bet · H701JuU28 · 2020-04-03 00:00:00 — I lagrådsremissen föreslås att möjligheten att skjuta upp villkorlig frigivning, även med anledning av annan misskötsamhet än underlåtenhet att delta i återfallsförebyggande åtgärder, ska ändras på så sätt att det ska vara tillräckligt att det finns särskilda skäl. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utkastet till lagrådsremiss har skickats på remiss och svarstiden gick ut (Ju2019/03455/L5). Utskottet har behandlat motionsyrkanden om att kriminalisera rymning, senast i betänkande 2018/19:JuU13 (s. 47 f.). Utskottet hänvisade då till vad utskottet tidigare anfört vid behandlingen av liknande motionsyrkanden och framhöll att konsekvenserna för den som rymmer ska vara tillräckligt ingripande. Utskottet vidhöll även att kravet på tillräckligt ingripande konsekvenser kan tillgodoses utan att rymning kriminaliseras. Således kan såväl möjligheten till framtida permissioner som möjligheten att beviljas tillstånd till vistelse utanför anstalten genom utslussningsåtgärder komma att påverkas. Vidare framgår det av 26 kap. 6 a § att den villkorliga frigivningen kan skjutas upp om det finns synnerliga skäl. Utskottet var mot nämnda bakgrund inte berett att föreslå något tillkännagivande och avstyrkte motionsyrkandet. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:192). I avviker ett antal dömda personer som avtjänar ett fängelsestraff från anstalt. är det inget brott att rymma från en kriminalvårdsanstalt, vid transport eller under en permission. De sanktioner som står till buds när någon rymmer är begränsade, och konsekvenserna för den enskilde blir därför små. Rymningar innebär att stora resurser tas i anspråk från rättsväsendet, som redan är hårt ansträngt. Dessutom handlar det inte sällan om personer som dömts till långa fängelsestraff för allvarliga brott och som kan vara farliga ute i samhället. Om man rymmer signalerar man att man inte ställer upp på rättssamhällets grundvalar och inte söker botgöring för de oförrätter som man åsamkat ett brottsoffer. Enligt utskottet är detta ett klandervärt beteende, och liksom andra klandervärda beteenden borde detta markeras mot genom en kriminalisering i lag. I andra situationer där enskilda angriper själva kärnan i rättskipningen eller trotsar ordningsmakten är principen att det bör betraktas som särskilt allvarligt. Bland annat därför är mened och övergrepp i rättssak s.k. artbrott. Samma principiella synsätt bör gälla om någon väljer att rymma från anstalt eller avvika från en permission. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag där rymning och försök till rymning från kriminalvårdsanstalt och avvikelse från permission beläggs med ett fängelsestraff. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed bifaller utskottet samtliga motionsyrkanden i detta avsnitt. Säkerheten för Kriminalvårdens personal Utskottets förslag i korthet avslår ett yrkande om att se över säkerheten för alla anställda inom inklusive frivården. Jämför särskilt yttrande 1 (L). I partimotion 2019/20:2016 av m.fl. (L) yrkande 20 anför motionärerna att det finns anledning att se över säkerheten för alla anställda inom inklusive frivården. Det är rimligt att även klienterna inom frivården alltid underkastas en inpasseringskontroll. Enligt 8 kap. 11 § fängelselagen får Kriminalvården, om det är nödvändigt för att säkerheten ska kunna upprätthållas vid en anstalt, besluta att alla personer som passerar in i anstalten ska kroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll). Syftet med allmän inpasseringskontroll ska vara att söka efter otillåtna föremål. Skriftliga meddelanden får inte granskas. Ett beslut om allmän inpasseringskontroll får gälla . Kriminalvården får i enskilda fall medge undantag från allmän inpasseringskontroll, om det finns särskilda skäl. En motsvarande bestämmelse som gäller häkten finns i 4 kap. 11 § häkteslagen (2010:611). Bestämmelser om allmän inpasseringskontroll finns även i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Av årets budgetproposition (prop. 2019/20:1 utg.omr. 4 s. 39) framgår att antalet rapporterade allvarliga händelser, dvs. hot och våld mot personal eller mellan intagna, var 280 i anstalt, vilket är i nivå med föregående år. Rapporterna avsåg främst våld mellan intagna följt av hot mot personal. I frivården ökade antalet rapporterade allvarliga händelser och uppgick till 38. Det är fortfarande få i förhållande till det stora antalet frivårdsklienter. Majoriteten av händelserna i frivården avser hot mot personal. Antalet rapporterade allvarliga händelser under transport var 26, vilket är i nivå med de föregående åren. utbildade Kriminalvården personal som ska arbeta för att säkerställa att incidenter rapporteras på ett likvärdigt och rättvisande sätt. Myndigheten har också bedrivit ett utvecklingsarbete för att bättre följa upp, analysera och omhänderta incidenter i verksamheten i syfte att kunna vidta åtgärder för att motverka upprepningar. I Kriminalvårdens regleringsbrev anges följande (s. 2): Säkerheten i Kriminalvården ska vara god och väl anpassad till • hur myndigheten har arbetat för att upprätthålla en god säkerhetsnivå i verksamheten, särskilt med beaktande av den ansträngda beläggningssituationen i anstalt och häkte, och • hur myndigheten har arbetat för att hitta en god balans i sina säkerhetsbedömningar med syfte att bidra till ett framgångsrikt återfallsförebyggande arbete som antalet rymningar hålls på en fortsatt låg nivå. Kriminalvården har en nollvision inom säkerhetsområdet: inga rymningar, ingen narkotika eller otillåtna preparat, inga kriminella aktiviteter och inget våld, inga hot eller trakasserier accepteras, vare sig mot medarbetare, mellan intagna på anstalter och häkten eller klienter i frivården. Kriminalvården arbetar med dynamisk säkerhet som står för en helhetssyn på säkerhet där olika delar samverkar och anpassas efter säkerhetsnivån och behoven i verksamheten. De olika delarna består av tillgängliga och utbildade medarbetare, förhållningssätt och bemötande, fysisk och teknisk säkerhet samt styrande dokument. Kriminalvården anför vidare följande (s. 62): Kriminalvården bedömer att säkerhetsläget var stabilt trots det ansträngda beläggningsläget. Bedömningen grundar sig på underlag i incidentrapporteringssystemet, nationella lägesbilder, underrättelsebilder, omvärldsbevakning och övriga riskanalyser. I när vi har en hög beläggning och genomför åtgärder för kapacitetsökning är det särskilt viktigt att säkerheten bibehålles. Nollvisionerna och konceptet dynamisk säkerhet är grunden för säkerhetsarbetet och säkerhetsstrategin. Utifrån dessa bedrevs ett bra säkerhetsarbete i verksamheten 2019; normerat, övat och känt. Det fungerade väl även när förutsättningarna förändrades genom den ansträngda platssituationen med dubbelbeläggning och i förhållande till exempelvis klienter med koppling till våldsbejakande extremistiska grupper. De incidenter som sker rapporteras i incidenthanteringssystemet ISAP. I ISAP rapporteras incidenter i olika kategorier. Det som redovisas i årsredovisningen är en samlad kategori som i verktyget benämns hot och våld. Det är incidenter som är rapporterade som allvarliga respektive mycket allvarliga som presenteras i årsredovisningen. De inrapporterade incidenterna är av varierande allvarlighetsgrad även inom respektive kategori. Antalet rapporterade allvarliga händelser som innebär hot eller våld mot personal minskade i anstalt och frivård. I häkte var antalet i nivå med . Av årsredovisningen framgår (s. 124) att antalet rapporterade hot mot medarbetare i häkte uppgick till 99 stycken. Motsvarande siffror var 102 och 85. Antalet rapporterade hot mot medarbetare i anstalt var 79 stycken. Motsvarande siffror var 98 och 101. Antalet rapporterade hot mot medarbetare i frivård uppgick till 24 stycken. Motsvarande siffror var 43 och 10. Kriminalvården anför följande. I kategorin ”medarbetare” ingår även personer som inte är anställda av Kriminalvården, t.ex. advokater, anhöriga och poliser. Vidare framhåller Kriminalvården att den fysiska och tekniska säkerheten – främst teknik, utrustning, perimeterskydd och skalskydd – är basen för en god säkerhetsmiljö (s. 66). Den fysiska säkerheten ska anpassas för varje anstalt, häkte och . Tekniska lösningar ska bidra till en säkrare och tryggare miljö för medarbetare, klienter och besökare. Kriminalvården anför även följande (s. 66): Det systematiska brandskyddsarbetet var fortsatt högt prioriterat . färdigställdes brandskyddsåtgärder i sex häkten och tre anstalter. Åtgärder pågick på 13 anstalter . Upphandlingen av larmsystem avslutades, och Kriminalvården påbörjade utbytet av det överordnade larmsystemet i tre av våra största anstalter med säkerhetsklass 1. Utbytet innebär att anstalterna får ett modernt och uppdaterat system med hög driftsäkerhet och användarvänlighet. Enligt uppgift från pågår arbete med ett lagförslag som ska ge frivården möjligheter till säkerhetskontroller anpassade efter verksamhetens behov. Målsättningen är att remittera förslaget . Utskottet har vid beredning av motioner från den allmänna motionstiden /16 behandlat ett motionsyrkande om att hot och våld mot Kriminalvårdens personal alltid ska leda till konsekvenser för den intagne (bet. 2015/16:JuU21 s. 27 f.). Utskottet instämde i det motionärerna anförde om att det är angeläget att Kriminalvården fortsätter sitt arbete med att minska riskerna för hot och våld riktat mot Kriminalvårdens personal. Vidare konstaterade utskottet att det finns ett allmänt skötsamhetskrav för den som är intagen på kriminalvårdsanstalt. Om den intagne gör sig skyldig till hot eller våld kan den villkorliga frigivningen påverkas. Vidare kan förutsättningarna för permission och utslussning påverkas. Utskottet ansåg därför att det inte fanns någon anledning för att göra något sådant tillkännagivande som efterfrågades och avstyrkte yrkandet. biföll utskottets förslag (rskr. 2015/16:174). Vid förra årets beredning av motionsyrkanden om kriminalvårdsfrågor behandlade utskottet ett yrkande om att öka tryggheten för Kriminalvårdens personal genom att se över frågan om att personalen endast behöver ha sitt förnamn på brickan (bet. 2018/19:JuU13 s. 54 f.). Utskottet framhöll att det är angeläget att Kriminalvården fortsätter sitt arbete med att förebygga hot och våld riktat mot personalen. Utskottet konstaterade att detta är en prioriterad fråga för myndigheten, och den senaste nationella lägesbilden fokuserade på hot och våld mot anställda. När det gäller om anställda endast ska ha sitt förnamn på namnbrickan ansåg utskottet att det är en fråga som Kriminalvården är bäst lämpad att avgöra. Mot den bakgrunden fanns det enligt utskottet inte någon anledning för att göra något sådant tillkännagivande som efterfrågades i motionen. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:192). Frivården har en central roll i att minska brottsligheten och öka tryggheten. Den största andelen klienter i Kriminalvården finns inom frivården. Kriminalvården arbetar med dynamisk säkerhet som står för en helhetssyn på säkerhet där olika delar samverkar och anpassas efter säkerhetsnivån och behoven i verksamheten. De olika delarna består av tillgängliga och utbildade medarbetare, förhållningssätt och bemötande, fysisk och teknisk säkerhet samt styrande dokument. Med en stor andel klienter i frivården är säkerheten för medarbetarna av avgörande betydelse. Utskottet är därför av uppfattningen att frivården alltid själv behöver kunna besluta om möjligheter till inpasseringskontroll av klienter. bereder förändrad lagstiftning som ska ge frivården möjligheter till säkerhetskontroller anpassade efter verksamhetens behov. Det saknas därför behov enligt utskottet att göra ett tillkännagivande i enlighet med vad som yrkas i motion 2019/20:2016 (L) yrkande 20. Motionsyrkandet avstyrks därmed. Kriminalvårdens organisation och kapacitet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att ta fram en strategi för Kriminalvården som hanterar bl.a. överbeläggningen, om att ta fram en handlingsplan för hur Kriminalvårdens kapacitet ska öka och om att utreda möjligheten att hyra fängelseplatser i andra länder. Jämför reservation 21 (M, KD, L), 22 (SD), 23 (V), 24 (SD, KD) och 25 (M). I kommittémotion 2019/20:150 av m.fl. (V) yrkande 2 begär motionärerna att regeringen omgående tar initiativ till att ta fram en strategi för Kriminalvården som hanterar bl.a. överbeläggningen, det slitna fastighetsbeståndet och den bristande inslussningen. I kommittémotion 2019/20:585 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om fler anstalts- och häktesplatser. Motionärerna anför att bl.a. beslutade och kommande straffskärpningar kommer att påverka klientflödet för Kriminalvården. De föreslår därför att regeringen ska upprätta en handlingsplan för hur kapaciteten ska utökas utan att underlåta att genomföra nödvändiga straffrättsliga reformer. I kommittémotion 2019/20:3062 av m.fl. (M) yrkande 1 begär motionärerna att det ska göras en kapacitetsgenomlysning av kriminalvården för att ta fram en konkret och långsiktig plan för kriminalvårdens expansion och framtida fängelseetableringar. I kommittémotion 2019/20:585 av m.fl. (SD) yrkande 2 vill motionärerna utreda möjligheterna att hyra fängelseplatser i andra länder. Likalydande förslag finns i kommittémotion 2019/20:2729 av m.fl. (KD) yrkande 9 och i motion 2019/20:32 av (KD) yrkande 2. I motion 2019/20:907 av (M) begär motionären att formerna för införande av medborgarvittnen i kriminalvården ska utredas. Enligt motionären bör det övervägas ytterligare möjligheter till insyn i verksamheten och kontakt med intagna och personal. En möjlighet vore att införa någon form av medborgarvittnen kopplade till enskilda häkten och anstalter. Dels skulle det ge insyn i en känslig verksamhet, dels skulle det göra det lite enklare för intagna att under ordnade former framföra synpunkter på hur verksamheten fungerar. I kommittémotion 2019/20:3062 av m.fl. (M) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att stärka kriminalvårdens och frivårdens arbete i förhållande till dömda från utsatta områden och gängmiljöer. Enligt motionärerna bör kriminalvården genom frivården vara mer närvarande i de utsatta områdena genom att förlägga mer av sin verksamhet dit. Ett likalydande förslag finns i partimotion 2019/20:2832 av m.fl. (M) yrkande 25. Av Kriminalvårdens årsredovisning framgår att det fanns 32 häkten, 45 anstalter och 33 frivårdskontor och att beläggningen i anstalter och häkten var mycket hög . Kriminalvården anför bl.a. följande (s. 6): De ordinarie platserna i anstalt har inte räckt till och häktenas kapacitet har utnyttjats maximalt. För att hantera situationen har personalförstärkningar genomförts och tillfälliga anstaltsplatser inrättats. Den nationella transportenheten har prioriterat transporter av kriminalvårdsklienter i inrikesverksamheten för att avlasta framförallt häktena. Detta ledde till att verksamhetens resultat inte påverkades i någon större utsträckning av beläggningssituationen. Inom frivården ökade både antal klienter och personutredningar, som antalet årsarbetskrafter minskade. Det ledde till en ökad press även inom frivårdsverksamheten. Kriminalvårdens bedömning är att frivårdsverksamheten givet omständigheterna ändå fungerade väl . Om renovering och underhåll av Kriminalvårdens lokaler anför Kriminalvården bl.a. följande (s. 18): tvingades Kriminalvården även att stänga platser för underhåll, trots platsbristen. De mer omfattande underhållsarbetena rörde sammanlagt ett femtiotal häktesplatser, som var stängda under delar av året, främst då beläggningen var lägre. Ett sextiotal anstaltsplatser var stängda för omfattande renoveringar under delar av året. fick en del nödvändiga renoveringar skjutas upp eftersom beläggningsläget gjorde det svårt att stänga platser. Det innebar att det samlade renoveringsbehovet fortsatte att öka. Trots de vidtagna åtgärderna fanns det mycket få lediga platser, och den höga beläggningen minskade möjligheten till differentiering, vilket enligt myndigheten hade viss påverkan på säkerhetsläget. Myndigheten bedömer dock att läget var under kontroll , men att det krävs ytterligare åtgärder för att klara en långvarig och eventuell förvärrad situation framöver. Kriminalvården anför följande (s. 18): För att skapa platser på kort sikt ser Kriminalvården tillsammans med även över möjligheten att kunna utnyttja polisarresterna i storstadsregionerna vid tillfälliga beläggningstoppar. Även placeringspraxisen ses kontinuerligt över, för att ytterligare kunna effektivisera nyttjandet av anstaltsplatser. Därutöver har Kriminalvården ökat inställelsetiden för den som är dömd till fängelse och inte är frihetsberövad. Detta innebär att antalet dagar den dömde har på sig att inställa sig i anstalt har ökat från 50 , efter att beslut om placering fattats. I budgetunderlaget anför Kriminalvården bl.a. följande (s. 1): Antalet intagna i häkten och anstalter ökar. Det trendbrott vi tidigare förutspått ligger nu bakom oss. Vändningen började märkas 2016, ökningen var ett faktum och accelererade . Det råder nu akut platsbrist i landets häkten och anstalter. Även i frivården ser vi en ökning av antalet nya klienter. Vår samlade bedömning är att inflödet tilltar . Mycket talar också för att den blir bestående . De viktigaste drivkrafterna utgörs av förändringar i kriminalpolitiken, främst genom ett stort antal höjda minimistraff för grova brott. Till det ska läggas en redan nu mer effektiv polisverksamhet och den mycket kraftiga expansion av som ska ske för att nå målet om 10 000 fler anställda . Vi noterar också kraftigt ökande ärendeflöden i hela brottmålskedjan. Den stadigt ökande befolkningstillväxten driver också upp Kriminalvårdens kapacitetsbehov. På kort sikt vidtar Kriminalvården en rad åtgärder för att öka sin platskapacitet. Dubbelbeläggning av befintliga bostadsrum och omvandling av gemensamhets- och andra ytor till bostadsrum sker fortlöpande. Förberedelser pågår också för en permanent utökning av antalet tillgängliga platser på medellång och lång sikt. har vi fattat beslut om att bygga ut anstalter och häkten på ytterligare tretton orter i landet. Eftersom en stor del av Kriminalvårdens fastighetsbestånd har ett kritiskt underhållsbehov, kommer ett stort antal platser att gå förlorade . En betydande del av den planerade utökningen kommer enbart att ersätta platser som måste avvecklas eller stängas för renovering. Vi har beslutat om en ökad kapacitet med 900 anstaltsplatser och 200 häktesplatser fram . Det kommer inte att räcka. Vår samlade bedömning är att Kriminalvården behöver kunna ta emot minst 8 000 frihetsberövade. Det motsvarar ett platsbehov på 9 500 anstalts- och häktesplatser. En försiktig uppskattning är att det medför ett behov av ytterligare cirka 3 000 anställda. fick Kriminalvården i uppdrag från regeringen att förbereda och inrätta försöksverksamhet med inslussningsprogram. Enligt uppdraget skulle försöksverksamheten starta och pågå t.o.m. . Av uppdragsbeskrivningen framgår att Kriminalvården vid planeringen av försöksverksamheten, inklusive dess omfattning, ska samverka med Brå för att möjliggöra en utvärdering av verksamheten. Minst ett av de områden som definierat som särskilt utsatta ska ingå i urvalet. I uppdraget ingår att identifiera och involvera relevanta aktörer för uppdragets genomförande som kommuner, landsting, Arbetsförmedlingen, , organisationer i det civila samhället m.fl. I uppdraget ingår också att tillsammans med dessa aktörer sätta upp former och ramar för arbetet. Utgångspunkten ska vara att så långt som möjligt utgå från de inblandade aktörernas kärnverksamhet, befintliga arbetssätt och samverkansformer. Regeringen har gett Brå i uppdrag att följa och utvärdera försöksverksamheten. I Kriminalvårdens årsredovisning beskriver myndigheten regeringsuppdraget enligt följande (s. 48): startade tre försöksverksamheter med inslussningsgrupper enligt ett särskilt regeringsuppdrag. Tre frivårdskontor ledde försöksverksamheten lokalt, och ett område som har definierat som socialt utsatt ingick. byggdes en förstärkt samverkan upp mellan Kriminalvården och de andra samhällsaktörerna. Vid utgången av 2019 ingick ett trettiotal klienter, varav de flesta ännu inte hade frigetts villkorligt. Inslussningsgrupperna innebar inte några nya processer utan befintliga rutiner och ordinarie processer följdes i verkställighetsplaneringen. Erfarenheterna visar att det är framgångsrikt att påbörja samverkan tidigt , att klargöra uppdrag och ansvar mellan parterna och att bygga strukturer både runt klienten och på organisatorisk nivå. utvärderar projektet och har påbörjat sin insamling av data via enkäter och intervjuer. I en interpellationsdebatt anförde justitie- och migrationsminister bl.a. följande i svaret på en fråga om huruvida ministern och regeringen är villiga att överväga möjligheten att hyra anstaltsplatser utomlands (ip. 2018/19:267): En effektiv och säker kriminalvård, anpassad till individuella förutsättningar och behov, har tagit att bygga upp, och den har bidragit till att återfallen i kriminalitet har minskat . Denna utveckling ska fortsätta, och den ska fortsätta på svensk mark. Att hyra anstaltsplatser utomlands kan inte ersätta behovet av fler platser i , och det är inte resurseffektivt. Det är inte heller en lösning som Kriminalvården själv efterfrågar. finns lagen (1981:324) om medborgarvittnen för att tillgodose allmänhetens intresse av insyn i polisverksamheten. Enligt 1 § får en kommun utse trovärdiga personer att som medborgarvittnen följa arbete inom det län till vilket kommunen hör. Om medborgarvittnen har utsetts ska i enlighet med vad kommunen har bestämt ge dem tillfälle att närvara när polisverksamhet utövas (5 § första stycket). Detta gäller dock inte om av särskilda skäl hinder möter med hänsyn till rikets säkerhet, allmän ordning och säkerhet, vittnets eller annan enskilds säkerhet till liv eller hälsa, eller uppgift att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller beivra brott. I samband med beredningen av rättsväsendets budget föreslog utskottet ett ökat anslag till Kriminalvården (bet. 2018/19:JuU1 s. 45). Utskottet uttalade bl.a. att kriminalvårdens nuvarande kapacitet behöver genomlysas och åtgärder vidtas för att effektivisera utnyttjandet av befintliga häktes- och anstaltsplatser. Därutöver kommer myndigheten långsiktigt att behöva tillföras resurser för att säkerställa en säker och effektiv verkställighet av utdömda påföljder med såväl fler häktes- och anstaltsplatser som bättre innehåll i verkställigheten. biföll utskottets förslag (rskr. 2018/19:73). Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /19 avstyrkte utskottet motionsyrkanden om fler anstalts- och häktesplatser, åtgärder för att Kriminalvården ska kunna genomföra sitt samhällsuppdrag och en kapacitetsgenomlysning av kriminalvården för att ta fram en konkret och långsiktig plan för kriminalvårdens expansion och framtida fängelseetableringar (bet. 2018/19:JuU13 s. 60 f.). Utskottet uttalade att bristen på platser i landets häkten och anstalter är en uppmärksammad fråga och att utskottet i budgetbetänkandet hade uppmärksammat behovet av en genomlysning av kriminalvårdens kapacitet. Mot den bakgrunden såg utskottet då inte något behov av de tillkännagivanden som efterfrågades i motionerna. Utskottet var inte heller berett att ställa sig bakom ett motionsyrkande om att hyra fängelseplatser utomlands. Vidare behandlade utskottet ett motionsyrkande om att ge Kriminalvården i uppdrag att genom frivården vara mer närvarande i de utsatta områdena genom att förlägga mer av sin verksamhet dit. Utskottet avstyrkte yrkandet och anförde att det inte hade framkommit något som gav anledning för att göra något sådant tillkännagivande som efterfrågades. biföll utskottets förslag (rskr. 2018/19:192).