bet · H701MJU12 · 2020-04-16 00:00:00 — En av nyheterna var Myndigheten för digital förvaltning som ska samordna och stödja den förvaltningsgemensamma digitaliseringen, ansvara för den förvaltningsgemensamma digital infrastrukturen, bistå regeringen med underlag för utvecklingen av digitaliseringen av den offentliga förvaltningen samt följa och analysera utvecklingen av digitaliseringen av den offentliga förvaltningen. beslutade om en livsmedelsstrategi (prop. 2016/17:104, bet. 2016/17:MJU23, rskr. 2016/17:338). Strategins över-gripande mål är en konkurrenskraftig livsmedelskedja där den totala livsmedelsproduktionen ökar, som relevanta nationella miljömål nås, i syfte att skapa tillväxt och sysselsättning och bidra till hållbar utveckling i hela landet. Strategin består av dels en proposition som utgör en plattform, dels en handlingsplan som omfattar konkreta insatser i form av åtgärder och uppdrag för att uppnå strategins målsättningar. I handlingsplanens del 1, som presente-rades , utpekades myndigheternas digitala lösningar för att underlätta företagens informationsinhämtning och informationsutbyte mellan aktörer som en särskild utvecklingssatsning. Livsmedelsstrategins handlings-plan del 2 presenterades . Ett av de långsiktiga projekt som utpekas i handlingsplanens del 2 är att skapa ett gemensamt system för enkla digitala myndighetskontakter genom utveckling av som är myndigheternas gemensamma webbplats för företagsinformation och före-tagstjänster. drivs gemensamt av Arbetsförmedlingen, , och och tillhandahåller information och e-tjänster för den som driver, ska starta eller utveckla sitt företag. Som redovisats ovan presenterades promemorian Anpassad miljöprövning för en grön omställning (Ds 2018:38) . I promemorian läggs ett antal effektiviseringsförslag fram, bl.a. i fråga om just digitalisering. Utredaren framhåller att det finns ett behov av ökad transparens i ansöknings-processen. sker en stor del av hanteringen av yttranden m.m. med vanlig post, och anstånd begärs om inte efterfrågat material hinner tas fram . Ett digitalt förfarande skulle enligt utredaren ge större insyn i processen om var ärendet eller målet ligger. De administrativa uppgifter och kartor som behövs i form av närliggande områdesskydd, avstånd till närboende och skyddade arter m.m. föreslås kunna kopplas till en e-tjänst och därmed spara tid för mindre, enklare ansökningar. Stora, komplexa prövningar kommer även fortsättningsvis att behöva hanteras på det sätt som är lämpligast i det enskilda fallet, vilket kan innebära att processen blir både digital och . workshoppar har visat på möjligheterna och vinsterna med en ökad digitalisering (s. 159). Mot denna bakgrund föreslår utredaren att en e-tjänst för ansökan om tillstånd bör införas för att korta ned handläggningstiderna. Utredaren anser att , i samråd med länsstyrelserna och , bör få i uppdrag att ansvara för ett utvecklingsprojekt i syfte att ta fram en sådan tjänst. Utredaren framhåller i sammanhanget att länsstyrelserna finner det önskvärt att på utveckla en gemensam e-tjänst för ansökan om tillstånd för att på så sätt automatisera registreringen av de administrativa uppgifter som behövs för att inleda ett ärende. Denna e-tjänst bör tas fram gemensamt av länsstyrelserna och . En sådan e-tjänst för tillståndsansökan bör utvecklas inom ramen för ett särskilt utvecklingsprojekt. Enligt uppgift från pågår det nu ett arbete med att ta hand om detta och övriga förslag som presenterades i utredningen. Förbättrade tillståndsprocesser för vattenbruket När det gäller tillståndsprocesser för vattenbruk föreslog utskottet ett tillkännagivande i betänkande 2017/18:MJU13 Fiskeripolitik. Utskottet konstaterade att det svenska vattenbruket har stor utvecklingspotential som bör tas till vara, men kunde notera att tillståndsprocessen för vattenbruk är mycket lång. För att det långsiktigt ska vara möjligt att satsa på vattenbruk ansåg utskottet att tillståndsprocessen behöver kortas ned och tillstånden förlängas. Kammaren biföll utskottets förslag (bet. 2018/19:MJU13, rskr 2017/18:182). Det framgår av regeringens skrivelse 2019/20:75 (s. 256 f.) att tillkännagivandet inte är slutbehandlat. I betänkande 2019/20:MJU11 Fiskeripolitik föreslog utskottet en ytterligare uppmaning till regeringen om att vidta åtgärder för att underlätta utvecklingen av vattenbruket och skyndsamt se över regelverket för att öka graden av vattenbruk. Bland annat nämner utskottet att just tillståndsprocesser gör det komplicerat att starta vattenbruk i . Kammaren biföll utskottets förslag (bet. 2019/20:MJU11, rskr 2019/20:185). Regeringen har tagit ett antal initiativ för att förbättra vattenbrukets förutsättningar, bl.a. i fråga om tillståndsprövningen. fick i uppdrag att inom ramen för livsmedelsstrategin kartlägga och utreda förutsättningarna för en förenklad prövning av vattenbruksverksamheter (N2018/04401/FJR). Verket ska analysera hur prövningen av vattenbruksverksamheter kan förenklas som miljö-skyddet bibehålls och vid behov föreslå ändringar. Verket ska särskilt beakta lösningar som kan vara både produktionsdrivande och miljöfrämjande. har fått förlängd tid för redovisning av uppdraget till . Vattenbruk kan behöva dispens från strandskyddsreglerna. I enlighet med januariavtalet tillsatte regeringen en utredning som ska se över strandskyddslagstiftningen (dir. 2019:41). Utredningen ska lämna förslag till författningsändringar i syfte att delvis förbättra förutsättningarna för bostäder och näringsverksamhet för bl.a. småföretagare. Utredningen ska redovisas . Miljöfarlig verksamhet regleras av 9 kap. och innefattar all användning av mark, byggnader eller anläggningar som kan medföra störningar för människors hälsa eller miljön. I enlighet med , miljöprövningsförordningen (2013:251) och förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd delas miljöfarlig verksamhet in i olika typer av anläggningar: anläggningar som tillståndsprövas av mark- och miljö-domstolen (A-anläggningar, t.ex. avfallsdeponier), anläggningar som till-ståndsprövas av miljöprövningsdelegation (B-anläggningar, t.ex. avloppsreningsverk) och anläggningar som anmäls till kommunen (C-anläggningar, t.ex. bensinstationer). Övriga miljöfarliga verksamheter kräver varken tillstånd eller anmälan och är s.k. U-anläggningar. Dit räknas fordonsverkstäder om de inte tvättar fordon i större omfattning eller hanterar större mängder organiska lösningsmedel eller drivmedel (se 19 och 23 kap. miljöprövningsförordningen). bestämmelser gäller emellertid för alla verksamheter och inte bara för de som är tillstånds- eller anmälningspliktiga. Bland annat följer det av hänsynsregler (2 kap.) och reglerna om egenkontroll (26 kap. 19 §) att verksamhetsutövaren ska planera och kontrollera sin verksamhet för att förebygga eller motverka olägenheter för människors hälsa eller miljön. I ansvaret ingår en skyldighet att skaffa sig den kunskap som behövs med hänsyn till verksamhetens art och omfattning för att skydda omgivningen, vilket är ett generellt krav som riktar sig till alla verksamheter. Genom kravet på egenkontroll ska fel och brister i verksamheten kunna upptäckas. Det framgår av 26 kap. 1 § att tillsynen ska säkerställa syftet med och föreskrifter som har meddelats med stöd av balken. ska för detta ändamål på eget initiativ eller efter anmälan i nödvändig utsträckning kontrollera efterlevnaden av samt föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken samt vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse. Enligt 29 § första stycket 1 miljötillsynsförordningen (2011:13) har läns-styrelsen, med vissa närmare angivna undantag, ansvar för tillsynen i fråga om verksamheter som är tillståndspliktiga enligt miljöprövningsförordningen (2013:251) och bilagan till förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksam-het och hälsoskydd. får enligt 29 § andra stycket miljötillsyns-förordningen överlåta uppgiften att utöva tillsyn enligt första stycket åt en nämnd enligt 1 kap. 19 och 20 §§. Upptäcks brister i egenkontrollen vid tillsynsbesök kan verksamhetsutövaren bli förelagd att åtgärda bristerna. kan vidare besluta om åtgärdsföreläggande eller förbud mot att fortsätta att driva verksamheten. Som redovisats ovan fordrar många verksamheter tillstånd enligt för att få startas och drivas. I miljöprövningsförordningen (2013:251) och förordning (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd finns det angivet vilka verksamheter som är tillståndspliktiga. Det finns också uppgifter om vilken myndighet som tillståndsprövar ansökningar: mark- och miljö-domstolen (A-anläggningar) och miljöprövningsdelegationen vid läns-styrelsen (B-anläggningar). Ansökan om tillstånd inleds med samråd enligt 6 kap. 4 § . Därefter upprättar verksamhetsutövaren en ansökan och en miljökonsekvens-beskrivning, som lämnas in tillsammans med ansökan. Efter komplettering, kungörelse och remissförfarande fattar miljöprövningsdelegationerna beslut i de s.k. B-ärendena. Miljöprövningsdelegationernas beslut kan överklagas till mark- och miljödomstolen och beslut därifrån kan i sin tur överklagas till Mark- och . Det framgår av förordningen (2011:1237) om miljöprövningsdelegationer att prövningen enligt 9 kap. av miljöfarliga verksamheter med tillståndsplikt B koncentreras till tolv länsstyrelser. Miljöprövningsdele-gationerna ska bl.a. pröva ärenden om nya tillstånd, omprövning av tillstånd samt ändring och upphävande av villkor. Prövningsprocessen kan ta olika beroende på verksamhetens omfattning, miljöpåverkan samt motstående intressen. Som redovisats ovan har frågan om effektivare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider behandlats av vid ett flertal tillfällen vilket har resulterat i ett antal tillkännagivanden i dessa frågor. Miljö- och jordbruksutskottet har bl.a. anfört att det är bra att har en krävande miljölagstiftning, men tillståndsprocesserna måste utformas på ett sådant sätt att de inte i onödan hindrar, försenar eller fördyrar investeringar som moderniserar verksamheter, skapar jobb och tillväxt och i slutändan ofta minskar den samlade miljöpåverkan (bet. 2016/17:MJU22, rskr. 2016/17:289). Som också redovisats ovan presenterades promemorian Anpassad miljöprövning för en grön omställning (Ds 2018:38). I promemorian lämnas ett antal förslag och ställningstaganden kring åtgärder som kan effekti-visera miljöprövningen. I fråga om miljöprövningsdelegationernas hand-läggningstider föreslår utredaren följande (s. 97): Miljöprövningsdelegationernas handläggningsmål ska bestämmas av regeringen i regleringsbrev för länsstyrelserna. Länsstyrelserna får i uppdrag att föreslå nya differentierade handläggningsmål för miljö-prövningsdelegationerna. […] Med hänsyn till den komplexitet som finns i miljöprövningen behöver först en fördjupad analys göras av hur målen ska kunna nås. Tillväxtanalys, Statskontoret, eller annan lämplig myndighet bör få i uppdrag att analysera och utveckla vad som krävs för en sådan måluppfyllelse. Utredaren lyfter i sammanhanget fram att det å ena sidan råder samstämmiga uppfattningar om vilka faktorer som påverkar handläggningstiden och var det finns förbättringspotential. Å andra sidan framhåller utredaren att vad som tar tid, och varför, varierar från fall till fall, och fördröjningar kan ske i varje steg i prövningsprocessen. För att syftet med miljöprövningen ska nås, måste tillräcklig utredning finnas i varje moment av miljöprövningen och parternas synpunkter måste tillgodoses på ett rimligt sätt. av-göranden måste sedan vara motiverade och korrekta. Allt detta tar tid (s. 138). I sammanhanget kommenterar utredaren även 12 § förvaltningslagen (2017:900). Av paragrafen följer att om ett ärende som har inletts av en enskild part inte har avgjorts i första instans senast , får parten skriftligen begära att myndigheten ska avgöra ärendet. Myndigheten ska från den dag då en sådan begäran kom in antingen avgöra ärendet eller i ett särskilt beslut avslå begäran. Utredaren anför att denna bestämmelse inte beaktar miljöprövningarnas särskilda förutsättningar. Utredaren hänvisar till att länsstyrelserna har anfört att det krävs ett undantag eftersom tiden inte är anpassad till miljö-prövningarna. Länsstyrelserna har vidare anfört att regeln kommer att leda till ökad administration när ytterligare moment tillförs vilket ökar den totala handläggningstiden. Utredaren anser därför att hänsyn behöver tas till de förslag som lämnas i promemorian när det gäller handläggningstider för miljö-prövningsdelegationerna. Annars riskerar författningarna att bli motstridiga. I samband med den fortsatta utredningen om vilka handläggningstider som ska gälla för miljöprövningsdelegationerna anser utredaren att det därför bör utredas hur ett sådant undantag kan göras. Som redovisats ovan pågår det nu ett arbete inom med att ta hand om de förslag och bedömningar som lämnades i promemorian. För att få tillstånd att uppföra vindkraftverk krävs enligt 16 kap. 4 § miljö-balken att den kommun som verken ska uppföras i tillstyrker etableringen. Bestämmelsen tillkom i samband med att den s.k. dubbelprövningen av vindkraftsanläggningar avskaffades . En tillståndspliktig vindkraftsanläggning prövades tidigare enligt både (2010:900) och . Ändringen i regelverket gjordes i syfte att effektivisera handläggningen och korta handläggningstiderna för att främja vindkraftsutbyggnaden i , som prövningen skulle förbli omsorgsfull och rättssäker. Syftet med bestämmelsen om till-styrkan var att kommunens inflytande i frågan om vilka ändamål som kommunens mark- och vattenområden är mest lämpade för inte skulle minska. Kravet på tillstyrkan gäller även ändringstillstånd. Den dåvarande regeringen ansåg att det fanns skäl att följa upp och analysera hur planerings- och tillståndsprocessen vid etablering av vindkraft utvecklats efter att en vägledning om tillstyrkan tagits fram och om osäkerheterna för vindkraftsaktörerna har minskat. Mot denna bakgrund gavs och 2016 i uppdrag att följa upp och analysera planerings- och tillståndsprocessen vid etablering av vindkraft. Uppdraget redovisades till . Sammanfattningsvis bedömer myndigheterna att bestämmelsen om tillstyrkan bör upphävas. Myndigheterna framhäver att ett upphävande av bestämmelsen är den åtgärd som bäst uppfyller uppdragets mål om att tillståndsprocessen ska underlättas och bli mer rättssäker. Myndigheterna bedömer att miljö-prövningen är god även utan tillstyrkan (NV-00099-16 och EM 2016-4752). Skrivelsen har remitterats och beredning pågår inom . Kumulativ påverkan på rennäringen Kumulativa effekter uppstår när olika typer av effekter från en och samma verksamhet samverkar eller när effekter från olika verksamheter samverkar. Till exempel kan en skyddsvärd naturmiljö påverkas både av utsläpp till vatten och av att markytan tas i anspråk. I svensk rättslig kontext används uttrycket kumulativa effekter som beteckning för effekter som kan vara antingen additativa, synergistiska eller motverkande (se t.ex. prop. 2016/17:200, s. 78). Det framgår av 3 kap. 5 § att mark- och vattenområden som har betydelse för rennäringen så långt möjligt ska skyddas mot åtgärder som påtagligt kan försvåra näringens bedrivande. Områden som är av riksintresse för rennäringen ska skyddas mot sådana åtgärder. redovisade resultaten från ett projekt som syftade till att utveckla kunskap och metodik för att ta hänsyn till hur kumulativa effekter påverkar renskötselns möjligheter att leva och utvecklas vid sidan av andra exploateringar och aktiviteter (NV rapport 6722). Samman-fattningsvis bedömde verket att det råder brist på tydliga riktlinjer och praxis kring hur kumulativa effekter ska beaktas, med påföljden att enskilda tjänste-män kan hamna i en svår sits när de förväntas medla mellan samebyar och bolag. Verket anförde att det finns argument för att skapa en tydligare ansats inom lagstiftning och förvaltningspraxis så att hänsyn kan tas till de kumu-lativa effekterna. överlämnades proposition 2016/17:200 Miljöbedömningar i vilken regeringen föreslog ett nytt 6 kap. med en ny rubrik och en ny disposition. Syftet med ett nytt 6 kap. är att dels införliva EU-rättsliga åtaganden (inte minst det s.k. MKB-direktivet, och rådets direktiv /52/EU om ändring av direktiv /92/EU om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt), dels effektivisera bestämmelser om miljöbedömningar för såväl planer och program som verksamheter och åtgärder. Regeringen föreslog att det med miljöeffekter ska avses direkta och indirekta effekter på olika delar av miljön och människors hälsa. Effekterna kan vara positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och uppstå på kort, medellång eller lång sikt (6 kap. 2 §). I propositionen framhåller regeringen att det har rått osäkerhet i tillämpningen i fråga om kumulativa effekter i miljökonsekvensbeskrivningar (prop. 2016/17:200, s. 77). Med den nya definitionen av miljöeffekter förtydligas att kumulativa effekter ska beaktas. antog regeringens lagförslag (bet. 2017/18:MJU5, rskr 2017/18:20). Den nya lagen trädde ikraft . I samband med att lagen trädde i kraft tog fram en vägledning om kumulativa effekter som riktar sig till myndigheter, läns-styrelser, kommuner, konsulter och andra aktörer som berörs av strategiska miljöbedömningar enligt 6 kap. . Effektivare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider har riktat ett antal uppmaningar till regeringen i fråga om effektivare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider. har bl.a. anfört att som det är bra att har en krävande miljölagstiftning så ska myndigheternas prövningar och krav på underlag vara enkla, förutsägbara och effektiva. har också påpekat värdet i ett s.k. grönt spår för att ytterligare snabba på tillstånds-processerna för miljöförbättrande verksamheter. Utskottet noterar därför med tillfredsställelse att regeringen arbetar med att effektivisera tillstånds-processen och att tillståndsprövningen enligt är en särskilt prioriterad fråga. Vidare ser utskottet positivt på att specifika förslag till åtgärder nu bereds inom . Utskottet följer regeringens fortsatta arbete med denna fråga med mycket stort engagemang. I avvaktan på det arbete som pågår bedömer utskottet att motionerna 2019/20:2831 (M) yrkande 22, 2019/20:2659 (M) yrkande 11, 2019/20:1995 (M) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3252 (C) yrkande 5 och 2019/20:1338 (M) bör lämnas utan vidare åtgärd. Såsom framgår av resonemanget ovan välkomnar utskottet de åtgärder som regeringen vidtar för att förenkla och effektivisera de gröna näringarnas myndighetskontakter. I fråga om digitala lösningar påminner utskottet om att sådana kan förenkla uppgiftslämnandet för näringen och dessutom snabba . Utskottet ser därför positivt på att regeringen aviserat en satsning i livsmedelsstrategins handlingsplan för att skapa en gemensam digital plattform för information och e-tjänster för den som driver, ska starta eller utveckla sitt företag. Utskottet noterar också att det inom Regerings-kansliet pågår ett arbete med att ta hand om ett specifikt förslag om fram-tagande av en e-tjänst för vissa typer av ansökningar. I avvaktan på resultatet av dessa åtgärder lämnar utskottet motionerna 2019/20:3106 (C) yrkandena 11 och 12, 2019/20:3260 (C) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:3263 (C) yrkande 1 utan vidare åtgärd. Förbättrade tillståndsprocesser för vattenbruket ser utskottet en mycket stor potential i det svenska vattenbruket. Med utgångspunkt i ett miljövänligt produktionstänk, i form av slutna kretslopp och vegetarisk föda i stället för fiskmjöl, kan fiskodling dessutom bli ett hållbart sätt att producera fisk. Utskottet har därför i olika sammanhang, senast i betänkande 2019/20:MJU11 Fiskeripolitik, anfört att vattenbrukets utvecklingspotential behöver tas till vara. Bland annat behöver regelverket som reglerar vattenbruk ses över. har tillkänna-gett detta för regeringen. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att regeringen satt igång ett åtgärdsarbete för att förbättra förutsättningarna för vattenbruksnäringen. Bland annat ser utskottet positivt på att regeringen gett i uppdrag att inom ramen för livsmedelsstrategin kartlägga och utreda förut-sättningarna för en förenklad prövning av vattenbruksverksamheter. Med hän-visning till det tillkännagivande som riktat till regeringen, och det åtgärdsarbete som regeringen redan vidtagit, bedömer utskottet att motion 2019/20:601 (SD) yrkande 10 i allt väsentligt är att betrakta som tillgodosedd. Utskottet konstaterar att trots att många mindre motorfordonsverkstäder inte är anmälningspliktiga så underställs de ändå bestämmelser, inte minst när det gäller hänsynsregler (2 kap.) och reglerna om egenkontroll (26 kap. 19 §). Utskottet kan vidare konstatera att länsstyrelserna bedriver tillsynsverksamhet och att dessa i nödvändig utsträckning ska kontrollera efterlevnaden av samt vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse. Mot denna bakgrund bedömer utskottet att motion 2019/20:984 (S) kan lämnas utan vidare åtgärd. liksom tidigare anser utskottet att det är bra att har en krävande miljölagstiftning men att det finns en stor med att effekti-visera tillståndsprocesserna och korta ned handläggningstiderna. Utskottet påminner om att bl.a. länsstyrelsernas miljöprövningsarbete utretts på uppdrag av . Av utredningen framgår att det å ena sidan finns utpekade områden med förbättringspotential. Å andra sidan måste tillräcklig utredning finnas i varje moment av miljöprövningen och parternas synpunkter måste tillgodoses på ett rimligt sätt. Utskottet ser positivt på att det pågår ett arbete inom med att ta hand om de förslag och bedömningar som lämnades i utredningen. Utskottet anser att utfallet av detta berednings-arbete bör avvaktas. Med det ovan anförda lämnas motion 2019/20:2669 (M) yrkande 12 utan vidare åtgärd. Utskottet konstaterar att regeringen har utrett vilken effekt som bestämmelsen om tillstyrkan har på planerings- och tillståndsprocessen vid etablering av vindkraft och att frågan bereds vidare inom . Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2019/20:2374 (M) och 2019/20:3333 (KD) yrkande 12. Kumulativ påverkan på rennäringen Utskottet påminner om att 6 kap. reviderades i syfte att bl.a. tydliggöra att kumulativa effekter ska beaktas i miljökonsekvens-beskrivningar. Utskottet påminner även om att i samband med att den nya lagen trädde i kraft tog fram en vägledning om kumulativa effekter. Den reviderade lagen, och den nya vägledningen, började gälla så sent som . Utskottet ser ingen anledning att initiera en ny översyn av bestämmelser så som motionären föreslår. Motion 2019/20:603 (SD) yrkande 53 avstyrks. Regler och riktvärden för buller Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om regler och riktvärden för buller. Utskottet hänvisar bl.a. till det åtgärdsarbete som pågår vid berörda myndigheter. Jämför reservation 12 (M, C), 13 (L) och 14 (C). Buller från idrottsanläggningar och motorbanor I flera motioner föreslås ändringar i reglerna och riktvärdena för buller för att på så sätt underlätta för idrotts- och motorsportsanläggningar att bedriva sin verksamhet. Enligt kommittémotion 2019/20:3046 av m.fl. (M) yrkande 5 ska få i uppdrag att se över de allmänna råden om buller vid anläggningar avsedda för motorsport och buller vid idrotts-anläggningar som ligger i bostadsområden, med syftet att underlätta för de verksamheter som bedrivs där. Även enligt kommittémotion 2019/20:3255 av Per Lodenius m.fl. (C) yrkande 22 ska få i uppdrag att se över de allmänna råden om buller för motorbanor och de idrottsanläggningar som lyder under definitionen industribuller, med syftet att underlätta för de verksamheter som bedrivs där. Motionärerna påtalar att flera domstols-prövningar med anledning av buller har lett till försämrade möjligheter för idrotten.