bet · H701SoU11 · 2020-05-20 00:00:00 — Enligt lagen (2017:372) om stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården ska det i varje region och kommun finnas en eller flera patientnämnder med uppgift att stödja och hjälpa patienter och deras närstående inom hälso- och sjukvården (1 §). Patientnämndernas huvudsakliga uppgift är att på ett lämpligt sätt hjälpa patienter att föra fram klagomål till vårdgivare som bedriver hälso- och sjukvård (2 §). Patientnämnderna ska också bl.a. tillhandahålla eller hjälpa patienter att få den information patienterna behöver för att kunna ta till vara sina intressen i hälso- och sjukvården, hjälpa patienter att vända sig till rätt myndighet samt främja kontakterna mellan patienter och vårdpersonal. Bakgrund och pågående arbete Regeringen beslutade att inrätta ett dialogforum om angelägna hälso- och sjukvårdsfrågor (). Syftet med patientrådet är att fördjupa och bredda regeringens kunskap och perspektiv i olika frågor som rör patienternas intressen. Dialogen ska underlätta och effektivisera kunskapsinhämtning och kommunikation mellan regeringen och ett antal patientorganisationer, samt bidra till en mer effektiv samordning av kontakterna mellan departementet och dessa organisationer. Rådet leds av socialministern och sammanträder mellan två och fyra tillfällen . Med- och egenfinansiering i vården – etiska aspekter lämnade (Smer) rapporten och egenfinansiering i vården – etiska aspekter (2014:1). Medfinansiering förklaras som att patienten får möjlighet att välja också produkter och tjänster som ligger utanför det som erbjuds inom den offentligt finansierade vården, även om han eller hon då själv får bekosta mellanskillnaden. Enligt Smer är valmöjligheten det främsta argumentet för att införa medfinansiering. Rådet menar dock att det utifrån ett etiskt perspektiv finns fler argument som talar emot medfinansieringsmodeller i hälso- och sjukvården än som talar för. Sammanfattningsvis menar rådet att det inte är etiskt godtagbart att kunna köpa sig till en ökad vårdkvalitet eller tillgänglighet inom ramen för den offentliga hälso- och sjukvården. Fritt val av hjälpmedel redovisade ett regeringsuppdrag i rapporten och konsekvensanalys av fritt val av hjälpmedel. I uppdraget ingick att utvärdera modellen med fritt val av hjälpmedel och att göra en konsekvensanalys av modellen utifrån antagandet att den skulle ges en vidare spridning. Fritt val innebär att hjälpmedelsanvändaren kan köpa ett hjälp-medel (i detta fall en hörapparat) utanför huvudmannens upphandlade hjälpmedelssortiment utifrån ett angett rekvisitionsbelopp. Hjälpmedels-användaren kan lägga till egna medel utöver rekvisitionsbeloppet för att få ett dyrare hjälpmedel. Hjälpmedelsanvändaren äger sedan sitt hjälpmedel och ansvarar själv för service och underhåll. Enligt rapporten var intentionen ursprungligen att verksamheterna skulle erbjuda en stor grupp hjälpmedelsanvändare möjlighet att välja fritt val av hjälpmedel, vilket inte hade realiserats med undantag för hörapparater i två regioner (Region och ). Utvärderingen av modellen visade enligt rapporten att den i sin dåvarande form inte resulterat i ökad delaktighet utan upplevelsen av delaktighet i hörapparatutprovningen var inte högre om hörapparaten valts via fritt val. Vidare framgick att mycket tydde på att inte heller valfriheten ökade med fritt val av hjälpmedel som modellen då var utformad, eftersom fritt val av hjälpmedel förutsätter att det finns en mångfald av hjälpmedelsleverantörer som agerar på konsumentmarknaden vilket det inte gjorde. I betänkande 2016/17:SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor föreslog utskottet att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en översyn av patientlagen för att stärka patientens ställning. följde utskottet (rskr. 2016/17:254). Utskottet anförde följande i betänkandet (s. 29, reservation av S, MP och V): Patientlagen, som infördes , syftar till att stärka och tydliggöra patientens ställning samt att främja patientens integritet, självbestämmande och delaktighet. Utskottet kan konstatera att lagen inte har fått det genomslag i vården som var avsett. Vårdanalys uppföljning visar att patientens ställning inte har stärkts sedan patientlagen infördes. Inte på något av lagens områden har man kunnat se en sammanvägd förbättring av patientens faktiska ställning; i stället har patientens faktiska ställning försvagats när det gäller tillgänglighet, information och delaktighet. Vidare är patientens rättsliga ställning fortfarande svag. Enligt Vårdanalys är avsaknaden av ett tydligt ansvar, tillsyn och kontroll och uppföljning av efterlevnaden av patientlagen en bidragande faktor till att patientlagen inte påverkat beteenden i vården på ett märkbart sätt. Med delvis bifall till motionerna [...] föreslår utskottet att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en översyn av patientlagen med syftet att stärka patientens ställning och återkomma till . I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg. omr. 9 s. 50) anförde regeringen följande: Patienters möjligheter till inflytande över och delaktighet i vård och behandling är en central fråga för regeringen. Patientlagen är ett viktigt led i arbetet med att åstadkomma detta. Lagen syftar till att stärka och tydliggöra patientens ställning samt att främja patientens integritet, självbestämmande och delaktighet. Det är dock landstingens ansvar att se till att lagstiftningen genomförs i hälso- och sjukvården. I detta arbete bör självklart patienter ha en roll. Regeringen stödjer landstingens arbete med att skapa en patientcentrerad vård på andra sätt. Regeringen har bl.a. avsatt den s.k. patientmiljarden som ska bidra till en mer tillgänglig och samordnad vård. I detta ingår att ge landstingen incitament för att införa så kallade patientkontrakt. Med patientkontrakt avses en sammanhållen vårdplan som ska underlätta för patienten att få en överblick över samtliga vårdkontakter och att vara delaktig i utformningen av vården. Regeringen har också inom ramen för satsningen på att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar stimulerat landstingen att utveckla patientcentrerade arbetssätt som tar hänsyn till patienters förutsättningar och behov. Kommuner och Landsting publicerade en sammanställning av personcentrerad vård i . Rapporten visar att en mängd aktiviteter pågår i landet t.ex. utbildningsinsatser, stärkt patient- och brukarmedverkan och implementeringsforskning. Landstingens utmaningar handlar om att kunna mäta och följa effekterna av personcentreringen, skapa tid för den kulturförändring som personcentreringen innebär samt ha utvecklade stödsystem för arbetssättet. Nästa steg för landstingen är att koppla personcentreringen till kunskapsstyrning, digitalisering och utvecklingen av den nära vården. Kartläggningen visar att 13 av 21 landsting har fattat ett övergripande beslut om att skapa förutsättningar och samordna insatser för personcentrerad vård. Regeringen har 2019 inrättat ett patientråd som forum för dialog mellan regeringen och civilsamhällesorganisationer som företräder patienternas intressen. är ett led i regeringens ambition att skapa en mer patientcentrerad hälso- och sjukvård. Syftet med rådet är att föra en dialog om angelägna hälso- och sjukvårdsfrågor för att fördjupa och bredda regeringens kunskap och perspektiv i olika frågor som rör patienternas intressen. Dessa rapporter och initiativ har tydlig koppling till genomförandet av patientlagen och visar att ett omfattande arbete pågår i landstingen. Patientlagen trädde i kraft . Myndigheten för vård- och omsorgsanalys följde genomförandet av patientlagen –2017, vilket innebär att de resultat som myndigheten redovisade baserades med gällande lagstiftning. Regeringen avser mot den bakgrunden att initiera en förnyad uppföljning av lagens efterlevnad samt av det övriga arbete som pågår för att stärka patientens ställning i svensk hälso- och sjukvård. Frågan om hur patientlagen eventuellt kan utvidgas för att stärka patientens inflytande prövas i detta sammanhang. Regeringen avser därför att återkomma till med anledning av tillkännagivandet. Tillkännagivandet är inte slutbehandlat. Utskottet hade inte några invändningar mot regeringens redovisning av tillkännagivandet (bet. 2019/20:SoU1, s. 47). I skrivelse 2019/20:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anförde regeringen följande: I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 9 avsnitt 3.4.4 s. 50) redogjorde regeringen för tillkännagivandet och de rapporter samt initiativ som gjorts med koppling till genomförandet av patientlagen. Vidare konstaterade regeringen följande. Patientlagen trädde i kraft . Myndigheten för vård- och omsorgsanalys följde genom-förandet av patientlagen –2017, vilket innebär att de resultat som myndigheten redovisade baserades med gällande lagstiftning. Regeringen avser mot den bakgrunden att initiera en förnyad uppföljning av lagens efterlevnad samt av det övriga arbete som pågår för att stärka patientens ställning i svensk hälso- och sjukvård. Frågan om hur patientlagen eventuellt kan utvidgas för att stärka patientens inflytande prövas i detta sammanhang. Regeringen avser därför att återkomma till med anledning av tillkännagivandet. Punkten är inte slutbehandlad. Motionsyrkanden om patienträttigheter behandlades senast i socialutskottets betänkande 2018/19:SoU8. Motionsyrkandena avstyrktes (s. 72). Utskottet kan inledningsvis konstatera att patientlagen innehåller bestämmelser om bl.a. information till patienten, patientens delaktighet och patientnämndernas uppgifter. Utskottet noterar att regeringen bereder ett tillkännagivande om att göra en översyn av patientlagen för att stärka patientens ställning. I budgetpropositionen redogör regeringen för arbetet med detta. Vidare noterar utskottet rapporterna om medfinansiering från Smer och . Sammantaget anser inte utskottet att bör ta några initiativ med anledning av motionerna 2019/20:2920 (M) yrkandena 10, 12 och 13, 2019/20:3109 yrkande 2 och 2019/20:3253 (C) yrkandena 2 och 47. Motionsyrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om vårdval och valfrihet. Jämför reservation 22 (M, SD) och 23 (L). I partimotion 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 15 föreslås ett tillkännagivande om att öka valfriheten inom barn- och ungdomspsykiatrin genom vårdval. I kommittémotion 2019/20:2751 av m.fl. (L) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om valfrihet i hela landet i beroendevårdens öppenvård. I motion 2019/20:2834 av (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att införa nationella regler för vårdval. Motionären anför att samma ersättningsmodell borde tillämpas i alla regioner. Med sluten vård avses enligt 2 kap. 4 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL, hälso- och sjukvård som ges till en patient som är intagen vid en vårdinrättning. Öppen vård är annan vård än sluten vård (3 §). Med primärvård aves hälso- och sjukvårdsverksamhet där öppen vård ges utan avgränsning när det gäller sjukdomar, ålder eller patientgrupper (6 §). Primärvården svarar för behovet av sådan grundläggande medicinsk behandling, omvårdnad, förebyggande arbete och rehabilitering som inte kräver sjukhusens medicinska och tekniska resurser eller annan särskild kompetens. Regionen ska enligt 7 kap. 3 § HSL organisera primärvården så att alla som omfattas av regionens ansvar för hälso- och sjukvård kan välja utförare av hälso- och sjukvårdstjänster samt få tillgång till och välja en fast läkarkontakt (vårdvalssystem). Regionen får inte begränsa den enskildes val till ett visst geografiskt område inom regionen. Regionen ska utforma vårdvalssystemet så att alla utförare behandlas lika, om det inte finns skäl för något annat. Ersättningen från regionen till en utförare inom ett vårdvalssystem ska följa den enskildes val av utförare. När regionen har beslutat att införa vårdvalssystem ska lagen (2008:962) om valfrihetssystem, förkortad LOV, tillämpas. Enligt 9 kap. 1 § patientlagen (2014:821) ska en patient som omfattas av en regions ansvar för hälso- och sjukvård få möjlighet att inom eller utom denna region välja utförare av offentligt finansierad öppen vård. Med detta avses primärvård och specialiserad öppenvård (se. 2013/14:106 s. 125). Valmöjligheten i slutenvården regleras i en rekommendation (dnr Lf 924/00) från SKR. Bakgrund och pågående arbete Utredningen för en mer jämlik vård Utredningen för en mer jämlik vård (S 2017:08) har bl.a. haft uppdraget att med utgångspunkt i tillitsbaserad styrning analysera och överväga olika alternativ vad gäller olika styrsystem för hälso- och sjukvården som bäst överensstämmer med målsättningarna i HSL och med principen om vård efter behov på lika villkor för hela befolkningen (dir. 2017:128). Det innefattar att med denna utgångspunkt även se över LOV och med utgångspunkt i tillitsbaserad styrning överväga vilka styrsystem som bäst främjar måluppfyllelse. Utredningen har lämnat sitt delbetänkande Styrning och vårdkonsumtion ur ett helhetsperspektiv – Kartläggning av socioekonomiska skillnader i vårdutnyttjande och utgångspunkter för bättre styrning (SOU 2018:55), och lämnade den sitt slutbetänkande Digifysiskt vårdval – tillgänglig primärvård baserad på behov och kontinuitet (SOU 2019:42). En mer utförlig beskrivning av utredningen och betänkandena finns på s. 19–20 under . Båda betänkandena bereds inom . Valfrihetssystem enligt LOV i landsting och regioner - beslutsläge SKR sammanställer en gång aktuellt beslutsläge inom valfrihetssystem enligt LOV. produkt anförs bl.a. följande. Valfrihetssystem inom primärvården är obligatoriskt och finns därför i samtliga regioner. Uppdragen är emellertid olika utformade från smala (Region med fem olika vårdval på primärvårdsnivå, exklusive mödrahälsovård) till breda, där ett och samma vårdval omfattar både allmänläkare, distriktssköterskeverksamhet, barnhälsovård, fotsjukvård, rehabilitering, basal psykisk ohälsa, och-/eller mödrahälsovård. Införande av vårdval utöver primärvård är frivilligt och har därför införts i olika omfattning. Flest införda vårdval finns i Region och Region . Tillsammans står de för två tredjedelar av antalet vårdval inom öppen och sluten specialiserad vård (primärvård vid vårdcentral och tandvård avräknad). Det har varit valfritt för barn, ungdomar och unga vuxna att söka tandvård hos privata tandvårdsutförare, som finansierats av det allmänna. I ökad omfattning har LOV börjat tillämpas också på tandvård, för anslutning av privata tandvårdsutförare. Sedan förra avstämningstillfället har antalet vårdval ökat från 106 till 107. Två har tillkommit och ett har upphört. Samtliga regioner i tillämpar en kombination av följande i sina ersättningssystem i primärvården: – i huvudsak fast ersättning för vårdcentralens listade individer – en mindre del rörlig ersättning för vårdcentralens listade individer kopplad till besök eller åtgärder – en helt rörlig ersättning för vård till patienter som inte är listade på vårdcentralen, patienter som är listade på annan vårdcentral inom länet eller är folkbokförda i annat län (utomlänspatienter) – målrelaterad ersättning baserad på indikatorer som ska avspegla kvalitet och effektivitet. För att få en anpassning av den fasta ersättningen till den listade befolkningens behov och vårdtyngd görs justeringar utifrån patientens ålder, kön, diagnosklassificering enligt () och socioekonomiska förutsättningar (CNI, Care ). Tre regioner använder alla fyra grunderna för att behovsjustera ersättningen. Övriga använder två eller tre av dem (). Tillitsdelegationen (Fi 2016:03) presenterade Tillitsdelegationen delbetänkandet Jakten på den perfekta ersättningsmodellen – Vad händer med medarbetarnas handlings-frihet? (SOU 2017:56). I delbetänkandet kartlägger Tillitsdelegationen ersättningsmodellernas styrande effekter i hälso- och sjukvården samt . Utredningen presenterar de ersättningsmodeller som är mest aktuella i och diskuterar sedan deras betydelse för möjligheten att ta till vara medarbetarnas kompetens och förmåga och därigenom bidra till en ändamålsenlig, kostnadseffektiv och innovativ välfärd av hög kvalitet. Betänkandet bereds inom . En utförligare redogörelse för Tillitsdelegationens arbete finns på s. 18–19 under . SKR erbjuder regioner ett nätverk för vårdval inom hälso- och sjukvård. har i uppdrag att samla representanter för den centrala finansiärs- och modellägarrollen i regioner och att följa utvecklingen av de olika vårdvalsmodellerna i regioner. Vidare ges möjlighet att dela erfarenheter och problem och att diskutera utvecklingen . Nätverkets deltagare representerar regioner i rollen som finansiär och/eller uppdragsgivare och nätverket har en träff per termin (). Tillkännagivande om att utveckla vårdvalet i den specialiserade öppenvården I betänkande 2016/17:SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor föreslog utskottet att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om att utveckla vårdvalet i den specialiserade öppenvården. följde utskottet (rskr. 2016/17:254). Utskottet anförde följande i betänkandet (s. 54, reservation av S, MP och V): Utskottet anser att vård bör erbjudas i olika driftsformer och att patienters rätt att fritt välja vård bör stärkas. Fler och fler landsting inför vårdval även i delar av den specialiserade öppenvården. Utskottet anser att vårdval i den specialiserade öppenvården ska vara en rättighet för alla medborgare oavsett var i landet de bor. Att värna, utveckla och stärka vårdvalet kommer att bidra till en mångfald av utförare, vilket i sin tur bidrar till förbättrad kvalitet och produktivitet inom vården. Utskottet anser därför att regeringen bör återkomma till med förslag om att utveckla vårdvalet i den specialiserade öppenvården. bör ställa sig bakom det som utskottet anför och tillkännage detta för regeringen. Motionerna [...] bör bifallas. Motionen [...] bör bifallas delvis. I skrivelse 2019/20:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anförde regeringen följande: Utredningen för en mer jämlik vård (S 2017:08) har av regeringen haft i uppdrag att utreda hur styrningen av hälso- och sjukvården bättre kan främja en jämlik och behovsbaserad vård (dir. 2017:128). Med utgångspunkt i tillitsbaserad styrning skulle utredaren bl.a. analysera och överväga olika alternativ när det gäller vilka styrsystem för hälso- och sjukvården som bäst överensstämmer med målsättningarna i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och principen om vård efter behov på lika villkor till hela befolkningen. Uppdraget innefattade att med en sådan utgångs-punkt även se över lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Utredningen överlämnade sitt slutbetänkande (SOU 2019:42). Be-tänkandet har remitterats och remisstiden gick ut . Vidare har utredningen utveckling för god och nära vård (S 2017:01, dir. 2017:97) i uppdrag att analysera ändamålsenligheten med uppdelningen i öppen och sluten vård i relation till utredningens övriga förslag samt redogöra för vilka konsekvenser en förändring respektive borttagning av dessa begrepp skulle kunna få. Ett betänkande om detta ska lämnas till regeringen . Det resultatet behöver analyseras innan regeringen kan återkomma till med anledning av tillkännagivandet. Regeringen avser också att följa upp effekterna av vårdval i hälso- och sjukvården. Punkten är inte slutbehandlad. Tillkännagivande om att utveckla vårdvalet i den specialiserade öppenvården I betänkande 2018/19:SoU8 Hälso- och sjukvårdsfrågor föreslog utskottet åter att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om att utveckla vårdvalet i den specialiserade öppenvården. följde utskottet (rskr 2018/19:233). Utskottet anförde följande i betänkandet (s. 85, reservationer från S och MP, C och L respektive V): När det gäller lagkravet om vårdvalssystem omfattar det endast primärvården, men det förekommer att regioner inför vårdvalssystem även i delar av den specialiserade öppenvården. Utskottet anser att vårdval i den specialiserade öppenvården ska vara en rättighet för alla medborgare oavsett var i landet de bor. Därför bör regeringen återkomma till med förslag om att utveckla vårdvalet i den specialiserade öppenvården. Utskottet vill påminna om att har riktat ett sådant tillkännagivande till regeringen. bör ställa sig bakom det som utskottet anför och tillkännage det för regeringen. Motionerna [...] bör bifallas. Motion [...] bör bifallas delvis. Motionerna [...] bör avslås. I skrivelse 2019/20:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anförde regeringen detsamma som anförs ovan om tillkännagivandet med anledning av betänkande 2016/17:SoU10. Motionsyrkanden om tillståndsplikt och tillsyn Motionsyrkanden om tillståndsplikt och tillsyn behandlades senast i utskottets betänkande 2018/19:SoU8. Motionsyrkandena avstyrktes (s. 84). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:233). Utskottet noterar att utredningen för en mer jämlik vård (S 2017:08) med uppdrag att bl.a. se över LOV lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2019:42) och att utredningen utveckling för en god och nära vård (S 2017:01, dir. 2017:97) med uppdraget att bl.a. analysera ändamålsenligheten med uppdelningen i öppen och sluten vård i relation till utredningens andra förslag och att redogöra för vilka konsekvenser en förändring respektive borttagning av dessa begrepp skulle få, lämnade ett delbetänkande (SOU 2020:19) . Båda dessa betänkanden bereds inom . Utskottet anser inte att bör ta några ytterligare initiativ med anledning av motionerna 2019/20:2751 (L) yrkande 8, 2019/20:2828 (M) yrkande 15 och 2019/20:2834 (M) yrkande 1. Motionsyrkandena bör avslås. Vård av EU-medborgare och asylsökande m.fl. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om hälso- och sjukvård för EU-medborgare, hälso- och sjukvård för asylsökande m.fl. och ensamkommandes psykiska hälsa. Jämför reservation 24 (V), 25 (V) och 26 (L). Hälso- och sjukvård för EU-medborgare I partimotion 2019/20:2578 av m.fl. (V) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på lagstiftning som klargör att alla unionsmedborgare i , både i och därefter, och oberoende av om de har det europeiska sjukförsäkringskortet, har rätt till subventionerad hälso- och sjukvård åtminstone i samma omfattning som s.k. papperslösa. Motionärerna anför att vissa regioner tolkar lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd som att den omfattar utsatta EU-medborgare som vistats i , med motiveringen att de då skulle räknas som papperslösa. I de flesta regioner görs dock inte den tolkningen, och EU-medborgare som saknar det europeiska sjukförsäkringskortet förväntas därmed enligt motionärerna betala full kostnad för vård. Det finns vidare enligt motionärerna otydligheter kring begreppet vård som inte kan anstå. Otydligheter kring vem som omfattas av lagen och vilken vård den ger rätt till skapar enligt motionärerna framför allt osäkerhet för den enskilde, men också vårdpersonal hamnar i en svår situation när de tvingas fatta beslut utan tydlig vägledning. Hälso- och sjukvård för asylsökande m.fl. I kommittémotion 2019/20:220 av m.fl. (V) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning för att åtgärda de brister och otydligheter som finns i lagstiftningen om hälso- och sjukvård för asylsökande och nyanlända, med syfte att säkerställa deras rätt till hälso- och sjukvård. Motionärerna hänvisar till en skrivelse från SKR som ställts till bl.a. där SKR identifierar ett antal oklarheter i lagstiftningen när det gäller hälso- och sjukvård för asylsökande m.fl. I partimotion 2019/20:3345 av m.fl. (L) yrkande 29 föreslås ett tillkännagivande om ökad kunskap om ensamkommandes psykiska hälsa. Motionärerna anför att sambandet mellan de ensamkommandes psykiska hälsa och asylprocessen behöver kartläggas. Hälso- och sjukvård för den som inte är bosatt i regionen – rätt till omedelbar vård