bet · H701NU18 · 2020-06-04 00:00:00 — Utskottet kan konstatera att liknande bestämmelser i medlemsländer som och inte fått önskad effekt. Tvärtom har trafiken till nyhetssajter minskat och reglerna har skapat osäkerhet för mindre aktörer och privata användare som varken har kunskap eller tillräckliga resurser för att förhålla sig till reglerna. Utskottet anser att direktivet bör ändras så att publicisten som regel ska få företräda upphovsmannen i fråga om rättigheten i stället för att få ensamrätt till sina digitala publikationer. Det andra området som utskottet ser som problematiskt är bestämmelserna i direktivets artikel 17 (tidigare artikel 13), dvs. att digitala plattformar ska filtrera allt material som laddas upp för att säkerställa att det inte skyddas av upphovsrätten – s.k. uppladdningsfilter. Återigen är det mindre aktörer som riskerar att drabbas eftersom stora digitala plattformar som t.ex. Youtube redan lägger omfattande resurser på dylika filter. För mindre aktörer blir det däremot svårare att förhålla sig till reglerna som därmed kommer att innebära stora hinder för att mindre företag ska kunna utveckla sina verksamheter. Dessa bestämmelser bör därför avskaffas och den nuvarande skadeståndsskyldigheten bör tas bort, vilket till och med föreslog när den lade fram direktivet. Den nämnda artikeln i direktivet bör i stället ändras så att medlemsstaterna i sin lagstiftning ska säkerställa att digitala plattformar vidtar proportionerliga och lämpliga åtgärder för att ingå kontrakt med rättighetshavarna. Reglerna bör också ändras så att de åtgärder som ska vidtas av internetplattformarna inte mer än nödvändigt inskränker den fria kommunikationen på plattformen. Dessutom bör direktivets regler som rör datamining och annan textanalys tydliggöras för att dataanalys på internet även ska vara tillåten i skolutbildning och inte enbart begränsas till akademiska sammanhang. Som utskottet inledningsvis framförde behöver EU en modern och ändamålsenlig upphovsrättslagstiftning, och för att åstadkomma en sådan utveckling bör också agera i frågan. Utskottet kan konstatera att EU:s medlemsstater är skyldiga att genomföra det nya upphovsrättsdirektivet i de nationella rättsordningarna och att den svenska genomförandeprocessen är påbörjad. Det är dock enligt utskottets uppfattning viktigt att regeringen parallellt med den svenska genomförandeprocessen agerar för att innehållet i direktivet ändras. Utskottet anser därför att bör uppmana regeringen att den bör verka inom ramen för EU-samarbetet för att EU:s nya upphovsrättsdirektiv revideras i enlighet med det anförda. Vid ett sådant beslut från får motionerna 2019/20:392 (SD) och 2019/20:2677 (M) anses bli tillgodosedda i berörda delar, och tillstyrks härmed i dessa delar. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om vissa övriga immaterialrättsliga frågor som bl.a. rör upphovsrätt, varumärkesrätt och patent-rätt. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete och gällande regler. Jämför reservation 3 (M, L), 4 (SD) och 5 (C). I kommittémotion 2019/20:2677 av m.fl. (M) anförs att möjligheten att få starka patent är en viktig byggsten för företagsamhet och entreprenörskap. Som en del i att utveckla patentskyddet framför motionärerna i yrkande 16 att det bör utredas i vilken omfattning svenska patent blir föremål för intrång i andra länder. Vidare förordas i yrkandena 17 och 18 tillkännagivanden om att villkoren för att åklagare ska kunna väcka straffrättsligt åtal för patentintrång samt processtider och kostnader i civilrättsliga mål om patent behöver ses över. I motion 2019/20:1560 uttrycker (M) farhågor om att en ökad omfattning av privatkopieringsersättningen kommer att drabba en större krets av svenska företag. Motionären framför att denna s.k. kassettbandsskatt är en rest från en svunnen tid och att regeringen i samråd med upphovsmännen och branschorganisationerna därför bör se över möjligheten att ta fram ett nytt modernt system där kostnader inte läggs på lagringsmediet. I motion 2019/20:2414 anför och (båda M) att basen för en rättvis och transparent fördelning av royaltyer är en lagreglerad registrering av rättigheter, främst inom den digitala världen. Genom att man registrerar en rättighet direkt när den skapas kan man vid eventuella senare rättsfall eller dispyter enkelt redovisa vilka rättigheter som tillhör vilken part. Motionärerna anför i yrkande 1 att regeringen därför bör ta fram en åtgärdsplan för att komma till rätta med bristande upphovsrättsregistrering av digitalt innehåll. I yrkande 2 begär motionärerna att regeringen överväger att reglera upphovsrättsregistrering i likhet med befintlig företagsregistrering och handel med företagsaktier. Av kommittémotion 2019/20:392 av m.fl. (SD) yrkande 1 framgår att motionärerna anser att det finns ett behov av att modernisera upphovsrätten. I motionen framhålls bl.a. att en god balans måste finnas i lagstiftningen utifrån vad som i dagens samhälle är rimligt, mellan å ena sidan samhällsintresset av att uppmuntra skapande och bevara kreatörers möjlighet att kunna få rättmätig ersättning för sina alster och å andra sidan intresset av att fullt ut nyttja de möjligheter som informationssamhället ger. I motionen framhålls vidare i yrkande 2 att befintliga inskränkningar i upphovsrätten är dåligt anpassade efter det moderna samhället och grundar sig i utdaterade förhållanden för hur information används och sprids. Lagstiftaren bör enligt motionärerna därför verka för att införa mer flexibla inskränkningar i upphovsrätten utifrån vad som är skäligt med hänsyn till samhällets utveckling. Av motionens yrkande 3 framgår att motionärerna anser att regeringen bör överväga om upphovsrättens långa skyddstider är befogade utifrån moderna förhållanden. Det framhålls vidare att möjligheterna att tillgängliggöra upphovsrättsskyddade på legala sätt måste förbättras. Detta framgår av yrkande 4, och motionärerna framför att med fullgoda alternativ till illegala tjänster, som lever upp till konsumenternas förväntningar, upprätthålls också den allmänna respekten för upphovsrätten. I motion 2019/20:684 framför (SD) att upphovsrättslagen bör revideras på ett sådant vis att offentlig konst vars syfte är att fritt tillgängliggöras för folket även ska vara kostnadsfritt via digitala kanaler. I motion 2019/20:1699 av (SD) anförs att piratkopierade varor orsakar skador i flera hänseenden för varumärkeshavarna. Den svenska lagstiftningen bör enligt motionären därför skärpas, dels för att minimera försäljningen av piratkopierade produkter i , dels för att tydliggöra risker med att köpa piratkopior, dels för att samhället bör markera att det är fel att köpa piratkopierade varor. I motion 2019/20:3150 av (SD) anförs att lagen om civilrättsliga sanktioner på immaterialrättens område kortfattat innebär att företag och organisationer kan bedriva brottsbekämpning. Motionären menar att det inte är rimligt att tvister på området hanteras som civilmål där den enskilda medborgaren själv får stå för alla rättegångskostnader. Av den anledningen anser motionären att regeringen bör arbeta på EU-nivå för att riva upp lagen om civilrättsliga sanktioner. I motion 2019/20:3263 av m.fl. (C) framhålls att EU:s nya upphovsrättsdirektiv har satt fokus på behovet av att säkra ersättning till kreatörer. Motionärerna påpekar att det är avgörande att den enskildes rätt att yttra sig fritt bevaras och att direktivets artikel 15 och 17 (tidigare 11 och 13) riskerar att urholka denna rätt. I yrkande 10 begärs därför ett tillkännagivande om att genomförandet av direktivet i svensk rätt bör leda till att yttrandefriheten försvaras och stärks samt att mellanhänders grundläggande ansvar och skyldighet att framföra information oförvanskad tydliggörs. och (båda C) framför i motion 2019/20:1768 att upphovsrättslagen behöver moderniseras och bli teknikneutral så att bilder på offentlig konst kan delas online utan restriktioner. I motion 2019/20:693 framhåller (KD) att det är ett problem att det samiska kulturarvet emellanåt utnyttjas av större företag som plockar mönster och trycker upp dem på billigare tyger, vilket i sig skadar det samiska konsthantverket. I yrkande 6 förordas därför ett tillkännagivande om att regeringen bör se över om det finns möjligheter att stärka samernas immateriella rättigheter till deras eget kulturarv. Övergripande om inskränkningar i upphovsrätten Upphovsrätten styrs till stor del av internationella konventioner och . Vilka inskränkningar i upphovsrätten som en EU-medlemsstat får ha regleras uttömmande i EU-direktiv. Det innebär t.ex. att det inte är möjligt att i införa den amerikanska modellen ”fair use”. För svensk del återfinns inskränkningarna i 2 kap. upphovsrättslagen, t.ex. när det gäller citaträtten. Inom EU inleddes förhandlingar om ett nytt direktiv om upphovsrätt på den digitala inre marknaden. Direktivet antogs och genomförandearbetet pågår. Efter initiativ från bl.a. innehåller direktivet en bestämmelse som säkerställer möjligheten för medlemsstater att ha system för s.k. avtalslicenser. Avtalslicenser möjliggör licensiering av stora mängder upphovsrättsskyddat material inom vissa områden och är viktiga för både rättighetshavare och användare i . I direktivet finns även bl.a. nya obligatoriska inskränkningar i upphovsrätten till förmån för forskning, utbildning och bevarande av kulturarvet. Direktivet innehåller också bestämmelser om att användare av vissa typer av onlineplattformar ska få använda upphovsrättsligt skyddat material i bl.a. parodi- och kritiksyfte. regleras plattformarnas ansvar för upphovsrättsligt skyddat material som laddas upp av användarna. Genomförandearbetet är omfattande men rymmer enligt uppgift från inte någon allmän översyn av inskränkningarna i 2 kap. upphovsrättslagen. avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att regeringen bör utreda vidgade inskränkningar i upphovsrätten. Utskottet hänvisade bl.a. till de EU-gemensamma regler som lägger grunder för den svenska immaterialrättslagstiftningen. beslutade i enlighet med utskottets förslag medan yrkandet följdes upp i en reservation av företrädare för i utskottet. I gäller upphovsrätten så länge upphovspersonen lever och därefter. Den 70-åriga skyddstiden infördes i . gällde en skyddstid . Ändringen gjordes på grund av genomförandet av det s.k. skyddstidsdirektivet. Skyddstiderna i direktivet är tvingande, och kan alltså inte lagstifta om kortare skyddstider. För utländska verk (från tredje länder) som skyddas här gäller inter-nationella åtaganden enligt vilka skyddstiden som utgångspunkt blir den-samma som för svenska verk (principen om s.k. nationell behandling). Det kan tilläggas att även skyddstiderna för s.k. närstående rättigheter till stor del är harmoniserade. Skyddstiderna gäller förenklat då prestationen gjordes och framåt (i vissa fall gäller dock andra tider; för ljudupptagningar som getts ut eller offentliggjorts gäller t.ex. en 70-årig skyddstid). och internationella åtaganden medför även hinder för att lagstifta om krav på en aktiv åtgärd från upphovsmannen för att bevara ensamrätten till sitt verk efter det att förflutit. avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att se över de regler som rör upphovsrättsliga skyddstider (bet. 2018/19:NU16). Utskottet anförde då att reglerna har sin grund i och att det inte finns förutsättningar för att ensidigt ändra dessa. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Yrkandet följdes upp i en reservation av företrädare för i utskottet. avstyrkte ett enigt utskott två motionsyrkanden som rörde registrering av upphovsrätter (bet. 2018/19:NU16). Utskottet anförde bl.a. att principen om formlöst skydd är helt central inom upphovsrätten och har sin grund i och att lagstiftning om t.ex. registreringskrav eller liknande för skydd inte är möjlig. Utskottet påpekade att det dock inte finns något som hindrar att marknaden utvecklar affärsmodeller där t.ex. upphovsrätt registreras för att underlätta handel med immateriella rättigheter m.m. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Bestämmelser om privatkopieringsersättning finns i 26 k–26 m §§ upphovsrättslagen. En näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet tillverkar eller till landet inför anordningar på vilka ljud eller rörliga bilder kan tas upp och som är särskilt ägnade för framställning av exemplar av verk för privat bruk, ska betala en särskild ersättning som är bestämd i lagen. Ersättningen ska gå till de upphovsmän vars verk därefter har sänts ut i radio eller tv eller getts ut på anordningar genom vilka de kan återges. Endast en organisation som företräder ett flertal upphovsmän och närstående rättighetshavare på området får kräva in ersättningen. Organisationen ska sedan fördela ersättningen till dem som har rätt till den. I betalas ersättningen ut till organisationen som företräder upphovsmännen. Vidare finns vissa undantag i ersättningsskyldigheten. De tillverkare, importörer och återförsäljare som säljer nyssnämnda anordningar behöver därför i vissa fall inte betala privatkopieringsersättning. Upphovsrättslagen ger även en möjlighet till nedsättning av ersättningsskyldigheten. förordade ett enigt utskott ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av systemet för privatkopieringsersättning (bet. 2017/18:NU14). Utskottet anförde bl.a. att det fanns ett behov av att ersätta det nuvarande regelverket med ett mer ändamålsenligt system som genererar en rimlig ersättning till upphovsmännen för den privatkopiering som faktiskt förekommer. Regeringen borde enligt utskottet därför tillsätta en utredning med en sådan inriktning, där möjligheten att införa ett system där staten har det övergripande ansvaret särskilt borde beaktas. beslutade i enlighet med utskottets förslag. I regeringens skrivelse skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2019/20:75) anger regeringen att den avser att ge en särskild utredare i uppdrag att se över den fråga som tillkännagivandet avser. Tillkännagivandet är således inte slutbehandlat. Upphovsrättsskyddade konstverk på offentliga platser Det finns bestämmelser i upphovsrättslagen som gör det möjligt att fritt avbilda konstverk som är stadigvarande placerade på eller vid allmänna platser. När det gäller frågan om huruvida upphovsrättsskyddade verk på allmänna platser får avbildas och fritt överföras till allmänheten via internet utan krav på att tillstånd har givits eller ersättning erlagts till upphovsmannen kan nämnas att tog ställning till denna fråga (mål nr Ö 849-15). slog fast att rätten att fritt avbilda upphovsrättsligt skyddade konstverk på offentlig plats inte innefattar en rätt för en ideell organisation att även publicera sådana avbildningar digitalt i en databas. Patent- och har därefter i en dom (mål nr PMT 8448-14) uttalat att inte heller privatpersoner har rätt att publicera bilder av upphovsrättsligt skyddade konstverk på offentliga platser. Den sistnämnda domen är dock fråga om ett underrättsavgörande med ett begränsat prejudikatvärde. behandlade utskottet motionsyrkanden där det framfördes att upphovsrättslagen behöver ändras så att bilder på offentlig konst fritt kan delas på internet utan restriktioner (bet. 2018/19:NU16). Ett enigt utskott avstyrkte yrkandena bl.a. mot bakgrund av det oklara rättsläget. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Vissa insatser för att öka den legala användningen av upphovsrättsskyddade verk –2019 hade () i uppdrag att bl.a. öka allmänhetens kunskap för att minska intrången och öka intresset för lagliga distributionstjänster. I uppdraget ingick också att utreda olika insatser som kunde göra det lättare för konsumenter och andra användare att lagligt ta del av digitalt tillgängligt material med rättighetshavarnas samtycke, vilket bl.a. resulterade i initiativet ”Streama lagligt” (Dnr N2016/02167/IF och N2017/04031/IFK). uppger att detta är satsningar som PRV nu tar vidare inom ramen för sin ordinarie verksamhet. Det kan även nämnas att enligt myndighetens regleringsbrev har i uppdrag att stärka barn och unga som medvetna medieanvändare samt att informera dem om upphovsrättsliga rättigheter och skyldigheter för att uppmuntra legal användning av upphovsrättsligt skyddade verk. fick konsumenter ökade möjligheter att använda streamningstjänster för bl.a. sport, film och tv när de är på resa i EU. Genom och rådets förordning (EU) 2017/1128 av om gränsöverskridande portabilitet för innehållstjänster online på den inre marknaden säkerställs att abonnenter av portabla innehållstjänster online som tillhandahålls lagligen i deras hemmedlemsstat kan få tillgång till och använda dessa tjänster under tillfälliga vistelser i andra medlemsstater än sina hemländer. Det civilrättsliga sanktionsdirektivet (även kallat Ipreddirektivet) syftar till att närma medlemsstaternas lagstiftning till varandra när det gäller att säkerställa skyddet för immateriella rättigheter, för att på så sätt uppnå en hög, likvärdig och enhetlig skyddsnivå för immateriella rättigheter på den inre marknaden. beslutade att anta de lagändringar som följer av direktivet (prop. 2008/09:67, bet. 2008/09:NU11). Lagändringarna trädde i kraft och innebar bl.a. att domstolarna fick möjlighet att ålägga vissa aktörer att ge rättighetshavare information om intrångsgörande varors och tjänsters ursprung och distributionsnät (s.k. informationsföreläggande). Genom att man införde ett informationsföreläggande skapades en möjlighet för domstolarna att ålägga en internetleverantör att ge rättighetshavaren information om vilka som har de abonnemang som har använts för att begå intrång via internet. Enligt uppgifter från pågår inte något arbete med att ändra den lagstiftning som har genomförts i svensk rätt med anledning av Ipreddirektivet och finns det inte något som talar för att direktivet skulle öppnas upp på nytt på EU-nivå. Motionsyrkanden om att riva upp Ipreddirektivet har avstyrkts av ett enhälligt utskott , (bet. 2018/19:NU16). Utskottet anförde bl.a. att det inte fanns något skäl till ett riksdagsuttalande eftersom det inte var aktuellt att öppna upp direktivet för omförhandling. Skydd för urfolks traditionella kunskap och uttryck Enligt uppgifter från deltar i () mellanstatliga kommitté IGC (, Traditional Knowledge and Folklore). I kommittén diskuteras frågor om skydd för bl.a. urfolks traditionella kunskap och uttryck. Enligt det nu gällande mandatet är slutmålet för förhandlingarna i kommittén att ett eller flera rättsliga instrument tas fram till skydd för genetiska resurser, traditionell kunskap eller folklore. Inför förhandlingarna i kommittén koordineras en gemensam EU-position, vilken enligt i många delar sammanfaller med position. I förhandlingarna verkar bl.a. för att ett skydd för traditionell kunskap och traditionella uttryck ska vara evidensbaserat och värna om en rik publik domän, så att kunskaps- och kulturutbyten inom och mellan samhällen inte hämmas, t.ex. genom mekanismer som låser in kunskap och kulturyttringar . Lagändringar till följd av ändringar i EU:s varumärkesförordning antog regeringens förslag till lagändringar till följd av ändringar i EU:s varumärkesförordning (prop. 2015/16:123, bet. 2015/16:NU18). Lagändringarna innebar att det blev möjligt för tullmyndigheten att ingripa mot misstänkta varumärkesförfalskningar i vissa fall, även om förfalskningarna inte ska släppas ut på EU:s marknad (s.k. transitsituationer). I ett sådant fall har innehavaren av EU-varumärket en viss på sig att väcka talan om intrång i varumärket vid den domstol som prövar varumärkesintrång (medlemsstatens domstol för EU-varumärken). Ändringarna innebar också att det i en sådan process är varumärkeshavaren som har bevisbördan för vilken marknad som varorna är avsedda att marknadsföras och säljas på. Det är i stället den misstänkta intrångsgöraren som ska bevisa att varumärkeshavaren inte kan hindra att varorna släpps ut på marknaden i det andra landet. Om han eller hon misslyckas med att bevisa detta, blir följden att varorna anses utgöra intrång i EU-varumärket. En effekt av att varumärkesförfalskade varor i transitsituationer kan utgöra intrång i ett EU-varumärke är att varumärkeshavaren kan begära att varorna förstörs, vilket anges vara den största vinsten med regleringen. Varumärkeshavaren har också en möjlighet att begära andra typer av civilrättsliga sanktioner på grund av intrånget, t.ex. skadestånd. Vissa övriga åtgärder för att motverka immaterialrättsintrång Enligt uppgift från har åtgärder vidtagits för att förbättra, förenkla och effektivisera det straffrättsliga samarbetet över gränserna i EU. finns lagstiftning på plats som underlättar bevisinhämtning mellan EU:s medlemsstater i brottmålsprocesser (genom användandet av en s.k. europeisk utredningsorder). respektive ställde sig bakom rådets överenskommelse om allmän inriktning när det gäller två nya rättsakter som syftar till att förbättra det straffrättsliga samarbetet över gränserna (förordningen om tillgång till e-bevisning inom EU och direktivet om utseende av representant för utlämnande av e-bevisning). Rättsakterna innehåller bestämmelser som ger de brottsbekämpande myndigheterna inom EU effektivare och mer ändamålsenliga verktyg för att begära ut elektroniska uppgifter direkt från tjänsteleverantörer eller deras representanter i andra medlemsstater. I det avseendet är förslagen helt nya i sitt slag och avviker från den traditionella ordningen för internationellt straffrättsligt samarbete som alltid sker mellan behöriga myndigheter i medlemsstaterna. Förhandlingar mellan och kommissionen rörande de två nya rättsakterna förväntas komma igång . Vidare kan nämnas att vidtar åtgärder i förhållande till tredje länder som har ett svagare immaterialrättsligt skydd med syftet att minska intrången och uppnå ökad respekt för immateriella rättigheter. Inom ramen för det arbetet ingår bl.a. att vid förhandling av handelsavtal inkludera ambitiösa immaterialrättsavsnitt, att utbilda tullpersonal, poliser och domare samt att genomföra informationsinsatser. Kommissionen arbetar även inom EU med åtgärder för att förhindra immaterialrättsintrång. Exempelvis har man slutit samarbetsavtal med plattformar för att de ska vara med och förhindra immaterialrättsintrång. anger att regeringen står bakom detta arbete. –2019 hade PRV i uppdrag att bl.a. informera företag och allmänhet om piratmarknadens baksidor i syfte att minska tillgången till och efterfrågan på immaterialrättsligt förfalskade produkter (dnr N2016/02167/IF och N2017/04031/IFK). Delar av uppdraget genomfördes tillsammans med det s.k. och resultaten tas nu enligt uppgift från vidare inom ramen för PRV:s ordinarie verksamhet. Förfalskningars och piratkopieringens påverkan på den svenska ekonomin presenterade och piratkopiering och den svenska ekonomin – säkerställande att ”Made in ” alltid är det. I rapporten uppskattas både effekterna av import av piratkopierade produkter till och effekterna av den globala handeln med piratkopierade produkter där innehavarna av de immateriella rättigheterna är i grunden svenska företag. Det är första gången som konsekvenserna av förfalskning och piratkopiering för just och svenska företag har undersökts. Rapporten togs fram på uppdrag av PRV. De beräkningar som har gjorts i rapporten utgår , vilket är som statistik har tillgängliggjorts från världens alla tullmyndigheter. Av rapporten framgår bl.a. följande: • Totalt omsätter piratkopiering av svenska produkter mer än (detta motsvarar av den totala försäljningen av svensktillverkade varor). • går miste om mer än i förlorade skatteintäkter (moms, bolagsskatt, inkomstskatt och sociala avgifter). • försvann minst 7 100 arbetstillfällen i på grund av piratkopiering. • förlorar svenska företag på piratkopiering • Importen till av piratkopierade varor uppgår till . • av alla de piratkopierade varor som importerades till 2016 köptes av konsumenter som trodde att de köpte äkta produkter. • Piratkopierade varor som köps av konsumenter i god tro uppskattas till . • Av alla bilreservdelar som säljs i beräknas vara förfalskningar.