bet · H701FiU22 · 2020-03-12 00:00:00 — 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om olika betallösningar, såsom kontanter, kort och sms, och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3355 av m.fl. (M): 42.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga om behov finns av stödåtgärder såsom informationsinsatser och rekommendationer för att uppnå ett ökat bosparande bland unga och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3380 av m.fl. (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa det skärpta amorteringskravet och tillkännager detta för regeringen. Offentlig utfrågning om finansiell stabilitet Ordföranden (S): Ni är alla varmt välkomna till finansutskottets öppna utfrågning om den finansiella stabiliteteten. Det är ett viktigt politikområde som avhandlas under den här förmiddagen. tillbaka genomför utskottet årliga utfrågningar med just stabilitetsfrågorna som tema. Den här gången har vi beslutat om att även inrikta en del av utfrågningen på några särskilda aspekter på finansiell stabilitet, nämligen fintech och cyberhot. Som ett led i utskottets arbete med forsknings- och framtidsfrågor beslutade vi att göra en kartläggning och beskrivning av forskning och andra initiativ som gäller hot och möjligheter för den finansiella stabiliteten. Kartläggningen fokuserar just på hur cyberhot, finansiell teknologi och klimatförändringar kan komma att påverka den finansiella stabiliteten . Arbetet har styrts av en arbetsgrupp i finansutskottet och genomförts av riksdagsförvaltningens utvärderings- och forskningssekretariat i samarbete med utskottets kansli. Det hela finns tillgängligt här vid seminariet och förstås också för utskottets fortsatta arbete med de här viktiga frågorna. Jag vill tacka både ledamöter och tjänstemän som har arbetat med dessa frågor. Till dagens utfrågning, där aspekter på fintech och cyberhot också ska beröras något, har vi bjudit in tre för finansiell stabilitet väldigt väsentliga myndigheter, nämligen , och Riksgälden. De företräds av riksbankschef , generaldirektör och riksgäldsdirektör , som ska lämna oss och då bli ersatt av , som är chefsekonom på . Finansminister har också bjudits in för att ge sina kommentarer på detta viktiga område. Ni är förstås varmt välkomna hit, alla fyra! Efter föredragningar och kommentarer får utskottets ledamöter möjlighet att ställa frågor, så att det också blir en utfrågning. , : Herr ordförande! Jag är glad att vara här. Jag tänkte inleda med att säga någonting om tillsyn. Det har uppkommit en diskussion om vår tillsyn och om det är bra eller dåligt att ägna sig åt kommunikation. har det benämnts kommunikativ tillsyn. Jag vill bara beskriva det här från mitt perspektiv. Kommunikation har alltid varit en central del av tillsyn. Långt att jag började på FI var det så. Det som har skett är att vi har börjat använda lite fler kanaler och att vi gör det lite mer systematiskt. Om man ska försöka förstå måttet på effektivitet för finansiell tillsyn är det i grund och botten regelefterlevnad; det är det vi håller på med. Om det blir bra regelefterlevnad tror vi att det blir bättre konsumentskydd, och då tror vi också att den finansiella stabiliteten blir bättre. När man funderar på hur man uppnår regelefterlevnad tror vi att det är helt centralt att kommunicera reglerna och våra förväntningar. Vi har en del bra förebilder. är en sådan. De lanserade devisen Det ska vara lätt att göra rätt. Det tycker jag är en väldigt bra inriktning. Det innebär ju inte att säger att om man upptäcker någon som inte vill göra rätt, det vill säga någon som ägnar sig åt skattebrott, ska man vara försiktig med det. Tvärtom ska man vara tuff mot dem som försöker bryta mot systemen. Vi har samma inställning: Det ska vara lätt att göra rätt, men de som bryter mot reglerna och gör det på ett tydligt sätt ska självklart drabbas av en sanktion, som är en annan del av vår tillsyn. Vad är då kommunikation? Det är till exempel det här: att tala inför finansutskottet med ett skrivet tal. Det är också att tala på seminarier och att möta instituten bilateralt. Men det är också – låt mig använda det kanske töntiga uttrycket – nördigt. Det är riktigt nördigt. Det är att till exempel beskriva hur det fungerar med undantag från beredskapsmekanismen inom PSD2. Det kan inte jag förklara, och det är väldigt svår materia. Det förklarar vi på webbsända seminarier direkt till de aktörer som är berörda. Det är ett sätt att göra det lätt att göra rätt. Kommunikativ tillsyn är alltså en bred palett som är ett komplement till en annan del av tillsyn, som förstås innehåller undersökningar, kartläggningar och i vissa fall sanktioner. Låt mig gå in på stabilitetsläget. I vår stabilitetsrapport hade vi stort fokus på det låga ränteläget. Det präglar allt. Bilden här visar ränteutvecklingen i , och . Även om räntorna har gått upp något är det väldigt låga räntor. I är de något högre. Det här leder till stigande skuldsättning, det ökar tillgångspriserna, det skapar en jakt på avkastning – man vill köpa mer aktier och mer riskfyllda obligationer – och det påverkar affärsmodeller både i banksystemet och i försäkringssektorn. Låga räntor är nyckeln till att förstå många av de finansiella stabilitetsrisker som vi pekar på. Bostadsprisutvecklingen har varit mycket i fokus för den offentliga debatten . Låt mig bara först säga att stigande bostadspriser i grund och botten är en stark omfördelande kraft som tar från dem som inte har och ger till dem som har. De som efterfrågar mycket starkt stigande priser år ska betänka att detta kanske är den största fördelningsomflyttande effekt som vi har i vårt samhälle. Man ska alltså vara försiktig när man säger att vi äntligen är tillbaka till stigande priser. Det har mycket negativa effekter för fördelningspolitiken och därmed också för möjligheten för till exempel unga att komma in på bostadsmarknaden. Priserna har gått upp mycket kraftigt de senaste 10–20 åren med några små hack i kurvan 2009 och . har priserna börjat stiga igen. steg priserna i riket totalt sett . Vi kan alltså inte prata om fallande priser, och vi kan inte prata om stabila priser. Vi kan faktiskt återigen prata om stigande huspriser. Hur är det då med bostadsmarknadens funktionssätt? Det är i allt väsentligt något som vilar på och regeringen att se till att vi har en väl fungerande bostadsmarknad. Men ibland diskuteras det att våra åtgärder, såsom amorteringskravet, radikalt skulle ha förändrat förutsättningarna för svensk bostadsmarknad. Så är inte fallet. Bilden visar omsättningen. Den blå kurvan visar omsättningen . Sedan är det 2018, 2017 och ett snitt –2016. Vad bilden visar är att det i allt väsentligt omsätts lika mycket nu som det har gjort . Det omsätts faktiskt lite mer . Är det då en bra marknad eller en dålig marknad? Det lämnar jag till andra att bedöma. Men i omsättningstermer är den alltså inte sämre än den har varit tidigare. Däremot har det varit svagare försäljning av nyproduktion. Dock har även denna marknad börja komma till liv . Hur ser det då ut med skuldsättningen? Jag sa att låga räntor leder till ökad skuldsättning. Så är det. Bilden visar årlig procentuell förändring i tillväxttakten på lån. Den röda kurvan visar den samlade utlåningen för företag, alltså från banker till företag, och den blå är mot hushåll. Ni ser att det har dämpats på hushållssidan. Detta är alltså andelen av den totala utlåningen, lite . Ni ser att den peakade 2017 och var på . Bilden rymmer en intressant förändring. Vi ser att hushållens skuldsättning har dämpats och är nere i stort sett i linje med disponibelinkomstökningen, bara något högre. Där har alltså våra åtgärder lett till den dämpning av skuldsättningen som var ett av syftena. Riskerna har därmed dämpats något, även om de är fortsatt förhöjda. På företagssidan är skuldsättningen fortsatt hög, inte minst marknadsfinansierat, det vill säga att företagsobligationsutlåningen har ökat kraftigt. Vi har därför tittat lite extra på skuldsättningen gentemot företag, inte minst mot kommersiella fastigheter. Det är en stor del av bankernas utlåning, . Vi har sett förhöjda risker, och vi gick ut med en promemoria om det . Vi har meddelat att vi går vidare med att besluta om att höja kapitalkraven för utlåningen mot kommersiella fastigheter, både bostadsfastigheter, där det är något lägre krav, och vanliga kommersiella fastigheter, där det är något högre kapitalkrav. Vi höjer riskvikterna, och detta gör vi för att höja bankernas motståndskraft vad gäller utlåningen till kommersiella fastigheter. Detta innebär att storbankerna måste hålla så där 4,5–5 miljarder mer i kapital när våra regler är införda. Det ska då ställas mot bankernas samlade kapital, som ligger någonstans mellan 120 och 150 miljarder styck. Det är alltså en förändring, men det är ändå en ganska hanterbar förändring för bankerna. Låt mig också säga någonting om försäkringsbolagen, och låt mig börja med att tala om fakta. Om räntorna ligger kvar på den här nivån, mellan noll och någon procent, kommer det att vara en mycket stor utmaning för svenska försäkringsbolag. Sedan kan man diskutera våra kapitalkrav, trafikljusmodeller och hur vi ska stressa det hela riskbaserat, men naturlagen säger att om räntorna är på den här nivån blir det mycket svårt att upprätthålla pensionssystemets stabilitet på mycket lång sikt. Så är det, och den här bilden illustrerar detta. Den visar tioårsräntan – det är den röda pricken – och de garanterade åtagandena. Då säger kanske vän av ordning: Men de har ju aktier också, och de har andra obligationer som kanske avkastar mer. Det är korrekt, men aktier kommer inte heller att stiga mot himlen i all evighet. Den stora exponeringen är i räntor, och dessutom är skulderna diskonterade till räntor. Låga räntor är alltså dåliga nyheter för svenska försäkringsbolag, och det är dåliga nyheter för svenska kommande pensionärer. Det här är därför någonting som vi har extra fokus på. Vi skrev mycket om det i vår stabilitetsrapport, och även här har vi talat om hur vi för tjänstepen-sionsdelen ska införa ett riskbaserat kapitalkrav. Det finns all anledning för oss och för andra att fortsätta att bevaka detta. Jag ska säga att detta inte är en svensk fråga; svenska försäkringsbolag står sig relativt väl. Men internationellt är det här en jättefråga. Jag tror att detta kommer att vara den dominerande diskussionen internationellt på den här typen av seminarier om nu räntan ligger kvar. Jag ska säga någonting om fintech och cyberhot. Fintech är ett samlingsnamn på det faktum att den finansiella sektorn nu förändras i takt med finansiella innovationer. I grund och botten är det här mycket positivt. Det ökar tillgängligheten inte minst för hushåll att komma åt finansiella tjänster billigt och enkelt. Det ökar konkurrensen, och det sätter press på de dominerande aktörerna . Det är bra. Det finns alltså väldigt mycket som är positivt med detta. Men det finns förstås, som med allt, också risker. En risk är att fintechbolagen försöker kringgå regelverket. De kommer med en spännande produkt som är gjord på ett annat sätt, och därför ska den inte omfattas av regleringar. Vi har haft anledning att titta på ett antal av de här initiativen för att se hur de passar in. Det är inte alltid helt enkelt, men oftast går de att få in i det existerande regelverket. Fintechbolagen drivs ofta av icke-traditionella kompetenser, det vill säga inte av banktjänstemän eller ekonomer utan mer av tekniker och unga innovatörer, och de har inte alltid lika lätt att förstå sig på regleringsvärden som vi företräder. Därför jobbar vi aktivt för att stärka denna dialog och få dem att inse att det ska vara lätt att göra rätt. Vi ska alltså inte vara naiva när det gäller fintech. Det innebär också risker. Innebär det då också risker även för finansiell stabilitet? Ja, det skulle jag nog kunna säga att det kan göra. Det traditionella bank run är en kö utanför en bank där alla vill ta ut sina sparmedel i kontanter när det börjar skaka. Vi såg detta i Northern 2007 eller 2008. Det är det traditionella tecknet på en finansiell kris. kommer detta bank run kanske att vara en knapptryckning, där det kanske till och med är en algoritm som säger: Just nu är sparkontot lite bättre på den och den banken. Algoritmen skjutsar sparmedel med en ögonblinkning från en bank till en annan. Då har vi bank runs som sker i cybervärlden och den tekniska miljön och inte på gator och torg. Det är klart att det där är någonting som vi har all anledning att vara vaksamma på. Vad kan man då säga om cyberhotet? Det finns all anledning att vara oroad. När vi pratar med banker, och när jag pratar med min egen it-avdelning och andra, säger de: Det här är vardag. Det är säkert vardag också för . Det sker ständigt cyberattacker, försök att komma in i våra system och försök att destabilisera och manipulera. Därför finns det all anledning att vara vaksam. I grund och botten kan man fundera på varför det är värre nu än det var för . Jag tror att det finns tre nyckelfaktorer. Det ena är att hotet har ökat, inte minst från stater. Det där kan andra bättre än jag, men det verkar vara den allmänna bilden. Det andra är internetuppkopplingen. Det går i grund och botten inte att skydda sig helt och hållet när alla på det ena eller andra sättet är uppkopplade via internet. Det är en helt fundamental förändring jämfört med hur det var för 20 eller . Det tredje är att vi alltmer använder oss av tredjepartsleverantörer, molntjänster och stora techföretag. Regleringen är sådan att vi går till det lilla, banken eller kreditmarknadsinstitutet, och säger: Har du koll på dina tredjepartsleverantörer? Då säger de: Min tredjepartsleverantör är ett jättetechföretag i . Då säger vi: Gå då och kontrollera att de har koll på sina ! Det blir ett omvänt förhållande. Kanske är det så att finansiell reglering och reglering måste ha ett vidare perspektiv och också titta på detta. Men man kan förstås också tala om sådant som elleveranser i . Det blir i grund och botten också en fråga för finansiell stabilitet. Cyber är brett. Därför är vår slutsats att det här kräver ett nationellt och internationellt samarbete. Vi jobbar intensivt i ett antal sådana olika grupper. FSPOS är en samverkan med privata aktörer i och den offentliga sidan. Det finns inom den finansiella stabilitetssidan på ESRB, och andra ställen. Men det här måste stärkas. Vi måste bygga upp mer kapacitet. Vi har byggt upp mer kapacitet , och vi har mycket mer tillsyn gentemot finansiella företag vad gäller cyberhot. Vi bygger kunskap. Men detta måste förstås intensifieras . Det här är en prioriterad fråga av många andra, och man ska vara ödmjuk när man säger detta. har resurser, men det är klart att det huvudsakliga ansvaret ligger på banker och försäkringsbolag. Det är de som ska hantera sitt eget cyberhot. Men vi ska ha tillsyn, och vi ska framför allt fokusera på systemperspektivet på detta. Låt mig sammanfatta: Kommunikation är ett av flera viktiga verktyg för effektiv tillsyn. Låga räntor är temat. Det påverkar allt. Om man ska fundera på stabilitetsrisker ska man absolut tänka på låga räntor och på vilken effekt det har på utlåningen, på bankernas affärsmodeller, på bankernas lönsamhet och utlåning och på pensionsföretagens solvens. Fintech är mycket positivt i många avseenden, men det finns också risker. Jag har pekat på några av dem . Cyberhotet ökar och kräver samarbete på ett brett plan. Jag ska avsluta med en bild. förs det en diskussion om att vi nog egentligen inte behöver göra så mycket åt det där med utlåning, för räntorna är låga. Dessutom säger alla experter att de kommer att vara låga i all framtid. Bilden visar KI:s ränteprognoser . De har vid ett antal olika tillfällen gett ut sina rapporter. Ni ser att räntan var på en viss nivå, och deras prognos går alltid uppåt. KI har trott att räntan ska gå upp. Det här visar jag inte för att säga att KI gör dåliga prognoser, utan att alla gör dåliga prognoser. Det finns de som säger att de vet att räntorna kommer att vara låga. Visa denna bild för en av dessa personer och säg: Om du var så säker på det, varför sa du inte det för tio eller ? Det var väldigt få som sa att vi skulle ha nollräntor för tioårs statsobligationer . Det finns säkert någon som ni kan hitta, men det är oerhört få. Det perspektivet måste vi ha på finansiell stabilitet. Det oväntade kommer att ske även . Därför ska vi bygga motståndskraft. , Riksgälden: Det är väldigt trevligt, och viktigt, att få vara här. Jag vill be om ursäkt för att jag måste gå . Det är någonting som ligger utanför min kontroll. Om det bara är två saker som jag skulle vilja att ni minns från mitt föredrag är det följande. Det första är: svenska skyddsvallar, kära lagstiftare! Mesa inte till regelverken! Det andra är: Riksgälden hindrar 30 miljoner intrångsförsök – inte , inte varje kvartal utan . Globalt och i har räntorna varit låga . Detta utgör en allt större risk. har pratat om detta. Bilden här visar att risktagandet är på samma nivå som före den globala finanskrisen. är räntorna mycket lägre, och tillgångspriserna, här mätta som aktiekurser, har nästan fördubblats. De låga räntorna har medfört att investerare söker sig till alltmer riskfyllda tillgångar. Grafen här är lite knepig. Man skulle kunna säga att den illustrerar priset på risk. Ju lägre priset är på risk, desto mer risk tar man. Det vi kan konstatera från grafen är att vi inte tycks lära oss – eller så är minnet väldigt kort. Först faller priset på risk, och så tar vi alltmer risk. Sedan råkar vi ut för bakslag, och så säljer vi alla riskfyllda tillgångar. Då skjuter priset på risk i höjden, och priserna på tillgångar faller. Detta är ett cykliskt förlopp som upprepar sig i varje kris. Penningpolitiken och investerarnas jakt på avkastning har försämrat omsättningen och likviditeten på statspappersmarknaden; det är någonting som har diskuterats här förut. Investerare har valt att lämna marknaden. Det här är bekymmersamt, för det kan fördyra upplåningen för staten framöver. Kronan är svag som en konsekvens av penningpolitiken. Vi har hållit uppe aktiviteten tillfälligt, men till priset av att vi har blivit fattigare. Vi har fått en högre långsiktig jämviktsarbetslöshet, och vi har fått en svagare strukturomvandling med låg produktivitet som följd. Det låga ränteläget pressar bankernas lönsamhet, och det har medfört att priserna på både privata och kommersiella fastigheter har stigit snabbt, vilket inspektionen har vidtagit åtgärder mot som vi har välkomnat mycket. Jag måste säga att det kring kommersiella fastigheter just nu finns en väldigt välbekant – för oss som är lite äldre – hajp. Jag känner igen det från tidigare tillfällen, och det gör mig orolig. Det här är någonting som är viktigt att följa noggrant. Hushållens skuldsättning är hög. Det ökar sårbarheterna i det finansiella systemet. Frågan är: Bygger vi nästa kris nu? Kanske, kanske inte. Men det är därför det är så viktigt att värna de medel som ges till i internationella fördrag och de skyddsvallar som vi har byggt. Jag tänker återkomma till detta. Riksgäldens uppdrag inom finansiell stabilitet är att planera för och hantera banker i kris. Till vårt förfogande har vi resolution, det regelverk som skriver ned skulder och aktier. Vi har insättningsgarantin, och vi har förebyggande statligt stöd som vi kan ge tillfälligt till livskraftiga banker. Resolution innebär att aktieägarna förlorar sina värden och tillgångar. De som har investerat, fordringsägarna, får sina innehav nedskrivna eller konverterade till aktiekapital. Men för att det här ska fungera krävs att bankerna anpassar sina balansräkningar. Anpassningen handlar framför allt om att bankerna behöver ersätta befintliga lån och befintlig skuld med en sådan typ av skuld som man rent juridiskt kan skriva ned och konvertera till aktier. Det brukar vi kalla för efterställd skuld. publicerade vi en rapport som visar hur väl bankerna uppfyller de krav som vi har ställt. Riksgälden är den första resolutionsmyndigheten i världen, oss veterligen, som på ett sådant transparent sätt redovisar bankernas uppfyllnad. Vi tror att transparens och öppenhet stärker förtroende och stabilitet, men jag kan lova er att det är en syn som inte delas av alla mina kollegor i . Det finns ett betydande motstånd från vissa länder mot att vara så här transparent. Slutsatsen är att svenska banker uppfyller kraven. ska kraven vara fullt uppfyllda. Till belackarna som hävdade att den här typen av marknad inte skulle fungera och inte finnas kan jag säga: Ni fick fel. Dessutom kan det noteras att investerarbasen i stor utsträckning utgörs av utländska investerare. Det betyder faktiskt att notan för ett svenskt bankfallissemang till stor del kommer att hamna utomlands. Det kan man tycka vad man vill om, men så är det. Det är viktigt att värna våra skyddsvallar. Våra tuffare krav på exempelvis likviditet, kapital och nedskrivningsbara skulder med mera har gjort att svenska banker är mer säkra och därmed mer lönsamma. Deras finansieringskostnader har sjunkit. Välkapitaliserade banker gynnar samhällsekonomin eftersom stabilitet bidrar till tillväxt och välfärd. Vi har slagits för höga skyddsvallar sedan krisen. Låt oss därför fortsätta att värna de som vi har byggt upp! finns det nämligen strömningar som går i fel riktning. EU har uppdaterat sitt krishanteringsregelverk, det så kallade bankpaketet. Bankpaketet innehåller flera stycken mycket märkliga förändringar i reglerna och tillämpningen. Vår bedömning är dock att det finns möjligheter för oss att behålla, men bara behålla, de ändamålsenliga krav som vi har ställt. Men, och det är ett stort men som faller på lagstiftaren, det förutsätter att begagnar sig av den flexibilitet som medger. Låt mig ge ett exempel. Det här kan bli lite tekniskt, men det kan sedan reda ut under frågestunden. Bankpaketet säger när det gäller kravet på efterställda skulder – det som jag just diskuterade – att man bara ska få ställa det på av de systemviktiga bankerna. Det är ungefär som att vara på ett fartyg och dela ut flytvästar till av dem som är ombord, för de andra kan ju simma i alla fall – perhaps. För oss är det avgörande att vi kan ställa ändamålsenliga krav på samtliga systemviktiga banker. Den här möjligheten ges i direktivet genom att utnyttja nationella särdrag som får bejakas när kraven bestäms. Det nationella särdraget skulle alltså vara att vi vill ge flytvästar till alla. Det här kan man skratta åt, men det är alltså på riktigt. Om vi missar att utnyttja denna flexibilitet vid införandet i svensk rätt minskar våra möjligheter att hantera systemviktiga banker i händelse av kris. Är det här viktigt? Ja, bara detta exempel kan man översätta i att det är en överföring av risk från banksektorn till skattebetalarna motsvarande . Alltså: de svenska skyddsvallarna! Dagens nästa ämne är finansiell stabilitet. Bilden jag visar här är väldigt rörig. Internt går den under begreppet spagettikartan. Bilden försöker illustrera hur extremt komplext och oerhört sammanlänkat det finansiella systemet är. Komplexiteten bara ökar . Vi får fler aktörer, vi får fler innovationer och vi får snabba tekniska lösningar. Det är det vi brukar benämna fintech som har kommit in. Vi har fått kluster av sammanlänkningar och digitalisering som gör oss väldigt sårbara. Helheten och riskerna är svåra att överblicka, men det vi vet från förra krisen är att risker tenderar att spridas extremt snabbt i det finansiella systemet. Utöver finansiella risker finns risken för cyberangrepp. Ett bankrån eller antagonistiskt angrepp sker inte längre med rånarluva och pistol. Det sker med internet och tangentbord. Aktörerna är terrorister, organiserad brottslighet och stater, och syftet kan vara att sabotera, stjäla eller förvanska information och därmed undergräva och förstöra förtroende. Ju fler aktörer på marknaden, desto mer sårbara blir vi. Varje länk, varje nod, varje streck på spagettikartan är en potentiell träffyta för ett cyberangrepp.