bet · H801TU3 · 2020-12-28 00:00:00 — uppgav bl.a. att det inte är helt tydligt vad som avses med funktionellt samband och pekade på att eftersom en cykelbana ska vara en väganordning till en befintlig väg kan avståndet mellan dem inte vara alltför stort. menade att inom de kommunala väghållningsområdena är kravet på ett funktionellt samband med en befintlig statlig allmän väg särskilt högt. har i sin utredning frågat trafikverksregionerna och samtliga länsplaneupprättare vilka cykelåtgärder som inte har genomförts eller inte har kunnat genomföras på grund av att man inte har fått tillgång till den mark som behövs för åtgärden. uppgav att det förekommer att framkomligheten i cykelprojekten upplevs hindras av svårigheter att få åtkomst till mark men att frågan ofta har kunnat lösas genom att kommunen har tagit fram en detaljplan enligt (2010:900). Utskottet kan således konstatera att frågan om markåtkomst för cykelinfrastruktur och en modernisering av väglagen för att förbättra möjligheten att bygga cykelvägar har varit uppe vid ett flertal tillfällen. Utskottet kan också konstatera att utreder om, och i så fall hur, frågan om markåtkomst är ett hinder för tillkomsten av cykelvägar. Utskottet menar att myndigheternas tolkning av väglagen, nämligen att en gång- och cykelväg endast får byggas om den är i anslutning till allmän väg, är ett hinder för ökad cykling. Enligt den tolkningen får en cykelled inte byggas om den inte ligger i närheten av och har ett funktionellt samband med en statlig väg för allmän samfärdsel. Utskottet konstaterar att enligt väglagen ska en väg vara upplåten för allmän samfärdsel, vilket tolkas som att alla trafikslag ska kunna köra där. Att bygga separata cykelvägar – som inte är i anslutning till bilväg – har tolkats som att det står i strid med principen om allmän samfärdsel eller det som i förarbetena benämns som funktionellt samband med en bilväg. Utskottet vill vidare lyfta fram att det har pekats på att problem uppstår när cykelvägar inte definieras som allmän väg, bl.a. vad gäller ansvarsförhållanden kring cykelvägen. Det kan t.ex. handla om att det blir otydligt vem som ansvarar för drift och underhåll av den färdiga cykelvägen. Utskottet uppmärksammar att ett exempel på en brist är att väglagens krav i praktiken ger staten ensamrätt att bygga cykelvägar som är i direkt anslutning till väg avsedd för motortrafik. Utskottet framhåller att det är viktigt att olika trafikantgrupper separeras i så stor utsträckning som möjligt. Utskottet vill även betona vikten av att det skapas säkra ytor för inte minst cyklister, men som framgår ovan har det i olika sammanhang pekats på att väglagen innebär stora begränsningar av möjligheten att anlägga nya cykelbanor. Utskottet menar därför att det behövs en översyn av lagstiftningen så att möjligheten att anlägga friliggande cykelbanor förbättras. En eventuell revidering av väglagen är en viktig fråga som bör analyseras och hanteras i särskild ordning. Utskottet kan konstatera att det har gått tillkomsten av väglag. Även om väglagen har reviderats ett antal gånger är det enligt utskottets mening viktigt att skyndsamt göra en översyn av om lagen behöver ändras och i så fall vilka ändringar som behöver göras för att tydliggöra cyklingens status i infrastrukturplaneringen. Utskottet menar att det är viktigt att närmare se över den rådande uppfattningen att en cykelväg måste ha ett funktionellt samband med en allmän väg för motortrafik. Det bör därför i en översyn undersökas om väglagen behöver ändras för att förtydliga begreppet allmän samfärdsel eller om en omtolkning kan göras utan att väglagen behöver ändras för att och kommunerna ska kunna frångå den tidigare uppfattningen. Utskottet menar att regeringen skyndsamt bör se över lagstiftningen med syftet att det bör bli tydligt att gång- och cykelvägar ska kunna byggas separat, dvs. att sådana ska kunna byggas oavsett koppling till väg för allmän samfärdsel samt att ansvaret för drift och underhåll av färdiga gång- och cykelvägar ska tydliggöras. Utskottet vill i sammanhanget även peka på behovet av att hämta in erfarenheter från andra länder. Som exempel kan nämnas de regionala snabbcykelvägarna i (Radschnellweg). Utskottet föreslår mot bakgrund av det som anförs ovan att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att den bör återkomma med förslag som gör det möjligt att anlägga friliggande cykelvägar utan krav på direkt anslutning till vägar avsedda för motortrafik. Därmed tillstyrker utskottet helt eller delvis motionerna 2020/21:785 (C) yrkande 7, 2020/21:1313 (V) yrkande 14, 2020/21:2218 (SD) yrkande 15, 2020/21:2694 (MP) yrkande 6, 2020/21:2809 (KD) yrkande 55 och 2020/21:3466 (M) yrkande 2. Kombinerade resor med cykel Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att underlätta kombinerade resor med cykel. Utskottet hänvisar bl.a. till det pågående arbetet inom EU. Utskottet uttalar vidare att det är lämpligt att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna gör avvägningar av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i respektive län. Jämför reservation 7 (SD), 8 (V) och 9 (L). Enligt lagen (2010:1065) om kollektivtrafik är det den regionala kollektivtrafikmyndigheten som ansvarar för kollektivtrafiken i länet. De regionala kollektivtrafikmyndigheterna tar fram trafikförsörjningsprogram som omfattar all kollektivtrafik i respektive län. Programmen har sin utgångspunkt i de transportpolitiska målen och beaktar även andra nationella, regionala och lokala mål samt planer och program av betydelse för en hållbar utveckling och tillväxt. I samband med upprättandet av planerna förs även en dialog med bl.a. operatörer, kollektivtrafikföretag och övriga intressenter. Av det nationella cykelbokslutet (, 2020:137) framgår att det går att ta med sin cykel på de regionala tågen i nästan alla län i . Det går också att ta med cykeln på pendeltåg runt de stora städerna, men då kan det vara begränsat till att enbart gälla under lågtrafik. Däremot är det enligt cykelbokslutet inte möjligt att ta med sin cykel på SJ:s tåg. Antalet cyklar som får plats i ett tågsätt varierar. På alla tågoperatörers webbplatser varnas det för att man kan nekas att ta med sin cykel. och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (tågpassagerarförordningen) trädde i kraft . Förordningens syfte är att stärka och skydda tågresenärers rättigheter i EU. Tågpassagerarförordningen innebär en harmonisering inom EU av tågresenärers rättigheter vid såväl inrikes som internationella tågresor inom unionen. När det gäller frågor som rör kombinerade resor med cykel inom kollektivtrafiken har tågpassagerarförordningen betydelse för eventuell svensk reglering. I artikel 5 i förordningen anges att järnvägsföretagen ska ge resenärerna möjlighet att, mot extra betalning, ta med cyklar på tåget. Detta gäller förutsatt att det inte har någon negativ effekt på trafiktjänsten och att vagnarna tillåter det. I motion 2020/21:785 framför och (båda C) att möjligheten att ta med cykel ska vara ett krav vid upphandling av trafik och fordon (yrkande 14). Motionärerna betonar att kollektivtrafik bör medge cykeltransport både i de nationella och i de lokala kollektivtrafiknäten. Motionärerna betonar även behovet av att underlätta kombinationsresor (yrkande 15), bl.a. genom cykelparkeringar, ett heltäckande lånecykelsystem samt infartsparkeringar som gör det möjligt att parkera bilen och fortsätta resan med cykeln. Motionärerna menar vidare att en nationell av cykelparkeringar bör tas fram (yrkande 4) så att kommuner kan arbeta efter tydliga normer och riktlinjer. I kommittémotion 2020/21:1313 yrkande 18 föreslår m.fl. (V) att ska få befogenhet att ställa krav på att tågoperatörer använder sig av tåg som kan medföra cyklar där behov finns. Motionärerna konstaterar att inte har sådana befogenheter och menar att detta krav bör kunna ställas på kommersiell trafik. I motion 2020/21:1952 understryker (M) vikten av en cykelvänlig tågresa även inom . Motionären framför att det borde vara ett krav vid upphandling att det erbjuds möjlighet att ta med sin cykel i faktisk storlek till skillnad från hopfälld. För att få en ökad cykelturism och en ökad cykelpendling vore det rimligt att samtliga tåg erbjuder ett visst antal cykelplatser. I kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 34 betonar m.fl. (SD) vikten av säkra cykelparkeringar och att cykelpooler bör anläggas vid bilpooler. Motionärerna betonar att genom ett ökat utbud av hyrcyklar och säkra cykelparkeringar skapas fler möjligheter till mobilitet och fler kan ta cykeln hela eller delar av resan. I kommittémotion 2020/21:3235 yrkande 15 framför m.fl. (L) att kombinationsresor med cykel bör underlättas. Motionärerna vill göra det enklare att ta med sig cykeln i kollektivtrafiken. Möjligheten att ta med cykel i kollektivtrafiken Utskottet vill inledningsvis peka på att det i lagen om kollektivtrafik (2010:1065) anges att det är de regionala kollektivtrafikmyndigheterna som är ansvariga för kollektivtrafiken, dvs. för utbud, kvalitet och annat som är av betydelse för kollektivtrafikresenärerna. Utskottet vill också påminna om att det i uppdraget till ingick att analysera regler inom olika områden för att öka cyklingen och göra den säkrare. Ett av de delområden som sågs över var möjligheten att ta med cykel på tåg och bussar. I betänkande (SOU 2012:70) lämnades dock inga förslag när det gäller frågan om att underlätta för resenärer att ta med sig cykel i kollektivtrafiken. Däremot föreslogs att regeringen skulle ge i uppdrag att i samråd med Transportstyrelsen ta fram en idékatalog inom området. Någon sådan idékatalog har ännu inte tagits fram. I den nationella cykelstrategin framhålls dock behovet av ett tydligt integrerat hela resan-perspektiv vid planering av ökad cykling. I cykelstrategin betonas att en resenär kan vara cyklist under en del av resan och kollektivtrafikresenär eller annan typ av resenär under andra delar av resan, vilket innebär att det behöver skapas goda förutsättningar för tillgänglighet och för effektiva resor och transporter där cykel ingår som ett viktigt alternativ. Utskottet vill vidare peka på att presenterade ett förslag om ett antal ändringar i tågpassagerarförordningen där ett av ändringsförslagen rör möjligheterna att medföra cykel ombord på tåg (COM(2017) 548). I skälen till förordningsförslaget anges att järnvägsföretag bör göra det lättare att kombinera cykel- och tågresor i så hög grad som möjligt, i synnerhet genom att tillåta transport av cyklar ombord på tågen. Kommissionens ändringsförslag innebär att järnvägsföretagen ska göra det möjligt för resenärerna att ta med cyklar ombord på tågen mot rimlig ersättning om de är lätthanterliga och inte har någon negativ effekt på trafiktjänsten i fråga och om vagnarna tillåter det. Vidare ska resenärerna hålla uppsikt över sina cyklar under resan och säkerställa att inga besvär eller skador orsakas andra resenärer m.m. Att ta med cyklar får vägras eller tillståndet begränsas av säkerhetsskäl eller operativa skäl så länge resenärerna informeras om villkoren. När utskott för transporter och turism justerade sitt betänkande om kommissionens förslag föreslogs att rätten att ta med en cykel på tåget ska förstärkas ytterligare gentemot kommissionens förslag så att resenärerna ska ha rätt att ta med cyklar ombord på tåget, inbegripet på höghastighetståg, fjärrtåg, gränsöverskridande tåg och lokala tåg, samt att alla nya eller upprustade passagerartåg ska vara utrustade med en tydligt angiven plats för transport av minst åtta monterade cyklar. Vidare ska järnvägsföretag, biljettutfärdare, researrangörer och stationsförvaltare senast i samband med biljettköp informera resenärerna om villkoren för transport av cyklar på alla tåg. Vid rådet för transport, telekommunikation och energis () möte enades EU:s transportministrar om en allmän inriktning för den föreslagna rättsakten. Enligt rådets förslag ska resenärerna ha rätt att ta med cyklar ombord, dock med förbehåll för ett antal begränsningar. Enligt förslaget ska järnvägsföretagen få begränsa rätten att medföra cyklar av säkerhetsskäl eller operativa skäl, i synnerhet kapacitetsbegränsningar under rusningstid. Järnvägsföretag föreslås också få begränsa transporten av cyklar på grundval av deras vikt och dimensioner. Vilka villkor som gäller för transport av cyklar, inklusive uppdaterad information om kapacitetstillgången, ska enligt förslaget framgå av järnvägsföretagens officiella webbplatser. Vidare föreslås att det på tåg med obligatorisk bokning ska vara möjligt att boka transport av en cykel. Om detta trots bokning vägras utan motiverat skäl har resenären enligt förslaget rätt till ombokning eller återbetalning. I rådets förslag anges även att medlemsstaterna ska få kräva att järnvägsföretagen utarbetar planer för hur man ska kunna öka och förbättra transporten av cyklar samt andra lösningar som uppmuntrar till kombinerad användning av järnväg och cyklar, och att de håller dessa planer uppdaterade. Enligt uppgift från påbörjades interinstitutionella förhandlingar om förslaget och slutfördes . har godkänt en ny text, och ärendet ligger i , som förväntas fatta beslut i frågan . I sammanhanget kan nämnas att det pågår olika projekt med kombinationsresor. Ett sådant exempel är Bussohoj som är en satsning inom och Hållbart resande väst för att fler ska upptäcka fördelarna med att kombinera s.k. vikcyklar och kollektivtrafik för sina resor. Utskottet vill inledningsvis peka på att behovet av goda parkeringsmöjligheter för cyklar vid målpunkter och att cykelnätet har god koppling till dessa framhålls i den nationella cykelstrategin. Utskottet kan vidare konstatera att redan i en skrift konstaterade att det behövs bra cykelparkeringsmöjligheter för att fler ska cykla till kollektivtrafiken. Skriften visar hur den fysiska miljön vid resecentrum kan förbättras i fråga om cykelparkering och därigenom verka för en estetiskt tilltalande miljö samt till att fler kan kombinera cykel- och kollektivtrafikresor. betonar att det är viktigt med en helhetsplanering där cykelparkeringen vid resecentrum är en del av en större plan för hur cykling till resecentrum ska ordnas. Det är även viktigt att man har en långsiktighet i planeringen och t.ex. reserverar ytor för en vidareutbyggnad av cykelparkeringar. Även tog fram en väglednings- och inspirationsskrift för planering av cykelparkering vid stationer och resecentrum. Vidare vill utskottet peka på att SKR sprider goda exempel och kunskap i form av handböcker, rapporter och skrifter. De har bl.a. regeringens uppdrag att samla och sprida goda exempel på insatser som bidrar till ökat cyklande. SKR har gjort en översyn av de handböcker och andra skrifter som finns att tillgå för kommuner som behöver stöd i cykelfrågor. Syftet med översynen har varit att ge dels en samlad bild av vad som finns skrivet, dels vägledning om vilka delar av cykelområdet som bör prioriteras i framtida projekt. Utskottet vill även framhålla att det i utskottets forskningsöversikt om mobilitet på landsbygder (rapport /20:RFR10) konstateras att flera regioner söker uppmuntra invånarna till ökad cykling och bl.a. satsar på att bygga ut pendlarparkeringar på järnvägsstationer för att underlätta cykling som första och sista delen av en pendlingsresa. Utskottet konstaterar att en cykelpool innebär att man kan låna eller hyra en cykel. Det finns cykelpooler på olika håll i landet. Ett exempel är stad som med bidrag från Verket för innovationssystem () arbetar med att utveckla ett koncept för en smart cykelpool. Målsättningen är att man ska kunna ha en småskalig cykelpool på plats tidigast . Utskottet anser att det inte finns någon anledning att ta något initiativ i frågan om kombinerade resor med cykel mot bakgrund av såväl det pågående arbetet på EU-nivå som att utskottet anser att det är lämpligt att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna gör avvägningar av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i länet. Utskottet hänvisar även till den inriktning som regeringen ger uttryck för i den nationella cykelstrategin. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2020/21:785 (C) yrkandena 4, 14 och 15, 2020/21:1313 (V) yrkande 18, 2020/21:1952 (M), 2020/21:2218 (SD) yrkande 34 och 2020/21:3235 (L) yrkande 15. Utbildning och insatser bland barn och vuxna Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om utbildning och andra insatser för ökad cykling bland barn och vuxna. Utskottet hänvisar bl.a. till att olika utredningsinsatser har genomförts och att det finns särskilt riktade insatser för ändamålet. Utskottet framhåller även att cykling är utmärkt vardagsmotion och att det är angeläget att alla barn ges möjlighet att lära sig cykla och få kunskap om trafiksäkerhet. Jämför reservation 10 (SD, KD). Av det nationella cykelbokslutet (, 2020:137) framgår att det finns ett flertal faktorer som påverkar cykling, bl.a. individens egna förutsättningar. Människors individuella förutsättningar för att cykla varierar bl.a. beroende på livssituation, socioekonomisk tillhörighet, kunskap och färdigheter kring cykling och tillgång till cykel. Cyklingen påverkas även av bl.a. egna och andras attityder till cykling. Av bokslutet framgår att mer än sju av tio personer i åldern 6–totalt sett har tillgång till en cykel som de har använt . Tillgången är högre bland barn och ungdomar (åtta av tio personer). Yngre personer med tillgång till cykel cyklar mer frekvent än äldre personer. Nästan en femtedel av alla barn och ungdomar som har tillgång till en cykel använder den under en genomsnittlig dag. Andelen som cyklar under en genomsnittlig dag är högst i större städer. I motion 2020/21:785 yrkande 12 föreslår och (båda C) en nationell satsning på barns resor och behov av fysisk aktivitet samt en nationell satsning på att lära vuxna cykla. Motionärerna menar att det finns ett stort behov av utbildning i att lära sig cykla, men också utbildning i lagar och regler. Skolorna behöver stöd för att få in cykling på schemat, men också för att få bukt med den situation som uppstått i och med att allt fler föräldrar väljer att skjutsa sina barn, varför barns resor och deras fysiska aktivitet, liksom vuxnas kunskaper om och vana av att cykla på ett säkert sätt, bör vara föremål för en nationell satsning. I motion 2020/21:881 menar (S) att det bör övervägas hur samhället kan ta ett utökat ansvar för att barn lär sig cykla och får kunskap om trafiksäkerhet. Motionären konstaterar att många barn lär sig cykla sent eller inte alls och att det skulle stärka barns hälsa att främja deras cykling och kunskap i trafiksäkerhet. Eftersom många föräldrar inte kan cykla borde det vara ett samhällsansvar. I kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 29 anser m.fl. (SD) att möjligheten för barn att lära sig cykla och få kunskap i trafiksäkerhet bör utökas. Motionärerna konstaterar att många barn lär sig cykla sent eller inte alls, och att främja barns cykling och kunskap i trafiksäkerhet skulle stärka deras hälsa. Enligt motionärerna behöver det övervägas hur samhället kan ta ett utökat ansvar för att barn ska lära sig cykla och få kunskap i trafiksäkerhet eftersom många föräldrar inte kan cykla. I kommittémotion 2020/21:2809 yrkande 57 pekar m.fl. (KD) på behovet av cykelfrämjande åtgärder. Motionärerna menar att cykling behöver främjas bland barn, ungdomar och nya svenskar. Motionärerna konstaterar att många kommuner köper cykelkurser för att få nya målgrupper att börja cykla. Utskottet vill understryka att ett av de fem fokusområdena i den nationella cykelstrategi som regeringen presenterade handlar om att öka fokus på grupper av cyklister. Där framförs att det bör skapas bättre förutsättningar för asylsökande, nyanlända och andra utrikes födda att cykla. Regeringen anger i strategin att den bedömer att olika grupper av utrikes födda, bl.a. nyanlända, kan ha behov av att både lära sig att cykla och få ökade kunskaper om trafikregler och beteenden i olika trafiksituationer. Mot bakgrund av att har höga ambitioner i trafiksäkerhetsarbetet och ambitioner om en ökad cykling anser regeringen att detta måste följas av åtgärder för att också göra cyklingen säker. Utskottet delar denna bedömning. Ökade förutsättningar för cykling kan enligt regeringen även skapa ökade möjligheter för asylsökande på asylboenden utanför tätorter att nå olika samhällstjänster. Utskottet delar den hållning som regeringen för fram att det fortsatta arbetet bör ha fokus på att vidareutveckla utbildnings- och informationsunderlag samt att göra utbildningsinsatser som kan användas för att främja ökad och säker cykling bland nyanlända och andra grupper av utrikes födda. Utskottet vill även påminna om det uppdrag som regeringen gav till att ta fram ett målgruppsanpassat informations- och utbildningsmaterial för ökad och säker cykling. redovisade regeringsuppdraget i en rapport (N2017/04203/TS). Målgrupperna för materialet har i första hand varit barn och unga samt nyanlända och andra grupper av utrikes födda. I rapporten redovisas fakta om målgrupperna, vad forskningen visar för effekter av beteendepåverkande insatser samt exempel på befintliga material och insatser. I rapporten konstateras bl.a. att det finns åtskilligt med material och exempel på insatser som kan fungera som lärande exempel och inspirationskällor, t.ex. cykelkurser för nyanlända och instruktioner för handledare av dessa. uppmärksammas att det saknas utvärderingar av insatser som kan visa på vilken eller vilka åtgärder som ger störst effekt. Vidare framkommer att det inte heller finns någon tydligt utpekad samlingsplats eller några kunskapsbanker för lärande exempel, beskrivningar av olika angreppssätt eller material. Enligt bedömning bör material och arbetssätt kvalitetssäkras så att aspekter på såväl trafiksäkerhet som tillgänglighet, miljö, hälsa och genus beaktas och hanteras på ett fullgott sätt. drar även slutsatsen att det finns en brist på kunskap om nyanländas och andra grupper av utrikes föddas förutsättningar att cykla. Mot denna bakgrund ser utskottet positivt på det uppdrag som fick 2017 från regeringen att fördela i projektmedel till ideella organisationer för informations- och utbildningsinsatser som främjar ökad och säker cykling. Av den redovisning som har gjort av hur medlen har fördelats framgår att de målgrupper som prioriterats för utbildnings- och informationsinsatser inom ökad och säker cykling är barn och unga, nyanlända och andra grupper av utrikes födda. har för ändamålet beviljat projektmedel till Cykelfrämjandet, , Föreningen för kvinnor i , MHF och NTF. Utskottet vill även framhålla att regeringen gav i uppdrag att fördela till ideella organisationer. Satsningen ska användas för informations- och utbildningsinsatser samt andra aktiviteter som främjar ökad och säker cykling. Utskottet delar regeringens bedömning att ökad cykling bidrar till att minska resandets miljöpåverkan och stärka folkhälsan och till bättre stadsmiljöer. Det kan dessutom bidra till att avlasta kollektivtrafiken och därmed minska trängseln och risken för smittspridning. Utskottet ser liksom regeringen civilsamhället som en viktig samhällsaktör. Ideella föreningar och organisationer gör ett viktigt arbete över hela landet och har goda möjligheter att främja hållbara beteenden, inte minst genom lokal kännedom och lokal förankring. Eftersom satsningen genomförs i samverkan med civilsamhället tas viktig kunskap och engagemang tillvara. Insatser för att stärka civilsamhällets arbete är en viktig del i arbetet med att främja en ökad och säker cykling. Slutligen vill utskottet uppmärksamma Cykelcentrum vid VTI som invigdes och som har en viktig roll i arbetet med att öka det tvärvetenskapliga samarbetet och knyta forskningen närmare de problem som kommuner och andra aktörer har i sin strävan att göra det enklare och säkrare att cykla.