bet · H701JuU33 · 2020-05-29 00:00:00 — Utskottet anförde då att det inte var berett att föreslå några ändringar av bestämmelserna om vapenhandlartillstånd och att det inte fann skäl att ta något initiativ till en sådan översyn som efterfrågas. Motionerna avstyrktes och följde utskottets förslag (bet. 2018/19:JuU29). Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade uppfattning och är därmed inte berett att ställa sig bakom motionerna om ändringar av bestämmelserna om vapenhandlartillstånd eller om en sådan översyn som efterfrågas. Motionerna 2019/20:2774 (KD) yrkande 26 och 2019/20:2619 (S) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om rättshjälp i vapenlicens-mål. Jämför reservation 21 (KD). I kommittémotion 2019/20:2774 av m.fl. (KD) yrkande 24 anförs att rättssäkerheten i myndighetshanteringen av vapenlicenser bör stärkas och att rättshjälp därför ska kunna beviljas när ett vapenlicensmål prövas i domstol. Rättshjälpslagen (1996:1619) har till syfte att fungera som ett yttersta skyddsnät för den som inte kan få rättsligt bistånd på annat sätt. Rättshjälp får beviljas i en rättslig angelägenhet om vissa förutsättningar är uppfyllda (2 §). Rättshjälp kan beviljas i varje typ av rättslig angelägenhet som inte uttryckligen är undantagen i lagen. Det finns inte något undantag för ärenden enligt vapenlagen. En grundläggande förutsättning för att rättshjälp ska beviljas är att den rättssökande behöver juridiskt biträde och att detta behov inte kan tillgodoses på något annat sätt (7 §). Som en allmän förutsättning gäller vidare att det är rimligt att staten bidrar till kostnaderna med hänsyn till angelägenhetens art och betydelse, tvisteföremålets värde och omständigheterna i övrigt (8 §). Rättshjälpen är subsidiär till rättsskyddet i privata försäkringar. Det innebär att den som har en rättsskyddsförsäkring eller något annat liknande rättsskydd inte får beviljas rättshjälp (9 § första stycket). Den som inte har något rättsskydd, men som borde ha haft det med hänsyn till sitt försäkringsskydd i övrigt eller till sina personliga och ekonomiska förhållanden, får beviljas rättshjälp endast om det finns särskilda skäl (9 § andra stycket). Beslut i vapenlicensfrågor enligt vapenlagen får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. I mål i allmän förvaltningsdomstol har rätten det yttersta ansvaret för att målet blir tillräckligt utrett. Om utredningen behöver kompletteras ska rätten ge en anvisning om det. Rättens utredningsansvar innebär att den enskilde i mål i en allmän förvaltningsdomstol ofta anses sakna ett tillräckligt behov av ett eget juridiskt biträde. Utskottet behandlade ett likalydande motionsyrkande . Utskottet, som inte var berett att föreslå några ändringar av bestämmelserna om rättshjälp, avstyrkte motionen. 2018/19:JuU29). Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och anser att det alltjämt inte finns anledning till några ändringar av bestämmelserna om rättshjälp. Motion 2019/20:2774 (KD) yrkande 24 avstyrks. Tillsyn av skjutbanor m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tillsynen av och lagstiftningen om skjutbanor. Jämför reservation 22 (M, C). I kommittémotion 2019/20:2668 av m.fl. (M) föreslås att ansvaret för tillsynen och tillståndsprövningen av landets skjutbanor ska utredas. Motionärerna anför att denna tillsyn tidigare sköttes genom ett samarbete mellan Försvarsmakten och skytteföreningarna och att polisens begränsade resurser bör koncentreras på den brottsbekämpande verksamheten. I motion 2019/20:1336 av Kopparklint (M) anförs att lagstiftningen om skjutbanor ska främja sportskytte och jakt. Enligt 3 kap. 6 § ordningslagen (1993:1617) får skjutbanor som inte hör till Försvarsmakten användas endast efter tillstånd av . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utförande och besiktning av skjutbanor. har av regeringen bemyndigats att meddela föreskrifter om bl.a. utförande och besiktning av skjutbanor. Inrikesminister svarade på en skriftlig fråga om huruvida han avsåg att vidta några åtgärder för att underlätta byråkratin för jägare och sportskyttar i kombination med att kunna garantera säkerheten vid skjutbanor. Han gav då följande svar (fr. 2018/19:631): Enligt bestämmelser i ordningslagen får skjutbanor som inte hör till Försvarsmakten användas endast efter tillstånd av . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utförande och besiktning av skjutbanor. och har varit bemyndigade av regeringen att meddela aktuella föreskrifter. arbetar med en översyn av sina föreskrifter och allmänna råd på området. Jag har informerats om att kommer att skicka ut sitt förslag om ändrade föreskrifter och allmänna råd om utförande och besiktning av skjutbanor till bl.a. skyttesammanslutningarna, som kommer att få möjlighet att yttra sig innan de beslutas. Det är angeläget att byråkratin för jägare och sportskyttar inte i onödan försvåras. behöver säkerheten vid landets skjutbanor kunna garanteras. Jag har inga planer på att vidta någon åtgärd med anledning av pågående arbete med att se över aktuella föreskrifter och allmänna råd. Vidare svarade inrikesministern på en skriftlig fråga om huruvida han ansåg att utökade kontroller av landets lagliga jakt- och sportskyttebanor verkligen var en uppgift som polisen ska lägga ännu mer resurser och tid på då man inte hinner med brottsbekämpningen fullt ut och polisbristen är akut samt om han avsåg att på något sätt agera i frågan. Han gav då följande svar (fr. 2018/19:845): och har varit bemyndigade av regeringen att meddela föreskrifter om bl.a. utförande och besiktning av skjutbanor. Föreskrifterna och de allmänna råden ses över av myndigheten, som har en dialog med skyttesammanslutningarna. Dessa kommer att få möjlighet att yttra sig över föreskrifterna och de allmänna råden innan de beslutas. Det är som avgör hur resurserna ska fördelas internt inom organisationen och vilka åtgärder som behöver vidtas för att fullgöra de arbetsuppgifter och mål som myndigheten har. För att förbättra förutsättningarna för att utföra sitt uppdrag är regeringen fast besluten om att genomföra den expansion som aviserats så att myndigheten kan öka antalet anställda med 10 000 . Att det polisiära arbetet stärks och att fler polisanställda kan bekämpa brottsligheten och öka tryggheten i hela landet är prioriterade frågor för regeringen. Jag kommer därför även fortsättningsvis att noggrant följa hur använder sina resurser för att ytterligare förbättra sin verksamhet. Utskottet bedömer att den nuvarande ordningen för tillsyn av skjutbanor framstår som väl avvägd och finner inte anledning att ställa sig bakom förslagen i motionerna 2019/20:2668 (M) och 2019/20:1336 (M). Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att beväpnade väktare ska få skjutträna minst en gång . I motion 2019/20:1047 av (S) begärs en översyn av möjligheten att i bevakningslagen reglera att bevakningsföretag ska se till att väktare och annan bevakningspersonal som har tillgång till skjutvapen i tjänsten, ska kunna upprätthålla den kompetens som krävs genom att ge dem möjlighet att vid minst ett tillfälle träna med en av polisen godkänd instruktör. Motionären konstaterar att skyddsvakter med skjutvapen enligt nuvarande bestämmelser bara behöver skjuta upp en gång för att få sin licens och behörighet att bära och använda vapen. Detta är inte tillräckligt. För att en väktare, ordningsvakt eller skyddsvakt ska få utrustas med skjutvapen krävs att han eller hon har genomgått föreskriven utbildning i handhavande av skjutvapen samt avlägger kompetensprov med godkänt resultat för skjutvapnet. Vidare ska bevakningsföretaget lämna en skriftlig dokumentation till tillsynsmyndigheten över de väktare och annan bevakningspersonal som företaget lånar ut vapen till, när dessa genomgått senaste fortbildning med godkänt kompetensprov och vem som varit instruktör. Fortbildning och kompetensskjutning får genomföras i ett bevakningsföretags regi eller motsvarande, om den leds av en person med behörighet att vara instruktör i utbildningsföretag avseende handhavande av skjutvapen för den aktuella yrkeskategorin. Det föreskrivs också att den som utrustats med skjutvapen ska ges regelbundna tillfällen till träning i vapenhantering. För skyddsvakter anges också att utbildning i hantering av förstärkningsvapen ska ske i samråd med . (Se beträffande väktare 9 kap. 8 § samt bilaga 11 och 12 till föreskrifter och allmänna råd om bevakningsföretag, [PMFS], 2017:10, FAP 573-1, beträffande ordningsvakter 9 kap. 6 och 8 §§ PMFS 2017:12, FAP 670-1 samt beträffande skyddsvakter 5 kap. 9 § och bil. 4 till PMFS 2017:9, FAP 694‑1 samt Ds 2018:30, s. 70 f. för en mer utförlig redogörelse för regelverket för utlåning av skjutvapen till bevakningspersonal. I promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30) föreslås vissa ändringar i reglerna om utlåning av skjutvapen till bevakningspersonal m.m. (se kap. 5 i promemorian). Dessa ändringar har till huvudsakligt syfte att göra bestämmelserna mer ändamålsenliga och tar inte sikte på hur ofta skjutvapenträning ska äga rum för den bevakningspersonal som har utrustats med skjutvapen. Utskottet, som konstaterar att regelverket för utlåning av skjutvapen till bevakningspersonal är föremål för en översyn, finner inte skäl för att ta något sådant initiativ som motionären efterfrågar. Motion 2019/20:1047 (S) avstyrks. Straffet för vapenbrott m.m., punkt 1 (C) av Per Schöldberg (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 28 i denna del och 2019/20:2959 av (M). Eftersom det blir allt vanligare att handgranater används som vapen vid gängkonflikter och grov organiserad brottslighet vill jag att handgranater ska klassas som vapen och att otillåten hantering av handgranater ska klassas som vapenbrott. Dessa frågor har diskuterats och jag anser att regeringen skyndsamt bör ta fram ett förslag i frågan. Föraransvar vid vapenbrott, punkt 2 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2794 av m.fl. (L) yrkande 15. Om illegala vapen påträffas i en bil är det ofta svårt för polisen att binda en person till brottet om samtliga i bilen nekar till innehavet. Yrkeskriminella använder sig ofta av hyrbilar som hyrs av målvakter för att frakta eller förvara vapen. Bilarna byts ofta, men den som kör bilen är inte sällan den som har ledaransvar. När det gäller vanliga trafikbrott finns det en regel om föraransvar som gör att föraren är ansvarig för fordonets skick, att skatten är betald osv. Det bör övervägas om det på motsvarande sätt ska finnas ett föraransvar för vapen eller andra farliga föremål som förvaras i en bil. Regeringen bör utreda möjligheterna till en sådan ordning. Återfall vid vapenbrott, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2794 av m.fl. (L) yrkande 14. Jag anser att det behövs en särskild straffskärpningsregel för innehav av vapen, explosiva varor eller krigsmateriel när en person tidigare är dömd för brott. En straffskärpningsregel skulle även vid vapenbrott av normalgraden eller grovt vapenbrott kunna innebära att upprepad brottslighet medför straffskärpning. Ny tillståndsmyndighet för vapenlicensärenden, punkt 5 (S, V, L, MP) av (S), (L), (S), (S), (S), (S), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2019/20:3191 av m.fl. (KD) yrkande 6. Vi konstaterar att frågan om införandet om en ny viltmyndighet är komplex, att den omfattar fler bedömningar än enbart vapenlicensärenden samt att ärendet bereds inom . Vi anser att detta arbete bör avvaktas och att det därmed inte finns skäl för att göra ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Handläggningstider i vapenlicensärenden, punkt 6 (S, V, L, MP) av (S), (L), (S), (S), (S), (S), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2019/20:2668 av m.fl. (M) yrkande 16 och 2019/20:3257 av m.fl. (C) yrkande 2. Som utskottet har konstaterat är det viktigt med acceptabla handläggningstider och ett enhetligt ansökningsförfarande i vapenlicensärenden. Vi utgår från att regeringen fortsätter att följa dessa frågor och vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa detta. Vi noterar därtill att det pågår beredning av utredningsförslag som syftar till att effektivisera tillståndsprövningen och förkorta handläggningstiderna i tillståndsärenden. Vi anser därför att det inte nu finns anledning för att ta något sådant initiativ som efterfrågas i motionerna. Översyn av vapenlagstiftningen, punkt 8 (S, V, L, MP) av (S), (L), (S), (S), (S), (S), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: 2019/20:2219 av (M), 2019/20:2220 av (M), 2019/20:2245 av Kopparklint (M) och 2019/20:2668 av m.fl. (M) yrkande 17. Som framgår ovan har tillkännagett att det behövs en mer generell översyn av det samlade regelverket för tillståndsgivning och innehav av legala vapen och vapendelar för att skapa ett regelverk som inte i onödan försvårar för jakt och sportskytte. Därtill pågår det ett omfattande arbete på vapenlagstiftningens område. Mot den bakgrunden finns det enligt vår mening inte skäl att göra ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Vapenlagens ställning i förhållande till EU-lagstiftningen, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 5. Vi vänder oss emot att EU-direktiv kan sättas över svensk vapenlagstiftning. har en egen vapenlag, och det nationella parlamentet ska ha den högsta beslutsmakten. Öppna gränser är en lätt väg in för illegala vapen. Det skulle vara en betydligt mer effektiv åtgärd att införa permanenta gränskontroller än att försvåra för många jägare och sportskyttar att bedriva jakt och viltvård eller att utöva sin rätt till tränings- och tävlingsskytte. Vår hållning är att den svenska linjen måste utmynna i att man i stället underlättar legalt vapenägande och försvårar det illegala. Regeringen bör därmed tydligt verka för att återtar beslutsmakten i de frågor som ryms inom EU:s vapendirektiv. Tidsbegränsade licenser, punkt 12 (S, V, L, MP) av (S), (L), (S), (S), (S), (S), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2019/20:2668 av m.fl. (M) yrkande 20. Vi konstaterar att det endast är helautomatiska vapen och enhandsvapen för flerskott som omfattas av kravet på att tillstånden ska förnyas (2 kap. 6 a § vapenlagen) och vi anser att den nuvarande regleringen i frågan är väl avvägd. Därtill beslutade , på förslag av utskottet, om ett tillkännagivande med samma innebörd som det tillkännagivande som motionärerna nu efterfrågar. Vi anser därför att det inte nu finns skäl till ytterligare ett tillkännagivande i frågan. Synnerliga skäl i vapenlagen, punkt 13 (S, V, L, MP) av (S), (L), (S), (S), (S), (S), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:2668 av m.fl. (M) yrkande 22 och 2019/20:3257 av m.fl. (C) yrkande 16. Vad gäller begreppet synnerliga skäl i vapenlagen menar vi att det i fråga om helautomatiska vapen och enhandsvapen är befogat med särskild restriktivitet i tillståndsgivningen. Vi konstaterar också att frågan har analyserats i Ds 2018:30. Vi anser därför att det inte finns skäl för att göra något sådant tillkännagivande som efterfrågas av motionärerna. Licenshantering vid vapenbyte, punkt 14 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (S), (S), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: 2019/20:2668 av m.fl. (M) yrkande 21, 2019/20:2774 av m.fl. (KD) yrkande 22 och 2019/20:3257 av m.fl. (C) yrkande 17. Som framgår ovan har en utredning analyserat för- och nackdelar med att utöka vapenhandlares uppgifter i mer okomplicerade tillståndsärenden och tagit ställning till om en sådan utökning borde göras och vad som i så fall skulle omfattas av denna utökning. I den aktuella promemorian (Ds 2018:30) gör utredaren bedömningen att en överföring av tillståndsprövning i vapenärenden till vapenhandlare inte kan ske med bibehållen rättssäkerhet. I stället föreslår utredaren att tillståndsprövning i okomplicerade vapenärenden automatiseras. Förslagen bereds inom . Vi anser att detta omfattar de förslag om licenshantering vid vapenbyte som framställs i de nu behandlade motionerna. Vi vill inte föregripa den beredning som pågår av promemorians förslag och menar att det därför inte finns skäl för att nu vidta någon sådan åtgärd som efterfrågas i motionerna. Beviljande av vapenlicenser, punkt 15 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2774 av m.fl. (KD) yrkande 23. Vi anser att reglerna för när licens ska beviljas behöver förtydligas. Det förekommer exempelvis att jägare nekas vapen med hänvisning till att vapnet har för bra precision eller att det väger för mycket. Detta beror på att det finns tolkningsutrymme i fråga om lagens bestämmelser. Därför bör lagen förtydligas så att myndighetens utrymme att neka licens på vaga grunder undanröjs. Utökad vapengarderob, punkt 16 (M, SD, KD) av (M), (SD), (KD), (M), (M), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 8 och 2019/20:1311 av och (båda M). Vi anser att antalet vapen som tillåts i vapengarderoben bör utökas. Detta har gett regeringen till känna och regeringen bör nu skyndsamt återkomma med ett sådant förslag. Utökad patronkapacitet i hagelgevär, punkt 17 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:311 av (SD). får man ladda ett halvautomatiskt kulgevär för jakt med sex patroner men ett halvautomatiskt hagelgevär med endast tre patroner. Något särskilt skäl för detta regelverk finns inte och vi anser att magasinkapaciteten ska vara lika oavsett jaktvapen, hagel såväl som kula. Därför bör man utöka tillståndet för det maximala antalet skott i halvautomatiska hagelvapen till sex. Utlåning av vapen, punkt 18 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 9. En jägare som vill fullfölja en jaktsäsong på exempelvis älg ska inte behöva begränsa sin jakttid på grund av att han eller hon inte äger ett ändamålsenligt vapen. Auktoriserade vapenhandlare bör därför ges möjlighet att lämna ut låneintyg () efter att en ansökan om lån av skjutvapen har kommit in och godkänts. Förvaring av vapen, punkt 19 (M, SD) av (M), (SD), (M), (M), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 7 och 2019/20:2668 av m.fl. (M) yrkande 18 och 2019/20:2938 av (M). Förvaring av det egna vapnet hos en annan person kräver tillstånd. Det kan dock vara motiverat att förvaring sker på ett annat ställe än i den egna bostaden. Det är därför viktigt att regelverket erbjuder flexibilitet, t.ex. för de som regelmässigt jagar eller deltar i sportskyttearrangemang på andra orter än där de är bosatta. Att vapnet förvaras på ett säkert sätt där jakten eller sportskyttet bedrivs, i stället för att transporteras över långa avstånd, kan ur säkerhetssynpunkt i många fall vara en fördel. Det framstår som orimligt att seriösa personer med vapenlicens inte tillfälligtvis kan förvara sina egna vapen i ett vapenskåp hos en annan skytt. Det finns därför anledning att se över regelverket för att underlätta för jägare och sportskyttar att förvara sina vapen på en annan plats än i den egna bostaden. Förvaring av ammunition, punkt 20 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 10 och 2019/20:1301 av m.fl. (M). Om man har vapenlicens ska man enligt vår uppfattning också ha möjlighet att förvara ammunition till ett vapen som man själv inte har licens för. Om ammunitionen tillhör den vapenklass som man redan är godkänd för finns ingen anledning att försvåra förvaring. Införande av vapen till m.m., punkt 21 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 12 och 2019/20:2558 av och (båda M). Att främja det ansvarsfulla användandet av legala vapen vid bl.a. jakt och tävlingsskytte är en naturlig del av ett välfungerande vapenägande. De hinder som ställs upp, både vid jakt utomlands och vid internationella skyttetävlingar, är inte ändamålsenligt utformade. har tillkännagett för regeringen att en översyn av reglerna för europeiskt skjutvapenpass och införsel av legala vapen till bör ske. Det är viktigt att regeringen skyndsamt bereder ärendet och återkommer till med ett sådant förslag. Auktorisation av skyttesammanslutningar, punkt 22 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:542 av m.fl. (SD) yrkande 6. För att en skyttesammanslutning ska få auktorisation från polisen krävs det att den har en stabil organisation, att den bedriver skytteverksamhet och att den uppfyller höga krav på säkerhet. Det är samma krav som skyttesamman-slutningar skulle uppfylla före lagändringen den . Exakt hur kraven på stabil organisation, bedrivande av skytteverksamhet och säker vapenhantering ska utformas är inte reglerat i lag eller förordning. Regeringen har i stället bemyndigat att meddela föreskrifter om närmare krav. På så sätt kringgår regeringen granskning av om de specificerade kraven är väl utformade och om de påverkar jakt- och sportskyttar negativt eller inte. Detta är något vi inte kan ställa upp på. Vi anser, liksom vissa remissinstanser gjorde inför lagändringen, att regeringen borde ha redovisat de närmare kriterierna för auktorisation öppet genom att ha infört dem i lag, detta särskilt med tanke på att regeringen inte påvisat något konkret problem med den tidigare ordningen. Sammanfattningsvis menar vi att lagändringar medför en omöjlig och orimlig inskränkning av skytteföreningarnas verksamhet. Vi anser därför att reglerna om auktorisation av skyttesammanslutningar bör anges i lag och förordning och att inte längre ska meddela föreskrifter för en sådan auktorisation. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det anförda. Vapenamnesti m.m., punkt 23 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: