bet · H701FöU8 · 2020-02-07 00:00:00 — Utskottet framhöll i likhet med tidigare att det i första hand är Försvarsmakten som inom ramen för den delegerade statliga arbets-givarpolitiken ska utforma rekryteringen för att nå ut till så många som möjligt, och till alla delar av , för att i förlängningen lägga grunden för att rekrytera och behålla personal. Utskottet utgick från att Försvarsmakten kontinuerligt överväger vilka åtgärder som är ändamålsenliga och kostnadseffektiva för att bemanna organisationen i linje med de beslut som fattats av och regeringen. Utskottet framhöll vidare att Försvarsmakten även har många utmaningar att hantera för att möta kraven på tillväxt, och utskottet välkomnade målsättningen att vidareutveckla åtgärder inom attraktion, rekrytering och förmågan att behålla kvinnor i personalstyrkan. Utskottet såg skäl att fortsättningsvis följa resultatet av myndigheternas arbete inom området men avsåg inte vidta några åtgärder. Samtliga motionsyrkanden avslogs av . Utskottet vidhåller att det under såväl den innevarande som den kommande försvarspolitiska inriktningsperioden finns väsentliga utmaningar när det gäller personalförsörjningen. När utskottet beslutade att förra försvarspolitiska beslut skulle följas upp konstaterades att armé-, marin- och flygvapenförbanden var bemannade till , men att bemanningen i logistik-, lednings- och underrättelseförband endast uppgick till . Eftersom ambitionshöjningarna för det svenska försvaret inte kan förverkligas med mindre än att organisationen bemannas vill utskottet betona vikten av att åtgärder vidtas och följs upp när det gäller personalförsörjningen. Inte minst Försvarsmakten har som ansvarig arbetsgivare många utmaningar att hantera för att möta kraven på tillväxt, och utskottet välkomnar målsättningen att vidareutveckla åtgärder inom attraktion, rekrytering och förmågan att behålla kvinnor i personalstyrkan. Utskottet välkomnar att Försvarsmakten har fastställt kvantitativa mål i fråga om fördelningen mellan kvinnor och män –2027 och att myndigheten redovisat avsikten att fortsätta att intensifiera de lokala åtgärderna för att öka andelen kvinnor. Utskottet kan konstatera att Totalförsvarets rekryteringsmyndighet har fått i uppdrag att påbörja planering bl.a. för att möjliggöra hantering av ett ökat antal värnpliktiga och att Försvarshögskolan har uppdraget att samverka med Försvarsmakten om dimensionering av utbildningen som leder till officersexamen. Utskottet delar regeringens oro i fråga om officersförsörjningen och utgår från att regeringen inom ramen för arbetet med den kommande försvarspolitiska inriktningspropositionen vidtar nödvändiga åtgärder för att den insatsorganisation som fattar beslut om ska kunna bemannas på ett ändamålsenligt sätt. Utskottet utgår vidare från att regeringen ger TRM de planeringsförutsättningar som krävs för att möta Försvarsberedningens förslag till stegvis ökande utbildningsvolymer. Regeringen har redovisat att Försvarsberedningens rapporter kommer att utgöra grunden för den inriktningsproposition de har för avsikt att lämna till . Utskottet ser inga skäl att vidta ytterligare åtgärder inom personalförsörjningsområdet och föregripa inriktningspropositionen varför samtliga motionsyrkanden avstyrks. Mönstring och villkor inom Försvarsmakten Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om mönstring och villkor inom Försvarsmakten. Jämför reservation 6 (SD) och 7 (KD). I kommittémotion 2019/20:671 av m.fl. (SD) framhålls att införande av ett frivilligt försvar utan utbildning av värnpliktiga var ett stort misstag. Reformen har enligt motionärerna medfört att för få människor engagerar sig aktivt i försvarssektorn och att den folkliga förankringen minskat drastiskt. Motionärerna anser att samtliga unga män och kvinnor bör kunna kallas till mönstring (yrkande 15). I och med värnpliktens återaktivering menar motionärerna att det har uppstått ett behov av officerare för att kunna utbilda värnpliktiga. För att möta behovet bör kontraktsanställda soldater utbildas till underbefäl som i sin tur kan utbilda värnpliktiga. Motionärerna menar att detta är det verkliga nålsögat för expansionen av det svenska försvaret (yrkande 17). Mot den bakgrunden anser de även att det finns skäl att utreda om det är lämpligt och ekonomiskt möjligt att stärka villkoren för kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän (yrkande 18). När det gäller behov av översyner föreslår motionärerna dessutom att en översyn görs av lönenivån för stridspiloter. Antalet krigsplacerade stridspiloter bedöms vara en nyckelfaktor för vår försvarsförmåga och därför måste det hållas på en stabil och hög nivå . När nu ska upprusta försvaret krävs att också rekryteringen av nya stridspiloter ökar. För att lyckas med det ser motionärerna behov av kraftfulla åtgärder (yrkande 42). I kommittémotion 2019/20:3243 av m.fl. (KD) anförs att Försvarsmakten bör ges möjligheter att tillhandahålla bostäder till sina tillfälligt anställda. Motionärerna anser att det är angeläget att kommunerna är aktiva i sin markplanering och kan erbjuda tidsbegränsade bygglov för modulbostäder åt studenter på mark som för tillfället står outnyttjad och menar att även Försvarsmakten borde ges samma möjlighet att tillhandahålla bostäder till sina tillfälligt anställda. På vissa håll har Försvarsmakten ett akut behov att hitta bostäder åt hundratals anställda soldater. För de typer av bostäder som Försvarsmakten förfogar över anser motionärerna att regelverket bör förenklas så att byggkostnaderna kan sänkas. Motionärerna anser exempelvis att det inte är rimligt att ställa lika omfattande tillgänglighetskrav på bostäder åt Försvarsmaktens tillfälligt anställda soldater som på permanentbostäder för allmänheten (yrkande 35). Bakgrund och tidigare behandling Regeringen bedömde i den försvarspolitiska inriktningspropositionen (prop. 2014/15:109) att Försvarsmakten inom ramen för den delegerade statliga arbetsgivarpolitiken borde överväga att ta upp diskussioner om incitaments-strukturer för att uppmuntra att gruppbefäl, soldater och sjömän fullföljer kontrakterad tjänstgöringstid. Regeringen har gett i uppdrag att påbörja planering för att möjliggöra hantering av både ett ökat antal värnpliktiga såväl som ökat antal polisaspiranter. När det gäller officersförsörjningen konstaterar regeringen i budgetpropositionen att det kvarstår utmaningar och att utflödet är större än inflödet, vilket främst beror på stora pensionsavgångar i kombination med för få studenter vid officersutbildningen. Återanställning av officerare är en åtgärd som vidtagits, och regeringen redovisar att närmare 70 personer har återanställts . har regeringen gett Försvarshögskolan (FHS) i uppdrag att samverka med Försvarsmakten om dimensionering av utbildningen som leder till officersexamen inför kommande års antagningsomgång. I betänkandet Vissa frågor om Försvarsmaktens personal (bet. 2016/17:FöU4) konstaterade utskottet att Försvarsmakten tagit viktiga steg när det gäller att använda olika typer av incitament. Utskottet lyfte fram Försvarsmaktens ansvar för att fortsätta att arbeta med att skapa goda relationer till andra arbetsgivare för att möjliggöra för de tjänstgörande att skapa sig en väl fungerande arbetssituation. Utskottet har vid tidigare behandlingar av frågan om bostäder till gruppbefäl, soldater och sjömän delat bedömningen att en förutsättning för en hållbar personalförsörjning också är en fungerande bostadsförsörjning – både för dem som genomgår grundläggande militär utbildning och för dem som genomgår befäls- och officersutbildning (bet. 2015/16:FöU8, bet. 2016/17:FöU4 och bet. 2017/18:FöU8). har utskottet konstaterat att det finns många överväganden som måste göras och hänsyn som måste tas för att bostadsförsörjningen ska kunna lösas på ett godtagbart sätt. I sin årsredovisning uppgav Försvarsmakten bl.a. att de hade arbetat med att inom ramen för den årliga lönerevisionen höja lägstalönerna för officerare. Utskottet hade tidigare understrukit vikten av att arbetet med att utveckla Försvarsmaktens attraktionskraft som arbetsgivare skulle fortsätta och konstaterade att myndigheten inom ramen för den årliga lönerevisionen de facto hade höjt lägstalöner för officerare (bet. 2018/19:FöU8). Utskottet utgick från att arbetet inte skulle avstanna som ett resultat av att plikttjänstgöring återinförts. Utskottet vill betona vikten av att arbetet med att utveckla Försvarsmaktens attraktionskraft som arbetsgivare fortsätter. Utskottet delar dock arbetsmarknadsutskottets bedömning att frågor om det arbetsrättsliga regelverket med stor fördel oftast kan överlämnas till parterna på arbetsmarknaden för samtal och överenskommelser avtalsvägen. behöver Försvarsmakten inom ramen för den delegerade statliga arbetsgivarpolitiken fortsätta att verka för att bli en attraktiv arbetsgivare som kan rekrytera och behålla personal så att krigsförbanden kan bemannas och utvecklas i enlighet med beslut. Utskottet har vid tidigare behandlingar av frågan om bostäder till gruppbefäl, soldater och sjömän konstaterat att en förutsättning för en hållbar personalförsörjning också är en fungerande bostadsförsörjning. Utskottet vidhåller den uppfattningen. Eftersom försvaret befinner sig i en tillväxtfas förutsätter utskottet att Försvarsmakten fortsätter att utveckla villkor, anställningsformer och andra incitament på ett sådant sätt att det bidrar till myndighetens attraktionskraft som arbetsgivare. Utskottet ser inga skäl att vidta ytterligare åtgärder och därigenom föregripa inriktningspropositionen varför samtliga motionsyrkanden avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om veteranfrågor. Jämför reservation 8 (M, KD, L). I kommittémotion 2019/20:2759 av m.fl. (L) anför motionärerna att inom ramen för den globaliserade säkerheten kommer att fortsätta att skicka ut militära styrkor runt om i världen för att bistå både humanitärt och militärt. har också en omfattande civil sektor av frivilliga som bistår vid naturkatastrofer, krig och sjukdom utomlands. Motionärerna understryker vikten av att människor som riskerar sina liv och sin hälsa och bidrar med sin tid ska få ett ökat stöd och ett erkännande för sina insatser. Merparten av de soldater som skickas utomlands kommer tillbaka i gott skick både fysiskt och psykiskt, men några upplever svåra trauman, stress och skador till följd av tjänstgöringen. har Försvarsmakten ett särskilt uppföljningsansvar som innebär att myndigheten, utan begränsning , ska bistå den enskilde så länge som rehabilitering är meningsfull. Det finns lagregler om stöd, hjälp och information till både veteransoldater och deras anhöriga. har myndigheten ett veterancentrum som bistår med stöd för flera veteraner och deras anhöriga. Detta centrum har dock svårt att locka civila tjänstemän som tjänstgjort utomlands. Enligt motionärerna bör därför organisera ett fristående samlat veterancenter på nationell nivå för all personal som tjänstgjort utomlands och som behöver stöd, hjälp och information (yrkande 2). Motionärerna föreslår även att ställer sig bakom en utredning av behovet av ökat traumastöd och tillkännager det för regeringen (yrkande 3). Eftersom civil personal också åker ut på internationella insatser för att bistå vid naturkatastrofer, sjukdomsutbrott och vid krig anför motionärerna att lagen om skydd och stöd till veteraner även ska inkludera civila veteraner (yrkande 4). saknas både lagligt stöd och ett samlat ansvar för att fånga upp dessa människor och ge dem hjälp och stöd motsvarande vad som ges till svensk militär personal. I motion 2019/20:320 av och (båda S) anförs att rehabiliteringen för soldater bör ses över så att den är kontinuerligt anpassad till försvarets nya utmaningar. För de svenska kvinnor och män som genom Försvarsmakten deltar på uppdrag av FN och andra aktörer anser motionärerna att det är viktigt med tillgång till rätt rehabilitering utifrån deras upplevelser och erfarenheter efter en utlandstjänstgöring. Rehabiliteringen bör därför anpassas kontinuerligt utifrån den verklighet som den enskilda soldaten upplevt. I motion 2019/20:3205 av m.fl. (SD) anförs att kunskapen kring veteranvården och veteraners behov behöver stärkas (yrkande 1). Motionärerna anser att om fortsättningsvis ska skicka svenskar till oroshärdar är det viktigt att kunskapen om veteraners hälsotillstånd efter tjänstgöringen är god och att samhället står redo med ett för vård och rehabilitering. Motionärerna anser att en kommitté med uppgiften att samordna och förbättra mottagandet av veteraner bör tillsättas (yrkande 2). Motionärerna anser vidare att regeringen bör tillsätta en grupp med syftet att effektivisera samordningen av berörda instanser samt förbättra vården för veteraner och deras anhöriga (yrkande 3). I en enskild motion 2019/20:2681 av (M) anför motionären att efterlevandeskyddet för personal inom räddningstjänst, polis och militär behöver ses över i syfte att stärka det. Vid de värsta tänkbara olyckorna och dödsfall i tjänst finns det inte ett efterlevandeskydd som svarar upp mot den risk dessa människor tar i sin tjänst. Motionärerna föreslår därför att ska ställa sig bakom det som anförs i motionen om att efterlevandeskyddet för personal inom räddningstjänst, polis och militär behöver ses över och tillkännage det för regeringen. Bakgrund och tidigare behandling har riktat tillkännagivanden till regeringen om veteranpolitiken (bet. 2014/15:FöU7, rskr. 2014/15:132 och bet. 2015/16:FöU8, rskr. 2015/16:149). Efter analys av inkomna remissyttranden över betänkande Svensk veteranpolitik – Ett ansvar för hela samhället (SOU 2014:27) bedömde regeringen i budgetpropositionen att det inte fanns skäl att införa en nationell veteranmyndighet eller att utvidga begreppet veteran så som det föreslås i . En konsekvens av detta är att respektive myndighet ansvarar för sin personal ur ett veteranperspektiv i enlighet med ordinarie arbetsgivar- och arbetsmiljöansvar. Vidare bedömde regeringen att ett särskilt veterancentrum skulle inrättas inom Försvarsmakten för att stärka och utveckla myndighetens veteran- och anhörigverksamhet. En av anvisningarna till myndigheten var att sträva efter myndighetsöverskridande arbete. Försvarsmakten inrättade enligt uppdrag i regleringsbrevet ett veterancentrum . I och med inrättandet av Försvarsmaktens veterancentrum bedömde regeringen att båda tillkännagivandena var omhändertagna och därmed slutbehandlade. När utskottet behandlade veteranfrågor i budgetbetänkandet konstaterades att man inte delade regeringens bedömning att tillkännagivande i betänkande 2015/16:FöU8 (rskr. 2015/16:149) kunde anses vara slutbehandlat. Utskottet anförde i betänkandet att regeringen borde vidta de åtgärder som krävs för att konsolidera veteranpolitiken och ytterligare stärka stödet till veteranerna och deras anhöriga i linje med förslag (SOU 2914:27). Enligt utskottet var utredningens förslag om en särskild lag till stöd och hjälp för civila tjänstemän som gjort en internationell insats en viktig del i arbetet. Regeringen hade valt att inte gå vidare med utredningens förslag i den delen. Det innebär att stödet för t.ex. polistjänstemän och brandsoldater är sämre än det som militär personal med motsvarande erfarenhet har. Utskottet föreslog därför med stöd av 9 kap. 16 § riksdagsordningen om utskottsinitiativ att ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör återkomma till med förslag till en särskild lag till stöd och hjälp för civila som gjort internationell insats och tillkännager detta för regeringen (bet. 2017/18:FöU1, rskr. 2017/18:100). När det gällde tillkännagivanden till regeringen i betänkande 2014/15:FöU7 (rskr. 2014/15:132) om inrättande av ett veterancentrum konstaterade utskottet att ett veterancentrum inrättats för att stärka och utveckla myndighetens veteran- och anhörigverksamhet och att man inte hade några invändningar mot regeringens bedömning att frågan slutbehandlats. I utskottets yttrande 2017/18:FöU7y om skrivelser till regeringen – åtgärder ställde sig utskottet positivt till att regeringen redovisat att beredning pågår i i frågan om stöd till civila som gjort internationell insats. Även i redovisningen av åtgärder konstaterade regeringen att beredning pågår inom (). Utskottets generella iakttagelse var att regeringen bör göra ansträngningar för att undvika onödig tidsåtgång när det gäller att slutbehandla riksdagsskrivelser med tillkännagivanden (2018/19:FöU4y). biföll ett förslag från regeringen till ändringar i (prop. 2018/19:155, bet. 2019/20:JuU8, rskr. 2019/20:43). Förslaget innebär dels att ett nytt brott införs, sabotage mot blåljusverksamhet, dels att straffskalan för grovt våld mot tjänsteman skärps. Syftet med förslaget är att skärpa det straffrättsliga skyddet för de centrala blåljusverksamheterna och för myndighetsutövning. I samband med att beslutade om dessa ändringar i beslutades även om sex tillkännagivanden till regeringen. Dessa handlar bl.a. om samma straffrättsliga skydd för personal hos och som för poliser, ett utvidgat straffrättsligt skydd för samhällsviktiga yrkesfunktioner, en egen brottsrubricering för våld mot tjänsteman där straffet ska vara minst sex månaders fängelse samt en utvidgad rätt till kränkningsersättning för poliser. Utskottet vill betona vikten av att ge personal som tjänstgör i internationella operationer och deras anhöriga ett stöd som står i proportion till de risker och påfrestningar som de utsätts för. Vikten av att ge ett bra stöd till svenska kvinnor och män som riskerar liv och hälsa vid insatser i den farliga verksamhet som statsmakterna har beslutat om får inte underskattas. Situationen för svensk militär personal vid den militära utbildningsinsatsen i aktualiserar detta på ett tydligt sätt. Utskottet vill därför betona betydelsen av en sammanhållen veteranpolitik och ett kontinuerligt arbete för att förbättra situationen för såväl veteraner som deras anhöriga. I likhet med tidigare kan utskottet konstatera att systemet med myndighetens delegerade modell för veteranverksamhet har utvecklats och att det lagstadgade femåriga uppföljningsansvaret efter en internationell militär insats systematiserats ytterligare. Utskottet utgår från att alla berörda arbetsgivare, såväl militära som civila, lägger samma vikt som utskottet vid att erbjuda ett efterlevandeskydd som svarar upp mot riskerna för personalen. Det finns många samhällsviktiga yrkesfunktioner som riskerar liv och hälsa såväl i nationell som internationell tjänst. Utskottet kan konstatera att införandet av ett nytt brott som sabotage mot blåljusverksamhet och ett utvidgat straffrättsligt skydd för samhällsviktiga yrkesfunktioner är en viktig del i att ge dessa kvinnor och män stöd. Utskottet kan vidare konstatera att Försvarsmakten inrättade veterancentrum i . I och med detta instämde utskottet i regeringens bedömning att frågan om veterancentrum var omhändertagen. Utskottet vill erinra om att regeringen förutsattes redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att ytterligare stärka stödet till veteranerna och deras anhöriga. Utskottet ser inga skäl att föregripa regeringens redovisning av hur veteranpolitiken konsoliderats varför samtliga motionsyrkanden avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om frivilligorganisationer. Jämför reservation 9 (M), 10 (C), 11 (SD) och 12 (KD). I kommittémotion 2019/20:2736 av m.fl. (M) anför motionärerna att bör ställa sig bakom det som anförs om att ge Försvarsmakten i uppgift att ta fram åtgärder i närtid för att rekryteringen till hemvärnet ska öka och tillkännage det för regeringen. Motionärerna beskriver att de flesta hemvärnsförbanden har vakanser i varierande grad. De bedömer att det bl.a. påverkar möjligheten att lösa ålagda uppgifter och uthållighet, vilket ytterst påverkar förmågan att försvara . Motionärerna anser dessutom att mer måste göras för att få fler att engagera sig i hemvärnet. I Försvarsberedningens rapport lämnades flera förslag som syftade till att stärka rekryteringen till hemvärnet, t.ex. att fyramånadersutbildningen tas bort, att fler soldater ska utbildas, att fler orter ska utbilda soldater m.m. Motionärerna anser att Försvarsberedningens förslag är bra men konstaterar att de ännu inte är beslutade. Efter att beslut fattats tar det dessutom tid innan åtgärderna ger effekt. Motionärerna anser därför att rekryteringen till hemvärnet även behöver förbättras på kort sikt. En stor del av rekryteringen till hemvärnet är alltjämt tidigare värnpliktiga. Dessa rekryteringsinsatser är viktiga och bör intensifieras genom bl.a. uppsökande verksamhet. Dessutom anser motionärerna att en översyn av förmåner för hemvärnet bör genomföras i syfte att hitta nivåer och incitament för bredare rekrytering. I motionen föreslås vidare att rekryteringen till hemvärnet kan öka ytterligare genom att man ökar antalet värnpliktiga till korttidsutbildning i väntan på att utbildningen av territorialförbanden kommer igång i större omfattning. Motionärerna bedömer att en sådan utbildning kan starta eftersom det finns kapacitet att ta emot fler värnpliktiga utan att tillföra mer resurser. Därför bör Försvarsmakten få i uppgift att ta fram åtgärder för att rekryteringen till hemvärnet ska kunna öka i närtid (yrkande 2). I kommittémotion 2019/20:3262 av m.fl. (C) anför motionärerna att förutsättningarna för hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisationerna bör fortsätta att utvecklas för att bistå samhället vid kris och krig (yrkande 7). I motionen framhålls att många kriser och katastrofer i och utomlands visar på att frivilliga ofta spelar en viktig roll när någonting allvarligt händer. En större och tydligare roll för civilsamhället och frivilligorganisationer i händelse av kris och krig förutsätter att kommuner, regioner och myndigheter involverar dessa redan i planeringsskedet. Det är viktigt att de också involveras i övningsverksamhet och övningsplanering. För att göra det möjligt behöver avtal mellan det offentliga och frivilligorganisationer tecknas. Det finns också goda exempel på frivilligorganisationer som i sin tur samarbetar med privata företag för att få tillgång till de resurser som de själva behöver för att kunna lösa sina uppgifter vid en kris. Motionärerna vill gärna se att ytterligare lösningar kommer på plats för bättre beredskap i ett partnerskap mellan näringsliv och civilsamhälle. Frivilligengagemanget är viktigt för folkförankringen av försvaret. Hemvärnet behöver bli fler och personalförsörjningen säkras. I kommittémotion 2019/20:671 av m.fl. (SD) anförs att deltagande i frivilligorganisationerna bör uppmuntras och att möjligheten att erbjuda t.ex. skattelättnader och ekonomisk ersättning till frivilligpersonal bör utredas (yrkande 23). I kommittémotion 2019/20:2819 av m.fl. (KD) föreslår motionärerna att ställer sig bakom det som anförs i motionen om frivilligorganisationernas ställning och tillkännager det för regeringen (yrkande 38). För att möjliggöra ett heltäckande försvar av är frivilligorganisationerna en vital del, och för att underlätta deras arbete är det enligt motionärerna avgörande att frivilligorganisationerna får de förutsättningar som krävs för att de ska kunna fullfölja sitt högkvalitativa arbete. Stärks frivilligorganisationerna i fredstid kommer också organisationernas förmåga att möta allvarliga händelser och kriser att öka. Bakgrund och tidigare behandling I regeringens proposition Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140) angavs att bl.a. myndigheters och kommuners behov bör vara styrande för de uppdrag som lämnas till de frivilliga organisationerna. Försvarsmakten och MSB utarbetade tillsammans med Frivilliga försvarsorganisationernas samarbetskommitté en ny modell för hur fördelningen av medel till frivilliga försvarsorganisationer skulle utformas. Vid tidigare beredning av frågan konstaterade utskottet (bet. 2013/14:FöU1) att modellen skickades på remiss till organisationerna innan den infördes.