bet · H701UbU15 · 2020-03-11 00:00:00 — Lärosätet får också utfärda utbildningsintyg till deltagare som genomgått utbildningen. I budgetpropositionen framgår att regeringen anser att en god tillgång till högre utbildning i hela landet skulle stärka kompetensförsörjningen och ge människor större möjligheter att utveckla sin kompetens och ställa om när det behövs under livet. Ett viktigt verktyg för ökad tillgång till utbildning är distans- och nätbaserade utbildningar, varför regeringen föreslog och beräknade respektive 2022 under anslaget 2:64 Särskilda utgifter inom universitet och högskolor för att skapa effektivare strukturer och ge bättre tillgång till distansutbildning (prop. 2019/20:1 utg.omr.16). beslutade enligt regeringens förslag (bet. 2019/20:UbU1, rskr. 2019/20:120). Utskottet anser att frågan om högskolans digitalisering är viktig och kan även konstatera att den nationella digitaliseringsstrategin omfattar hela utbildningssystemet, från förskolan till högskolan. Utskottet kan konstatera att lärosätena har erbjudit nätbaserad utbildning . Därtill finns bestämmelser som reglerar öppen nätbaserad utbildning på plats . Utskottet vill också lyfta fram att medel avsatts för att ge bättre tillgång till distansutbildning i samband med budgetpropositionen . Mot denna bakgrund finner utskottet inte skäl att föreslå några åtgärder och avstyrker därmed motion 2019/20:3091 (M) yrkande 12. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om validering. Jämför reservation 14 (M). I kommittémotion 2019/20:3091 av m.fl. (M) yrkande 13 anser motionärerna att regeringen bör bereda Valideringsdelegationens förslag skyndsamt och återkomma till med lagförslag som gör det möjligt att bättre validera människors formella och informella kunskaper och kompetens. Regeringen beslutade att tillsätta en kommitté i form av en nationell delegation med uppdraget att följa, stödja och driva på ett samordnat utvecklingsarbete inom valideringsområdet på nationell och regional nivå (dir. 2015:120). beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till delegationen (dir. 2018:101). Delegationen antog namnet Valideringsdelegationen 2015–2019. Ett första delbetänkande, En nationell strategi för validering (SOU 2017:18), överlämnades . Ett andra delbetänkande, Validering i högskolan – för tillgodoräknande och livslångt lärande (SOU 2018:29), överlämnades . Delbetänkandet har remitterats. Slutbetänkandet, Validering – för kompetensförsörjning och livslångt lärande (SOU 2019:69), överlämnades till regeringen och beredning av delegationens förslag pågår. I slutbetänkandet lämnas förslag och bedömningar för att ett sammanhållet, nationellt och permanent system för validering ska kunna införas så att fler personer ska kunna få sitt kunnande kartlagt, bedömt och erkänt. – en ny, gemensam, definition av validering – en ny förordning med generella bestämmelser om validering – ökad tydlighet om validering inom högskolan och – en nationell strategi för kompetensförsörjning och livslångt lärande – ett råd för validering under ledning av ansvarigt statsråd – kompetensförsörjning som en grunduppgift för regionerna – statsbidrag för vidareutveckling av branschvalidering – ökad tillgång till validering i komvux genom en skyldighet för kommunerna att erbjuda elever validering och en ökad tydlighet om kartläggning, bedömning och dokumentation vid validering. Enligt sin instruktion ansvarar Myndigheten för för att samordna och stödja en nationell struktur för validering samt, i samverkan med berörda myndigheter, främja utbildningsväsendets och branschernas medverkan när strategier, metoder och information inom valideringsområdet utvecklas (4 § förordningen [2009:279] med instruktion för Myndigheten för ). I budgetpropositionen såg regeringen behov av ett fortsatt statligt stöd för valideringsarbetet för att säkerställa att det utvecklingsarbete som kommit igång inte avstannar. Regeringen aviserade därför ett uppdrag åt myndigheten att upprätthålla ett visst statligt stöd för validering i väntan på ett mer permanent system och en förstärkning av myndighetens stöd till branscherna i arbetet med att utveckla modeller för validering. Regeringen föreslog att myndighetens anslag skulle öka med 2020 för detta ändamål. beslutade enligt regeringens förslag. För samma ändamål beräknade regeringen att anslaget ökar med och samt och därefter (prop. 2019/20:1 utg.omr. 16, bet. 2019/20:UbU1, rskr. 2019/20:120). I sitt regleringsbrev har myndigheten fått i uppdrag att följa och stödja det utvecklingsarbete som pågår inom valideringsområdet nationellt och regionalt. Myndigheten ska sprida kunskap och tillhandahålla övergripande information om validering samt samordna pågående myndighetssamarbete om valideringsfrågor. Myndigheten ska också förbereda införandet av ett statsbidrag enligt en kommande förordning om statsbidrag för branschvalidering. Utskottet kan konstatera att Valideringsdelegationens fleråriga arbete har avslutats i och med att utredningen överlämnade sitt slutbetänkande. Utskottet vill betona vikten av ett väl fungerande system för validering och ser fram emot att ta del av resultatet av regeringens fortsatta arbete i frågan. Utskottet vill också peka på att Myndigheten för har fått i uppdrag att upprätthålla ett visst statligt stöd för validering i väntan på ett mer permanent system och att medel avsatts för detta ändamål. Myndighetens stöd till branscherna i arbetet med att utveckla modeller för validering har också förstärkts. Utskottet vill dock inte föregripa beredningen av Valideringsdelegationens förslag och avstyrker därmed motion 2019/20:3091 (M) yrkande 13. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om dimensionering av högskoleutbildning. Jämför reservation 15 (M), 16 (SD), 17 (KD) och 18 (M, SD). I motion 2019/20:737 av Kadir Kasirga och (båda S) framhålls behovet av utbildad personal inom energisektorn. Enligt motion 2019/20:1208 av (S) bör regeringen överväga behovet av utbildningsplatser för it-forensiker, dvs. kriminaltekniker med specialkunskaper inom it. I motion 2019/20:1440 av Kadir Kasirga och (båda S) anser motionärerna att man bör överväga möjligheten att införa en imamutbildning på högskolenivå. I partimotion 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 31 anser motionärerna att en nationell specialistutbildning för socialsekreterare bör tas fram. I kommittémotion 2019/20:3092 av m.fl. (M) yrkande 8 anser motionärerna att lärarutbildningen ska koncentreras till färre lärosäten. Enligt kommittémotion 2019/20:618 av m.fl. (SD) yrkande 8 ska regeringen besluta om antalet studieplatser tillsammans med lärosätena. I kommittémotion 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkande 52 menar motionärerna att behovet av antalet utbildningsplatser för tandläkare ska ses över på ett nationellt plan. I motion 2019/20:1956 av (L) yrkande 1 menar motionären att man bör ta fram en långsiktig nationell kompetensförsörjningsstrategi. Bakgrund och pågående arbete Utbildningsutbudet vid universitet och högskolor Högskoleutbildning ska ges på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå, och examina ska avläggas på någon av de tre nivåerna (1 kap. 7 och 10 a §§ högskolelagen [1992:1434]). All utbildning på grundnivå och avancerad nivå ska bedrivas i form av kurser, och kurser får sammanföras till utbildningsprogram (6 kap. 13 § högskoleförordningen [1993:100]). Universitet och högskolor beslutar själva vilka utbildningar (program och kurser) som ska inrättas eller avvecklas. I högskolelagen finns det bestämmelser om tillstånd att utfärda examina (1 kap. 11–13 §§). beslutar om tillstånd att utfärda examina på grundnivå och avancerad nivå för universitet och högskolor. beslutar om ett anslag för utbildning på grundnivå och avancerad nivå för universitet och högskolor. Inom denna ram ska ett lärosäte, enligt regleringsbrevet för universitet och högskolor, planera och genomföra utbildning som svarar mot studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov. Enligt regleringsbrevet ska universitet och högskolor redovisa vilka bedömningar, prioriteringar och behovsanalyser som ligger till grund för beslut om utbildningsutbudet. Ett lärosätes avvägningar ska redovisas när det gäller t.ex. fördelningen mellan program och kurser på olika nivåer och med olika förkunskapskrav samt fördelningen mellan campus- och nätbaserad undervisning. Därutöver ska en redovisning lämnas över hur lärosätet möter det omgivande samhällets behov av utbildning. Lärosäten som har tillstånd att utfärda lärar- eller förskollärarexamina ska enligt regleringsbrevet planera för dimensioneringen av utbildningen till olika examina, inriktningar och ämneskombinationer så att dimensioneringen svarar mot studenternas efterfrågan och mot arbetsmarknadens nationella och regionala behov. De överväganden och åtgärder som har gjorts för att informera och vägleda studenterna i detta val ska redovisas. ska enligt sin instruktion följa och redovisa arbetsmarknadens framtida kompetensbehov i relation till utbildningsutbudet (4 § förordningen [2012:810] med instruktion för ). När det gäller t.ex. tandläkare är det enligt myndigheten svårt att bedöma såväl tillgång som efterfrågan. Det påverkas bl.a. av tandläkares stora rörlighet över gränserna och utvecklingen av statliga subventioner på tandvårdsområdet. Antalet platser på tandläkarutbildningen har ökat kraftigt , framför allt från /08 (UKÄ, rapport 2015:5). Utbyggnad av vissa utbildningar I budgetpropositionen presenterade regeringen en fortsatt utbyggnad av vissa samhällsviktiga utbildningar. beslutade om anslagen till universitet och högskolor enligt regeringens förslag (prop. 2019/20:1 utg.omr. 16, bet. 2019/20:UbU1, rskr. 2019/20:120). Enligt regleringsbrevet ska universitet och högskolor verka för att de tidigare uppsatta målen för utbyggnad av vissa hälso- och sjukvårdsutbildningar samt förskollärar- och lärarutbildningar uppnås eller upprätthålls . Lärosätena ska redovisa hur utbyggnaden fortlöper och kommentera utbyggnadens omfattning i förhållande till de uppsatta målen. Utbyggnaden av ingenjörsutbildningar, samhällsbyggnadsutbildningar, läkarutbildningar och sommarkurser ska genomföras och redovisas. ska enligt sitt regleringsbrev följa upp vilka inriktningar som universitet och högskolor ger inom ingenjörsutbildningarna, lärarutbildningarna och specialistsjuksköterskeutbildningarna i syfte att få en överblick över utbildningsutbudet och för att kunna följa detta . Uppdraget ska redovisas till regeringen () . Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en samlad översyn av universitetens och högskolornas styrning, inklusive resurstilldelning (dir. 2017:46). beslutade regeringen att förlänga utredningstiden (dir. 2018:108). Utredningen tog namnet Styr- och resursutredningen (Strut). Betänkandet En långsiktig, samordnad och dialogbaserad styrning av högskolan (SOU 2019:6) överlämnades till regeringen och har remitterats. Remissvaren inkom och beredningen av utredningens förslag pågår i (). När det gäller lärosätenas utbildningsutbud föreslår utredningen att regeringen tar initiativ till att det i författning skrivs in att utbildningsutbudet vid universitet och högskolor ska utformas med hänsyn till kunskapsutvecklingen och svara mot studenternas efterfrågan samt arbetslivets och samhällets behov. Vidare bedömer utredningen att utformningen av utbildningsutbudet även fortsättningsvis bör vara lärosätenas ansvar. Regeringen bör dock styra utbildningens omfattning på totalnivå samt omfattningen av vissa utbildningar som leder till legitimationsyrken och där behovet påverkas av politiska beslut. Utredningen föreslår följande: • Regeringens styrning av utbildningsutbudet sker genom att i regleringsbrev ange fyraåriga utbildningsuppdrag till respektive lärosäte. • Utbildningsuppdraget innehåller mål om antal helårsstudenter på totalnivå samt mål för antal examina inom vissa utbildningar som leder till legitimationsyrken. • I utbildningsuppdraget ingår även eventuella särskilda åtaganden som lärosätet och regeringen fastställt i dialog. När det gäller hela landets behov av utbildning bedömer utredningen följande: • Det arbete som har inletts med att skapa nationella och regionala samverkansarenor bör utvecklas vidare. • Både nationella och regionala behov av kompetens- och kunskapsförsörjning bör vara delar i lärosätenas planering av utbildningsutbudets utformning. • Samarbeten mellan lärosäten för att åstadkomma arbetsdelning av utbildningsutbudet bör utvecklas vidare. Vidare föreslår utredningen följande: • UKÄ ges i uppdrag att lämna de förslag som krävs för att möjliggöra gemensamma examenstillstånd eller examenstillstånd som bygger på överenskommelser om att ett annat lärosäte bidrar med nödvändig kompetens. • Frågan om hur man kan underlätta för två eller flera lärosäten att bedriva gemensamma utbildningar utreds. Utskottet kan inledningsvis konstatera att lärosätena själva beslutar vilka utbildningar de vill erbjuda studenter, under förutsättning att lärosätet har rätt att utfärda examen för den aktuella utbildningen. Det är lärosätets ansvar att prioritera vilka utbildningar som ska bedrivas och besluta hur tilldelade medel ska fördelas internt. Enligt regleringsbrevet för universitet och högskolor ska utbildningsutbudet svara mot studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov, och universitet och högskolor ska redovisa vilka bedömningar, prioriteringar och behovsanalyser som ligger till grund för beslut om utbildningsutbudet. Därutöver presenterade regeringen en fortsatt utbyggnad av vissa samhällsviktiga utbildningar i budgetpropositionen . beslutade sedan om anslagen till universitet och högskolor enligt regeringens förslag. Utskottet kan också konstatera att Styr- och resursutredningen har lämnat flera förslag när det gäller lärosätenas utbildningsutbud. Utredningen bedömer bl.a. att utformningen av utbildningsutbudet även fortsättningsvis bör vara lärosätenas ansvar, men att regeringen bör styra utbildningens omfattning på totalnivå samt omfattningen av vissa utbildningar som leder till legitimationsyrken och där behovet påverkas av politiska beslut. Regeringens styrning föreslås ske genom fyraåriga utbildningsuppdrag till respektive lärosäte. Vidare föreslår utredningen att regeringen tar initiativ till att det i författning skrivs in att utbildningsutbudet vid universitet och högskolor ska utformas med hänsyn till kunskapsutvecklingen och svara mot studenternas efterfrågan samt arbetslivets och samhällets behov. Utredningens förslag har remitterats och beredning pågår i (). Utskottet vill inte föregripa beredningen av utredningens förslag och avstyrker därmed motionerna 2019/20:618 (SD) yrkande 8, 2019/20:737 (S), 2019/20:1208 (S), 2019/20:1440 (S), 2019/20:1956 (L) yrkande 1, 2019/20:2828 (M) yrkande 31, 2019/20:3092 (M) yrkande 8 och 2019/20:3188 (KD) yrkande 52. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om högskoleutbildningarnas innehåll. Jämför reservation 19 (M), 20 (SD) och 21 (L). I motion 2019/20:2073 av (S) efterlyses ökad kunskap om genusmedicin. I partimotion 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 3 efterfrågar motionärerna en specialinriktning mot specialpedagogik på lärarutbildningen, och i samma motion yrkande 33 en översyn av socionomprogrammet, som bör utvecklas och få mer fokus på praktik. I kommittémotion 2019/20:2917 av m.fl. (M) yrkande 10 begärs att samtliga grundvårdsutbildningar ska ge kunskaper i hälsofrämjande insatser. I kommittémotion 2019/20:2920 av m.fl. (M) yrkande 11 anför motionärerna att samtliga vårdutbildningar bör innehålla utbildning i patientlagen. I motion 2019/20:1625 av (M) begärs att möjligheten till en lärarutbildning som innehåller praktik tidigt i utbildningen utreds. I motion 2019/20:1949 av (M) förespråkas att kostvetenskaplig kompetens ska vara ett obligatoriskt inslag i utbildningen för förskolepedagoger och fritidsledare. I kommittémotion 2019/20:820 av m.fl. (SD) yrkande 33 begär motionärerna att ledarskap ska ingå i samtliga vårdutbildningar. I kommittémotion 2019/20:3075 av m.fl. (L) yrkande 7 anförs att forskningsmöjligheterna för lärarstudenter bör utökas. I motion 2019/20:2756 av (L) yrkande 1 föreslås att regeringen låter utreda kvaliteten på utbildning kring smärta inom läkarutbildningen och andra vårdutbildningar. I motion 2019/20:3277 av Amineh Kakabaveh (-) yrkande 7 förordas att de som utbildas till lärare i ämnet svenska som andraspråk och hemspråk ska genomgå en utbildning om hedersförtryckets historiska ursprung. Bakgrund och gällande rätt Av 1 kap. högskolelagen (1992:1434) framgår att utbildningen ska ges på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå (7 §). Vidare framgår att examina ska avläggas på grundnivå, avancerad nivå eller forskarnivå och att regeringen meddelar föreskrifter om vilka examina som får avläggas och på vilken nivå de ska avläggas (10 a §). Av examensordningen, som är en bilaga till högskoleförordningen (1993:100), framgår att det finns generella examina, konstnärliga examina och yrkesexamina. Generella examina på grundnivå är högskoleexamen och kandidatexamen, på avancerad nivå magisterexamen och masterexamen och på forskarnivå licentiatexamen och forskarexamen. Yrkesexamina på grundnivå är t.ex. sjuksköterskeexamen och på avancerad nivå t.ex. läkarexamen och tandläkarexamen. Kraven för att uppnå de olika examina regleras i examensordningen. För varje examen finns det en examensbeskrivning som anger vilka krav som ska uppfyllas för respektive examen. Alla examensbeskrivningar följer en gemensam struktur. Av examensbeskrivningen framgår examens omfattning i antal högskolepoäng, där heltidsstudier under ett normalstudieår motsvarar 60 högskolepoäng. Vidare framgår mål för examen. För varje examen anges vad studenten ska visa i form av kunskap och förståelse, färdighet och förmåga samt värderingsförmåga och förhållningssätt. För t.ex. sjuksköterskeexamen ska studenten bl.a. visa kunskap i planering, ledning och samordning av vård- och hälsoarbetet och om relevanta författningar. Studenten ska också visa förmåga att identifiera behov av och genomföra hälsofrämjande och förebyggande arbete. Även för läkarexamen ska studenten bl.a. visa kunskap om relevanta författningar. Studenten ska också visa förmåga att initiera och medverka i hälsoinriktat och sjukdomsförebyggande arbete och till ledarskap. Därutöver har varje universitet och högskola möjlighet att sätta upp lokala mål för en viss examen inom ramen för kraven i examensbeskrivningen. Krav på självständigt arbete (examensarbete) framgår också av examensbeskrivningen. Det exakta innehållet i en utbildning som leder till en viss examen be-stämmer eller högskolan själv med utgångspunkt i målen för examen, dvs. i den kunskap och förmåga som studenten ska visa för denna examen. I 6 kap. högskoleförordningen regleras att all utbildning på grundnivå och avancerad nivå ska bedrivas i form av kurser och att kurser får sammanföras till utbildningsprogram (13 §). För en kurs ska det finnas en kursplan (14 §). I kursplanen ska följande anges: kursens nivå, antal högskolepoäng, mål, krav på särskild behörighet, formerna för bedömning av studenternas prestationer och de övriga föreskrifter som behövs (15 §). För utbildningsprogram ska det finnas en utbildningsplan. För kurserna inom programmet ska det finnas kursplaner (16 §). I utbildningsplanen ska följande anges: de kurser som programmet omfattar, kraven på särskild behörighet och de övriga föreskrifter som behövs (17 §). Utbildningar till speciallärare och specialpedagog Det finns två påbyggnadsutbildningar på avancerad nivå som kräver avlagd grundlärarexamen, ämneslärarexamen, yrkeslärarexamen eller förskollärarexamen. Det är utbildningarna som leder till speciallärarexamen respektive specialpedagogexamen. Båda utbildningarna omfattar 90 högskolepoäng och har som mål att studenten ska visa sådan kunskap och förmåga som krävs för att självständigt arbeta som speciallärare respektive specialpedagog för barn och elever i behov av särskilt stöd. Praktiknära forskning inom lärarutbildningen För förskollärar- respektive yrkeslärarexamen ska studenten visa kännedom om vetenskapsteori och kvalitativa och kvantitativa forskningsmetoder samt om relationen mellan vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet och dess betydelse för yrkesutövningen. För grundlärarexamen ska studenten visa kunskap om vetenskapsteori och kvalitativa och kvantitativa forskningsmetoder samt om relationen mellan vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet och dess betydelse för yrkesutövningen. För ämneslärarexamen ska studenten visa fördjupad kunskap om vetenskapsteori samt kvalitativa och kvantitativa forskningsmetoder, och visa kunskap om relationen mellan vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet och dess betydelse för yrkesutövningen. Det pågår en femårig försöksverksamhet med praktiknära forskning som samordnas av fyra universitet. Verksamheten ska pågå och ska bidra till en stärkt vetenskaplig grund i lärar- och förskollärarutbildningarna och i skolväsendet (U2015/03573/UH, U2017/01129/UH). Försöksverksamheten, som kallas (utveckling, lärande, forskning), syftar till att skapa långsiktigt hållbara strukturer som vilar på tre ben: forskning, skolverksamhet och lärarutbildning. Flera olika modeller för samverkan mellan lärosäten och skolhuvudmän kring praktiknära forskning ska utvecklas och prövas lokalt. Man ska bl.a. samverka kring särskilda anställningar och uppdrag. När det gäller en särskild inriktning mot specialpedagogik kan utskottet konstatera att det finns en påbyggnadsutbildning på lärarutbildningen på avancerad nivå som leder till specialpedagogexamen. Utskottet avstyrker mot den bakgrunden motion 2019/20:2828 (M) yrkande 3. Vad gäller innehållet i olika i vårdutbildningar vill utskottet lyfta fram att det för sjuksköterskeexamen krävs kunskaper i ledning och samordning av vård- och hälsoarbetet, kunskap om relevanta författningar samt förmåga att identifiera behov av och genomföra hälsofrämjande och förebyggande arbete. Även målen för läkarexamen inkluderar ledarskapsförmåga, kunskap om relevanta författningar samt förmågan att initiera hälsoinriktat och sjukdomsförebyggande arbete. Utskottet avstyrker mot den bakgrunden motionerna 2019/20:2917 (M) yrkande 10, 2019/20:2920 (M) yrkande 11 och 2019/20:820 (SD) yrkande 33. Utskottet vill även framhålla den pågående försöksverksamheten med praktiknära forskning, som bl.a. ska bidra till en stärkt vetenskaplig grund i lärar- och förskollärarutbildningarna. Utskottet avstyrker mot den bakgrunden /20:3075 (L) yrkande 7. Utskottet vill därtill betona att det är lärosätena själva som ansvarar för utbildningsutbudet och hur utbildningarna läggs upp så att examensmålen uppfylls. Utskottet anser att det är en väl avvägd ordning och avstyrker därmed motionerna 2019/20:1625 (M), 2019/20:1949 (M), 2019/20:2073 (S), 2019/20:2756 (L) yrkande 1, 2019/20:2828 (M) yrkande 33 och 2019/20:3277 (-) yrkande 7. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden som beretts i förenklad ordning. Jämför särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (V), 5 (KD) och 6 (L). I betänkandet behandlas motionsyrkanden som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . Under /19 har detta gjorts i betänkandena /19:UbU6, 2018/19:UbU13, 2018/19:UbU14 och 2018/19:UbU15, och har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning och avstyrker därför de motionsförslag som finns upptagna i bilaga 2. Övergripande om universitet och högskolor, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:618 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 5 samt 2019/20:284 av m.fl. (V) yrkande 2, 2019/20:872 av (M), 2019/20:983 av (S), 2019/20:1956 av (L) yrkande 2, 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkande 61 och