bet · H701JuU35 · 2020-06-05 00:00:00 — Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i socialtjänstlagen och offentlighets- och sekretesslagen. Förslaget innebär att ska få förenklade och utökade möjligheter att lämna ut uppgifter till den kommunala i syfte att förebygga terroristbrottslighet. Regeringen föreslår också att myndigheter inom ska få utökade möjligheter att dela med sig av uppgifter till och Säkerhetspolisen. Utlämnande ska i större utsträckning kunna ske vid misstankar om att terroristbrottslighet har begåtts men också när det krävs för att förebygga sådan brottslighet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår att avslår fem motionsyrkanden. I betänkandet finns fyra reservationer (M, SD, C, V, KD). Proposition 2019/20:123 Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism. Fem yrkanden i följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism 1.Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism, punkt 1 (V) 2.Förutsättningarna för att lämna ut uppgifter till polisen, punkt 2 (M, KD) 3.Ytterligare möjligheter till informationsutbyte, punkt 3 (M, SD, KD) 4.Översyn av regelverket, punkt 4 (C) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 2. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Därmed bifaller proposition 2019/20:123 punkterna 1 och 2 samt avslår motion 2019/20:3590 av m.fl. (V). Reservation 1 (V) Förutsättningarna för att lämna ut uppgifter till polisen 2019/20:3594 av m.fl. (M) yrkande 1. Reservation 2 (M, KD) Ytterligare möjligheter till informationsutbyte 2019/20:3594 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2019/20:3598 av m.fl. (SD). Reservation 3 (M, SD, KD) 2019/20:3592 av (C). Reservation 4 (C) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (C), (S), (M), (M), (M), (L), (S), (S), (S), (S), (V), (SD), (SD), (SD), (MP) och (KD). I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition 2019/20:123 Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism. Nuvarande sekretessreglering innebär att , och inte kan utbyta information med varandra på ett ändamålsenligt sätt. Regeringen föreslår därför ändringar i bl.a. offentlighets- och sekretesslagen som ska stärka arbetet med att bekämpa terrorism. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Fyra motioner har väckts med anledning av propositionen. Förslagen finns i bilaga 1. Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i socialtjänstlagen och offentlighets- och sekretesslagen. Ändringarna innebär att polisen och ska få utökade möjligheter att lämna ut uppgifter till varandra i syfte att förebygga terrorism. avslår motionsyrkanden om bl.a. avslag på delar av propositionen och utökade möjligheter till informationsutbyte mellan myndigheter. Jämför reservation 1 (V), 2 (M, KD), 3 (M, SD, KD) och 4 (C). nuvarande möjligheter att lämna ut uppgifter Uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden som förekommer vid i t.ex. förundersökning, brottsförebyggande verksamhet, underrättelseverksamhet och vissa polisiära register skyddas av sekretess enligt 35 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Sekretessen gäller om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Om får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa har myndigheten skyldighet att bryta sekretess enligt bl.a. 35 kap. 1 § OSL genom att göra en anmälan till socialnämnden. är skyldig att lämna socialnämnden alla uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av barns behov av stöd och skydd. När det gäller uppgifter som skyddas av samma sekretess men som avser individer som är eller äldre, och som inte samtycker till ett uppgiftslämnande, finns dock enbart möjlighet att bryta sekretessen i förhållande till kommunala myndigheter inom med stöd av generalklausulen i 10 kap. 27 § OSL. Detta gäller även om uppgiftslämnandet syftar till att förebygga terrorism. har bl.a. i en hemställan uttryckt att denna ordning utgör ett hinder för en effektiv samverkan med (se Ju2017/02146/L4 och jfr Ju2016/07831/PO). nuvarande möjligheter att lämna ut uppgifter Sekretessen inom regleras i 26 kap. OSL. Enligt 26 kap. 1 § OSL gäller sekretess inom för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. I 15 kap. socialtjänstlagen (2001:453) finns vissa bestämmelser om tystnadsplikt som kompletterar bestämmelserna om det allmännas verksamhet i OSL. I 15 kap. 1 § socialtjänstlagen anges att den som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som avser insatser enligt samma lag inte obehörigen får röja vad han eller hon därvid har fått veta om enskildas personliga förhållanden. Vid tolkningen av obehörighetsrekvisitet har det ansetts naturligt att söka ledning i sekretesslagstiftningens skaderekvisit (jfr prop. 2011/12:171 s. 20). Det har i ett antal fall införts möjligheter att lämna ut uppgifter till brottsbekämpande myndigheter trots att de omfattas av sekretess enligt 26 kap. 1 § OSL. Enligt 10 kap. 19 § OSL får sekretessen t.ex. brytas i förhållande till bl.a. om uppgiften behövs för att förhindra ett förestående eller avbryta ett pågående brott när det är fråga om t.ex. rattfylleri. Sekretessen får också, under vissa förutsättningar, enligt 10 kap. 20 och 20 a §§ samma lag brytas för att möjliggöra dels ett polisiärt ingripande mot unga, dels ingripande av djurskyddsskäl. Sekretessen får därutöver brytas vid misstankar om vissa begångna brott mot såväl unga som vuxna enligt 10 kap. 21–23 §§ OSL. Sekretessen enligt 26 kap. 1 § OSL utgör inte heller, enligt 10 kap. 18 a § OSL, något hinder för att en uppgift som rör en enskild som inte har fyllt lämnas till i brottsförebyggande syfte. Detta gäller under förutsättning att det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den unge kommer att utöva brottslighet, uppgiften kan antas bidra till att förhindra det och det med hänsyn till planerade eller pågående insatser för den unge eller av andra särskilda skäl inte är olämpligt att uppgiften lämnas ut. När det gäller uppgifter om enskilda som är eller äldre och som inte samtycker till utlämnande finns ingen möjlighet att lämna ut uppgifter som omfattas av sekretessen enligt 26 kap. 1 § OSL till vare sig eller Säkerhetspolisen i brottsförebyggande syfte (jfr t.ex. 10 kap. 27 § OSL). har i samma hemställan som nämns ovan uttryckt att detta utgör ett hinder för en effektiv samverkan mot terrorism. Möjligheterna att lämna ut uppgifter om misstanke om begånget brott enligt dagens reglering Utöver vad som följer av 10 kap. 19–22 §§ OSL får en uppgift som angår misstanke om ett begånget brott och som är sekretessbelagd enligt 26 kap. 1 § OSL endast lämnas till och Säkerhetspolisen om misstanken angår brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse eller försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Eftersom minimistraffen för brott enligt lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet (nedan kallad rekryteringslagen) och lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall (finansieringslagen) underskrider fängelse är det inte möjligt för myndigheterna inom att med stöd av 10 kap. 23 § OSL lämna ut uppgifter som är sekretessbelagda enligt 26 kap. 1 § OSL och som angår misstankar om aktuella brott till eller Säkerhetspolisen. Det finns inte heller något annat sekretessgenombrott som möjliggör utlämnande i dessa fall. Detta innebär i praktiken att om personal vid myndigheterna inom får vetskap om att någon t.ex. söker förmå annan att begå terroristbrott så får de inte vända sig till och Säkerhetspolisen med uppgifter om detta. Om personalen får kännedom om att någon exempelvis finansierat terrorism eller en resa i terrorismsyfte, har sökt meddela instruktioner i terrorismsyfte eller har rest eller påbörjat en resa i terrorismsyfte finns det inte heller någon möjlighet att bryta sekretessen. Detta gäller oavsett om uppgifterna avser en person som har fyllt eller en yngre person (jfr 10 kap. 18 a och 20 §§ OSL). Det är inte heller möjligt för myndigheterna inom att med stöd av 10 kap. 23 § OSL lämna ut uppgifter som är sekretessbelagda enligt 26 kap. 1 § OSL och som angår misstankar om förberedelse eller stämpling till terroristbrott till eller Säkerhetspolisen. Det finns inte heller någon annan sekretessbrytande bestämmelse som innebär möjlighet till sådant utlämnande. Utökade möjligheter för att lämna ut uppgifter till Regeringens förslag innebär att ska få förenklade och utökade möjligheter att lämna ut uppgifter till den kommunala i syfte att förebygga terroristbrottslighet. En sådan uppgift får enligt förslaget endast lämnas om intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. En prövning av förutsättningarna ska göras i varje enskilt fall och vid intresseavvägningen kan hänsyn tas till den enskildes eller dennes närståendes behov i det konkreta fallet. kan t.ex. ta hänsyn till om uppgiften har lämnats av en närstående till den enskilde och ett utlämnande skulle kunna utsätta den närstående för risker av inte obetydligt slag. Utökade möjligheter för att lämna ut uppgifter till polisen Regeringen föreslår också att myndigheter inom ska få utökade möjligheter att dela med sig av uppgifter till och Säkerhetspolisen i syfte att förebygga terroristbrott. En uppgift som rör enskild får lämnas till eller Säkerhetspolisen om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den enskilde kommer att gå begå viss terroristbrottslighet om uppgiften kan antas bidra till att förhindra ett sådan brottslighet och det med hänsyn till planerade eller pågående insatser för den enskilde eller av andra särskilda skäl inte är olämpligt att uppgiften lämnas ut. En uppgift som angår misstanke om att den enskilde har begått ett visst konkret brott får endast lämnas ut om förutsättningar för det finns med stöd av någon annan paragraf i OSL. En riskbedömning ska göras i varje enskilt fall. Det måste finnas konkreta omständigheter som motiverar bedömningen att det föreligger en risk för att den enskilde kommer att utöva aktuell brottslig verksamhet, t.ex. att den enskilde har manifesterat en vilja att företa en resa i terrorismsyfte eller att utföra något annat av de nämnda brotten. Det är tillräckligt att det med hänsyn till samtliga omständigheter bedöms finnas en risk som varken är obetydlig eller avlägsen. Av särskild betydelse för riskbedömningen kan vara att den enskilde har begått terroristbrottslighet, om han eller hon umgås med kriminellt belastade personer med koppling till terrorism eller vistas i sådan miljö att det finns risk att han eller hon utvecklar en kriminell livsstil med koppling till terrorism. I fråga om tidigare brottslighet är det ibland uppenbart att det finns en risk för återfall medan riskbedömningen i andra fall är mer vansklig och kan kräva fler övriga omständigheter som underbygger bedömningen. Vidare krävs för uppgiftslämnande att uppgiften kan antas bidra till att förhindra att den enskilde kommer att begå angiven typ av brottslighet. Det krävs inte att uppgiften isolerad kan antas leda till att förhindra att den enskilde begår brott, utan det är tillräckligt att den tillsammans med andra omständigheter kan antas bidra till önskad effekt. Exempel på uppgifter som skulle kunna vara aktuella att lämna ut är sådana som hjälper och Säkerhetspolisen att komma i kontakt med den enskilde eller kunna närvara vid tillfällen och på platser där den enskilde vistas för att genom närvaron kunna förebygga att brott begås. Det kan t.ex. vara fråga om uppgifter om adresser, arbetsplatser och skolor eller om vilka personer den enskilde umgås med. Vad gäller bedömningen av om ett uppgiftslämnande kan anses som olämpligt kan så vara fallet exempelvis med hänsyn till den enskildes återanpassning eller på grund av planerade eller pågående insatser för den enskilde. Andra särskilda skäl än de nu nämnda kan exempelvis vara att det bedöms som olämpligt att vidarebefordra en uppgift med hänsyn till någon annan persons intressen. Utökade möjligheter för att lämna ut fler uppgifter om begångna brott till polisen Uppgifter som omfattas av sekretess vid en myndighet inom och som angår misstankar om begånget brott enligt rekryteringslagen eller finansieringslagen eller förberedelse och stämpling till terroristbrott ska enligt förslaget under vissa förutsättningar kunna lämnas ut till och Säkerhetspolisen. Utlämnande kan ske oavsett det aktuella brottets svårhetsgrad. Sekretessen får brytas exempelvis för att lämna ut en uppgift om att en viss person har sökt förmå annan att begå eller medverka till terrorist-brott enligt rekryteringslagen, att en viss person har utbildat annan i terrorismsyfte enligt samma lag eller att en viss person har tagit del av utbildning enligt samma lag. Det är vidare möjligt att lämna ut uppgifter om att en enskild har rest eller påbörjat en utlandsresa i terrorismsyfte enligt rekryteringslagen eller genom pengar eller annan egendom har finansierat terroristbrottslighet enligt finansieringslagen. Bestämmelsen innebär en möjlighet för myndigheterna inom att lämna ut uppgifter och således inte någon skyldighet att göra detta på eget initiativ. Om eller Säkerhetspolisen skulle inkomma med en begäran om utlämnande av uppgifter som enligt paragrafen får lämnas ut och ett uppgiftslämnande inte skulle hindra arbetets behöriga gång är dock den myndighet som förfogar över uppgifterna också skyldig att lämna ut uppgifterna enligt 6 kap. 5 § OSL. Det är emellertid den sistnämnda myndigheten som ska avgöra om förutsättningar föreligger för att tillämpa den sekretessbrytande bestämmelsen. eller Säkerhetspolisen måste lämna tillräcklig information för att en sådan prövning ska kunna göras. Som framgår ovan är det enligt 10 kap. 18 a § OSL möjligt för att lämna ut uppgifter som omfattas av sekretess till i syfte att förebygga att brott begås av personer som inte har fyllt . I samband med polisens omorganisation 2015 omfattades inte längre Säkerhetspolisen av bestämmelsens ordalydelse. Detta synes enligt regeringen ha berott på ett förbiseende och genom förslaget återinförs åter en möjlighet att lämna ut aktuella uppgifter även till Säkerhetspolisen. Något om regeringens överväganden Regeringen anför att det finns ett starkt samhälleligt intresse av att arbeta förebyggande mot terrorism och att inte på egen hand kan bekämpa terroristbrottslighetens orsaker på ett effektivt sätt, eftersom många av de uppgifter som är verkningsfulla faller inom ramen för andra aktörers verksamheter. Ett framgångsrikt förebyggande arbete förutsätter en fungerande samverkan mellan relevanta myndigheter, och en effektiv samverkan förutsätter i sin tur att dessa myndigheter får del av den information som krävs för att de ska kunna bidra i arbetet. Regeringen har bedömt att den kommunala utifrån sitt uppdrag har möjligheter att delta i det förebyggande arbetet mot terrorism. I denna del konstaterar regeringen att har tagit fram ett stödmaterial för arbete med återvändare och andra personer som är involverade i våldsbejakande extremistiska miljöer. I stödet anges bl.a. att samverkan om en individ som är involverad i våldsbejakande extremism kan ske inom ramen för sociala insatsgrupper och exit- eller avhopparverksamheter. anger också att sociala insatsgrupper framför allt är inriktade på ungdomar men att det även förekommer att vuxna kan ta del av insatserna. De kommunala myndigheterna inom kan genom olika insatser försöka förebygga att individer dras in i våldsbejakande extremism, hjälpa dem som vill lämna våldsbejakande extremistiska miljöer och ge stöd åt dem som lämnat dessa sammanhang så att de inte åter riskerar att involveras. Den kommunala har, till skillnad från övriga myndigheter och aktörer som bedriver verksamhet inom ramen för , ett ansvar att bedriva uppsökande verksamhet och myndigheterna har också ett särskilt ansvar att vidta förebyggande åtgärder. Den sekretessreglering som gäller för kan dock innebära att de kommunala myndigheterna inom inte får del av den information som krävs för att de ska kunna bidra i arbetet. Detta är ett hinder för en effektiv samverkan mot terrorism. De vinster som en förenklad och utökad möjlighet till uppgiftslämnande kan innebära för det förebyggande arbetet mot terrorism är så stora att riskerna för ett ökat integritetsintrång och ett minskat förtroende kan godtas. Såväl unga som vuxna involveras i våldsbejakande extremism och terrorism, och insatser för att förebygga terrorism bör därför inte som utgångspunkt inriktas på individer i en viss ålderskategori. När det gäller individer som är eller äldre har de kommunala myndigheterna inom visserligen endast begränsade möjligheter att genomföra insatser mot den enskildes vilja. Insatser för dessa individer bygger som huvudregel på frivillighet. Kommunernas ansvar för den enskilde, enligt 2 kap. 1 § socialtjänstlagen, gäller dock oberoende av den enskildes ålder. Att försöka motivera en vuxen individ som är eller äldre och som har behov av skydd och stöd att ta emot hjälp är också en del av den kommunala uppdrag. Mot denna bakgrund får den kommunala anses ha möjligheter att verka mot våldsbejakande extremism och terrorism även i förhållande till vuxna individer. I fråga om de utökade möjligheterna för att lämna ut uppgifter till polisen anför regeringen att det inte är tillfredsställande att möjligheterna enligt rådande ordning begränsas till att avse uppgifter om ageranden som har nått så pass långt att de är straffbelagda. Det är viktigt att motverka radikalisering och rekrytering till extremist- och terroristgrupper och att påverka individers avsikt att begå eller stödja terroristbrottslighet. Målet måste vara att identifiera radikaliseringsprocesser för att motverka att grupper eller individer radikaliseras ytterligare och till slut begår terroristhandlingar. Att involveras i terroristbrottslighet är en destruktiv utveckling av en enskild persons situation, och därmed är uppgiftslämnandet även till gagn för den enskilde, varför det inte kan bedömas som något klart avsteg från ordinarie uppdrag. Aktuellt uppgiftslämnande skulle bidra till att fler brott med anknytning till terrorism förhindras, vilket i sig skulle innebära ett stärkt skydd för enskildas liv, frihet och säkerhet. Ett sekretessgenombrott skulle medföra en möjlighet till utlämnande av uppgifter i ett tidigt skede, innan någon brottslig handling har begåtts och oberoende av den enskildes ålder. Tillgång till information är, som utredningen pekar på, en grundläggande förutsättning för och Säkerhetspolisens möjligheter att förhindra terroristbrottslighet. Genom sekretessgenombrottet kan myndigheterna få tillgång till fler uppgifter om enskilda individer som kan vara av betydande värde för deras arbete och det handlar om utlämnande av uppgifter som myndigheterna inom redan har tillgång till. Vad vidare gäller frågan om hur ett sekretessgenombrott mellan de berörda myndigheterna skulle påverka förtroendet för dessa bedömer regeringen att ett sekretessgenombrott inte nödvändigtvis behöver innebära ett minskat förtroende vare sig för de kommunala myndigheterna inom eller för . Sekretessgenombrottet skulle innebära att berörda myndigheter får bättre förutsättningar att utföra sina respektive uppdrag och detta kan bl.a. bidra till ett ökat förtroende för dem och deras förebyggande arbete mot terrorism. Vad i övrigt gäller den avvägning mellan effektivitet, integritet och rättssäkerhet som görs med anledning av förslaget återfinns regeringens bedömningar i propositionen på s. 20 f., 31 f. 39 f och 47. Under remissförfarandet har angett att även skolor och hälso- och sjukvården bör ges möjlighet att lämna ut uppgifter till polisen i syfte att förebygga allvarligare brottslighet. anser att frågan bör utredas vidare. Regeringen konstaterar i denna del att utredningen har bedömt att det inte framkommit skäl införa en sekretessbrytande bestämmelse som innebär möjlighet för någon annan aktör att lämna ut uppgifter till och Säkerhetspolisen. Det saknas därför förutsättningar att inom ramen för detta ärende att inkludera fler aktörer och utlämnanden i andra syften på det sätt som föreslår. Bestämmelsen ska därför begränsas på angivna sätt. I kommittémotion 2019/20:3590 av m.fl. (V) föreslås att ska avslå regeringens proposition förutom i den del som avser att ska kunna lämna ut uppgifter till Säkerhetspolisen i syfte att förebygga brott begångna av unga. Motionärerna befarar att förslagen riskerar att rubba förtroendet för , både bland allmänheten och hos klienter. Vidare ifrågasätts vad ska göra med den information som polisen tillhandahåller med hänsyn till begränsade möjligheter att ingripa med konkreta insatser mot vuxna. Det finns därtill en risk att lösa spekulationer om människors förehavanden kommer att ligga till grund för polisiära åtgärder mot de utpekade personerna. Motionärerna anser att de sekretessbrytande bestämmelser som redan finns i OSL är tillräckliga för att allvarliga brott ska kunna komma till polisens kännedom. I stället för att redan nu ålägga ytterligare uppgifter specifikt i fråga om terroristbrott bör den utredning inväntas som ska lämna förslag om ett lagstadgat kommunalt ansvar för brottsförebyggande arbete (dir. 2019:94). I kommittémotion 2019/20:3594 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska utgå i de delar det avser 10 kap. 18 b § 2 och 3. Det ska därmed, enligt motionärerna, vara tillräckligt att det finns risk för att den enskilde kommer att begå ett sådant brott som lagen avser för att uppgiften ska få lämnas från till eller Säkerhetspolisen. I yrkande 2 begär motionärerna att det tillsätts en utredning om att även skolor och hälso- och sjukvården bör ges möjlighet att lämna ut uppgifter till och Säkerhetspolisen. I kommittémotion 2019/20:3598 av m.fl. (SD) begärs en generell sekretessbrytande bestämmelse. Motionärerna anför att lagförslaget saknar en reglering för övriga kommunala organ som har tillgång till sådana uppgifter som det nu föreslås att ska vara skyldig att lämna ut. En utredning bör tillsättas med uppdrag att föreslå en sådan reglering. I motion 2019/20:3592 av (C) anförs att regeringen bör utvärdera den föreslagna lagstiftningen. Motionären anför att man inom ramen för en bredare översyn närmre bör utreda frågan om integritet, brottsbekämpning och informationshantering med syfte att skapa ett modernt, rättssäkert och ändamålsenligt regelverk. Terrorism är ett av de allvarligaste hoten mot demokratin, mot det fria utövandet av mänskliga rättigheter och mot den ekonomiska och sociala utvecklingen. Terrorism dödar och skadar enskilda individer, skapar svåra trauman hos de som drabbas och sprider rädsla och fruktan. Dessutom kan terrorism ge upphov till mycket omfattande materiell förstörelse med stora ekonomiska konsekvenser.