bet · H701JuU17 · 2020-04-03 00:00:00 — I 3 § stadgas att förverkande även får beslutas i fråga om föremål som på grund av sin särskilda beskaffenhet och omständigheterna i övrigt kan befaras komma till brottslig användning som är ägnade att användas som vapen vid brott mot liv eller hälsa och som har påträffats under omständigheter som gav anledning att befara att de skulle komma till sådan användning eller som är ägnade att användas som hjälpmedel vid brott som innefattar skada på egendom och som har påträffats under omständigheter som gav uppenbar anledning att befara att de skulle komma till sådan användning. Regeringen föreslår i propositionen att löstagbara magasin, under samma förutsättningar som gäller för ammunition, ska kunna förklaras förverkade. Regeringen uppger vidare följande. Som framgår ovan omfattas inte vapenmagasin av de särskilda regler om förverkande som finns i vapenlagen. Föremål, t.ex. vapenmagasin, kan visserligen med stöd av bestämmelserna i 36 kap. 3 § och 27 kap. 14 a § under vissa förutsättningar beslagtas och förverkas, trots att innehav av föremålet inte är straffbart. Möjligheten att beslagta föremål med stöd av dessa bestämmelser är dock begränsad och förutsätter t.ex. att omständigheterna är sådana att det kan befaras att det aktuella föremålet kan komma till brottslig användning. har uppgett att reglerna om beslag inte har kunnat tillämpats i alla situationer då vapenmagasin har påträffats, och en generell reglering av löstagbara vapenmagasin skulle därför förbättra polisens möjlighet att motverka illegalt innehav av skjutvapen. I vapenlagen finns bestämmelser om förverkande av skjutvapen och ammunition som varit föremål för vissa brott. Innebörden av ett förverkande är att den som begått brottet förlorar äganderätten till egendomen, som därmed inte kan användas för att begå nya brott. Reglerna innebär bl.a. att ammunition som någon innehaft utan att ha rätt till det eller som överlåtits till någon som inte har rätt att inneha egendomen kan förklaras förverkad. Regeringens förslag innebär att även löstagbara magasin, på samma sätt som ammunition, ska kunna förklaras förverkade när de varit föremål för vissa brott. Enligt propositionen ska bestämmelsen i 9 kap. 5 § vapenlagen utvidgas till att även omfatta löstagbara magasin. Detta innebär att den som innehaft löstagbara magasin utan att ha haft rätt till det eller som överlåtit magasin till någon som inte haft rätt att inneha dem kan förlora äganderätten till egendomen. När ett vapen förklaras förverkat får även ammunition som hör till vapnet förklaras förverkad. Regeringen uppger avslutningsvis att det är rimligt och ändamålsenligt att detta ska gälla även löstagbara magasin som hör till vapnet. I arbetet mot det ökade skjutvapenvåldet kan beslag och förverkande av vapenmagasin vara en viktig pusselbit och det finns stöd i lagstiftningen för att beslagta och förverka vapenmagasin under vissa förutsättningar. Enligt regeringen och har det dock förekommit situationer där nuvarande lagstiftning inte har varit tillräcklig, vilket har resulterat i att påträffade vapenmagasin inte har kunnat förverkas. Som framkommit ovan har utskottet avstyrkt regeringens förslag till reglering av vapenmagasin, som var avsedd att åtgärda dessa brister. Utskottet utgår därför från att regeringen kommer att fortsätta arbetet med dessa frågor och överväga vilka andra åtgärder som kan vidtas för att täta de eventuella luckor som finns i nuvarande lagstiftning. Mot denna bakgrund saknas det enligt utskottet anledning för att på det sätt som motionärerna efterfrågar ta initiativ till en snabbutredning av ny befogenhet att beslagta och förverka löstagbara magasin. Utskottet är således inte berett att ställa sig bakom den lösning som föreslås i motionerna 2019/20:3465 (M, KD) yrkande 2 och 2019/20:3474 (SD) yrkande 2. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om att regeringen ska ta fram en ny vapenlagstiftning och om att vapenlicenser bör hanteras av en myndighet specialiserad på jakt-, vilt- och vapenfrågor. Jämför reservation 5 (C). I motion 2019/20:3461 av (C) yrkande 2 begärs att regeringen ska ta fram en rättssäker, proportionerlig och funktionell sammanhållen vapenlagstiftning. I yrkande 3 begärs att licenshanteringen därvid ska överföras från till en myndighet som är specialiserad på jakt-, vilt- och vapenfrågor så att ansökningar om vapenlicens hanteras på ett rättssäkert och effektivt sätt som bli likvärdig oavsett var i landet man bor. Inom EU finns bestämmelser om kontroll av vapen i rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, kallat vapendirektivet, och och rådets direktiv /51/EG om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, kallat ändringsdirektiv. antogs ett nytt direktiv, och rådets direktiv (EU) 2017/853 om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, kallat ändringsdirektiv. Vapendirektivet trädde i kraft för medlemsstaterna och innehåller bestämmelser som delvis harmoniserar lagstiftningen om skjutvapen och om hur förflyttning av vapen inom EU ska ske. Vapendirektivet anger de minsta krav som medlemsstaternas lagstiftning ska uppfylla men tillåter dessa att hålla en högre skyddsnivå. Genom ändringsdirektiv anpassades vapendirektivet till FN:s vapenprotokoll (resolution 53/111), och vissa krav skärptes för att åtgärda brister i vapendirektivet som kommissionen påtalat (COM(2000) 837). Genomförandena av vapendirektivet och ändringsdirektiv i svensk rätt har främst inneburit en skärpning av kraven för tillstånd till innehav av ammunition, krav på märkning av skjutvapen, vapendelar och förpackningar med ammunition samt ändringar av kraven för att föra in skjutvapen och ammunition till och för att överföra sådan egendom till en annan medlemsstat (prop. 1995/96:52 och prop. 2010/11:72). ändringsdirektiv har till huvudsyfte att motverka att skjutvapen missbrukas för brottslig verksamhet. Genom ändringsdirektivet skärps vapendirektivets krav på bl.a. märkning, reglering av vapenhandlar- och vapenmäklarverksamhet, underårigas förvärv och innehav av skjutvapen, registerföring, system för övervakning , kontroll av distanshandel, förbud mot förvärv och innehav av vissa vapen och viss ammunition, omprövning av tillstånd, reglering av vapenmagasin och andra vapendelar och utbyte av information mellan medlemsstaterna. Chefen för gav en utredare i uppdrag att överväga hur ändringsdirektivet skulle genomföras i svensk rätt, analysera hur svensk rätt förhåller sig till ändringsdirektivet samt lämna förslag på de författningsändringar som visar sig nödvändiga på grund av tvingande regler från EU (Ju 2017:E). En utgångspunkt för uppdraget var att – så långt det bedömdes möjligt och ändamålsenligt – upprätthålla nuvarande skyddsnivå i lagstiftningen, som de författningsändringar som föreslås inte ska vara onödigt betungande för enskilda tillståndsinnehavare. Utredaren överlämnade promemorian Genomförandet av ändringsdirektiv till EU:s vapendirektiv (Ds 2018:1). fattade regeringen beslut om lagrådsremissen Genomförande av ändringsdirektiv till EU:s vapendirektiv. I lagrådsremissen föreslår regeringen de lagändringar som krävs för att genomföra ändringsdirektiv till EU:s vapendirektiv. Regeringen bedömer att den svenska regleringen av skjutvapen och ammunition håller en internationellt sett hög skyddsnivå och att den i många avseenden redan uppfyller de krav som ställs i ändringsdirektivet. Det är dock enligt regeringen nödvändigt att genomföra vissa ändringar i främst vapenlagstiftningen, men även i krigsmateriellagstiftningen och lagen om brandfarliga och explosiva varor. Förslagen innebär bl.a. att kraven på märkning och registrering utökas, att vapenmäklarverksamhet regleras på samma sätt som vapenhandlarverksamhet, att löstagbara magasin av en viss storlek regleras i vapenlagen och att innehavstillstånd för vissa vapen som huvudregel ska tidsbegränsas. Lagrådet yttrade sig över förslagen . Regeringen tog därefter fram ett omarbetat förslag till ändringar i genomförandet av vapendirektivet som bl.a. innebär att löstagbara magasin för halvautomatiska och repeterande vapen med kantantändning inte längre omfattas av regleringen. Det förändrade förslaget innebar enligt regeringen att jägare över huvud taget inte kommer att beröras av de lagändringar som föreslås. Ändringar i svensk lagstiftning krävs för att genomföra ändringsdirektiv till EU:s vapendirektiv. aviserade regeringen även att ett antal förslag som kommer att underlätta för legala vapenägare ska genomföras. Som anförts tidigare är en proposition aviserad . Uppdrag att utreda vissa frågor på vapenlagstiftningens område Som framgått ovan gav chefen för en utredare i uppdrag att överväga hur ändringarna i vapendirektivet skulle genomföras i svensk rätt. Utredaren fick i uppdrag att utreda ett antal andra frågor som hade väckts på vapenlagstiftningens område. Utredaren överlämnade promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30). I promemorian behandlas frågor om tillståndsprövningen av vapendelar, möjligheten för skyddsvakter och ordningsvakter att beviljas tillstånd att inneha skjutvapen med s.k. lånelicens, förtydligande av kravet på synnerliga skäl för enhandsvapen samt utökning av vapenhandlares uppgifter. Vidare behandlas frågor om auktoriserade bevakningsföretags och auktoriserade utbildningsföretags möjligheter att beviljas tillstånd att inneha vapen för utbildningsändamål och möjligheten för att i okomplicerade tillståndsärenden införa ett automatiserat beslutsfattande. Förslagen i promemorian har remitterats och bereds inom . Enligt 2 kap. 2 § vapenlagen (1996:67) är det som prövar frågor om tillstånd enligt lagen. Detta omfattar bl.a. frågor om tillstånd för att inneha skjutvapen eller ammunition. lämnade 2013 i delbetänkandet – jakt och viltförvaltning i en ny tid (SOU 2013:71) ett förslag om inrättandet av en ny sammanhållen myndighet för jakt och viltförvaltning – . I förslaget nämns dock inget om att flytta över handläggningen av vapenlicensärenden till den nya myndigheten. Miljö- och jordbruksutskottet föreslog, i samband med att regeringen beslutade att avsluta uppdrag , ett tillkännagivande om att det, enligt förslaget från utredningen, borde inrättas en ny myndighet för jaktfrågor och viltförvaltning (bet. 2014/15:MJU9 s. 15). beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2014/15:154). I regeringens skrivelse 2015/16:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen, som överlämnades till , bemötte regeringen tillkännagivandet (s. 154). Regeringen angav att delbetänkande hade remitterats och att bedömningen var att vissa aspekter kring en eventuell ny myndighet krävde ytterligare utredning. Regeringen anförde även att frågorna analyserades och att ärendet bereddes vidare. Miljö- och jordbruksutskottet ansåg att regeringen borde lägga kraft på att genomföra bl.a. det tillkännagivande som hade beslutat i fråga om att skapa en ny myndighet för jakt och viltförvaltning. Utskottet ville se dessa angelägna frågor utredda senast och föreslog att skulle tillkännage detta för regeringen (bet. 2015/16:MJU19 s. 14). följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:227). Frågan bereds dock fortfarande, och i ett svar på en skriftlig fråga anförde statsrådet följande (fr. 2018/19:41): lämnade ett delbetänkande – jakt och viltförvaltning i en ny tid (SOU 2013:71). Betänkandet har remitterats och regeringens bedömning är att vissa frågor kräver ytterligare utredning. Utestående frågor måste analyseras betydligt djupare än vad utredningen har gjort och betänkandets förslag avseende finansieringen är inte tillfredsställande. Bildande av nya myndigheter kostar pengar och det måste finnas ett tydligt mervärde. Därför måste vi noggrant överväga och utreda olika alternativ. Frågan är komplex och har många aspekter som måste beaktas och tas hänsyn till. En väl utformad myndighetsstruktur är en förutsättning för en effektiv och hållbar viltförvaltning. Regeringen agerar för att långsiktigt bygga upp förtroendefulla samarbeten med berörda aktörer i syfte att förbättra förutsättningarna för en effektiv och hållbar viltförvaltning. utvecklas ständigt och strategi för svensk viltförvaltning har mottagits positivt och regeringen följer hur det arbetet fungerar. Det är viktigt att de åtgärder vi gör stärker jaktens viltvårdande uppdrag. Samma svar lämnades av statsrådet (fr. 2018/19:498). I regeringens skrivelse 2019/20:75 skrivelser till regeringen – åtgärder vidhåller regeringen bedömningen att vissa aspekter kring en eventuell ny myndighet kräver ytterligare utredning (s. 244). Regeringen bedömer att hanteringen av frågan om en ny viltmyndighet ska avvakta dels en pågående översyn av Viltvårdsfondens användning, dels genomförande av strategin för svensk viltförvaltning. En extern utvärdering av strategin genomfördes . Det framgår också att regeringen i budgetpropositionerna (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23 avsnitt 2.5.6 och prop. 2017/18:1. utg.omr. 23 avsnitt 2.5.3) bekräftade att strategin har rätt inriktning och att ska bedriva sitt viltförvaltningsarbete utifrån den. Ärendet bereds vidare. Inrikesminister svarade på en skriftlig fråga om vad regeringen avser att göra för att förkorta de långa handläggningstiderna för vapenlicenser. Han gav då följande svar: har tidigare fått i uppdrag av regeringen att utveckla sitt arbete med vapentillstånd och har genomfört en rad åtgärder. Bland annat har ett digitalt ansökningsförfarande införts och ärendetyper har omfördelats mellan polisregioner. Myndigheten har i uppdrag att redovisa statistik över handläggningstiderna till regeringen. Regeringen anser dock att det behövs ett fortsatt arbete på området. Handläggningstiderna för vapentillstånd hos måste förkortas. har därför i innevarande års regleringsbrev i uppdrag att återrapportera vilka åtgärder som har vidtagits för att stärka myndighetens hantering av vapentillstånd. Jag har förståelse för att måste göra prioriteringar i sin verksamhet. Att bekämpa utvecklingen av det grova gängvåldet med skjutningar och sprängningar, och öka tryggheten för medborgarna, är en av de viktigaste uppgifterna för polisen just . Det är en uppgift som kräver både resurser och uthållighet. Motioner om att se över och modernisera vapenlagstiftningen har tidigare behandlats av utskottet, (bet. 2018/19:JuU29 s. 26 f.). Utskottet ansåg att det är viktigt med klara och tydliga regler och en ordentlig vandelsprövning av dem som söker vapenlicens. Det är enligt utskottets mening av vikt att samhället inte i onödan lägger hinder i vägen för skötsamma jägare och skyttar. Utskottet noterade det arbete som pågår på vapenlagstiftningens område men ansåg att det även behövs en mer generell översyn av det samlade regelverket för tillståndsgivning och innehav av legala vapen och vapendelar för att skapa ett regelverk som inte i onödan försvårar för jakt och sportskytte. Utskottet föreslog bl.a. att man ska se över begränsningen av det antal vapen som får ingå i en jägares vapengarderob i syfte att möjliggöra innehav av ett större antal vapen. I samband med att vapenlagstiftningen ses över borde det därutöver utredas om det är möjligt att tillåta personer och skytteföreningar att inneha fler vapen för jakt och sportskytte. Det borde enligt utskottet även i övrigt utredas om det går att underlätta regelverken för jägare och skytteorganisationer. Utskottet föreslog att skulle tillkännage detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:298). I samband med behandlingen av motioner om polisfrågor uttalade justitieutskottet att man inte var berett att ställa sig bakom förslag i motioner om att överföra prövningen av licensfrågor till en ny viltmyndighet (bet. 2014/15:JuU16 s. 62). behandlade även flera motionsyrkanden liknande det nu aktuella om att överföra prövningen av vapenlicensfrågor till en ny viltmyndighet. Utskottet vidhöll därvid sin tidigare uppfattning och avstyrkte motionerna (bet. 2016/17:JuU18 s. 79). Därefter behandlade utskottet liknande motionsyrkanden förenklat och avstyrkt således dessa (bet. 2017/18:JuU13). Även i betänkande 2018/19:JuU29 avstyrkte utskottet förslag om att överföra prövningen av licensfrågor till en ny tillståndsmyndighet. Som framgår har tidigare tillkännagett att det bl.a. behövs en mer generell översyn av det samlade regelverket för tillståndsgivning och innehav av legala vapen och vapendelar för att skapa ett regelverk som inte i onödan försvårar för jakt och sportskytte. Enligt utskottet saknas det därför skäl för att nu göra ett sådant tillkännagivande om framtagande av en ny vapenlagstiftning som motionärerna efterfrågar. Utskottet vidhåller vidare sin tidigare uppfattning att inte ställa sig bakom förslag om att överföra prövningen av licensfrågor till en ny tillståndsmyndighet. Utskottet avstyrker således motion 2019/20:3461 (C) yrkandena 2 och 3. Reglering av vapenmagasin, punkt 1 (S, V, MP) av (S), (MP), (V), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67). Därmed bifaller proposition 2019/20:58 och avslår motionerna 2019/20:3461 av (C) yrkande 1, 2019/20:3465 av m.fl. (M, KD) yrkande 1, 2019/20:3468 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2019/20:3474 av m.fl. (SD) yrkande 1. Vapenlagstiftningen ska bl.a. förhindra att människor kommer till skada på grund av missbruk av vapen. har skjutvapenvåldet i kriminella miljöer utvecklats på ett oroväckande sätt. Ett verktyg i arbetet med att stoppa den negativa utvecklingen är att begränsa tillgången till vapenmagasin i de sammanhang där illegala vapen hanteras, och det är en åtgärd som har efterfrågat. Vi anser att regeringens lagförslag är ändamålsenligt utformade och att de bör antas. Licens för vapenmagasin, punkt 2 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3468 av m.fl. (L) yrkande 2. Ett växande problem är att den organiserade brottslighetens tillgång till tung beväpning har ökat, som våldsanvändningen har blivit grövre. Våldet från kriminella aktörer ökar i omfattning och grovhet. Det är alltså fler personer som är mer benägna att använda våld som våldet blir grövre. Den ökande våldsanvändningen påverkar särskilt situationen för de boende i utsatta områden och stadsdelar. För att vända utvecklingen krävs skärpt lagstiftning, men de lagändringar som görs ska vara rättssäkra, effektiva och proportionella. Jag delar regeringens bedömning att det behövs en tydligare reglering av vilka som ska få ha tillgång till vapenmagasin. Den som inte bedöms lämplig att äga ett vapen ska inte heller få befatta sig med magasin. Men det omvända ska också gälla; den som efter noggrann vandelsprövning bedöms lämplig att äga vapen ska inte drabbas av oproportionerligt ingripande regler vad gäller innehav av magasin. Som framgår ovan anser jag att regeringens förslag skapar en onödig regelbörda för laglydiga sportskyttar och jägare. I stället bör en proportionell och effektiv reglering införas som innebär att den som innehar vapenlicens inte därutöver ska behöva söka licens för löstagbara vapenmagasin. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det jag nu har anfört. Definitionen av vapenmagasin, punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3461 av (C) yrkande 4. Det är svårt att definiera vad ett vapenmagasin är, vilket även Lagrådet har understrukit i sin kritik av regeringens lagförslag. Jag ansluter mig till Lagrådets kritik eftersom jag anser att ett tillståndspliktigt föremål måste definieras på ett entydigt och rättssäkert sätt. Som framgår ovan anser jag att regeringens lagförslag inte bör genomföras. Det är emellertid viktigt att det fortsatta arbetet beaktar det anförda. Beslag och förverkande, punkt 4 (M, SD, KD) av (KD), (SD), (M), (M), (M), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3465 av m.fl. (M, KD) yrkande 2 och 2019/20:3474 av m.fl. (SD) yrkande 2. Ett av de främsta syftena med regeringens förslag till reglering av löstagbara magasin är att underlätta för polisen att beslagta och förverka magasin som påträffas hos kriminella. För att säkerställa att detta syfte verkligen uppnås föreslår vi, till skillnad från regeringen, att bestämmelser om förverkande kompletteras med en uttrycklig befogenhet att beslagta och förverka löstagbara magasin som påträffas i kriminella miljöer och i situationer där de befaras komma till användning vid brott mot liv eller hälsa. En sådan befogenhet skulle göra det möjligt att beslagta löstagbara magasin som påträffas hos kriminella även i de fall då det inte är möjligt att förverka dem med stöd av vapenlagen. För att inte någon ytterligare fördröjning ska uppstå föreslår vi att regeringen snabbutreder frågan enligt ovan och återkommer till med ett konkret förslag. En ny vapenlagstiftning, punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3461 av (C) yrkandena 2 och 3. Utskottet har som framgått ovan avstyrkt regeringens lagförslag. Det är enligt min mening viktigt att regeringen nu tar ett omtag kring vapenfrågorna och lyssnar på den kritik som kommit från såväl Lagrådet som jakt- och skytterörelsen. Regeringen bör således ta fram en rättssäker, proportionerlig och funktionell sammanhållen vapenlagstiftning som långsiktigt och varaktigt bygger ett säkrare samhälle. Vidare bör vapenlicenser hanteras av en myndighet specialiserad på jakt-, vilt- och vapenfrågor som kan bygga upp kompetens för att kunna hantera ansökningar om vapenlicenser på ett rättssäkert och effektivt sätt som också blir likvärdigt oavsett var i landet man bor. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det jag nu har anfört. Reglering av vapenmagasin, punkt 1 (V) (V) anför: Den svenska regleringen av skjutvapen och ammunition håller internationellt sett en hög skyddsnivå. fokus är att reglera de illegala vapen som används i kriminella miljöer men vi vill inte försvåra för legala vapenägare som jägare och sportskyttar. Regeringen anför i propositionen att jägare över huvud taget inte kommer att beröras av de lagändringar som föreslås. Mycket tyder dock på att exempelvis sportskytteklubbar kan komma att drabbas av mycket administration kring hanteringen av vapenmagasin. Det finns också oklarheter kring hur hanteringen av magasin som inte har en tydlig ägare ska ske. Enligt regeringen är syftet med förslaget att reglera vapenmagasin som hittas av polisen i kriminella miljöer. saknas en reglering av vapenmagasin i . Detta innebär, enligt regeringens proposition, att om ett vapenmagasin påträffas i en kriminell miljö kan det hända att magasinet inte kan beslagtas, och det händer även att magasin som har omhändertagits av polisen måste lämnas tillbaka till gängkriminella. Detta är enligt min mening en orimlig ordning. Det måste dock ställas mot att regeringens förslag riskerar att gå långt över vad EU:s vapendirektiv kräver. Jag är även bekymrad över att regeringens lagförslag är otydlig när det gäller definitionen av vapenmagasin. Som framgår ovan har jag en del betänkligheter kring effekterna av regeringens lagförslag. Jag väljer trots det att ställa mig bakom förslaget eftersom regeringens tydliga syfte är att komma åt illegala vapenmagasin som används i kriminella miljöer.