bet · H701UU6 · 2020-01-15 00:00:00 — 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2 i denna del och 2019/20:3402 av m.fl. (L) yrkandena 1–3. Regeringen har redovisat sin första skrivelse om feministiska utrikespolitik. Skrivelsen är den första i sitt slag av regeringen som beskriver dess arbete för jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter genom de utrikespolitiska verktyg man har att förfoga över. Skrivelsen innehåller regeringens slutsatser och fortsatta prioriteringar, redogör för bakgrunden till politiken samt beskriver de verktyg som regeringen har använt sig av för att på ett effektivt sätt främja kvinnors och flickors rättigheter globalt. Vi ser positivt på en svensk utrikespolitisk linje som främjar kvinnors och flickors rättigheter globalt. När det gäller många av de exempel som regeringen lyfter fram i skrivelsen är vi positivt inställda till detta viktiga arbete. Vi anser dock att flera centrala prioriteringar saknas. Skrivelsen borde omfatta områden där regeringen vid upprepade tillfällen har mottagit befogad kritik och där man trots kritik har fortsatt att driva en direkt antifeministisk utrikespolitik. Missnöjet med regeringens feministiska utrikespolitik bland svenska väljare har varit omfattande, vilket har tagit sig uttryck i protester och demonstrationer. Detta skedde exempelvis vid regeringens välkomnande av utrikesminister till och erkännandet av den palestinska myndigheten som stat. Vi anser att regeringens ställningstaganden i flera av dessa fall har visat på ett bristande omdöme och en oförmåga att stå upp för de värderingar som man säger sig företräda. Övergripande om politiken, punkt 1 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3397 av m.fl. (C) och 2018/19:2063 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 5, 2019/20:2057 av m.fl. (L) yrkande 12, 2019/20:2830 av m.fl. (M) yrkande 1, 2019/20:3024 av m.fl. (M) yrkande 1, 2019/20:3321 av m.fl. (M) yrkande 2, 2019/20:3356 av m.fl. (V) yrkande 20, 2019/20:3362 av m.fl. (L) yrkande 1, 2019/20:3395 av m.fl. (M) yrkande 1, 2019/20:3396 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2 i denna del och 2019/20:3402 av m.fl. (L) yrkandena 1–3. är det första landet i världen som har en uttalad ambition att bedriva en feministisk utrikespolitik. Målsättningen är en politik som ska stärka alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter, representation och resurser i världen. Regeringens skrivelse har som ambition att täcka hela utrikespolitiken. Det låter bra, men innehållsmässigt blir det snart tydligt att väldigt lite i utrikespolitiken är nytt och än mindre kan tillskrivas den feministiska utrikespolitiken. Vad regeringen försöker få feministisk utrikespolitik till är inget annat än klassisk svensk jämställdhetspolitik och värnandet av den liberala demokratins värden. Det är intressant, för att inte säga anmärkningsvärt, att se hur regeringen på område efter område tillskriver den feministiska utrikespolitiken resultat som de menar ligger utöver vad en utrikespolitik som värnar demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer skulle ha gjort. Egentligen är det värnandet av de friheter och rättigheter som den liberala demokratin ger, där jämställdhet ingår som en viktig aspekt, som regeringen driver och tydliggör men väljer att kalla feministisk utrikespolitik. I sak lite nytt även om begreppet är nytt. När allt regeringen gör på utrikesområdet omdefinieras till en feministisk utrikespolitik urholkas begreppets potentiella mervärde. Mervärdet reduceras nu till en slogan där begreppet i sig är det som väcker uppmärksamhet. Vi har förvisso ingenting emot att regeringen har försökt få uppmärksamhet för något som förtjänar uppmärksamhet, men tycker att det är synd att ett av få mervärden blir begreppet i sig och inte innehållet. Paketeringen har blivit överordnad det nya politiska innehållet även om det ska sägas att några av de aktiviteter som regeringen har arbetat med är bra och nya. Här vill vi särskilt lyfta fram det kvinnliga medlingsnätverket. För att kunna utvärdera effekten av politikens helhet skulle det ha krävts tydliga mål mot vilka resultaten för den feministiska utrikespolitiken kunde mätas. Det hade varit värdefullt om regeringen definierat sin feministiska utrikespolitik. Det finns som bekant flera definitioner av feminism. För oss gäller en liberal feminism. Tyvärr tycker vi oss läsa ut att regeringen i mångt och mycket utgår från att kvinnor är ett samlat kollektiv där lite utrymme lämnas åt att kvinnor är individer med egna bevekelsegrunder, egna drömmar och rättigheter, att kvinnor är olika även om man kämpar emot samma könsmaktsordning och således kan bli offer för förtryck och diskriminering. Vi anser att den feministiska utrikespolitiken bör ha ett liberalt angreppssätt där friheten från förtryck utgör utgångspunkten. Kvinnor är individer, och med individens rättigheter som utgångspunkt hade en liberal feministisk utrikespolitik med självklarhet tagit sig an rätten till utbildning för flickor och pojkar, rätten till sin kropp och sin hälsa inklusive SRHR, rätten till ägande och självbestämmande, och inte minst rätten till inflytande och makt i samhället. Med ett tydligare liberalt perspektiv och med en liberal feministisk utrikespolitik med individens rättigheter som utgångspunkt hade regeringen inte hamnat i det nästintill systematiska osynliggörande av minoriteter, hbtqi-personer och pojkar som regeringens feministiska utrikespolitik riskerar att bidra till. Pojkar exempelvis är i många länder ytterst utsatta och har samma rätt till exempelvis skolgång, hälsovård, egenmakt, möjlighet till deltagande i arbetslivet och inflytande i samhällslivet som flickor har. Enligt vårt sätt att se det har regeringen också en tendens att beskriva kvinnor och flickor som offer och inte som aktörer i sin egen kapacitet. Det är så långt ifrån en feministisk politik man kan komma. Kvinnor är individer med egen vilja, inte krockkuddar i en manlig värld. När vi läser regeringens skrivelse blir det också tydligt att regeringens feministiska utrikespolitik i flera avseenden baserar sig på tidigare regeringars utrikespolitik, inklusive alliansregeringens. Även om den tidigare alliansregeringen inte kallade sig feministisk fanns kvinnors rättigheter tydligt med också i dess utrikespolitiska prioriteringar. Få skillnader går att finna i de olika prioriteringar regeringarna har haft inom ramen för sina handlingsplaner för jämställdhet. I utrikesdeklarationerna har båda regeringarna fokuserat på kvinnors deltagande i fredsprocesser, där alliansregeringen framför allt betonade vikten av säkerhetsrådets resolutioner och 1820. Kvinnors deltagande och inflytande i fredsprocesser, fredsinsatser och konfliktförebyggande insatser har varit grundläggande mål för båda regeringarna. Sammantaget liknar den rödgröna regeringens mål och dess fokusområden för en feministisk utrikespolitik alliansregeringens utrikespolitiska mål och fokus i dess policy och deras utrikesdeklarationer. Båda regeringarna har velat inkludera fler kvinnor i fredsprocesser, motverka våldet mot kvinnor under och efter en konflikt, verka för kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter samt verka för kvinnors mänskliga rättigheter och kvinnors politiska och ekonomiska möjligheter och rättigheter. Regeringens feministiska utrikespolitik är med andra ord inget revolutionerande utan en ompaketering, även om det är glädjande att den nuvarande regeringen har fortsatt det viktiga arbete som alliansregeringen och tidigare regeringar också drivit. I skrivelsen beskrivs mångåriga arbete för jämställdhet. Det är sant och viktigt. I har så här långt bred konsensus utvecklats om att jämställdhet mellan könen är någonting bra och att inte är helt jämställt. Regeringen har mycket positivt att utgå från, eftersom många partier varit med och drivit fram utvecklingen inom jämställdhetsområdet. Vi vill här i sammanhanget lyfta fram viktiga roll i att driva jämställdhetsarbetet i framåt. låg centerpartisten bakom förslaget och beslutet att kvinnor skulle få prästvigas, och det var som i sin roll som jämställdhetsminister under Fälldinregeringen låg bakom första jämställdhetslag som kom 1980. Hon var för övrigt första jämställdhetsminister. Från kommer också första kvinnliga utrikesminister, , som tillika blev första kvinnliga partiledare för ett riksdagsparti. har , som enda parti i riksdag, haft tre kvinnor som partiledare. Vi fortsätter att driva jämställdheten framåt. Det är resultat, inte stora ord, som betyder något i slutändan. Vi noterar vidare att regeringen inte tydligt tar upp de målkonflikter som man ställts inför när exempelvis handelsintressen kan ha vägt tyngre än att stå upp för den feministiska utrikespolitiken, kanske främst kopplat till handel och inte minst när det gäller vapenexport till länder i framför allt . Att exportkontrollagstiftningen har skärpts och ställer tydligare krav på ett lands demokratiska status och mänskliga rättigheter är bra, men det är inte ett resultat av den feministiska utrikespolitiken utan ett resultat av mångåriga parlamentariska förhandlingar och ett brett civilsamhällesengagemang. Genomgående tillskriver regeringen den feministiska utrikespolitiken resultat utan att tydligt härleda på vilket sätt de kan härledas till den feministiska utrikespolitiken. Det är att göra feminismen en björntjänst och att osynliggöra andra aktörers engagemang, inte minst andra partiers, men också civilsamhällesorganisationer som arbetat för kvinnors rättigheter. I skrivelsen framkommer, som i skrivelsen om tid i , att regeringen vid upprepade tillfällen har lyft kvinnors situation i olika internationella mötesforum, och att man räknar antalet tillfällen man gjort det som ett sätt att visa på hur framgångsrikt och aktivt man arbetar med frågan. Det är förvisso ett enkelt sätt att åskådliggöra en fråga men det säger lite om vilka hållbara resultat som ansträngningen har lett till. Kan det, som regeringen indikerar, räknas som en framgång att nämna ett begrepp ett stort antal gånger om det inte ger en långvarig effekt eller ingår i en tydlig strategi som på förhand har definierat vad målet med insatsen är? Det är inte tydligt hur ska kunna följa upp om och hur regeringens feministiska utrikespolitik har lett till hållbara resultat när både definitionen och mätvärdena saknas. Intrycket blir att det är viktigare att kunna säga ”feministisk utrikespolitik” än att visa de avvägningar som har gjorts för att nå mål och kunna utvärdera att det var rätt åtgärder och att de har fått varaktiga resultat. Det förhållningssättet ligger nära plakatpolitik. Övergripande om politiken, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3356 av m.fl. (V) yrkande 20 och 2018/19:2063 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 5, 2019/20:2057 av m.fl. (L) yrkande 12, 2019/20:2830 av m.fl. (M) yrkande 1, 2019/20:3024 av m.fl. (M) yrkande 1, 2019/20:3321 av m.fl. (M) yrkande 2, 2019/20:3362 av m.fl. (L) yrkande 1, 2019/20:3395 av m.fl. (M) yrkande 1, 2019/20:3396 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2019/20:3397 av m.fl. (C), 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2 i denna del och 2019/20:3402 av m.fl. (L) yrkandena 1–3. När regeringen slog fast att den skulle föra en feministisk utrikespolitik var det många som förutsatte att denna prioritering skulle innebära ett ökat fokus på hbtq-frågorna. Förtryck på grund av kön, sexuell läggning, könsidentitet, könsuttryck eller könskarakteristiska hänger ofta samman och samverkar. Bland världens kvinnor är ofta homo- och bisexuella kvinnor samt transpersoner de mest utsatta för diskriminering och våld. Jag vill att inom ramen för den feministiska utrikespolitiken tydligt bejakar att det finns fler än två könskategorier och att människor ska ha en grundläggande rätt till självidentifiering. Det är också viktigt att bejaka att transpersoner i många samhällen utgör en av de mest utsatta grupperna och att deras kön och könsuttryck inte alltid respekteras i det samhälle de lever i. Inom ramen för den feministiska utrikespolitiken bör därför uppmärksamma situationen för homo- och bisexuella flickor och kvinnor samt trans- och intersexpersoner. Övergripande om politiken, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2 i denna del och 2018/19:2063 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 5, 2019/20:2057 av m.fl. (L) yrkande 12, 2019/20:2830 av m.fl. (M) yrkande 1, 2019/20:3024 av m.fl. (M) yrkande 1, 2019/20:3321 av m.fl. (M) yrkande 2, 2019/20:3356 av m.fl. (V) yrkande 20, 2019/20:3362 av m.fl. (L) yrkande 1, 2019/20:3395 av m.fl. (M) yrkande 1, 2019/20:3396 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2019/20:3397 av m.fl. (C) och 2019/20:3402 av m.fl. (L) yrkandena 1–3. Utrikespolitiken ska fokusera på att stödja frihet, demokrati och mänskliga rättigheter, bidra till att människor tillförsäkras en värdig tillvaro samt bidra till att varje människa ges möjlighet att utveckla sin person och förverkliga sin potential. eftersträvar att de fattigas levnadsnivå ska höjas. Jag anser att demokrati, marknadsekonomi och rättsstatliga principer samt fri handel är avgörande för att fler människor ska kunna resa sig ur fattigdom och känna hopp om framtiden. EU:s förhandlingar på handelsområdet ska därför prioriteras. Målet med dessa ska vara fler och bättre handelsavtal som bidrar till ökat välstånd för såväl kvinnor som män. En utrikespolitik som syftar till jämställdhet är viktigt för att demokratiska, sociala och ekonomiska framsteg ska komma både kvinnor och män till del. Kvinnor och män ska vara lika inför lagen och ha samma rättigheter när det gäller exempelvis äktenskapslagstiftning och straffrättsligt skydd. Kvinnor ska dessutom ha samma rätt att äga, ärva och utöva yrken som män. Diskrimineringen av kvinnor försvårar fattigdomsbekämpning. Det faktum att kvinnor, som utgör av befolkningen, hålls tillbaka och inte tillåts bidra på arbetsmarknaden i vissa länder innebär betydande negativa effekter för samhällsekonomin. behöver fortsätta att uppmuntra företagande bland både kvinnor och män samt arbeta för att förbättra kvinnors och flickors sociala och ekonomiska villkor. Arenor och verktyg, punkt 2 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3395 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2019/20:3357 av m.fl. (V) yrkande 2, 2019/20:3396 av m.fl. (SD) yrkandena 3–5 och 7 samt 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkande 10. Vi anser att jämställdheten och öppenheten inom FN ska öka och att ska fortsätta att lägga stor kraft på dessa områden. är en av de största givarna till flera av , fonder och program. Detta bör använda sig av för att uppnå ökad jämställdhet och öppenhet inom FN. Med ökad transparens och jämställdhet finns möjlighet till ökad tilltro till FN-systemet som sådant, vilket skulle kunna vara till gagn för kvinnors och flickors rättigheter. Arenor och verktyg, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3396 av m.fl. (SD) yrkandena 3–5 och 7 samt 2019/20:3357 av m.fl. (V) yrkande 2, 2019/20:3395 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkande 10. Vi anser att skrivelsen borde omfatta områden där regeringen vid upprepade tillfällen har mottagit befogad kritik och där man trots kritik har fortsatt att driva en direkt antifeministisk utrikespolitik. Vi anser även att det finns mycket att önska från regeringens sida när det kommer till ansvarsutkrävande i relation till totalitära och förtryckande regimer som och . Ett tydligt sådant fall är regeringens närmande till den totalitära, islamistiska diktaturen i , dit regeringens kvinnliga företrädare reste klädda i slöja. Iranska kvinnor har gjort betydande uppoffringar för att få sina grundläggande mänskliga rättigheter erkända, men regimen fortsätter att göra allt i sin makt för att förtrycka dessa försök till självbestämmande över kvinnors egna kroppar och liv. Det kan omöjligen ha undgått regeringen att den iranska regimen utövar ett brutalt och inhumant förtryck av kvinnor och flickor. Trots detta har regeringen aktivt valt att närma sig den iranska regimen, däribland genom ett tydligt välkomnande av dess utrikesminister till . Vi fördömer regeringens närmande till den iranska regimen och dess antifeministiska implikationer. Vi ser med stor oro på de konsekvenser regeringens erkännande av regimen kan få för andra frihetslängtande kvinnor världen över. Ytterligare ett fall där regeringens politik utmärkt sig i relation till andra västerländska regeringar är regeringens direkt Israelfientliga och i förlängningen antisemitiska utrikespolitik. Regeringens erkännande av den palestinska staten utgör det första i sitt slag bland de större EU-länderna och har inte heller efterföljts av något större internationellt engagemang till stöd för regeringens ståndpunkt. Tvärtom har regeringens symbolpolitiska ställningstagande oåterkalleligen orsakat skada för relationer med staten och det judiska folket i , och resten av världen. Vi förhåller oss kritiska till regeringens erkännande av den palestinska myndigheten som stat och menar att detta inte heller är passande för en s.k. feministisk utrikespolitik. Rapporter om svåra förhållanden till följd av systematiskt palestinskt förtryck av kvinnor är vanligt förekommande, men trots detta väljer regeringen att direkt understödja den kvinnofientliga palestinska myndighetens förtryck. Arenor och verktyg, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3357 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2019/20:3395 av m.fl. (M) yrkande 2, 2019/20:3396 av m.fl. (SD) yrkandena 3–5 och 7 samt 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkande 10. Kränkningar av kvinnors rättigheter är det vanligaste och mest omfattande brottet mot de mänskliga rättigheterna. är känt som förespråkare för kvinnors rättigheter, och regeringens feministiska utrikespolitik har gjort avtryck. Jag menar att vår röst behöver bli ännu starkare i dessa tider när reaktionära och patriarkala krafter är på frammarsch. Ett land som är på väg i helt fel riktning är . Jämställdhet mellan kvinnor och män finns inskrivet i den ryska konstitutionen. Diskrimineringen av kvinnor är dock utbredd och stereotypa könsroller är djupt rotade. Till följd av bristande kunskap om och förståelse för kvinnors rättigheter samt avsaknaden av ett effektivt system för att hantera kränkningar råder utbredd straffrihet för brott mot kvinnor. 2017 försämrades dessutom lagstiftningen om våld i hemmet, vilket i praktiken har inneburit en avkriminalisering av våld i hemmet. Kvinnor diskrimineras på arbetsmarknaden, och trots att kvinnorna generellt har högre utbildning än männen är deras lön bara i genomsnitt av männens lön. Inom 456 yrken är kvinnor förbjudna att verka eftersom de anses alltför farliga eller skadliga. bör som enskilt land liksom som medlem i EU och FN verka för att stärka respekten för kvinnors rättigheter i . Arenor och verktyg, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkande 10 och 2019/20:3357 av m.fl. (V) yrkande 2, 2019/20:3395 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2019/20:3396 av m.fl. (SD) yrkandena 3–5 och 7. Utan protest från valdes 2017 in i FN:s kvinnokommission. Detta skedde trots att är ett av världens värsta länder när det gäller statssanktionerad, systematisk diskriminering av kvinnor. I stället för att godkänna länder som för liknande uppdrag behöver spela en aktiv roll i reformeringen av FN-systemet och verka för att särskilda kriterier införs för en plats i och . Det är oacceptabelt att för mänskliga rättigheter består av medlemsländer som konsekvent bryter mot de rättigheter rådet är utsett att försvara. Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer, punkt 3 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3395 av m.fl. (M) yrkandena 4 och 5 samt 2018/19:723 av m.fl. (V) yrkande 3, 2018/19:1386 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2018/19:2063 av m.fl. (L) yrkande 6, 2019/20:3396 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 6 samt 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkandena 5, 9, 11 och 12. Lagstiftning och traditioner används för att inskränka kvinnors frihet på många platser i världen. Kvinnor utsätts för tvångsäktenskap, könsstympning, trafficking och sexuella kränkningar. Kvinnor drabbas ofta särskilt hårt av krig, naturkatastrofer, låg utvecklingsnivå och fattigdom. Kränkningar av kvinnors rättigheter är ett av de största hindren för demokrati och ekonomisk utveckling. Först när kvinnor, i samma omfattning som män, får tillgång till utbildning, förvärvsarbete och äganderätt samt kan skyddas mot övergrepp kan ett lands utveckling ta verklig fart. Vi ska därför fortsätta att lägga stor kraft på dessa områden inom såväl utvecklingsarbetet som övrigt internationellt arbete. kontaktas allt oftare av nödställda svenskar som under en resa utomlands utsätts för familjerelaterat våld och hot. Vi ser en möjlighet för nordiska utlandsbeskickningar att samarbeta och samordna sin verksamhet för att snabbt och effektivt kunna ge hjälp till de svenskar, men också till andra nordiska medborgare, som har utsatts för exempelvis tvångsäktenskap. Det bästa är naturligtvis att förhindra att de lämnar landet, men i de fall där barnet eller ungdomen redan har lurats till eller övertalats att åka behöver de hjälp att ta sig tillbaka hem. Varje land ansvarar naturligtvis för sina medborgare genom ambassaderna utomlands. Att hjälpa ett barn eller en ung person att lämna sin påtvingade make eller maka kräver bra lokalkännedom och kontakter med lokala myndigheter. I fall som rör stöd till barn och ungdomar som har tvingats gifta sig utomlands och som behöver hjälp att ta sig hem bör de nordiska ambassaderna kunna samarbeta och samordna sin verksamhet för att kunna ge hjälp snabbt och effektivt. Vi välkomnar regeringens arbete för ökad jämställdhet och för kvinnors och flickors rättigheter, t.ex. att regeringen har stärkt det globala stödet för yttrandefrihet och verkat för stärkt skydd för kvinnliga journalister, andra medieaktörer och människorättsförsvarare som försvarar kvinnors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:1386 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2019/20:3396 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 6 samt 2018/19:723 av m.fl. (V) yrkande 3, 2018/19:2063 av m.fl. (L) yrkande 6, 2019/20:3395 av m.fl. (M) yrkandena 4 och 5 samt 2019/20:3400 av m.fl. (KD) yrkandena 5, 9, 11 och 12. I vår motion om biståndspolitik beskriver vi närmare de förslag vårt parti presenterar för att på riktigt främja kvinnors rättigheter globalt, exempelvis för kvinnors rättigheter även i bl.a. och .