bet · H701JuU32 · 2020-03-03 00:00:00 — En gärning som har begåtts genom något av de medier som omfattas av dessa grundlagar kan emellertid lagföras som uppvigling, som utgör ett tryckfrihetsbrott enligt 7 kap. 4 § 10 tryckfrihetsförordningen (7 kap. 5 § med de redaktionella ändringar som föreslås i prop. 2017/18:49) och ett yttrandefrihetsbrott enligt 5 kap. 1 § första stycket yttrandefrihetsgrundlagen. Enligt beslut med anledning av den tidigare nämnda proposition 2019/20:36 Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation (bet. 2019/20:JuU13, rskr. 2019/20:145) är det (s. 41) straffbart att offentligt uppmana och rekrytera till samröre med en terroristorganisation. Utskottet gjorde samma bedömning som regeringen, att det inte bör straffbeläggas att meddela eller ta emot utbildning som syftar till samröre med en terroristorganisation. Den nationella strategin mot terrorism I regeringens skrivelse 2014/15:146 Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism (bet. 2015/16:JuU7) anförs att något som enligt regeringen kräver särskild uppmärksamhet är extremist- och terroristgruppers användning av internet och sociala medier för att sprida propaganda och annat material som glorifierar och uppmanar till våld, våldsbejakande ideologier och terrorism. Detta leder till att grupperna stärks och att fler personer radikaliseras och rekryteras. Den svenska grundlagen ger ett starkt skydd för yttrandefriheten. De demokratistärkande möjligheter som internet ger måste också värnas. måste vara rustat för att bemöta propaganda och antidemokratiska budskap även när de sprids på internet eller i sociala medier. Regeringen anser att det bästa sättet att bemöta propaganda för våldsbejakande extremism och terrorism är med kunskap. har tidigare på uppdrag av regeringen tagit fram ett digitalt utbildningsmaterial för att öka barns och ungas medie- och informationskunnighet och därigenom stärka deras förmåga att ifrågasätta antidemokratiska och våldsbejakande budskap på internet och i sociala medier som uppmanar till hot och våld för en ideologisk sak (s. 10 f.). Pågående utrednings- och beredningsarbete föreslår i betänkandet En ny terroristbrottslag (SOU 2019:49 s. 23) att straffansvaret för offentlig uppmaning till terrorism ska omfatta även uppmaningar till brotten rekrytering till terrorism, utbildning för terrorism och resa i terrorismsyfte. En sådan utvidgning bidrar till att på ett mer heltäckande sätt fånga upp budskap och propaganda som har karaktären av ett allmänt stöd till terrorism, t.ex. uppmaningar att utbilda sig i olika vapen- och sprängämnestekniker för att begå terroristbrott. För brottet offentlig uppmaning till terrorism gäller också en strängare straffskala än om enbart straffbestämmelsen om uppvigling i skulle vara tillämplig. Straffansvaret för utbildning för terrorism ska omfatta den som till någon annan meddelar eller försöker meddela instruktioner om tillverkning eller användning av hjälpmedel, eller om metoder eller tekniker, som är särskilt ägnade att användas vid terroristbrott, särskilt allvarlig brottslighet eller brottet finansiering av terrorism, med avsikt att instruktionerna ska användas eller med vetskap om att de är avsedda att användas för att begå eller på annat sätt medverka till sådan brottslighet, eller tar del av sådana instruktioner med avsikt att använda dem för att begå eller på annat sätt medverka till sådan brottslighet (s. 291). Utbildningsbrottet bör enligt utredningen utvidgas till att omfatta även den som meddelar instruktioner till någon med avsikt att dessa ska användas för att begå eller på annat sätt medverka till bl.a. terroristbrott (s. 23). Enligt den nuvarande lagstiftningen krävs en vetskap hos den som utbildar om att den som tar emot utbildningen har en terrorismavsikt. Straffansvaret för att utbilda för terrorism ska enligt förslaget således även omfatta den som meddelar instruktioner med viss avsikt men inte utvidgas till att träffa spridande av sådana instruktioner. Det ska fortfarande ställas krav på att det finns avsedda mottagare av instruktionerna (s. 295). Vidare bör enligt utredningen den nuvarande uppräkningen av vissa typer av kvalificerade hjälpmedel i utbildningsbrottet ersättas av en mer generell reglering. De senare årens händelseutveckling har visat att terroristattentat kan genomföras med exempelvis flygplan eller motorfordon. Till detta kommer att det ökade beroendet av elektronisk kommunikation och digitala informations- och styrsystem har öppnat nya vägar för andra former av välplanerade terroristangrepp mot centrala samhällsfunktioner och försörjningssystem. Vid sådana attacker kan kunskaper om framtagande och användning av t.ex. datavirus eller annan programvara vara centrala för brottets genomförande. Med förebild i förberedelsebrottet i bör straffansvaret för utbildning därför avse hjälpmedel som är särskilt ägnade att användas vid bl.a. terroristbrott. En sådan bestämmelse är bättre anpassad till hur terroristbrottsligheten kan se ut som den även kan täcka instruktioner om sådana hjälpmedel som kan aktualiseras . Enligt utredningens bedömning finns det inget behov av ett särskilt straffansvar för försök, förberedelse eller stämpling till brotten offentlig uppmaning till terrorism, rekrytering till terrorism, utbildning för terrorism eller resa i terrorismsyfte (s. 303). Förslaget till EU-förordning om att förebygga spridning av terrorisminnehåll online (COM(2018) 640) handlar om åtgärder av både behöriga myndigheter i medlemsstaterna, unionsmyndigheter (dvs. Europol) och värdtjänstleverantörer. Med värdtjänstleverantörer avses en tjänst online som innebär att innehåll som tillhandahålls av en användare lagras och att innehållet görs tillgängligt för tredje part. Youtube och Facebook är exempel på värdtjänstleverantörer, men förslaget omfattar alla värdtjänstleverantörer oavsett storlek. Den föreslagna definitionen av terrorisminnehåll omfattar information som uppviglar till, uppmuntrar eller förespråkar utförande av eller bidrag till terroristbrott, ger instruktioner om utförande av sådana brott eller främjar deltagande i en terroristgrupps verksamhet. Definitionen bygger på EU:s terrorismdirektiv (2017/541), men är vidare än det som ska utgöra olika former av straffbar terrorismpropaganda enligt direktivet. Förslaget innebär bl.a. att behöriga myndigheter kan beordra tjänsteleverantörer att avlägsna terrorisminnehåll från nätet . Den svenska ståndpunkten till förslaget är i huvudsak att regeringen välkomnar syftet med förslaget till förordning om att förhindra spridningen av terrorisminnehåll online. Rådet antog en allmän inriktning (15336/18) om förordningen. beslutade om sina ändringsförslag (A8-0193/2019). inleddes under finskt ordförandeskap trepartsförhandlingar mellan rådet och parlamentet. Utskottet har inhämtat att dessa trepartsförhandlingar kommer att fortsätta under kroatiskt ordförandeskap 2020. Enligt uppgift från har det tagits flera initiativ på EU-nivå i syfte att olagligt innehåll på internet ska tas bort i större utsträckning. Det har gällt både egenåtgärder av värdtjänstleverantörer och bestämmelser i , t.ex. om bekämpande av terrorism. När det gäller egenåtgärder och frivilliga åtgärder har kommissionen dels tagit fram en uppförandekod om hatpropaganda, dels etablerat det s.k. när det gäller terrorisminnehåll. Båda dessa initiativ har tagits tillsammans med några av de stora värdtjänstleverantörerna, men många relevanta leverantörer har inte deltagit. I betänkandet En mer heltäckande terrorismlagstiftning (bet. 2017/18:JuU35) konstaterade utskottet att regeringen lämnat förslag som innebär att nästan alla straffbestämmelser i terroristbrottslagen, rekryteringslagen och finansieringslagen skulle utvidgas, bl.a. straffansvaret för rekrytering, utbildning och finansiering (rskr. 2017/18:390). Utskottet avstyrkte ett motionsyrkande om att kriminalisera rättfärdigande av terrorhandlingar med hänvisning till att de skäl som framförts inte motiverade ytterligare en begränsning av yttrandefriheten (s. 44). I samma betänkande avstyrktes även motionsyrkanden om att förbjuda propaganda för terrorism. Utskottet åberopade att de gällande bestämmelserna är väl avvägda och att det bästa sättet att bemöta propaganda för våldsbejakande extremism och terrorism är med kunskap. Utskottet anförde i betänkandet Terrorism (bet. 2018/19:JuU16) att de nuvarande bestämmelserna om propaganda för terrorism är väl avvägda och att det bästa sättet att bemöta propaganda för terrorism är med kunskap. Utskottet vidhöll sitt tidigare ställningstagande och avstyrkte motionsyrkandena. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det bästa sättet att bemöta propaganda för terrorism är med kunskap. När det gäller frågan om att kriminalisera rättfärdigande av terrorhandlingar konstaterar utskottet att den svenska grundlagen ger ett starkt skydd för yttrandefriheten. Det finns dock begränsningar, t.ex. i fråga om den som uppmanar eller på annat sätt försöker förleda till särskilt allvarlig brottslighet. Utskottet anser inte att de skäl som framförts motiverar ytterligare en begränsning av yttrandefriheten. har lämnat förslag när det gäller straffansvaret för offentlig uppmaning till terrorism som innebär att det bör omfatta även uppmaningar till bl.a. brottet utbildning för terrorism. Utredningen hänvisar till att en sådan utvidgning bidrar till att fånga upp budskap som har karaktär av ett allmänt stöd till terrorism (s. 23). Straffansvaret för utbildning ska enligt förslaget omfatta även den som till någon annan meddelar eller försöker meddela instruktioner m.m. med avsikt att de ska användas till bl.a. terroristbrott men inte utvidgas till att träffa spridande av sådana instruktioner. Utskottet anser inte att den beredning som pågår bör föregripas. Motionerna 2019/20:555 (SD) yrkandena 14 och 15 samt 2019/20:3067 (M) yrkandena 8 och 9 avstyrks. Finansiering av terrorism och resa i terrorismsyfte Utskottets förslag i korthet avslår tre motionsyrkanden om utländsk finansiering av terrorism och planering av eller förberedelse till resa i terrorismsyfte. Jämför reservation 7 (KD) och 8 (SD, L). I kommittémotion 2019/20:2732 av m.fl. (KD) yrkande 6 begärs att utländsk finansiering av extremism ska förbjudas. Det finns enligt motionärerna stater, stiftelser, organisationer och andra som har ett intresse av att destabilisera och underminera den svenska demokratin. I kommittémotion 2019/20:555 av m.fl. (SD) yrkande 13 begärs en utredning för att införa löpande rapporteringsplikt till polisen för personer som på sannolika skäl kan misstänkas planera en terrorresa. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2019/20:3366 yrkande 4 ett tillkännagivande om förberedelse till resa i terrorismsyfte. Det är enligt motionärerna en lucka i lagstiftningen att förberedelse till resa i terrorismsyfte fortfarande inte är kriminaliserat. Enligt 3 § finansieringslagen döms den till fängelse i högst som samlar in, tillhandahåller eller tar emot pengar eller annan egendom i syfte att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas för att begå eller annars medverka till särskilt allvarlig brottslighet eller försök, förberedelse eller stämpling till sådan brottslighet eller av en person eller en sammanslutning av personer som begår särskilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldig till försök, förberedelse, stämpling eller medverkan till sådan brottslighet. Om brottet är grovt döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits i större omfattning eller annars varit av särskilt farlig art. I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Av 13 § förordningen (2009:92) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism följer att det inom ska finnas en samordningsfunktion för åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Det svenska systemet mot penningtvätt och finansiering av terrorism utgår väsentligt från internationella åtaganden. I proposition 2016/17:173 Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism föreslogs en ny lag (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism som efter beslut trädde i kraft (bet. 2016/17:FiU32, rskr. 2016/17:341). Bestämmelserna i den nya lagen riktar i huvudsak skyldigheter mot fysiska och juridiska personer som utövar finansiell och viss annan verksamhet att förebygga, upptäcka och förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism i sin verksamhet (jfr EU-direktiv /849). beslut med anledning av proposition 2018/19:150 Skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (bet. 2019/20:FiU15, rskr. 2019/20:38) medför ändringar i ett flertal lagar på finansmarknadsområdet och innebär åtgärder som leder till att ändringsdirektiv till det fjärde penningtvättsdirektivet – det s.k. femte penningtvättsdirektivet (och rådets direktiv (EU) 2018/843 av om ändring i direktiv (EU) 2015/849 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, och om ändring av direktiven /138/EG och 2013/36/EU) – genomförs i svensk rätt. Direktivet syftar till att förbättra det nuvarande ramverket i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism, särskilt med tanke på den ökade användningen av nya tekniska tjänster och risker kopplade till virtuella valutor. beslut med anledning av regeringens förslag i proposition 2018/19:125 Tillsyn över och ingripanden mot advokater och advokatbolag vid tillämpning av penningtvättslagen innebär att i har fått möjlighet att ingripa mot advokater, advokatbolag och personer i ett advokatbolags ledning som överträder penningtvättslagen (bet. 2019/20:JuU2, rskr. 2019/20:1). De nya bestämmelserna trädde i kraft . Det ska enligt beslut med anledning av regeringens proposition 2019/20:36 Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation vara straffbart att finansiera samröre med en terroristorganisation (bet. 2019/20:JuU13, rskr. 2019/20:145). Regeringen uttalar i propositionen att det bör vara straffbart att finansiera offentlig uppmaning och rekrytering till samröre samt att finansiera en resa i syfte att ha samröre med en terroristorganisation (s. 41). Någon lagändring behöver inte göras för att detta ska gälla, utan det följer av att det är straffbart att finansiera brotten offentlig uppmaning, rekrytering och resa, som enligt regeringens lagförslag utvidgas så att de omfattar gärningar som syftar till samröre med en terroristorganisation (s. 47). Resebrottet enligt 5 b § rekryteringslagen omfattar den som reser eller påbörjar en resa till ett annat land i avsikt att begå särskilt allvarlig brottslighet eller göra sig skyldig till förberedelse, stämpling eller medverkan till sådan brottslighet eller att meddela eller ta del av instruktioner enligt bestämmelserna om utbildning i 5 eller 5 a § samma lag. Svenska medborgares resor till är dock undantagna från straffansvar. I proposition 2017/18:174 En mer heltäckande terrorismlagstiftning gör regeringen bedömningen att försök till terrorismresa är inbyggt i brottskonstruktionen (bet. 2017/18:JuU35, rskr. 2017/18:390). Regeringen konstaterar att resebrottet genom sin tidiga fullbordanspunkt i praktiken motsvarar instrumentens krav på försökskriminalisering och att det därför inte bör införas något särskilt försöksansvar (s. 65). När det handlar om att förbereda en resa i terrorismsyfte konstateras det i propositionen att straffansvaret för finansiering av terrorismresor i praktiken utgör ett slags förberedelsekriminalisering i förhållande till resebrottet. Det är därmed möjligt att använda tvångsmedel när någon finansierar en terrorismresa, även om förberedelse till resa i terrorismsyfte i sig inte är kriminaliserat. Regeringen anför bl.a. följande (s. 65): Artikel 14.3 i terrorismdirektivet ställer krav på kriminalisering av försök till brott enligt bestämmelserna om resor för terrorismsyfte i artikel 9.1 och artikel 9.2 a. Ett krav på försökskriminalisering finns också i artikel 4.3 i tilläggsprotokollet, liksom i resolution (2014) som det svenska terrorismresebrottet infördes för att genomföra. Mot bakgrund av den tidiga fullbordanstidpunkten – brottet fullbordas redan genom att någon påbörjar en resa med den avsikt som krävs – ansåg regeringen att det är svårt att se i vilka straffvärda fall ett försök men inte ett fullbordat brott skulle föreligga. Med hänsyn till detta och till att det skulle kunna försvåra för det förebyggande arbetet gjordes bedömningen att ett särskilt ansvar för försök inte borde införas. Samma bedömning gjordes avseende förberedelse och stämpling till brott (prop. 2015/16:78 s. 40 f.) När propositionen behandlades i avslogs ett motionsyrkande om att förberedelse till brottet skulle göras straffbart (bet. 2015/16:JuU17, rskr. 2015/16:143). Regeringen gör ingen annan bedömning än den som tidigare gjorts utan konstaterar att resebrottet genom sin tidiga fullbordanspunkt i praktiken motsvarar instrumentens krav på försökskriminalisering och att något särskilt försöksansvar därför inte bör införas. Regeringen skriver i proposition 2019/20:36 Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation (s. 46) att resa i syfte att ha samröre med en terroristorganisation är ett tydligt exempel på en sådan straffvärd handling som det finns anledning att motverka. beslut innebär därför att det ska vara straffbart att resa i syfte att ha samröre med en terroristorganisation (bet. 2019/20:JuU13, rskr. 2019/20:145). Pågående utrednings- och beredningsarbete En ny terroristbrottslag SOU 2019:49 föreslår som tidigare nämnts att den nuvarande lagen om straff för terroristbrott samt finansieringslagen och rekryteringslagen ersätts av en ny lag som samlat reglerar straffansvar för terroristbrott samt samröre med en terroristorganisation, finansiering av terrorism, offentlig uppmaning till terrorism, rekrytering till terrorism, utbildning för terrorism och resa i terrorismsyfte. Brotten finansiering, offentlig uppmaning, rekrytering, utbildning och resa förenklas och kompletteras. Utredningen föreslår (s. 22) att brotten finansiering, offentlig uppmaning, rekrytering, utbildning och resa behålls i den nya lagen och betecknas finansiering av terrorism, offentlig uppmaning till terrorism, rekrytering till terrorism, utbildning för terrorism och resa i terrorismsyfte. Straffbudet krävs för att uppfylla internationella åtaganden och bidrar till att straffvärda handlingar som har anknytning till terrorism kriminaliseras på ett trovärdigt och effektivt sätt. Kriminaliseringen av finansiering och rekrytering för att begå eller annars medverka till försök, förberedelse eller stämpling till bl.a. terroristbrott tas bort ur lagstiftningen (s. 23). Med det förslag till ny lag som utredningen lämnar – där brottet samröre med en terroristorganisation ingår – finns det enligt utredningen inte längre något behov av en sådan reglering för att uppfylla internationella åtaganden. Enligt utredningens bedömning finns inget behov av ett särskilt straffansvar för försök, förberedelse eller stämpling till brotten offentlig uppmaning till terrorism, rekrytering till terrorism, utbildning för terrorism eller resa i terrorismsyfte (s. 303). De brotten utgör i sig redan straffbelagda former av förstadier till brott (s. 305). Det finns inte heller något behov av ett särskilt straffansvar för förberedelse eller stämpling till brottet finansiering av terrorism. Däremot föreslås att försök till brottet finansiering av terrorism ska vara straffbart. föreslår (s. 300) att straffansvaret för brottet resa i terrorismsyfte ska omfatta den som reser eller påbörjar en resa till ett annat land med avsikt att begå eller på annat sätt medverka till eller förbereda terroristbrott, särskilt allvarlig brottslighet eller något av brotten samröre med en terroristorganisation eller finansiering av terrorism, eller begå brottet utbildning för terrorism. Straffansvaret ska inte gälla den som är svensk medborgare och som reser eller påbörjar en resa till . lämnade regeringen ett regeringsuppdrag till Säkerhetspolisen, , , , , , och Arbetsförmedlingen att redogöra för tillämpningen av den nuvarande lagstiftningen som rör finansiering av terrorism, i den del det rör myndigheternas arbete för att säkerställa att undandragna skattemedel inte används för finansiering av terrorism, samt att analysera behovet av ytterligare åtgärder för att säkerställa hög effektivitet (Ju2018/01649). Redovisningen skulle särskilt inkludera en beskrivning av hur myndigheterna var för sig och i samverkan arbetar inom det aktuella området. Regeringen gav Säkerhetspolisen, (finanspolisen), , och i uppdrag att återrapportera med anledning av ett tidigare regeringsuppdrag om att utveckla och stärka samverkan för att arbeta effektivare mot finansiering av terrorism (ärende Ju2016/07987/PO). Återrapporteringen skulle särskilt inkludera en beskrivning av de åtgärder som vidtagits och/eller planeras med anledning av uppdraget. Enligt uppgift från bereds informationen och förslagen som lämnades i redovisningarna inom . De utvecklingsområden och åtgärdsförslag som myndigheterna pekade på träffar flera enheter och departement, och har tagits om hand av åtgärder både nationellt och på EU-nivå. Många av åtgärderna är sådana som även påverkar andra brottstyper än just finansiering av terrorism. Till exempel aktualiseras de åtgärder som riktar sig generellt mot brott mot välfärden. Det pågår utredningar eller lagstiftningsarbete inom området för bl.a. säkrare id-kort, minskade fel i folkbokföringen, säkrare system för samordningsnummer, skärpt strafflagstiftning och myndigheters ökade tillgång till information. Generellt har även en rad åtgärder vidtagits inom området för penningtvätt och finansiering av terrorism, för att stärka såväl det straffrättsliga som det administrativa regelverket. Säkerhetspolisen kommer exempelvis att få en egen möjlighet att ställa frågor direkt till verksamhetsutövare. är skyldiga att lämna uppgifter till brottsbekämpningen utan dröjsmål och i elektronisk form. Dessutom kommer det att införas regler om ett nytt konto- och värdefackssystem som ger brottsbekämpande myndigheter ett effektivt verktyg för att ”följa pengarna”. Även inom andra områden än nämnda pågår arbete vid , och dialog förs med myndigheter, t.ex. när det gäller informationsutbyte, samarbetsformer mellan myndigheter och andra åtgärder. Enligt beslut med anledning av regeringens proposition 2019/20:55 Återkoppling vid rapportering om misstänkt penningtvätt och finansiering av terrorism och vissa andra frågor ska verksamhetsutövare enligt lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen) övervaka affärsförbindelser och enstaka transaktioner med sina kunder i syfte att kunna rapportera misstänkt penningtvätt och finansiering av terrorism till finanspolisen (bet. 2019/20:FiU32, rskr. 2019/20:296). Lagändringarna föreslås träda i kraft . gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att göra en analys av vilka åtgärder som kan vidtas för att stärka arbetet mot penningtvätt och finansiering av terrorism (dir. 2019:80). Utredaren ska bl.a. analysera förutsättningarna för att effektivt utöva tillsyn på området för åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism och analysera förutsättningarna för banker och andra kreditinstitut samt för finanspolisen och andra brottsbekämpande myndigheter att bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism inbegripet former för informationsdelning mellan institut och myndigheter. Utredaren ska vidare analysera om den befintliga tillsynsstrukturen på området är tillräckligt ändamålsenlig och lämna de förslag till författningsändringar som krävs. Uppdraget har sin grund i tillkännagivande om att regeringen ska utreda vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att stärka arbetet mot penningtvätt (bet.