bet · H701UU5 · 2020-03-13 00:00:00 — Förutom de synpunkter som framgår av övriga delar i detta betänkande framför utskottet i sitt yttrande övergripande synpunkter på de förslag som kommissionen avser att presentera inom utskottets beredningsområde. – begränsar sig i sitt yttrande till kommissionens förslag om ett rättsligt instrument om skäliga minimilöner för arbetstagare i EU. Utskottet anser att utrikesutskottet i utlåtandet bör lyfta fram att kommissionen inte bör lägga fram det aviserade förslaget om minimilöner och framhålla att ett direktiv om minimilöner skulle innebära ett allvarligt hot mot den svenska kollektivavtalsmodellen. I yttrandet finns särskilda yttranden från , . har inget övrigt att anföra utan instämmer i yttrandena. Mot denna bakgrund och med hänvisning det som utskottet anför tidigare i utlåtandet föreslår utskottet att lägger utlåtandet till handlingarna i denna del. Meddelandet om konferensen om EU:s framtid Utskottet konstaterar att diskussionen om EU:s framtid har pågått genom olika initiativ . Utskottet har som framgår ovan kontinuerligt följt diskussionen om EU:s framtid genom såväl ärendeberedning som föredragningar. hade utskottet en överläggning med regeringen om konferensen om EU:s framtid. Utskottet instämde där i regeringens ståndpunkter med några tillägg. Utskottet anser att det är viktigt att diskutera former för att öka den demokratiska legitimiteten i EU men att detta kan göras på olika sätt och med olika utgångspunkter. Enligt utskottet bör regeringen verka för en saklig och realistisk framtidskonferens som utgår från medborgarnas behov och synpunkter men som inte skapar orimliga förväntningar. En utgångspunkt bör vara att unionen är till för medborgarna så att förtroendet för EU-samarbetet kan stärkas, bl.a. genom att det framgår att det finns ett mervärde med samarbete på EU-nivå inom de områden där man samarbetar och genom att visa att EU gör skillnad i sakfrågor som är viktiga för medborgarna. I detta sammanhang vill utskottet även framhålla de nationella parlamentens fördragsfästa roll, inklusive subsidiaritetsprincipen och vikten av att den respekteras. Utskottet är enigt med regeringen om att de slutsatser som antogs av bör vara vägledande för det fortsatta arbetet med konferensen. Av dessa framgår att prioritet bör ges åt att genomföra den strategiska agendan –2024 och att uppnå konkreta resultat till förmån för medborgarna. De områden som lyfts fram i den strategiska agendan behöver prioriteras och genomföras även framöver och det är kommissionens uppgift att ta prioriteringarna vidare genom konkreta förslag. Utskottet konstaterar att den strategiska agendan innehåller fyra prioriterade områden: Skydda medborgarna och friheterna Utveckla en stark och kraftfull ekonomisk bas Bygga ett klimatneutralt, grönt, rättvist och socialt Främja intressen och värden i ett globalt sammanhang. Utskottet konstaterar att stärkandet av EU:s konkurrenskraft ingår i den strategiska agendan. Utskottet ser positivt på olika insatser för att öka informationen och kunskapen om EU och för att medborgarna, civilsamhället och näringslivet ska kunna kanalisera synpunkter. Den demokratiska förankringen av EU-samarbetet är viktig och den parlamentariska förankringen är central. Utskottet anser att konferensen kan utgöra en möjlighet att fånga upp tankar och idéer via medborgardialoger och utveckla hur den strategiska agendan kan föras vidare och ställer sig bakom kommissionens ambition att genom en öppen och inkluderande ansats uppmuntra alla medborgare att engagera sig. I Europeiska rådets slutsatser från framförs att konferensen bör bygga på de medborgardialoger som har genomförts . Även regional och lokal nivå bör inkluderas i debatten om framtid. Nationella parlament behöver involveras nära i arbetet med konferensen. Utskottet vill framhålla att nationella parlament, politiska partier och lokala och regionala folkvalda kan föra en dialog byggd på representativitet som behöver tas vara på inom ramen för konferensen. Utskottet anser att folkvalda parlament som väljs i allmänna val är det sätt att kanalisera folkviljan som har högst legitimitet i europeisk demokrati. Det är parlamenten och de valda partiföreträdarna som ytterst representerar medborgarna i det politiska beslutsfattandet. bör inte ändra den grundordningen och konferensen bör därmed ses som ett komplement till den representativa demokratin. Liksom regeringen anser utskottet att en del av konferensen bör behandla hur EU och medlemsstaterna ska ta sitt gemensamma ansvar att säkerställa unionens grundläggande principer och värden enligt artikel 2 i fördraget och stadgan om grundläggande rättigheter. Detta ligger i linje med den strategiska agendan och är viktigt för förtroendet för hela unionen. Ett jämställdhetsperspektiv behöver genomsyra hela konferensen, även i valet av personer som leder konferensen. En utgångspunkt för utskottet är att det är viktigt att EU27 hålls samman i den viktiga grundplatta som utgör EU-samarbetet. Utskottet anser dock att det inom vissa områden kan finnas behov av fördjupade samarbeten som kan inkludera samtliga medlemsstater. Konferensen bör undvika dragkamp mellan de olika institutionerna och diskussioner om kompetensfördelning. Det är grundläggande att bevara den institutionella balansen i fördragen, även när det gäller kommissionens roll. Utskottet anser att konferensens arbete bör föras inom ramen för nuvarande fördrag och att några fördragsändringar inte bör vara aktuella . I kommissionens meddelande och resolution nämns systemet med toppkandidater vid val av kommissionens ordförande och gränsöverskridande listor vid val till . Utskottet invänder liksom mot dessa förslag och påminner om att rådet 2018 sa nej till förslag om en mer institutionaliserad toppkandidatprocess kombinerad med transnationella listor över valbara kandidater. Utskottet ställer sig bakom den inställningen och delar därmed inte kommissionens ambition att återigen diskutera dessa frågor inom ramen för konferensen. Utskottet anser att fokus bör ligga på delaktighet och medborgerlig förankring på nationell nivå. Konferensen borde kunna användas till att främja ett starkare åtagande från medlemsstaterna och de politiska partierna att diskutera EU:s utveckling på hemmaplan och engagera medborgarna, inte minst den unga generationen, i det offentliga samtalet. Ett sådant åtagande skulle kunna bidra till att stärka EU:s demokratiska legitimitet. Dialoger på nationell nivå bör utformas i enlighet med nationella förhållanden och relevanta aktörer på nationell nivå. Arbetet behöver även genomsyras av transparens. Utskottet anser liksom regeringen att finansieringen av utformningen och genomförandet av konferensen bör hanteras inom ramen för de relevanta EU-institutionernas budget. Med hänvisning till det som anförs ovan föreslår utskottet att lägger utlåtandet till handlingarna i denna del. Kommissionens meddelande om konferensen om framtid, punkt 2 – motiveringen (V) av (V). Jag ställer mig inte bakom utskottets ställningstagande då jag anser att den representativa demokratin utgår från valda företrädare i nationella parlament, inte ett statistiskt urval av befolkningen. Metoden med har prövats tidigare, utan goda resultat. Jag ställer mig dock bakom utrikesutskottets och ståndpunkt att motsätta sig en mer institutionaliserad toppkandidatprocess kombinerad med transnationella listor. Kommissionens meddelande om konferensen om framtid, punkt 2 – motiveringen (L) av (L). I utskottets ställningstagande står det att det är grundläggande att bevara den institutionella balansen i fördragen. Liberalerna vill fördjupa och demokratisera Europasamarbetet. I detta ingår att stärka roll och möjligheter till ansvarsutkrävande och lagstiftning. Därmed delar jag inte det som framförs i utskottets ställningstagande i denna del. I övrigt har jag inte något att invända mot utskottets ställningstagande. Kommissionens meddelande om kommissionens arbetsprogram 2020, punkt 1 (SD) (SD), (SD) och (SD) anför: Som utskott återkommande har noterat innehåller kommissionens arbetsprogram flera initiativ som skulle vara direkt skadliga för . Möjligheten att påverka kommissionen när det gäller dessa initiativ är tämligen liten. Detta beror framför allt på arbetssättet att utskotten i korthet ska kommentera allt som kommissionen avser att göra . Det finns alltså skäl att vara skeptisk mot fler än de ärenden som utskotten lyfter fram. Detta blir tydligt eftersom flera utskott i sina yttranden explicit nämner att de enbart lyfter fram vissa frågor i arbetsprogrammet. Det finns även skäl att åter nämna unionens ekonomiska förehavanden då lämnar unionen. Den svällande budgeten bör snarare bli mindre, och fiskalt ansvar med låga utgifter och uteblivna krav på ökade medlemsavgifter bör vara regel. Inom utrikesutskottets beredningsområde ligger bl.a. anslutningsprocessen och det östliga partnerskapet. Med allt för många medlemsstater, där flera av de nya inte når upp till kraven för att vara medlem i unionen, blir det mellanstatliga samarbetet allt svårare. Fler ska enas om vilka åtgärder som behövs, men åtgärderna som vidtas blir urvattnade kompromisser. Detta förstärks särskilt av det ekonomiska stöd som många nya medlemsstater åtnjuter. Detta försvårar och försenar en revidering av unionens ekonomiska prioriteringar. Anslutningsprocessen bör vara mer rigorös, och större krav bör ställas på att nya medlemsstaters anslutning i större utsträckning lever upp till EU:s krav när de ansluter sig till EU. Det gemensamma europeiska asylsystemet (, CEAS) innehåller flera rättsakter vars förordningar och direktiv är otillräckliga för att bemöta problemen med migrationen till . Kommissionen väljer att behålla och prioritera hela migrationspaketet trots att två av rättsakterna inte har kunnat revideras då medlemsstaterna inte har kunnat enas. Kommissionen föreslår även en migrationspakt som innefattar en tvingande omfördelning av migranter. Detta är ett övertramp av nationell suveränitet som inte bör accepteras. Vi anser visserligen att en reformering av CEAS är nödvändig men att fokus vid omförhandlingen snarare bör vara stärkta gränskontroller, insamling av biometriska data och ett effektivt återvändande genom ett omarbetat återvändandedirektiv och en stärkt Eurodacförordning. Unionslagstiftningen måste garantera kontroll över vilka som tar sig in i EU, annars riskerar vi att åter stå inför en flyktingkris med gammal lagstiftning och utan reella åtgärder att vidta. I kommissionens arbetsprogram ingår den gröna given (COM(2019) 640). Det bör särskilt beaktas att ett sådant instrument riskerar att förskjuta produktion och arbetstillfällen till andra platser i världen. Formuleringen ”förnybar energi” i avsnitt 2.1.2 av Kommissionens meddelande om den gröna given bör på tillämpliga platser ändras till ”fossilfri energi”. Behovet av förnyad lagstiftning om genetiskt modifierade livsmedel och foder är av särskild vikt på grund av den tekniska utveckling som har skett. EU-regler för miljö- och artskydd ska vara övergripande, medan konkreta förvaltningsbeslut om olika arter ska fattas på nationell nivå. Det är även av vikt att skogspolitiken fortsätter vara en nationell fråga inom EU. Beträffande arbetsmarknadsfrågor anser vi att det tilltänkta rättsliga instrumentet om minimilöner hotar den svenska modellen och frångår fördragsstadgad nationell kompetens. EU bör i första hand samarbeta på mellanstatlig grund och därför bör varken minimilöner eller den sociala pelaren i allmänhet detaljregleras på unionsnivå. Regeringen bör förtydliga den svenska ståndpunkten och aktivt arbeta för att initiativ om minimilöner på EU-nivå, en europeisk a-kassa och den sociala pelaren slopas. Kommissionens meddelande om kommissionens arbetsprogram 2020, punkt 1 (V) (V) anför: Ökad överstatlighet genom förändring av beslutsformerna inom GUSP är motståndare till EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Kravet på konsensus leder till att EU ofta hindras från att ta progressiva positioner i viktiga frågor, t.ex. att försvara aborträtten och stärka satsningar på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Det leder också ofta till att EU agerar långsamt och vagt, med urvattnade skrivningar. Det betyder inte att vi vill gå mot en ordning där majoritetsbeslut gäller. Med en sådan ordning skulle risken för att utrikespolitiken kapas av de reaktionära och rasistiska krafterna i öka. vill i stället att utrikespolitiken återgår till att bli en helt nationell kompetens. I en sådan ordning skulle svensk utrikespolitik bli starkare och mer relevant i sin omvärld. Om EU:s sanktionsinstrument omfattas av ökat beslutsfattande av kvalificerad majoritet finns det en risk att sanktioner införs eller tas bort som påverkar svensk säkerhetspolitik. Vilka konsekvenser det får är inte utrett av regeringen. EU:s utrikespolitik måste också bli mer konsekvent. behandlas lika fall olika beroende på vilka länder det handlar om. Ekonomiska och politiska relationer har större betydelse än respekten för mänskliga rättigheter och folkrätten. De tydligaste exemplen utgörs av EU:s relationer med och . som sanktioner med rätta införts mot efter annekteringen av har både och kunnat fortsätta sina ockupationer utan sanktioner. I stället har de belönats med fördelaktiga handelsavtal. Regeringen bör verka för att EU konsekvent står upp för mänskliga rättigheter, folkrätten och demokratin i sina relationer till andra länder. Jag motsätter mig en generell utveckling mot en ökad samordning av utrikespolitik inom EU. Jag värnar möjligheter att föra en självständig utrikespolitik och möjligheter att självt avgöra när och med vilka andra länder vi vill samarbeta när det kommer till att möta våra stora internationella utmaningar. Jag anser att det är viktigt med effektiva beslutsprocesser men att det inte får ske på bekostnad av medlemsstaternas inflytande. Global EU-sanktionslagstiftning för mänskliga rättigheter finns en utbredd straffrihet för brott mot mänskliga rättigheter, korruption och penningtvätt, globalt sett. Att människor straffas för dessa brott kan avskräcka andra från att begå dem. En väl fungerande lagstiftning skulle kunna minska straffriheten och fungera avskräckande. Jag ser dock brister i utformningen av de s.k. Magnitskijlagar som antagits i andra länder, framför allt för att de möjliggör att straffa individer på godtyckliga och politiskt motiverade grunder. Det finns därmed risk för bristande rättssäkerhet och att lika fall bedöms olika. bestämda uppfattning är att straff bör utdelas som en följd av rättsprocesser som uppfyller alla krav på rättssäkerhet och där människor behandlas lika inför lagen. Därför kan jag inte ställa mig bakom en svensk eller europeisk Magnitskijlag utan att bristerna när det gäller rättssäkerhet och politisering som finns i de befintliga Magnitskijlagarna åtgärdas. Eftersom dessa brister är så allvarliga och dessutom är integrerade i de befintliga Magnitskijlagarna måste de tas itu med tydligt i förväg för att jag ska kunna ställa mig bakom förslaget att utreda om en Magnitskijlag. En eventuell utredning bör också ta sin utgångspunkt i syftet med Magnitskijlagen och utreda vilka möjligheter det finns att leva upp till dessa syften genom den befintliga lagstiftningen, samt undersöka andra sätt att uppnå syften än genom instiftandet av en Magnitskijlag. Förteckning över granskade dokument Kommissionens arbetsprogram 2020 – En ambitiösare union (COM(2020) 37). Hur konferensen om framtid kan se ut (COM(2020) 27). 2018/19:KrU5 EU:s nya ungdomsstrategi (meddelande) COM(2018) 269 2018/19:UU4 Kommissionens arbetsprogram 2019 (meddelande) COM(2018) 800 2018/19:TU3 Kommissionens EU-strategi för automatiserad och uppkopplad rörlighet (meddelande) COM(2018) 283 2018/19:KrU6 En ny europeisk agenda för kultur (meddelande) COM(2018) 267 2018/19:NU10 Kommissionens meddelande om den inre marknaden i en värld som förändras COM(2018) 772 2018/19:KU23 Granskning av rapporter och meddelande om subsidiaritet och proportionalitet m.m. COM(2018) 490 COM(2018) 491 COM(2018) 703 Förbindelserna mellan och nationella parlament. 2018/19:MJU10 Kommissionens meddelande om en EU-ram för hormonstörande ämnen COM(2018) 734 2018/19:JuU19 Ett EU som skyddar: ett initiativ för att utsträcka Europeiska åklagarmyndighetens befogenheter till att även omfatta gränsöverskridande terroristbrott (meddelande) COM(2018) 641 2018/19:SkU24 Granskning av meddelande om ett förändrat beslutsfattande för EU:s skattepolitik COM(2019) 8 2018/19:KU37 Granskning av meddelande om att ytterligare stärka rättsstatsprincipen inom EU COM(2019) 163 yttrande 2019/20:KU6y yttrande 2019/20:SkU6y yttrande 2019/20:CU2y yttrande 2019/20:SfU4y Miljö- och jordbruksutskottets yttrande 2019/20:MJU5y yttrande 2019/20:AU4y