bet · H701SoU12 · 2020-05-29 00:00:00 — Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården (3 kap. 1 §). I lagen (2016:659) om avgiftsfrihet för viss screening inom hälso- och sjukvården finns bestämmelser om regionens ansvar för viss avgiftsfri screening inom hälso- och sjukvården utöver vad som följer av HSL. Med screening avses i lagen en systematisk undersökning med hjälp av en speciell metod av en grupp personer för att upptäcka tillstånd som innebär en hög risk för framtida ohälsa (1 §). En region ska erbjuda dem som omfattas av 8 kap. 1 eller 2 § HSL avgiftsfri screening i enlighet med vad som föreskrivs med stöd av 3 § (2 § första stycket). Regeringen får meddela föreskrifter om vilken screening som ska vara avgiftsfri enligt lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de villkor som ska gälla för screeningen (3 §). Bakgrund och pågående arbete ställde sig bakom de riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården som hade föreslagits i propositionen Prioriteringar inom hälso- och sjukvården (prop. 1996/97:60, bet. 1996/97:SoU14, rskr. 1996/97:186). Genom riksdagsbeslutet infördes en ny bestämmelse om de etiska principerna i den dåvarande hälso- och sjukvårdslagen. återfinns dessa i 3 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). Riktlinjerna är baserade på följande tre grundläggande principer: – behovs- och solidaritetsprincipen Dessa principer har kommit att kallas den etiska plattformen. Riktlinjerna exemplifieras med fyra breda prioriteringsgrupper: – vård av livshotande akuta sjukdomar – vård av sjukdomar som utan behandling leder till varaktigt invalidiserande tillstånd eller för tidig död – vård av svåra kroniska sjukdomar – palliativ vård och vård i livets slutskede – vård av människor med nedsatt autonomi – habilitering och rehabilitering – vård av mindre svåra akuta och kroniska sjukdomar – vård av andra skäl än sjukdom eller skada. Riksdagsbeslutet innebar vidare ett uppdrag till att utveckla riktlinjer. I riksdagsbeslutet ingick även att en särskild delegation skulle inrättas med uppgift att bl.a. följa tillämpningen av riktlinjerna samt sprida information och kunskap om riktlinjerna för prioriteringar i hälso- och sjukvården och stimulera till diskussion om etik och prioriteringar. Delegationen tog namnet Prioriteringsdelegationen och lämnade sitt slutbetänkande Prioriteringar i vården (SOU 2001:8) . I betänkandet anförs det att det yttersta ansvaret för att riktlinjerna följs ligger på och regeringen (s. 127). Vidare anförs det att sjukvårdshuvudmännen har huvudansvaret för att föra prioriteringsprocessen vidare och att i sin tillsynsfunktion ska bevaka att riksdagsbeslutet följs och att prioriteringsprocessen intensifieras. Prioriteringscentrum är ett nationellt för prioriteringar inom vård och omsorg som arbetar med forskning och utbildning om prioriteringar inom vård och omsorg (). Centrumet fungerar också som ett kunskapsstöd för regioner, kommuner, myndigheter och kliniska verksamheter i fråga om prioriteringar. Centrumet verkar i gränslandet mellan utbildning, forskning och policyutveckling och arbetar med kunskapsspridning och erfarenhetsutbyte i form av t.ex. publikationer, nyhetsbrev, handledning, metodstöd, konferenser och seminarier. nationella riktlinjer är ett stöd vid prioriteringar och ger vägledning om vilka behandlingar och metoder som olika verksamheter i vård och omsorg bör satsa resurser på (). För att följa upp utvecklingen och kvaliteten i vården och omsorgen tar fram målnivåer och utvärderingar med utgångspunkt från de nationella riktlinjerna. Det finns nationella riktlinjer om bl.a. astma och KOL, bröst-, prostata-, tjocktarms- och ändtarmscancervård samt endometrios. har i uppdrag att ta fram rekommendationer om nationella screeningprogram (). Det är dock upp till varje region att bestämma om och när ett screeningprogram ska startas. Syftet med rekommendationerna är att nå nationell samordning av screening och skapa förutsättningar för en jämlik vård. Det finns slutliga rekommendationer om bl.a. bröstcancer, livmoderhalscancer och prostatacancer. Det nationella screeningrådet är ett rådgivande organ till . Rådet har en central roll i arbetet med att utarbeta nya rekommendationer och revidera befintliga rekommendationer om nationella screeningprogram. Svar på skriftliga frågor Socialminister (S) besvarade en skriftlig fråga om screeningmetoder inom svensk bröstcancervård (fr. 2019/20:244). Socialministern framförde följande: har frågat mig vad jag avser göra för att vi ska få bättre nationella riktlinjer för att förbättra screeningmetoderna i bröstcancervården. har ett pågående arbete där myndigheten följer upp nationella riktlinjer genom att ta fram målnivåer och utvärderingar inom bland annat bröstcancer. Utvärderingarna fungerar som ett stöd för prioriteringar och beslut samt ger vägledning om vilka områden inom hälso- och sjukvården som behöver förbättras. publicerade en rapport om framtidens cancerscreening i vilken frågan om individanpassad screening lyfts. när detta underlag finns på plats så finns också bättre möjligheter att gå vidare med att se över vilka nationella riktlinjer inom området som behöver uppdateras. Regeringen följer detta arbete noga. Socialminister (S) besvarade en skriftlig fråga om riktlinjer för migränvården (fr. 2019/20:350). Socialministern framförde följande: har frågat mig om jag avser att verka för att det tas fram nationella riktlinjer för och görs uppföljningar av migränvården i . Först vill jag börja med ett förtydligande av olika typer av kunskapsstöd. nationella riktlinjer är ett stöd vid prioriteringar och ger vägledning om vilka behandlingar och metoder som olika verksamheter i vård och omsorg bör satsa resurser på. De utgör vägledning för vårdgivare och är inte bindande uttalanden om lämpliga behandlingsåtgärder eller rådgivning till patienter i enskilda fall. Huvudmännen tar fram Nationella vårdprogram, vilka syftar till att bidra till en jämlik och god vård till alla patienter, oavsett bostadsort, kön och socioekonomisk status. Precis som jag svarade i mitt svar så är regionerna i färd med att bygga upp sin nya kunskapsstyrningsstruktur. Målsättningen är att se till att ny och relevant kunskap kommer alla patienter till del. Regeringen ser positivt på och stödjer regionerna i detta arbete, och samverkar med den framväxande strukturen. För tillfället inventeras där vilka kunskapsluckor och behov som finns inom hälso- och sjukvården. Det pågår därmed redan en omfattande process med att identifiera områden där det saknas relevanta kunskapsstöd som bidrar till en regelbunden uppföljning och mer jämlik vård. En nyckelfaktor är tillgången på kompetens. Regeringen har beslutat att inrätta ett nationellt vårdkompetensråd för att stärka och samordna arbetet med kompetensförsörjning i hela landet. Det är sammanfattningsvis viktigt att arbetet med eventuellt nya nationella riktlinjer och andra kunskapsunderlag analyseras och tas fram av relevanta myndigheter i samverkan med huvudmännen och deras nya kunskapsstyrningsstruktur. Regeringen följer frågan. Ny och bättre kunskap ska nå ut i vården så snabbt som möjligt. Socialminister (S) besvarade en skriftlig fråga om nationella riktlinjer för förlossningsvård (fr. 2019/20:627). Socialministern framförde bl.a. följande: har frågat mig om jag avser att ta initiativ för att skyndsamt ge i uppdrag att nationellt se över riktlinjerna gällande tidigare igångsättning av förlossningar. Regeringen har en flerårig satsning för att stärka förlossningsvården och kvinnors hälsa. I det ingår att se till att det finns relevant kunskapsstöd på området som stöd för praktiserande hälso- och sjukvårdspersonal, och regeringen har gett flera uppdrag som rör kunskapsunderlag till social utvärdering, och Myndigheten för vård- och omsorgsanalys. Det är i sammanhanget värt att nämna att det finns olika typer av kunskapsstöd med helt eller delvis olika funktioner. nationella riktlinjer riktar sig i första hand till beslutsfattare och huvudmän inom landsting och regioner och ger framför allt stöd för beslut om fördelning av resurser och prioriteringar. Bland de kunskapsstöd som riktar sig till professionen och innehåller konkreta behandlingsrekommendationer återfinns de nationella vårdprogrammen. Syftet är att ny och relevant kunskap ska komma alla patienter till del samt bidra till en jämlik och god vård. De nationella vårdprogrammen tas fram av regionernas kunskapsstyrningsstruktur i vilken ingår ett nationellt programområde för kvinnosjukdomar och förlossning. Regeringen har tidigare gett i uppdrag att genomföra en kartläggning av behovet av kunskapsunderlag på området. Efter kartläggningen bedömde myndigheten att det i första hand behövs ett kunskapsstöd som riktar sig direkt till praktiserande hälso- och sjukvårdspersonal. bedriver därför ett omfattande arbete med att ta fram ett nationellt och sammanhållet kunskapsstöd för den vård som ges i samband med graviditet, förlossning och eftervård. Socialminister (S) besvarade en skriftlig fråga om prostatascreening (fr. 2019/20:850). Socialministern framförde följande: har frågat mig om jag anser att införandet av screening för prostatacancer bör skyndas på. Cancervården är en högt prioriterad fråga för regeringen. Regeringen avsätter därför för att skapa en mer jämlik, effektiv och tillgänglig cancervård med kortare väntetider. Minst en tredjedel av all cancer går att förebygga och prevention och tidig upptäckt är nödvändiga områden att arbeta med för att påverka utvecklingen av insjuknande. har regeringens uppdrag att följa och rekommendera nationella screeningprogram och myndigheten följer kunskapsutvecklingen vad gäller prostatacancerscreening. bedömning är att hälso- och sjukvården inte bör erbjuda screening för prostatacancer med enbart PSA-prov, då nyttan med screening för prostatacancer med enbart PSA-prov inte tydligt överväger de negativa effekterna med till exempel överdiagnostik. har det kommit flera tester som kan komplettera PSA-provet i syfte att minska andelen män som behöver genomgå vävnadsprov efter PSA-testning, och därigenom minska just överdiagnostiken. bedömning är dock att det vetenskapliga underlaget för detta behöver stärkas för att myndigheten ska kunna ge en rekommendation om screening för prostatacancer med PSA-prov kompletterat med annat test före vävnadsprovtagning. För att bidra till utvecklingen har regeringen via Regionala Cancercentrum (RCC) och överenskommelsen mellan staten och med SKR om kortare kötider i cancervården stöttat regionerna i syfte att underlätta utvecklingen av en jämlik och strukturerad prostatacancertestning i hela landet. I enlighet med överenskommelsen om jämlik och effektiv cancervård med kortare kötider ska RCC i samverkan även påbörja genomförandet av en plan för att förebygga cancer och stödja regionerna i deras arbete med organiserad prostatacancertestning genom att underlätta utbyte av erfarenheter, ansvara för framtagandet av nationellt informationsmaterial och underlätta för en jämlik uppföljning kring PSA-provtagning. Motionsyrkanden om nationella riktlinjer, åldersgränser vid screening, screening samt vård och behandling av olika sjukdomar och tillstånd behandlades senast i socialutskottets betänkande 2018/19:SoU8 Hälso- och sjukvårdsfrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:233). Ett motionsyrkande om nationella screeningprogram behandlades senast i socialutskottets betänkande 2019/20:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2019/20:135 och 2019/20:136). Utskottet konstaterar inledningsvis att har ställt sig bakom de riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården som föreslogs i propositionen om prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Riktlinjerna är baserade på tre grundläggande principer: människovärdesprincipen, behovs- och solidaritetsprincipen samt kostnadseffektivitetsprincipen. Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat motioner om vård och behandling av olika sjukdomar. Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning, nämligen att utskottet inte ställer sig bakom motionskrav om att satsningar bör göras på enskilda sjukdomar eller att vården av patienter med dessa sjukdomar bör organiseras på ett särskilt sätt. Att bedöma sådana frågor är enligt utskottet i första hand sjukvårdshuvudmännens ansvar. bör enligt utskottet inte ta något initiativ i frågan och därför bör motionerna 2019/20:94 (SD) yrkandena 1 och 3–5, 2019/20:452 (S), 2019/20:567 (S), 2019/20:2101 (S) yrkande 2, 2019/20:2274 (S), 2019/20:2316 (S), 2019/20:2756 (L) yrkandena 2 och 3, 2019/20:2768 (SD), 2019/20:2919 (M) yrkandena 2 och 6, 2019/20:2924 (M) yrkandena 1–3, 2019/20:3003 (M) och 2019/20:3359 (L) yrkande 9 avslås. När det gäller motionsyrkanden om nationella riktlinjer konstaterar utskottet att nationella riktlinjer är ett stöd vid prioriteringar och ger vägledning om vilka behandlingar och metoder som olika verksamheter i vård och omsorg bör satsa resurser på. Utskottet ser positivt på dessa riktlinjer. Någon anledning för att ta något initiativ finns inte. Motionerna 2019/20:220 (V) yrkande 6, 2019/20:743 (SD) yrkande 6, 2019/20:2919 (M) yrkande 1 och 2019/20:3109 (C) yrkande 12 avslås. Avslutningsvis tar några motionsyrkanden upp frågan om nationella screeningprogram. Utskottet konstaterar att har i uppdrag att ta fram rekommendationer om nationella screeningprogram. Det är dock upp till varje region att bestämma om och när ett screeningprogram ska startas. Syftet med rekommendationerna är att nå nationell samordning av screening och skapa förutsättningar för en jämlik vård. Utskottet ser positivt på detta arbete. Någon anledning för att ta något initiativ i denna fråga finns inte. Motionerna 2019/20:31 (KD) yrkande 4, 2019/20:1049 (S), 2019/20:2248 (M), 2019/20:2916 (M) yrkande 12 och 2019/20:2924 (M) yrkande 4 avslås. Mödrahälso- och förlossningsvård m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. mödrahälso- och förlossningsvård. Jämför reservation 23 (SD) och 24 (C). I motion 2019/20:96 av (SD) föreslås ett tillkännagivande om att ta fram en strategi för en trygg nationell förlossningsvård. I motion 2019/20:743 av och (båda SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att se över hur fler blivande föräldrar kan genomföra profylaxkurser. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om en ökad möjlighet till BB-vistelse inför en stundande förlossning. Enligt motionärerna bör regeringen återkomma med ett sådant förslag. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om en kommitté i syfte att minska antalet förlossningsskador i . Motionärerna anför att bör ge regeringen i uppgift att tillsätta en sådan kommitté. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om utvecklad statistik om förlossningsskador i . Motionärerna anför att regeringen bör undersöka möjligheten att utöka insamlingen av sådan statistik. I yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om ett tydligare ansvar för mödravården att följa upp såväl den psykiska som den fysiska situationen för de kvinnor som har genomgått en förlossning. Enligt motionärerna bör regeringen säkerställa att mödravården får ett sådant tydligare ansvar. I yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om ett bidrag för förlossningsrelaterad rehabilitering till kvinnor med fysiska eller psykiska besvär. Motionärerna anför att ett sådant statligt bidrag bör införas. I yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om specialistcenter för eftervård. bör enligt motionärerna ge regeringen i uppgift att se över möjligheten till fler sådana specialistcenter. I partimotion 2019/20:3109 av m.fl. (C) yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om att uppdra åt att sammanställa kunskap och forskning som rör kvinnors hälsa samt säkerställa spridning och genomförande av kunskapssammanställningen över hela landet. I yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att uppdra åt att ta fram förslag på hur ett hälsosamtal i mödravården kan utformas. I yrkande 15 föreslås ett tillkännagivande om att uppdra åt att ta fram riktlinjer om hur förlossningsvården kan organiseras för att i lämpliga fall även kunna erbjudas på mindre förlossningsenheter. I motion 2019/20:2315 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att vidta åtgärder för att möta utvecklingen av ökade våldtäktsanmälningar. För att bättre kunna hjälpa de utsatta initialt krävs det enligt motionären ökad kunskap i primärvården om sexuella övergrepp och vilka skador det ger. Bakgrund och pågående arbete I den överenskommelse om 73 punkter som Socialdemokraterna, de gröna ingick 2019, det s.k. januariavtalet, anger de fyra partierna att ett särskilt fokus ska läggas på kvinnors ohälsa. Vidare anges att förlossningsvården ska stärkas. Överenskommelse om mödrahälso- och förlossningsvård samt kvinnors hälsa godkändes överenskommelsen Ökad tillgänglighet och jämlikhet i mödrahälso- och förlossningsvården samt förstärkta insatser för kvinnors hälsa – Överenskommelse mellan staten och Kommuner och Regioner (SKR) 2020–2022. Av överenskommelsen framgår att i syfte att stärka förlossningsvården och kvinnors hälsa i övrigt och därigenom bidra till att uppnå en mer jämställd vård och jämlik hälsa i befolkningen genomför regeringen en flerårig satsning samt avsätter betydande medel för ändamålet. –2019 har regeringen avsatt totalt till förlossningsvården och till andra initiativ för att stärka vården till kvinnor. Av dessa medel har utbetalats för att stärka förlossningsvården och graviditetsvårdkedjan. Även om förbättringar på området har konstaterats är det enligt parterna viktigt att förbättringsarbetet fortsätter och att arbetet följs noga. Av överenskommelsen framgår vidare att satsningen på kvinnors hälsa och förlossningsvården även har omfattat ett flertal myndighetsuppdrag, ofta med fokus på kartläggande eller framtagande av kunskapsunderlag. Bland annat har social omsorg (SBU) haft i uppdrag att föreslå en prioritering av kunskapsluckor gällande förlossningsskador. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys har lämnat förslag inom tre utvecklingsområden med syftet att minska omotiverade skillnader i vården: stärkta förutsättningar för en personcentrerad vård, stärkta förutsättningar för regionalt och lokalt förbättringsarbete samt utvecklad kunskapsstyrning. har på regeringens uppdrag genomfört en översikt av befintliga kunskapsstöd och en kartläggning av önskemål om och behov av nya kunskapsstöd i förlossningsvården. Som en följd av översikten och kartläggningen arbetar nu myndigheten med att ta fram ett sammanhållet kunskapsunderlag för graviditet, förlossning och eftervård. , Myndigheten för vård- och omsorgsanalys samt SBU har alla pågående uppdrag på området kvinnors hälsa och förlossningsvård. Medlen till regionerna ska användas till att stärka kompetensförsörjningen och bemanningen, se över och utveckla arbetssätten samt förbättra arbetsmiljön. Satsningen på förlossningsvården och kvinnors hälsa omfattar hela vårdkedjan inklusive förebyggande insatser, från mödrahälsovård till eftervård för kvinnan efter graviditet och förlossning. Medlen ska användas för vården till kvinnan under hela processen och bidra till ökad kontinuitet oavsett hur regionen valt att organisera vården. Även frågan om stärkt vård för personer som utsatts för sexuella övergrepp tas upp i överenskommelsen. genomförde SKR en kartläggning av hur vården kan stärkas för att bättre möta behoven hos sexuellt våldsutsatta personer samt för kvinnor och flickor som utsatts för könsstympning. I kartläggningen framkommer att det finns viktiga förbättringsmöjligheter i såväl det akuta som det långsiktiga omhändertagandet. kommer SKR utifrån kartläggningens slutsatser att fortsätta stödja regionerna i deras arbete att stärka vården till personer som utsatts för sexuella övergrepp. Arbetet med att stärka vården bör inkludera ökad tillgänglighet för en mer jämlik vård. Totalt omfattar överenskommelsen . Förlossningsvård och vård gällande kvinnors hälsa enligt budgetpropositionen Av budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 9, s. 54 f.) framgår följande: Förlossningsvården har haft en ansträngd situation med brist på personal och kontinuitet i vårdkedjan för kvinnan i samband med graviditet och förlossning. Att alla kvinnor får en trygg och säker förlossning är en prioriterad fråga för regeringen. Även andra delar av sjukvården som ansvarar för vård till kvinnor behöver stärkas, bl.a. vad gäller sexualbrottsutsatta och offer för hedersrelaterat våld och förtryck […]. Den pågående satsningen som bidrar till att stärka förlossningsvården och vården gällande kvinnors hälsa kommer därför fortsätta och regeringen avsätter 2020 och beräknar 2020–2022. Regeringens avsikt är att satsningen ska bidra till ökad tillgänglighet till och kvalitet i förlossningsvården och annan vård till kvinnor och ser den som ett viktigt bidrag till att stärka jämställdheten mellan kvinnor och män. Det finns även ett tydligt behov av att utveckla eftervården efter förlossning, vilket kommer att fortsätta vara ett fokusområde . Regeringen ser positivt på det utvecklingsarbete landstingen har startat inom satsningens område och kommer att fortsätta följa området noga. Budgetpropositionen behandlades i socialutskottets betänkande 2019/20:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2019/20:135 och 2019/20:136). Uppdrag om informationssatsning om stöd och vård efter graviditeten Av regleringsbrev för framgår att myndigheten ska genomföra en informationssatsning riktad till gravida och nyförlösta kvinnor om hälsofrågor kopplade till förlossningen med fokus på det stöd och den vård som de kan ha behov av efter graviditeten. Informationen ska vara tillgänglighetsanpassad. Syftet är att öka kännedomen om de situationer och behov som kan uppstå efter en förlossning och därigenom öka tryggheten hos dessa kvinnor. Informationssatsningen ska pågå . Uppdraget ska slutredovisas till () . Motionsyrkanden om kvinnors hälsa behandlades senast i socialutskottets betänkande 2018/19:SoU8 Hälso- och sjukvårdsfrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:233). Motionsyrkanden om mödrahälso- och förlossningsvård behandlades senast i socialutskottets betänkande 2019/20:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2019/20:135 och 2019/20:136). Utskottet ser mycket positivt på den ovan beskrivna pågående satsningen som enligt utskottets bedömning bidrar till att stärka förlossningsvården och vården gällande kvinnors hälsa. Utskottet noterar inledningsvis att en överenskommelse om ökad tillgänglighet och jämlikhet i mödrahälso- och förlossningsvården samt förstärkta insatser för kvinnors hälsa mellan staten och SKR 2020–2022 godkändes . Totalt omfattar överenskommelsen . Utskottet noterar vidare att , Myndigheten för vård- och omsorgsanalys samt SBU har pågående uppdrag på området kvinnors hälsa och förlossningsvård. Bland annat har i uppdrag att genomföra en informationssatsning riktad till gravida och nyförlösta kvinnor om hälsofrågor kopplade till förlossningen. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd, och motionerna bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om cancervård. Jämför reservation 25 (M, SD) och 26 (V). I kommittémotion 2019/20:2916 av m.fl. (M) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att sätta upp högre mål för genomförandet av de standardiserade vårdförloppen. I yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att barn med cancer ska erbjudas en rehabiliteringsplan och psykosocialt stöd.