bet · H701TU11 · 2020-04-17 00:00:00 — Utskottet finner inte skäl att nu ta några initiativ med anledning av motionsförslagen om olika registreringsfrågor, utan hänvisar till vidtagna åtgärder på området och till de ansträngningar som görs för att stävja fordonsrelaterad brottslighet. Vad gäller frågan om stulna registreringsskyltar vill utskottet framhålla att det ser allvarligt på problemet och utgår från att ansvariga myndigheter fortsätter att följa dessa frågor. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2019/20:1592 (C), 2019/20:1769 (C) yrkande 5, 2019/20:3031 (S) och 2019/20:3249 (C) yrkande 19. Tillstånd för virkesupplag vid allmän väg Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att den bör dels verka för en återgång till en ordning där det inte tas ut några avgifter för tillstånd till virkesupplag utmed allmän väg, dels verka för att underlättar administrationen för skogsföretagen via ytterligare utveckling av exempelvis e-tjänster och generella tillstånd i samband med ansökan om tillstånd för virkesupplag utmed allmän väg. Jämför reservation 35 (S, V, L, MP). Avgift för prövning av ansökan om upplag av virke och skogsbränsle längs allmänna vägar ska tas ut i enlighet med vägförordningen (2012:707). tog ut en sådan ansökningsavgift, men i samband med övergången till e-tjänster 2012 slutade att ta ut avgiften. Efter påpekande från internrevisionen på började myndigheten att ta ut en avgift igen . Ansökningsavgiften för virkesupplag är . Den omfattar handläggning av ärendet och återbetalas inte om det skulle bli avslag på ansökan. Vid utskottets sammanträde lämnades ett förslag till utskottsinitiativ om avgiftsfrihet för virkesupplag vid allmän väg (utskottets prot. 2019/20:17). Utskottet beslutade vid utskottssammanträdet att fortsätta med beredningen av förslaget i syfte att ta ett utskottsinitiativ i frågan (prot. 2019/20:25). För att få lägga upp virke intill en allmän väg krävs tillstånd enligt 43 § väglagen (1971:948). I lagen anges att inom ett vägområde får inte utan väghållningsmyndighetens tillstånd uppföras byggnader, göras tillbyggnader eller utföras andra anläggningar eller vidtas andra åtgärder som kan inverka menligt på trafiksäkerheten eller vara till olägenhet för vägens bestånd, drift eller brukande. I samband med tillstånd får väghållningsmyndigheten utfärda de föreskrifter som behövs. Ett tillstånd kan när som helst återkallas. Om tillstånd saknas eller har återkallats får väghållningsmyndigheten vidta de åtgärder som behövs för rättelse. Enligt 6 kap. 8 § vägförordningen (2012:707) tas i vissa fall ut en avgift för prövning av ansökan enligt väglagen. Detta gäller bl.a. prövning av ansökan om att lägga upp virke intill en allmän väg. För ansökningsavgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i avgiftsförordningen (1992:191). För tillstånd för åtgärder som kan inverka menligt på trafiksäkerheten eller vara till olägenhet för vägens bestånd, drift eller brukande tillämpas avgiftsklass 4, utom för sådana tillstånd som avser uppförande av väderskydd för kollektivtrafik. Enligt avgiftsförordningen får en myndighet ta ut avgifter för varor och tjänster som den tillhandahåller bara om det följer av en lag eller förordning eller av ett särskilt beslut av regeringen. När det är särskilt föreskrivet gäller följande för avgifter som statliga myndigheter ska ta ut för prövning av ärenden. Avgiftsklassernas storlek varierar mellan (avgiftsklass 1) och (avgiftsklass 10). Tillstånden för prövning av upplag av virke och skogsbränsle ligger i avgiftsklass 4, vilket innebär en avgift på . Enligt avgiftsförordningen ska myndigheter regelbundet se över att rätt avgiftsklass tillämpas för myndighetens ansökningsavgifter och meddela regeringen när det finns behov av att byta avgiftsklass. En avgift ska betalas när ansökan lämnas in. Om inte detta sker ska sökanden vara skyldig att betala avgiften inom . Följs inte föreläggandet ska ansökan avslås. För att lägga upp virke vid en allmän eller enskild väg måste man ha tillstånd. Frågan om tillstånd beror på om upplaget placeras inom eller utanför vägområdet och om det är vid allmän eller enskild väg. Vid allmän väg krävs tillstånd enligt väglagen. ska kontaktas när det gäller upplag inom vägområdet. Det är då region som beslutar enligt 43 § väglagen. lämnar dels generella tillstånd, dels särskilda tillstånd: – Generella tillstånd för upplag inom vägområdet gäller för flera vägar inom ett helt län för två kalenderår i taget. Denna möjlighet gäller på vägar som har en högsta tillåten hastighet och en trafikmängd på högst 2 000 fordon i genomsnitt . – Särskilda tillstånd krävs för varje upplag vid vägar där det inte är möjligt att få ett generellt tillstånd eller att följa säkerhetsbestämmelserna. tillstånd gäller enbart upplag av virke eller skogsbränsle. De gäller inte för flisning, lastning eller lossning. Tillstånden ska innehålla detaljerade föreskrifter om vad som gäller. När det gäller upplag utanför vägområdet ska markägaren och kontaktas. Om virket helt och hållet ska ligga utanför vägområdet är det som beslutar enligt 47 § väglagen. Denna bestämmelse gäller inom från vägområdet, men för vissa större vägar har avståndet ökats . För enskilda vägar gäller väghållarens instruktioner. När det gäller upplag inom vägområdet ska väghållaren, som ofta är en vägsamfällighet, kontaktas. När det gäller upplag utanför vägområdet ska markägaren kontaktas. bildades en arbetsgrupp för frågor om upplag av virke och skogsbränsle. I gruppen ingår representanter för skogsbruket, åkerinäringen och . Gruppen har arbetat med informationskampanjer och tagit fram utbildningsmaterial. Även studier och utvärderingar har genomförts. Gruppen kan ses som ett nätverk med gemensamma mål, dvs. hög trafiksäkerhet och ett rationellt skogsbruk. har tillsammans med skogsbruket, Skogforsk och () utarbetat en instruktion som beskriver hur man ska placera och lägga upp virke och skogsbränsle vid väg, så att det är både trafiksäkert och praktiskt för hanteringen. Instruktionen gäller för både allmänna och enskilda vägar. Den riktar sig dels till den som ska planera och utforma upplaget, dels till den som ska lägga upp eller hämta virket eller skogsbränslet. I instruktionen betonas att alla har ansvar för säkerheten i sin del av kedjan. Utskottet kan inledningsvis konstatera att enligt vägförordningen ska ta ut avgifter vid ansökningar om att inom vägområde vidta åtgärder som kan inverka menligt på trafiksäkerheten eller vara till olägenhet för vägens bestånd, drift eller brukande. Utskottet kan konstatera att ansökningarna om upplag av virke och skogsbränsle var avgiftsfria till , då började ta ut avgifter igen. Utskottet har från olika företrädare för skogsbranschen inhämtat att återinförandet av avgiften medför flera olika typer av kostnader och förluster, vilka drabbar dels skogsbruket, dels den enskilda skogsägaren som de dessutom gör det svårare att nå övergripande klimat- och miljömål. Det finns totalt ca 236 000 upplag, varav de flesta ligger vid enskilda vägar. Uppskattningsvis mellan 2 400 och 3 600 upplag placeras vid allmän väg . Skogforsk har uppskattat att återinförandet av avgifter kommer att leda till ökade kostnader på mellan ca 7 och . För den enskilda skogsägaren kan avgiftskostnaderna motsvara av intäkten för virket vid små leveranser. Enligt Skogforsk kan avgiften leda till minskad transportoptimering och sämre transporteffektivitet, och Skogforsk lyfter bl.a. fram att avgifterna kan leda till ett osäkert flöde till industrin. Avgifterna kan vidare leda till minskade aktiviteter när det gäller t.ex. avverkningar i beteshagar, rekreationsområden, barkborre- och stormskadad skog samt naturvårdsåtgärder. Utskottet konstaterar att det finns en enighet inom skogsbruket om att ett ansökningsförfarande även i fortsättningen ska tillämpas. Samverkan har skett länge och uppskattas av alla parter, och dialogen uppges vara god. Utskottet konstaterar vidare att fokus för samarbetet mellan skogsbranschen och är både trafiksäkerhet och rationell hantering för skogsbruket och skogsindustrierna. Alla aktörer betonar vikten av att placera och lägga upp virke och skogsbränsle vid väg så att det är både trafiksäkert och praktiskt för hanteringen. Av den gemensamma instruktion som och skogsbranschen har tagit fram framgår att de största riskmomenten finns i samband med lastningsarbetet, när lastbilarna står utmed trafikerade vägar. Planeringen av upplagsplatsen har därför en avgörande betydelse. Det är viktigt att upplaget placeras och utformas trafiksäkert. I första hand bör upplaget placeras så att fordon inte behöver stå på en trafikerad väg när de lastar. Upplag ska ordnas så att risken för att trafikanter kan skadas blir så liten som möjligt. I instruktionen påtalas bl.a. att vägstandard och högsta tillåtna hastighet avgör placeringen, liksom avstånd från korsningar, backkrön och kurvor för att trafikanter ska hinna stanna eller väja för eventuella hinder. Utskottet vill betona vikten av trafiksäkerhet som en rationell hantering för skogsbruket och skogsindustrierna uppnås. Utskottet vill framhålla att det enligt finns ett flertal upplag som saknar tillstånd, vilket givetvis är mycket otillfredsställande. Utskottet konstaterar att Skogforsk gör GIS-analyser för att undersöka hur stora dessa mörkertal är. Från skogsbranschen har det lyfts fram att om processen kring ansökan om tillstånd för virkesupplag är alltför komplicerad och dessutom förenad med kostnader för skogsägarna kan det verka kontraproduktivt på trafiksäkerheten eftersom mörkertalen riskerar att öka. Utskottet vill därför understryka vikten av att underlättar administrationen för skogsföretagen och att avgiften för ansökningar tas bort. Enligt utskottets bedömning skulle det understödja arbetet med att få till stånd trafiksäkra virkesupplag i enlighet med den gemensamma instruktion som har tagits fram av och branschen. Utskottet konstaterar att har uppgett att man inte har något att invända mot avgiftsfrihet men att det i så fall kräver en ändring av bestämmelserna i vägförordningen. Utskottet kan i sammanhanget vidare konstatera att det från skogsbranschen har framförts önskemål om att generella tillstånd ska vara inriktningen. Utskottet har informerats om att de generella tillstånden har utretts inom . har uppgett för utskottet att det är en ambition att de generella tillstånden ska finnas kvar som . Utskottet välkomnar detta besked. Från skogsbranschen har det vidare framförts att måste se till att e-tjänsten används och utvecklas för en rationell och snabb hantering av tillstånd för upplag av virke och skogsbränsle. Det har framförts att handläggningstiden i flera fall är alltför lång. Från uppges att den faktiska handläggningstiden för tillståndsansökningarna är kort men att ärendehanteringen ändå kan ta eftersom hanterar en lång rad andra ärenden. Antalet avslag uppges vara lågt, bl.a. med hänvisning till den dialog som förs med tillsståndssökare, vilket i så fall kan leda till att virkesupplaget flyttas något. avslogs enligt uppgift 7 av ca 1 000 ansökningar. Utskottet vill mot den bakgrunden understryka att återinförandet av ansökningsavgifter är en pålaga som på ett mycket menligt sätt påverkar förutsättningarna för skogsbrukare (markägare) att bedriva ett lönsamt skogsbruk. Detta i sin tur skapar problem med råvaruförsörjningen till svensk skogsindustri – största exportindustri – räknat som nettovärde. Utskottet vill påminna om att innevarande år har och andra statliga myndigheter fått tydliga instruktioner i sina respektive regleringsbrev om att i sin myndighetsutövning underlätta för skogsbruket, bl.a. mot bakgrund av den rådande situationen med svåra och geografiskt spridda angrepp av granbarkborren. Detta är ett allvarligt insektsangrepp som alstrar många och små upplag av virkesråvara. Vid trafikutskottets sammanträde tog utskottet del av , Skogsindustriernas, LRF Skogsägarnas och Skogforsks synpunkter om virkesupplag. Från näringens sida lyfte man fram tre önskemål till ändringar i regelverket. Näringen menar att en ändring bör göras i vägtrafikförordningen (8 §) så att det framgår att det görs undantag från kravet på avgift för tillstånd enligt 43 § väglagen när det gäller inte bara uppförande av väderskydd för kollektivtrafik utan även mellanlagring av skogsvirke av rundvedssortiment eller skogsbränsleråvara såsom grenar och toppar och delkvistade eller okvistade stammar (virkes- eller skogsbränsleupplag). Vidare framfördes att regeringen bör verka för att ges möjlighet att i möjligaste mån tillämpa generella tillstånd för upplag av virke och skogsbränsle, eftersom det skulle göra ärendehanteringen enklare för både skogsbruket och . Dessutom framfördes önskemål om att bör ges i uppdrag att vidareutveckla e-tjänsten för ansökan av virkesavlägg så att hanteringen blir snabbare. Näringen menade att bör vara maximal handläggningstid för virkesupplag. Sammanfattningsvis anser utskottet att den återinförda avgiften är mycket menlig för skogsbruket. Mot bakgrund av detta anser utskottet därför att bör rikta ett tillkännagivande till regeringen som innebär att den – dels bör verka för en återgång till en ordning där det inte tas ut några avgifter för tillstånd till virkesupplag utmed allmän väg – dels bör verka för att underlättar administrationen för skogsföretagen via ytterligare utveckling av exempelvis e-tjänster och generella tillstånd i samband med ansökan om tillstånd för virkesupplag utmed allmän väg. En fossilfri fordonsflotta, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2659 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 14, 2019/20:3264 av m.fl. (C) yrkande 23 och 2019/20:193 av (C) yrkandena 1 och 2, 2019/20:595 av m.fl. (SD) yrkande 22, 2019/20:2746 av m.fl. (L) yrkandena 4 och 7, 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 42, 2019/20:2902 av (M), 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 2, 2019/20:3166 av (SD) yrkandena 2 och 5, 2019/20:3264 av m.fl. (C) yrkandena 10 och 22, 2019/20:3333 av m.fl. (KD) yrkande 18, 2019/20:3347 av m.fl. (SD) yrkande 23 och 2019/20:3351 av m.fl. (L) yrkandena 6 och 7. Vi kan inledningsvis konstatera att vägtrafiken står för av transportsektorns tredjedel av utsläpp. Huvuddelen av utsläppen i vägtrafiken kommer från personbilar och tunga fordon. Vi menar att det därför är särskilt angeläget att minska utsläppen från vägtrafiken om vi ska få ned utsläppen från transportsektorn. Det är utsläppen som ska minska, inte resandet. Bilen är, efter bostaden, många hushålls största investering. Många vill vara med och bidra till ett bättre klimat genom att köpa en miljövänlig bil. Men då måste man också kunna känna sig trygg med att köpet verkligen är miljövänligt. ställs krav på information om bilars bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp vid försäljning och marknadsföring. Dessutom måste information lämnas om producentansvar och hur bilen återvinns. Men det är inte bara dessa faktorer som avgör hur miljövänlig en bil är. För att få en rättvisande bild behöver vi veta hur bilen och dess delar har producerats, hur mycket energi som har gått åt i produktionen och varifrån den energin har kommit. bör man kunna få upplysning om förhållandena vid utvinning av de råvaror som krävs för biltillverkningen. Vi menar att det därför behöver drivas på för krav på utökad information om personbilars totala klimat- och miljöpåverkan vid nybilsförsäljning. Frågan bör framför allt drivas på EU-nivå där andra regelverk för konsumentinformation vid bilköp finns. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. En fossilfri fordonsflotta, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:595 av m.fl. (SD) yrkande 22, 2019/20:2902 av (M) och 2019/20:3347 av m.fl. (SD) yrkande 23 och 2019/20:193 av (C) yrkandena 1 och 2, 2019/20:2659 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 14, 2019/20:2746 av m.fl. (L) yrkandena 4 och 7, 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 42, 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 2, 2019/20:3166 av (SD) yrkandena 2 och 5, 2019/20:3264 av m.fl. (C) yrkandena 10, 22 och 23, 2019/20:3333 av m.fl. (KD) yrkande 18 och 2019/20:3351 av m.fl. (L) yrkandena 6 och 7. Vi kan konstatera att tidigare regeringar har använt sig av stora skattereduktioner för biodrivmedel, vilket har orsakat ett stort bortfall av skatteintäkter. Den bioetanol och biodiesel som används i kommer huvudsakligen från den internationella marknaden, och med hänsyn tagen till förändrad markanvändning är det inte ens säkert att denna import bidrar till minskade nettoutsläpp ur ett globalt perspektiv. Enligt forskning från har flera av de mest använda biodrivmedlen i stället negativ klimatnytta när indirekta effekter och markanvändning räknas med. Ökande användning av biodrivmedel kan indirekt hota orörd skog på andra kontinenter, vilket i sin tur genererar en skuld av koldioxid och metanutsläpp och dessutom utgör ett hot mot den biologiska mångfalden. har en mycket ambitiös reduktionsplikt. Reduktionsplikten som princip är bra men den behöver begränsas kraftigt. Det är viktigt att bibehålla en marknad för bra biodrivmedel som dåliga biodrivmedel som exempelvis palmoljebaserade bränslen skulle kunna fasas ut från den svenska marknaden utan kraftiga prisökningar som följd. Mot bakgrund av detta bör målet om en fossiloberoende fordonsflotta till 2030 ses över. Vi vill peka på att har konstaterat att en förtida utfasning av fossila drivmedel i har ett litet värde globalt, då oljekonsumtionen i stället styrs mot nya marknader. Vi vill framhålla att det finns ett värde i att vänta in utvecklingen för el- och vätgasdrift. Vi vill vidare uppmärksamma frågan om miljözoner för personbilar. Regeringen beslutade att göra det möjligt för kommuner att införa särskilda miljözoner för lätta fordon. Detta ger kommuner rätt att begränsa antalet personbilar i städer. Vi vill betona att förbättrad luftkvalitet i våra städer är viktigt, och luftkvaliteten förbättras dessutom kontinuerligt vilket är glädjande. Men måste nya åtgärder balansera kostnader och avsedd effekt för miljö, klimat och luftkvalitet. Att först ge människor en miljöbilsbonus för att de ska köpa energieffektiva dieselbilar för att rädda klimatet och sedan utestänga dem från våra städer för att förbättra luftkvaliteten är att leka med enskildas privatekonomi. Dessutom överskrider vi inte EU:s gränsvärden för luftkvalitet. Vi vill understryka att nybilsinköp – vid sidan om boendet – är den största investeringen för de flesta människor. Små miljövinster till stor kostnad för enskilda urholkar förtroendet för bra miljöpolitik. Därför bör förutsättningen för att avskaffa miljözoner för personbilar utredas. Vi vill slutligen lyfta fram frågan om elbilar och ljud. Det kan konstateras att gäller EU-förordning 540/2014, vilken kräver att alla el- och hybridbilar som säljs i ska vara försedda med ett akustiskt fordonsvarningssystem (AVAS). Fordonet ska sända ut ljud när bilen är i rörelse och ljudet ska aktiveras automatiskt och låta i hastigheter från noll och när bilen backar. Är bilen försedd med förbränningsmotor som används i de aktuella hastigheterna behöver det akustiska varningssystemet inte vara aktiverat. Förordningen gäller för elfordon med fyra eller fler hjul, vilket betyder att elmotorcyklar undantas. Kravet på varnande ljud gäller på nya bilar som säljs fr.o.m. . Den tekniska delen av EU-direktivet beskriver att ljudet som genereras ska vara regelbundet och ge information till trafikanter om ett fordon i rörelse. Ljudet bör även likna ett ljud från ett fordon av jämförbar storlek som är utrustad med en förbränningsmotor. Ljudnivån ska vara minst (A), vilket ungefär motsvarar ljudnivån från en elektrisk tandborste. Vi menar att elbilar bör signalera ljud för att uppmärksamma trafikanter, och behovet berör i synnerhet personer med synnedsättning. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. En fossilfri fordonsflotta, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2019/20:3264 av m.fl. (C) yrkandena 10, 22 och 23, 2019/20:2659 av m.fl. (M) yrkande 5, 2019/20:3333 av m.fl. (KD) yrkande 18 och 2019/20:3351 av m.fl. (L) yrkandena 6 och 7 samt 2019/20:193 av (C) yrkandena 1 och 2, 2019/20:595 av m.fl. (SD) yrkande 22, 2019/20:2659 av m.fl. (M) yrkande 14, 2019/20:2746 av m.fl. (L) yrkandena 4 och 7, 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 42, 2019/20:2902 av (M), 2019/20:3166 av (SD) yrkandena 2 och 5 samt 2019/20:3347 av m.fl. (SD) yrkande 23. Jag vill inledningsvis betona att arbetet för ett klimatneutralt och måste starta underifrån, runt om i alla kommuner och hos alla individer. Vi har alla ett ansvar att bidra och förändra beteenden som inte är långsiktigt hållbara. Vi ska alla bidra och alla ska ges rätt förutsättningar att minska sitt klimatavtryck. Den gröna omställningen är full av fördelar och möjligheter på områden som når långt utanför miljöpolitiken. Som exempel kan nämnas att ökad elektrifiering och utfasning av fossila bränslen ger renare miljö och bättre folkhälsa. Att lyfta fram hälsovinster, utöver klimatvinsten, är viktigt för att öka acceptansen för den nödvändiga omställningen. En annan lokal nytta är potentialen att skapa jobb och företagande på landsbygden. Det svenska lantbruket har nycklarna till bl.a. förnybara drivmedel. För att minska miljöpåverkan men behålla mobilitet måste transporterna bli effektivare, och det behövs mer forskning och introduktion av ny teknik på marknaden. För att bryta beroendet av fossila bränslen och minska klimatutsläppen krävs många olika lösningar och tekniker med mer energieffektiva fordon, en ökad biodrivmedelsanvändning, fordon med nollutsläpp samt nya lösningar med bilpooler och smarta digitala mobilitets- och delningstjänster. Jag konstaterar i sammanhanget att det sker en snabb teknikutveckling, vilket skapar stora möjligheter. Jag vill även starkt understryka att takten i elektrifieringen och utfasningen av fossila bränslen bör öka. som ökar produktionen av förnybara drivmedel bör fossila bränslen helt fasas ut i transportsektorn, med vissa undantag, . Det är också av högsta vikt att de reduktionsplikter som införs för den befintliga vägtrafiken inte blir ett tak för inblandningen. De aktörer som väljer att ha högre andel förnybart i sitt bränsle oavsett transportslag bör premieras för det. Jag vill också lyfta fram frågan om att förbättra möjligheterna för konvertering av bilar till mer miljövänlig drift. Jag menar att det finns skäl att överväga viss konvertering och att bilarna då naturligtvis ska kunna ta del av de stimulansåtgärder som ges till miljöbilar. Om en bilägare väljer att konvertera sin bil ska det kunna finansieras inom ramen för ett skatteavdrag, t.ex. vid investering i solceller och energilagring och laddboxar. Slutligen vill jag framhålla att en energideklaration bör införas på personbilar vid nybilsförsäljning. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. En fossilfri fordonsflotta, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 42 och 2019/20:3333 av m.fl. (KD) yrkande 18, 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2019/20:3351 av m.fl. (L) yrkandena 6 och 7 samt 2019/20:193 av (C) yrkandena 1 och 2, 2019/20:595 av m.fl. (SD) yrkande 22, 2019/20:2659 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 14, 2019/20:2746 av m.fl. (L) yrkandena 4 och 7, 2019/20:2902 av (M),