bet · H701JuU16 · 2020-05-07 00:00:00 — Reglerna syftade till att göra det möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in eller stanna kvar i och att skapa utrymme för kontroll i de fall dessa personer av asylrättsliga skäl inte kan utvisas ur . Bestämmelserna har ändrats och återfinns i lagen om särskild utlänningskontroll. Vid lagens tillkomst konstaterades det att särskilda bestämmelser som ger utrymme för att utvisa sådana utlänningar som bedöms som farliga med hänsyn till risken för terroristhandlingar fortfarande behövs (prop. 1990/91:118 s. 30). Enligt 1 § får en utlänning utvisas om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet eller om det med hänsyn till vad som är känt om personens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. Det krävs inte att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen om särskild utlänningskontroll ska kunna tillämpas. Lagen kan tillämpas även vid befarad brottslig gärning i en främmande stat. Beslut om utvisning enligt lagen meddelas av (2 § första stycket). Frågan om utvisning tas upp på ansökan av Säkerhetspolisen. Enligt 4 § ska ett beslut om utvisning förenas med förbud för utlänningen att utan tillstånd av regeringen återvända till . Förbudet utfärdas för eller utan tidsbegränsning. I 4 a § stadgas att en utlänning som enligt 4 § har förbjudits att återvända till för eller utan tidsbegränsning får ges ett särskilt tillstånd av regeringen att göra ett kort besök här, om besöket gäller synnerligen viktiga angelägenheter. Har en EES-medborgare eller en sådan medborgares familjemedlem förbjudits att återvända till får regeringen helt eller delvis upphäva förbudet, om det finns särskilda skäl för att förbudet inte längre ska gälla (4 b §). I 8 § första stycket föreskrivs att en utlänning får tas i förvar om det finns ett beslut om utvisning enligt lagen eller om det är sannolikt att ett sådant beslut kommer att utfärdas och det finns anledning anta att utlänningen annars kommer att hålla sig undan eller bedriva brottslig verksamhet i eller hans eller hennes identitet är oklar. Om utlänningen är får han eller hon inte utan synnerliga skäl tas i förvar. Under de förutsättningar som anges i första stycket kan utlänningen i stället ställas under uppsikt, om detta är tillräckligt (8 § andra stycket). Om ett utvisningsbeslut inte kan verkställas på grund av att det t.ex. finns risk för dödsstraff eller tortyr i det land som personen ska utvisas till, ska den beslutande myndigheten besluta att beslutet tills vidare inte får verkställas (inhibition) eller bevilja personen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd (10 §). Myndigheten får i ett sådant fall besluta om skyldighet för personen att på vissa tider anmäla sig hos , s.k. anmälningsplikt (11 §). Har utlänningen beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska ompröva utvisningsbeslutet när uppehållstillståndet löper ut (10 § tredje stycket). Enligt 11 a § kan på ansökan av Säkerhetspolisen besluta om anmälningsplikt om ett beslut om avvisning eller utvisning enligt 8 eller 8 a kap. utlänningslagen inte kan verkställas och det finns sådana omständigheter i fråga om utlänningen som avses i 1 § 1 eller 2 lagen om särskild utlänningskontroll. Ett beslut om anmälningsplikt gäller i längst (12 §). Under vissa förutsättningar får en domstol efter treårsfristens utgång besluta om fortsatt anmälningsplikt (14 §). I lagen finns även särskilda bestämmelser om tvångsmedel, t.ex. husrannsakan och hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation (19–22 §§). I 19 § anges att utlänningen får underkastas husrannsakan, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning, om det är av betydelse för att utreda om utlänningen eller en organisation eller grupp som han eller hon tillhör eller verkar för planlägger eller förbereder terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Det är också tillåtet att ta fingeravtryck av utlänningen och fotografera honom eller henne. Säkerhetspolisen eller beslutar om dessa åtgärder. Till fängelse i högst eller, när omständigheterna är mildrande, till böter döms den som hjälper en utlänning som är underkastad förbud att komma in i , den som hindrar eller försöker hindra verkställighet av ett beslut om utvisning enligt denna lag, eller en utlänning som bryter mot anmälningsplikt som har beslutats enligt lagen (23 §). Till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter döms enligt 24 § en utlänning som uppehåller sig i fastän han eller hon enligt ett verkställt beslut om utvisning enligt denna lag inte har haft rätt att återvända hit. Detta gäller dock inte om utlänningen har flytt hit för att undgå förföljelse som avses i 4 kap. 1 § utlänningslagen. I ringa fall ska åtal för brott inte väckas annat än om det är påkallat från allmän synpunkt. Pågående utrednings- och beredningsarbete Översyn av lagen om särskild utlänningskontroll Genom ett beslut uppdrog regeringen åt en särskild utredare att göra en översyn av lagen om särskild utlänningskontroll (dir. 2018:89). Syftet är att åstadkomma en ändamålsenlig, effektiv och överskådlig reglering som är förenlig med ett väl fungerande skydd för grundläggande fri- och rättigheter. Utredaren ska även analysera och ta ställning till vissa ändringar och förtydliganden som Säkerhetspolisen har föreslagit av bestämmelser i utlänningslagen och utlänningsförordningen (2006:97) och som är viktiga för myndighetens arbete med ärenden om utlänningar som har bedömts utgöra ett säkerhetshot. Säkerhetspolisen har särskilt lyft fram bestämmelserna om förvar och uppsikt som problematiska samt pekat på att det finns behov av en möjlighet till interimistiskt beslut om anmälningsplikt. När det gäller vad som behöver förtydligas och förändras i utlänningslagen och utlänningsförordningen har myndigheten lyft fram bestämmelser om återkallelse av uppehållstillstånd, passkrav, främlingspass, verkställande myndighet, uppehållstillstånd på grund av anknytning och undantag från kravet på arbetstillstånd. träffade regeringen och , , och en överenskommelse om åtgärder mot terrorism. En del av överenskommelsen är att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdrag att se över lagen om särskild utlänningskontroll och även utreda hur kontrollen av personer som bedöms utgöra säkerhetshot på ett rättssäkert sätt kan förstärkas, t.ex. genom elektronisk övervakning som ett komplement till dagens verktyg. I utredningsdirektiven framhålls också att beslutade om ett tillkännagivande till regeringen att se över lagen om särskild utlänningskontroll i syfte att lagen ska kunna tillämpas i fler fall än vad som görs (bet. 2017/18:JuU11, rskr. 2017/18:161). I direktiven anförs att sedan lagen om särskild utlänningskontroll infördes har den straffrättsliga lagstiftningen på terrorismområdet utvidgats, bl.a. genom införandet av lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall (finansieringslagen) och lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet (rekryteringslagen). Som konstaterar i sitt tillkännagivande finns det anledning att överväga om lagen om särskild utlänningskontroll bör utsträckas till att gälla även i de fall en utlänning kan befaras komma att begå eller medverka till brott enligt dessa lagar. Utredaren ska därför analysera och ta ställning till om tillämpningsområdet för lagen om särskild utlänningskontroll bör utvidgas till att omfatta brott enligt finansieringslagen eller rekryteringslagen samt, i sådant fall, föreslå en sådan utvidgning. Vidare konstateras i direktiven att även när en utlänning ska utvisas med stöd av lagen om särskild utlänningskontroll kan det finnas anledning att hålla utlänningen i förvar . Nuvarande reglering tar t.ex. inte höjd för en situation där eller ett annat internationellt organ som har behörighet att pröva klagomål från enskilda riktar en begäran till om att verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning ska avbrytas. I en sådan situation ska inhibition utfärdas om inte synnerliga skäl talar mot detta. kan det saknas förutsättningar för fortsatt förvar om förutsättningarna i 10 kap. 4 § andra stycket utlänningslagen inte är uppfyllda. Utredaren ska därför föreslå den förlängning av tidsgränsen för verkställighetsförvar som gällande EU-direktiv på området möjliggör, och som bedöms proportionerlig i avvägningen mellan behovet för säkerhet och skyddet för enskildas fri- och rättigheter. Utredaren ska även analysera och ta ställning till om den omständigheten att en utlänning utgör ett säkerhetshot eller att det finns risk för att utlänningen avviker, håller sig undan eller bedriver brottslig verksamhet, ska kunna utgöra ett skäl för fortsatt verkställighetsförvar . Utredaren ska också, utifrån en avvägning mellan behovet av skydd för säkerhet och skyddet för enskildas fri- och rättigheter, föreslå en möjlighet till interimistiskt beslut om anmälningsplikt. Utredaren ska därutöver bedöma hur kontrollen av personer som ansetts utgöra ett säkerhetshot kan förstärkas, t.ex. genom elektronisk övervakning. Uppdraget ska i sin helhet redovisas (dir. 2018:114). Grunden för regeringens arbete mot terrorism är den nationella strategin mot terrorism (skr. 2014/15:146). Av strategin framgår att målsättningarna när det gäller att hantera konsekvenserna av ett terroristattentat ska vara dels att snabbt och effektivt kunna ingripa mot och avbryta ett pågående terroristattentat, dels att begränsa samhällskonsekvenserna av ett terroristattentat. I strategin beskrivs polisens insatsverksamhet, Försvarsmaktens stöd till polisen, samverkan och koordinering och vilka mål som regeringen ska arbeta mot (s. 28 f.). Som framgår ovan träffade regeringen och , , och en överenskommelse om åtgärder mot terrorism . Det finns även en överenskommelse . redovisade utskottet i ett motionsbetänkande om terrorism (bet. 2018/19:JuU16) att regeringen har genomfört eller påbörjat arbetet med de 29 punkter som slagits fast i överenskommelserna, bl.a. har omfattande ekonomiska satsningar gjorts på rättsväsendet, särskilt på Säkerhetspolisen och . Vidare har polisens insatskapacitet säkerställts genom övningar. Försvarsmakten, och Säkerhetspolisen har haft gemensamma övningar av åtgärder vid terroristattentat i . har arbetet med överenskommelserna fortsatt. Regeringen skriver i regleringsbrev att det alltjämt är särskilt angeläget att verkställer beslut om utvisning på grund av brott. Myndigheten ska även fortsättningsvis redovisa resultaten av verkställighetsarbetet och hur man har säkerställt att detta arbete har skett värdigt, humant, effektivt, enhetligt och rättssäkert. Inrikesminister redovisade följande som svar på en skriftlig fråga (2019/20:310) om personer som hotar säkerhet. Lagen om särskild utlänningskontroll är ett verktyg för att hantera utlänningar som bedöms utgöra säkerhetshot mot . Potentiella terrorister kan hindras från att komma in i eller att stanna kvar i . Regeringen beslutade att utvisa sex personer enligt lagen om särskild utlänningskontroll. I de aktuella ärendena har Migrationsöverdomstolen ansett att det föreligger hinder mot att besluten verkställs. Regeringen får inte avvika från Migrationsöverdomstolens bedömning. När ett utvisningsbeslut är inhiberat på grund av att det föreligger verkställighetshinder kan den person som omfattas av utvisningsbeslutet inte sitta i så kallat verkställighetsförvar. Svensk lag hindrar även att personer sitter i förvar . Det är inte heller förenligt med internationella åtaganden. Även andra europeiska länder har dessa svårigheter i säkerhetsärenden. Förutsättningarna för verkställighet och förekomsten av verkställighetshinder är ofta beroende av omständigheter hänförliga till den enskilde eller förhållandena i ett visst land vilket innebär att de måste hanteras utifrån omständigheterna i varje enskilt ärende. Utvisningsbeslut ska alltid verkställas när så är möjligt. Regeringen och jag arbetar därför aktivt för att undanröja hinder mot verkställighet. Jag kan inte kommentera vilka åtgärder för verkställighet som har vidtagits av regeringen i enskilda ärenden. Det pågår en utredning som ser över bland annat lagen om särskild utlänningskontroll (Ju 2018:08). Syftet är att åstadkomma en ändamålsenlig, effektiv och överskådlig reglering som är förenlig med ett väl fungerande skydd för grundläggande fri- och rättigheter. I vissa avseenden uppfattas lagen om särskild utlänningskontroll som svårtillämpad och lagstiftningen är i behov av en översyn. I en hemställan till regeringen har Säkerhetspolisen efterfrågat att vissa bestämmelser i lagen förtydligas, görs mer ändamålsenliga och att luckor täpps till. De frågor som Säkerhetspolisen har tagit upp i sin hemställan är omhändertagna. Av utredningens direktiv framgår bland annat att utredaren ska överväga hur kontrollen av de personer som bedömts utgöra ett säkerhetshot och som inte kan utvisas förstärks, till exempel genom elektronisk övervakning som ett komplement till den anmälningsplikt som de är ställda under. Det är viktigt att lagstiftningen nu ses över. Mot denna bakgrund ser jag fram emot att utredaren redovisar sitt uppdrag . När det gäller utvisning på grund av brott arbetar regeringen med att tillsätta en utredning i syfte att göra en bred översyn av lagstiftningen om utvisning på grund av brott, med målsättningen att fler brottsdömda än ska kunna utvisas. Inom ramen för denna utredning kommer utredaren även titta på hur man, med bibehållen rättssäkerhet, kan effektivisera verkställigheten av beslut om utvisning på grund av brott. Justitie- och migrationsministern lämnade följande svar på en skriftlig fråga (2019/20:296) om vilka åtgärder som ensidigt förfogar över ministern vidtar för att förhindra att personer som dömts för utvisning på grund av brott släpps fria efter avtjänat fängelsestraff. Det är viktigt att beslut fattade av våra myndigheter också går att verkställa och återvändandefrågorna är därför prioriterade av regeringen. har en rad åtgärder vidtagits för att öka återvändandet, både det frivilliga, som ju är huvuddelen av återvändandet, och det som sker med tvång. Återvändandesambandsmän har placerats ut på ambassader i flera nyckelländer såsom och . Dialog med mottagarländer har bland annat resulterat i ett samförståndsavtal om återtagande med . Förvarskapaciteten har utökats successivt och uppgår nu till 520 platser, vilket är en ökning med . trädde också en lagändring i kraft som ger polisen utökade möjligheter att utföra arbetsplatsinspektioner, vilket har bidragit till att antalet sådana inspektioner har ökat. Detta kommer att underlätta arbetet med att påträffa personer som håller sig undan. pågår också en revidering av återvändandedirektivet som syftar till att effektivisera medlemsstaternas återvändandeförfaranden. har präglats av en hög takt i återvändandet. har nära 80 000 före detta asylsökande lämnat , antingen till sitt hemland eller till ett annat EU-land i enlighet med Dublinförordningen. Det är nästan 1 200 personer . Regelverket om utvisning på grund av brott har inte genomgått några större förändringar . Regeringen har vidtagit olika åtgärder, bl.a. på det straffrättsliga området, som innebär att det i fler fall går att besluta om utvisning av den som döms för ett brott. Ytterligare åtgärder behöver emellertid vidtas och regeringen arbetar därför med att tillsätta en utredning i syfte att göra en bred översyn av lagstiftningen om utvisning på grund av brott i syfte att fler brottsdömda än ska kunna utvisas. Inom ramen för denna utredning kommer utredaren även titta på hur man, med bibehållen rättssäkerhet, kan effektivisera verkställigheten av beslut om utvisning på grund av brott. Migrationsministern och biträdande justitieministern svarade på en skriftlig fråga om reglerna för utvisning av EU/EES- medborgare (fr. 2017/18:836). Hon gav följande svar. har frågat mig om jag avser vidta någon särskild åtgärd i syfte att se över reglerna för utvisning av EU/EES-medborgare. Unionsmedborgarskapet ger varje unionsmedborgare en långtgående rätt att uppehålla sig och fritt röra sig inom medlemsstaterna. EU:s rörlighetsdirektiv anger under vilka förutsättningar denna rätt kan inskränkas. För den unionsmedborgare som gör sig skyldig till brott gäller bl.a. att utvisning får ske av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. är i detta avseende bundet av direktivet. har prövat innebörden av rörlighetsdirektivet och angett vad som ska krävas för att principen om rätten till fri rörlighet ska få inskränkas. Enligt domstolens rättspraxis ska principen ges en vid tolkning. Undantaget avseende allmän ordning och säkerhet utgör med andra ord en avvikelse från den grundläggande principen. Av praxis följer vidare att undantaget ska tolkas restriktivt samt att räckvidden av undantag från den fria rörligheten inte kan bestämmas ensidigt av medlemsstaterna. Jag ser med anledning av detta inget skäl att vidta några särskilda åtgärder i frågan. svarade migrationsministern och biträdande justitieministern på en skriftlig fråga (2017/18:868) om utvisning på grund av brott och anförde följande. har frågat mig om jag avser att ta något initiativ för att utvisning på grund av brott ska bli aktuellt i fler fall än . För att utvisa en person på grund av brott krävs bl.a. att han eller hon döms för en gärning som kan leda till fängelse. Har personen inte tidigare gjort sig skyldig till brott ställs ett större krav på brottets allvar. Normalt krävs att straffvärdet överstiger fängelse . Det måste finnas en balans mellan de reaktioner ett brott ska medföra och brottets allvar. Det är rimligt att det krävs ett allvarligt brott eller en risk för fortsatt brottslighet för att utvisa någon. Ordningen är väl avvägd och säkerställer en rimlig proportionalitet mellan brott, påföljd och särskild rättsverkan i form av utvisning. Jag avser därför inte att vidta någon åtgärd i frågan. Utredningen om utlänningsärenden med säkerhetsaspekter överlämnade Utredningen om utlänningsärenden med säkerhets-aspekter sitt betänkande Ett effektivare regelverk för utlänningsärenden med säkerhetsaspekter (SOU 2020:16). En helt ny lag Utredningen föreslår att lagen om särskild utlänningskontroll ersätts av en ny lag, lagen om särskild kontroll av vissa utlänningar. Den nya lagen – som i likhet med den nuvarande ska gälla i stället för utlänningslagen för utlänningar som utgör ett kvalificerat säkerhetshot – är betydligt mer självständig i förhållande till såväl utlänningslagen som . En utlänning ska, enligt den nya lagen, kunna utvisas om han eller hon kan antas komma att göra sig skyldig till en gärning som är belagd med straff enligt den föreslagna terroristbrottslagen (2021:000). Kravet för att utvisa på denna grund är lägre än enligt den nuvarande lagen. Hänvisningen till terroristbrottslagen görs dessutom generell, så att inte enbart terroristbrott omfattas. Även risken för att utlänningen kan komma att begå andra terrorismrelaterade brott, t.ex. finansiering av eller rekrytering till terrorism, kan alltså hädanefter leda till utvisning. Om fler gärningar straffbeläggs i terroristbrottslagen kommer de därmed automatiskt att också kunna leda till utvisning. En utlänning får även utvisas om han eller hon på annat sätt än på grund av risken för terrorismrelaterade gärningar kan utgöra ett allvarligt hot mot säkerhet. Säkerhetspolisen ska även i fortsättningen initiera ett ärende om utvisning hos , som beslutar i första instans om utlänningen ska utvisas. Verkets beslut får på samma sätt som överklagas till regeringen. Säkerhetspolisen ska verkställa alla beslut om utvisning enligt den nya lagen, men får ge i uppdrag att sköta den praktiska hanteringen. Ett beslut om utvisning ska alltid innehålla ett förbud för utlänningen att återvända till . Som utgångspunkt ska återreseförbudet gälla utan tidsbegränsning, men tidsbegränsade förbud kan förekomma. Om en utlänning har utvisats, men det finns verkställighetshinder enligt 12 kap. 1–3 a §§ utlänningslagen eller utvisningsbeslutet av någon annan särskild anledning inte bör verkställas, ska den beslutande myndigheten förordna att utvisningsbeslutet tills vidare inte får verkställas (inhibition). Endast om det finns särskilda skäl får myndigheten i fortsättningen bevilja utlänningen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som då får gälla i högst . När tillståndet löper ut ska inte längre ompröva utvisningsbeslutet, utan endast pröva verkställighetsfrågan. Det blir möjligt för en utlänning som har utvisats att hos regeringen ansöka om att få utvisningsbeslutet upphävt. Utvisningsbeslutet ska då ha verkställts, vilket innebär att utlänningen befinner sig utanför . Ansökan får göras tidigast . Utredningen föreslår att förutsättningarna för att få ta en utlänning i förvar förtydligas. En utlänning får tas i förvar antingen om det är sannolikt att han eller hon kommer att utvisas eller det redan finns ett utvisningsbeslut och förvar behövs för att förbereda eller genomföra verkställighet av beslutet. För en utlänning som har fyllt krävs det dessutom att det finns anledning att anta att utlänningen annars avviker, håller sig undan eller på annat sätt hindrar verkställigheten eller utövar brottslig verksamhet i , eller att utlänningens identitet är oklar. För att ta ett barn i förvar krävs det i stället att det finns en betydande risk för att barnet annars avviker, håller sig undan eller på annat sätt hindrar verkställigheten eller utövar brottslig verksamhet i . Migrationsöverdomstolen ska inte längre besluta om förvar. I stället är , regeringen eller Säkerhetspolisen behörig myndighet, beroende på hur långt handläggningen har kommit. Tiden som en utlänning får hållas i förvar ändras dels genom att det tydliggörs att förvar alltid ska pågå , dels genom att tidsgränserna för verkställighetsförvar förlängs avsevärt och att möjligheterna till förlängning utvidgas. En utlänning som har fyllt får i fortsättningen hållas i verkställighetsförvar i högst . Under särskilda förhållanden får förlängas till maximalt . Även tiden för när förvarsbeslut ska prövas på nytt förlängs, vid sannolikhetsförvar och vid verkställighetsförvar. Så länge utlänningen hålls i förvar ska beslutet kontinuerligt prövas på nytt inom samma tider. Ett beslut om förvar ska verkställas av Säkerhetspolisen. Myndigheten får dock möjlighet att vända sig till för att få hjälp med den praktiska hanteringen. Det införs ett förbud mot att placera barn som hålls i förvar i fängelseliknande anläggningar. En utlänning som inte har fyllt ska i stället placeras i . Ett barn som hålls i förvar enligt den nya lagen får avskiljas från andra förvarstagna, om det är nödvändigt för att upprätthålla ordningen och säkerheten i lokalen. Reglerna om uppsikt förtydligas också, bl.a. genom bestämmelser om vad uppsikt innebär. Ett beslut om uppsikt ska även kunna innefatta ett förbud för utlänningen att lämna ett visst område, vistelseområdet. Tvångsmedel och andra tvångsåtgärder Tvångsmedel ska enligt den nya lagen få användas oavsett om utlänningen har utvisats på grund av att han eller hon kan komma att göra sig skyldig till en terrorismrelaterad gärning eller för att han eller hon på annat sätt utgör ett allvarligt hot mot säkerhet. Det är en utvidgning i förhållande till . Utöver de tvångsmedel som Säkerhetspolisen har tillgång till, får myndigheten enligt den nya lagen ansöka om tillstånd till hemlig kameraövervakning. Säkerhetspolisen ges också rätt att i vissa fall undersöka och kopiera innehållet i elektronisk kommunikationsutrustning som påträffas. Det blir även möjligt för Säkerhetspolisen att söka tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation för att lokalisera en utlänning som inte har fullgjort sin anmälningsskyldighet.