bet · H701JuU29 · 2020-04-24 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 46. Gatuprostitutionen i har halverats sedan sexköpslagen infördes , men det saknas ännu tillräckligt skydd, exitprogram, rehabilitering och återanpassning för kvinnor och flickor som befinner sig i prostitution, som vill lämna prostitution och som befinner sig i riskzonen för prostitution. Insatser behöver riktas mot särskilt utsatta grupper och det behövs bättre information om sexköpslagen i och internationellt. Arbetet med människohandel, koppleri och sexköp behöver prioriteras av polisen så att fler fall upptäcks och lagförs. Nationell strategi mot människohandel, punkt 10 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3345 av m.fl. (L) yrkande 30 och 2019/20:3359 av m.fl. (L) yrkande 4. har nationella operativa avdelnings underrättelsetjänst i samverkan med socialsekreterare från polisens prostitutionsgrupp i arbetat genom att leta upp unga personer på internetforum och erbjuda stöd och hjälp samt att upptäcka om brott, t.ex. köp av sexuell handling, har begåtts och i så fall inleda förundersökning för att lagföra förövarna. Deras arbete måste stärkas och underlättas genom att parallellt med kartläggning och kunskapsinhämtning upprätta en ny nationell strategi mot sexuellt utnyttjande mot ersättning och människohandel med barn. Av GRETAs[1] rapport framgår att man är positiv till att upprätta ett nationellt stödprogram för personer som fallit offer för människohandel och inrätta specialiserade polisenheter för bekämpning av människohandel. Polis och andra relevanta aktörer i uppmanas till en mer proaktiv strategi för att identifiera potentiella offer för människohandel. Samtliga dessa delar måste även innefatta ett barnrättsperspektiv, särskild ansträngning bör riktas mot att identifiera och stötta barn som offer för människohandel. Detta arbete bör bli en del av den nationella strategi jag föreslår ovan. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det jag nu har anfört. Nationellt center för försvunna och utnyttjade barn, punkt 11 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3345 av m.fl. (L) yrkande 32. Det förekommer att barn avviker från boenden där de placerats av samhället. Ju fler placeringar ett barn har bakom sig desto större är risken att barnet försvinner enligt internationell forskning. Barn som migrerat till är en särskild riskgrupp för försvinnanden. Vissa barn som migrerar till försvinner redan innan de sökt asyl eller på annat sätt gett sig till känna för myndigheterna, andra gör det . Barn som är försvunna lever i en mycket utsatt situation. Det är ett mycket hårt liv och många lever på gatan. finns inget samordnat system för att barn som försvinner ska uppmärksammas och i vissa fall letar ingen. I finns organisationen center for missing and exploited children (NCMEC) som stöd för polis och socialtjänst såväl när barn försvinner som när de utsätts för övergrepp. Även bör inrätta en motsvarande funktion, och den institution, socialtjänst eller person som tagit över vården av ett barn bör bli skyldig att rapportera om ett barn försvinner både till polis och till ett sådant nationellt centrum efter att barnet har försvunnit. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det jag nu har anfört. Rättsväsendets arbete mot människohandel, punkt 12 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3345 av m.fl. (L) yrkande 33. Det är mycket viktigt att barnperspektivet alltid finns närvarande i arbetet mot människohandel och sexhandel. Offrens utsatthet vid denna form av brottslighet är än större när det handlar om barn. Det behöver finnas god kunskap om kommersiell sexuell exploatering av barn i hela rättskedjan, från poliser och åklagare till domstolsväsendet. För att upptäcka och förebygga sexualbrott mot barn behöver även andra som arbetar med barn, exempelvis de inom och skolhälsovården, höjd kunskap. Jag anser att det är viktigt att kunskapen om barns rättigheter och utsatthet för kommersiell sexuell exploatering förmedlas till alla som arbetar med barn, också till dem som i sin framtida profession kommer att möta och arbeta med barn. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det jag nu anfört. Kartläggning av sexuellt utnyttjande av barn mot ersättning, punkt 13 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3359 av m.fl. (L) yrkande 3. Det saknas systematiska undersökningar om barns erfarenhet av människohandel genom sex mot ersättning. Den kunskapen behövs och ansvaret för den måste samordnas. Jag vill att en aktör ges ett övergripande nationellt ansvar för att kartlägga barns erfarenheter av sex mot ersättning. Med den kunskapen underlättas arbetet med att förhindra, lokalisera och identifiera att barn och unga blir sexuellt utnyttjade mot ersättning. Förenkla utfärdandet av kontaktförbud, punkt 14 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:823 av m.fl. (SD) yrkande 1. Vi anser att det är alldeles för svårt för utsatta kvinnor att få en ansökan om kontaktförbud beviljad mot en man som riskerar att utsätta henne för kvinnovåld. Som ett resultat av detta får en stor del av alla som ansöker om kontaktförbud avslag. Kontaktförbudet har ett viktigt signalvärde, som dock går förlorat när en så stor andel av ansökningarna inte går igenom. Än värre än den låga andelen beviljade ansökningar är att skillnaderna är geografiskt markanta. Beroende på var en ansökan om kontaktförbud lämnas in kan risken att få avslag dubbleras och mer därtill. Vi vill att lagstiftningen ska ändras så att det blir betydligt lättare än för utsatta kvinnor att få kontaktförbud utfärdade. När detta görs vill vi även att lagstiftningen utformas så att sannolikheten att få en ansökan om kontaktförbud beviljad blir mer rättssäker och att regelverket får en mer enhetlig tillämpning över landet. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu har anfört. Skärpt straff för överträdelser av kontaktförbud, punkt 15 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:823 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 3. Straffet för att bryta mot ett kontaktförbud av normalgraden är böter eller fängelse i högst . För att kontaktförbudet ska ge resultat krävs det att straffet blir så pass kännbart att få vill riskera att överträda det. Vid sidan av att det ska bli lättare för kvinnor att få kontaktförbud utfärdade vill vi därför även att straffet för överträdelse skärps genom att minimistraffet sätts till fängelse i enlighet med vad utredningen i nära relationer (SOU 2014:49) föreslår. Ansvarsfriheten vid ringa fall av överträdelse har vid tillfällen visat sig vara problematisk. Vi anser därför att det även på denna punkt är rimligt att följa utredningens förslag så att den som överträder ett kontaktförbud av ringa fall döms till böter, förutsatt att kontakten inte kan anses vara klart ursäktlig. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu har anfört. Kontaktförbud med elektronisk övervakning efter avtjänat fängelsestraff, punkt 17 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:823 av m.fl. (SD) yrkande 4. För den som dömts för ett vålds- eller sexualbrott gentemot en närstående finns det med nuvarande och föreslagen lagstiftning ingen möjlighet att utfärda ett kontaktförbud med elektronisk övervakning vid frisläppandet, även om hotbilden är stor. Vi anser därför att det behövs kompletterande lagstiftning som möjliggör detta för att säkerställa att den som blivit utsatt för ett brott ska kunna känna sig trygg. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu har anfört. Ökad användning av kontaktförbud med elektronisk övervakning, punkt 18 (M, SD, KD) av (KD), (M), (M), (M), (SD), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3064 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2019/20:3189 av m.fl. (M) yrkande 23. För att ett kontaktförbud med elektronisk övervakning ska kunna beslutas måste gärningsmannen först bryta mot ett utfärdat kontaktförbud utan elektronisk övervakning. Det vill vi förändra. Brottsutsatta kvinnor ska inte behöva vänta på att ett kontaktförbud bryts innan ett kontaktförbud med elektronisk övervakning beslutas. Beslutet om huruvida ett kontaktförbud ska förenas med elektronisk övervakning ska i stället utgå ifrån en riskbedömning i det enskilda fallet. Det vore både tryggare och mer effektivt. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu har anfört. Skadeståndsnivåer, punkt 21 (M, SD, KD) av (KD), (M), (M), (M), (SD), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:823 av m.fl. (SD) yrkande 14, 2019/20:3068 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2019/20:3348 av m.fl. (KD) yrkande 7. Den som utsatts för brott ska alltid kunna räkna med ett starkt stöd. Den kränkning som brottsoffret utstått efter att ha utsatts för brott bör uppgraderas för att stå i bättre överensstämmelse med de etiska och sociala värderingar som är rådande . Vi vill därför fördubbla nivån på den kränkningsersättning som de som utsatts för bl.a. sexualbrott kan få rätt till. En sådan förändring skulle dessutom på ett tydligare sätt markera att det som brottsoffret utsatts för utgör en överträdelse av brottsoffrets rätt till sin person och integritet. Det är därför positivt att regeringen nu tillsatt en utredning som bl.a. fått i uppdrag att ta ställning till i vilken utsträckning nivåerna på kränkningsersättning bör höjas och hur detta bör åstadkommas. Det är emellertid viktigt att detta arbete också leder fram till en höjd nivå i enlighet med vad vi här anfört. Kränkningsersättning till anhöriga, punkt 22 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 37. Skadestånds- och ersättningsfrågor i samband med brott har diskuterats , senast i samband med att en av föräldrarna till en flicka som dog i terrordådet på i tillerkändes ersättning för sveda och värk, men vägrades kränkningsersättning av tingsrätten. Domen har överklagats. Jag anser att närstående till en person som blir våldsdödad måste anses vara berättigade till ersättning för den upprördhet, sorg, maktlöshet och kränkning av sinnesfriden som någon kan känna om en nära anhörig har dödats genom brott mot dennes person. Man bör därför utreda en möjlighet att införa en bestämmelse i skadeståndslagen som ger anhöriga till våldsdödade rätt till kränkningsersättning. Det är därför positivt att regeringen nu tillsatt en utredning som bl.a. fått i uppdrag att ta ställning till hur efterlevande anhörigas rätt till ideellt skadestånd kan stärkas. Det är emellertid viktigt att detta arbete också leder fram till att en sådan möjlighet införs. Implementering av brottsofferdirektivet, punkt 23 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:142 av m.fl. (V) yrkande 2. Enligt artikel 18 i EU:s brottsofferdirektiv ställs krav på att medlemsstaterna ska begränsa risken för sekundär och upprepad viktimisering vid bl.a. myndighetskontakt, krav som jag anser att inte uppfyller. Den tid det tar för brottsoffer och deras anhöriga att få kontakt med en stödinsats varierar och skiftar kraftigt över landet. Jag ser även allvarligt på att antalet brottsoffer som får stöd från Brottsofferjouren () sedan omorganisation 2015 har minskat kraftigt. Det beror på att antalet förmedlade ärenden från polisen till har sjunkit. På flera håll fungerar polisens förmedling bra, men ambitionsnivån och förutsättningarna måste generellt sett höjas för att alla brottsutsatta ska ha lika goda möjligheter till stöd oavsett var i landet de bor. Enligt 13 a § förundersökningskungörelsen ska polisen bl.a. informera ett brottsoffer om vilka myndigheter, organisationer och andra som kan lämna stöd, hjälp och vård. Skrivningen kan uppfattas som att det är frivilligt för polisen att förmedla kontakten men artikel 8 i EU:s brottsofferdirektiv tydliggör att det inte är en frivillig uppgift. En annan allvarlig brist är bristen på skyddade boenden och riskbedömningen för ärenden där hbtq-personer söker skydd hos socialtjänst. Insatserna för hbtq-personer behöver utökas och målgruppen måste inkluderas i fler begrepp, såsom partnervåld och hedersrelaterat våld. Mot denna bakgrund bör regeringen ta ett helhetsgrepp om frågan om hur EU:s brottsofferdirektiv på bästa sätt ska implementeras och följas i . Stärkt brottsofferperspektiv, punkt 25 (M, KD, L) av (KD), (M), (M), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 25 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2832 av m.fl. (M) yrkande 27. Brottsofferperspektivet behöver stärkas i svenskt rättsväsende. Den som har utsatts för brott ska alltid kunna räkna med ett starkt stöd från samhället. Bakom varje polisanmälan finns, typiskt sett, någon som har utsatts för våld eller hot eller en kränkning av något slag. Någon kan ha drabbats av fysiska såväl som psykiska skador som tar tid att bearbeta och återhämta sig från. Andra lider av såväl praktiska som ekonomiska problem. Det är många som drabbas av ett brott: dels den som utsätts, dels anhöriga och vänner till offret. Detsamma gäller gärningsmännens familjer som hamnar i en utsatt situation. finns det även barn med i bilden. I de fall brott inte kan förebyggas måste samhällets resurser rikta in sig på att minska brottets skadeverkningar och att hjälpa brottsdrabbade. Ekonomisk ersättning är en viktig del i detta arbete. Därför är det angeläget att systemen med kränkningsersättning och brottsskadeersättning fungerar väl. Det bästa vore att kunna säkerställa att människor inte utsätts för brott. Men när det ändå inträffar, måste samhället bistå med stöd och hjälp. Det kan handla om allt från att få tillräcklig information till att få skadestånd. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Polisens återkoppling, punkt 26 (M, C, KD, L) av (KD), (C), (M), (M), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 26 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2832 av m.fl. (M) yrkande 31. Den som utsatts för ett brott ska få den information som behövs med anledning av brottet samt om vilket stöd som finns tillgängligt. Polisen har en viss skyldighet att bistå med information, men vi ser ett behov av att ytterligare förbättra informationen och ge tydligare återkoppling om utredningen. Om en förundersökning läggs ner ska polisen tydligt redogöra för vilka åtgärder som vidtagits och motiven till att ärendet läggs ner. Brottsoffer vid allvarliga brott, punkt 27 (M, C) av (C), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 27 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 36. En grundläggande princip är att den som utsatts för brott både ska ha rätt och möjlighet att få bättre information från rättsväsendet. Det måste också finnas professionell personal som kan ta hand om brottsoffret om det behövs. Jag vill också att en översyn ska göras över hur offer för grov brottslighet, och anhöriga till våldsdödade, kan få stöd när en gärningsperson får permissioner eller friges. Åtgärder bör också vidtas för att tillse att gärningsmän inte kommer undan sitt skadeståndsansvar. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Polisens brottsofferstödjande och brottsförebyggande arbete, punkt 28 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 28 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3348 av m.fl. (KD) yrkandena 5 och 10. Vi vill att det ska finnas en brottsofferstödjande person i varje lokalpolisområde. Den som anmäler ett brott kan på så sätt tidigt få hjälp och stöd. Brottsofferstödjaren bör helst vara en person från brottsofferjouren eller någon annan förening, men det kan också vara en socialsekreterare från kommunen. i län var först i landet med en enhet med fokus enbart på brottsoffren. Brottsofferenheten startade och består till hälften av poliser och till hälften av civila, bl.a. psykologer, jurister och kriminologer. Syftet med enheten är att utveckla hela myndighetens brottsofferstödjande och brottsförebyggande arbete samt att utveckla alla anställdas arbete i dessa frågor. Det handlar bl.a. om att utveckla samverkansformer, finna rutiner, bedriva utbildning samt att genomföra kartläggningar och utvärderingar. Relativt små förändringar i polisens arbetssätt kan göra stor skillnad för att brottsoffret ska orka medverka i en utredning. Exempelvis kan polisen hålla förhör hemma hos den utsatta. Varje polisman har ett viktigt ansvar i det brottsofferstödjande arbetet. I Brottsförebyggande rådets nationella trygghetsundersökning 2016 framkommer att betydligt fler är nöjda med polisens bemötande och tillgänglighet än med den information som de fått om ärendet och med polisens effektivitet vad gäller förmågan att utreda brottet. Vi vill att den som utsatts för ett brott automatiskt ska kontaktas av polisen . Under /16 tillkännagav för regeringen att regeringen ska återkomma till med en redogörelse för vilka åtgärder som vidtagits för att förbättra brottsutredningen, uppföljningen och återkopplingen till brottsoffer. Regeringen har återkommit med en redogörelse i skrivelse 2016/17:75. Regeringen hänvisar till ändringar i förundersökningskungörelsen (1947:948) som bl.a. innebär en stärkt informationsskyldighet till målsäganden generellt under förundersökningen, t.ex. med information om den fortsatta handläggningen av ärendet. De har också gett ett uppdrag till om digital information och anser därmed punkten slutbehandlad. Uppdraget redovisades , men få av de rekommendationer som kommer med är genomförda. Till exempel är varken polisen, kriminalvården eller domstolarna anslutna till tjänsten Mina meddelanden, trots att andra myndigheter som behandlar känslig information, som , och är det. Inte heller har fått i uppdrag att verka för att information till brottsutsatta som presenteras på rättsväsendets webbplatser blir mer likformig och omfattar en beskrivning av hela rättsprocessen eller att ta fram myndighetsgemensam webbinformation riktad till brottsutsatta i regleringsbrevet . Regeringen har helt enkelt gett myndigheten ett uppdrag vars rekommendationer de sedan valt att strunta i. Dessa bör följas upp. Vi menar att den som polisanmält ett brott ska erbjudas rutinmässig kontakt med en brottsofferstödjare. Det är inte säkert att det är direkt efter brottet som den drabbade känner att hon eller han behöver stöd. Därför bör den som polisanmält kontaktas och få återkoppling om vad som hänt med utredningen och återigen få information om möjligheten att träffa en brottsofferstödjare. Polisen behöver bli bättre på att lämna information om vad som händer med utredningen av brottet och vilka åtgärder som vidtagits med anledning av anmälan. Om polis och åklagare avstår från att utreda brottet bör brottsoffret få information om varför detta inte har gjorts. Till följd av tillkännagivande gav regeringen i uppdrag att kartlägga brottsutsattas behov av stöd under brottmålsprocessen och analysera i vilken utsträckning dessa behov kan tillgodoses genom digitaliseringens möjligheter. Resultatet från kartläggning visar att brottsoffer haft svårt att ta till sig information och att de upplevt att de inte fick den information som de behövde vid det aktuella tillfället. I efterhand har det dock visat sig att de fått informationen, men i en standardiserad form. En viktig slutsats, enligt generaldirektör, var att brottsoffer även kan få för mycket information och att informationen inte alltid är relevant i det enskilda fallet. Informationen behöver därför struktureras och anpassas. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Ökad trygghet för de som utsätts för våld i nära relation, punkt 29 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 29 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkandena 50 och 52. De som i sin yrkesroll kan tänkas komma i kontakt med människor som utsätts för våld i nära relationer måste ha grundläggande kunskaper och förståelse t.ex. för den normaliseringsprocess som kan ske. Det behövs löpande utbildningsinsatser som säkerställer att rektorer, lärare och studie- och yrkesvägledare och andra anställda vid skolor har kunskap om och aktivt arbetar mot sexuella trakasserier, könsrelaterat våld och kränkningar. Det behövs också mer spetskunskap hos sjukvårdspersonal om sexuella övergrepp. Trots de stora insatser som görs frivilligt inom tjej- och kvinnojourerna går många av dessa på knäna. För att de som polisanmäler våld i nära relation ska kunna känna sig trygga vill vi också att anmälaren ska få brottsoffersstöd från polisanmälan. Vi vill också att elektronisk fotboja ska kunna användas vid fler fall av kontaktförbud och att rutinerna för risk- och hotanalyser som görs hos polisen vid anmälan om våld i nära relationer, följt av handlingsplaner och stöd, ska ses över. En grupp som är väldigt utsatt är de kvinnor som utsätts för våld efter att de har beviljats uppehållstillstånd i på grund av anknytning. Den så kallade tvåårsregeln vid anknytningsförhållanden i utlänningslagen föranleder att just många utländska kvinnor pressas att stanna kvar i en relation där misshandel förekommer. I har vi i teorin en nolltolerans mot våld när det gäller svenska kvinnor och kvinnor som har permanent uppehållstillstånd i , men en helt annan standard när det gäller kvinnor som kommer hit via anknytning under tillfälligt uppehållstillstånd. Nolltolerans ska gälla även för kvinnor som har beviljats uppehållstillstånd i på grund av anknytning. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det vi nu anfört. Brottsofferjourer, punkt 30 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 30 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2832 av m.fl. (M) yrkande 30 och 2019/20:3348 av m.fl. (KD) yrkande 1. Brottsofferjourernas förutsättningar att hjälpa brottsutsatta är olika i olika delar av landet.