bet · H701FöU7 · 2020-04-01 00:00:00 — I motion 2019/20:2879 av Boriana (M) hänvisas till förordning (2007:860) med instruktion för () där det stipuleras att säkerhetsutredningar ska ledas av myndighetschefen eller av en haveriutredare som är jurist och har domarerfarenhet samt att generaldirektören ska vara jurist och ha domarerfarenhet. Motionären anför att kravet på domarerfarenhet är omodernt och föreslår därför att kravet i förordningen med instruktion för SHK slopas. I 1 § förordningen (2007:860) med instruktion för anges att ”genomför undersökningar enligt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor och samverkar med berörda myndigheter i deras olycksförebyggande verksamhet. samverkar även med myndigheter och organisationer i andra länder i frågor som ligger inom myndighetens verksamhetsområde.” I paragrafen anges vidare: ”är behörig myndighet för säkerhetsutredningar enligt och rådets förordning (EU) nr 996/2010 av om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart och om upphävande av direktiv /56/EG.” Enligt 4 § ska minst en av haveriutredarna vid myndigheten vara jurist och ha domarerfarenhet. Undersökningar och säkerhetsutredningar som avses i 1 § leds av myndighetschefen eller av en haveriutredare som är jurist och har domarerfarenhet (6 §). Enligt 10 § ska generaldirektören vara jurist och ha domarerfarenhet. Statens () utredningar syftar inte till att fördela skuld eller ansvar. Enligt instruktionen för myndigheten har regeringen valt att ange att undersökningar och säkerhetsutredningar ska ledas av myndighetschefen eller av en haveriutredare som är jurist och har domarerfarenhet. Utskottet gör ingen annan bedömning än regeringen och har inte heller något underlag för att föreslå några ändringar i fråga om detta. som tillsynsmyndighet för svavelförordningen Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande i fråga om som tillsynsmyndighet för svavelförordningen. Jämför reservation 27 (SD). I kommittémotion 2019/20:671 av m.fl. (SD) anförs att miljöarbetet till sjöss är en viktig del för bättre miljö, bl.a. inom ramen för den s.k. svavelförordningen (2014:509). Genom att kontrollera att denna förordning efterlevs kan stora miljövinster göras. är Transportstyrelsen tillsynsmyndighet för svavelförordningen. I motionen föreslås att får denna roll i stället eftersom de har bäst förutsättningar att sköta tillsynen, enligt motionärerna (yrkande 46). Som svar på fråga 2019/20:937 av (SD) om svavelförordningen svarade miljö- och klimatminister följande: Det är djupt oroande när de regler som är uppsatta för att skydda människors hälsa och miljön inte följs. Regeringen arbetar därför aktivt för att förbättra regelefterlevnaden. Eftersom det finns starka ekonomiska incitament för att bryta mot svavelreglerna behövs ett fungerande sanktionssystem för att säkerställa att bestämmelserna följs. Regeringen införde därför miljösanktionsavgifter för överträdelser av svavelförordningen. Sanktionssystemet har varit på plats för att effekten av det säkert ska kunna utvärderas. De mätningar som görs visar dock på en väldigt hög efterlevnad. hänvisar i sin fråga till siffror som baserar sig på uppgifter . Nyare mätningar och visar att av alla fartyg nu följer reglerna. Sammantaget är det därför inte aktuellt att göra en förflyttning av tillsynsansvaret. Införandet av sanktionsavgiften sänder en tydlig signal till rederierna om att regeringen ser med största allvar på frågan och jag förutsätter att redarna kommer att fortsätta ta sitt ansvar och följa de regler som gäller i svenska vatten. Jag kommer att följa frågan noggrant (M2020/00223/Kl). Utskottet finner att eftersom ett liknande förslag prövades i utskottet i samband med att regeringens budgetproposition bereddes (bet. 2019/20:FöU1) och förslaget om att ge utökade anslag och uppgifter inte fick stöd – samt att regeringen arbetar aktivt med frågan i övrigt – finns det för närvande inte anledning att ompröva beslut. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsförslag som beretts i förenklad ordning. Jämför det särskilda yttrandet (M, SD, C, KD, L). I betänkandet behandlas motionsförslag som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . Under /19 har detta gjorts i betänkandena /19:FöU4 och 2018/19:FöU7, men det har också gjorts i betänkande 2019/20:FöU1, och har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet står fast vid sina senaste ställningstaganden, och det finns inte heller andra skäl att åter behandla motionerna i vanlig ordning. Motionerna avstyrks därför. Totalförsvaret, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3262 av m.fl. (C) yrkandena 10 och 11. har totalförsvarsperspektivet saknats när verksamhet har utvecklats, och mycket verksamhet har också avvecklats som en konsekvens av detta. Det betyder att sårbarheter har byggts in i verksamheter som kan behövas under en längre kris eller höjd beredskap och ytterst krig. För att undvika att denna situation fortsätter är det viktigt att fler verksamheter beaktar totalförsvarsperspektivet när verksamheten planeras och genomförs. Totalförsvarsperspektivet behöver därför genomsyra fler politikområden och samhällssektorer så att sårbarheter inte byggs in i samhällsviktig verksamhet. föreslog den parlamentariska kommittén för förbättrat skydd för totalförsvarsverksamhet att det införs en uttrycklig skyldighet i lag för kommuner och regioner att beakta totalförsvarets krav i sin verksamhet. Jag stöder det kravet och föredrar att detta införs i kommunallagen framför lagen om extraordinära händelser. Staten kan och bör i så stor utsträckning som möjligt också vara tydlig i sina förväntningar om vad det är det civila försvaret ska klara av, och . Jag föreslår sammanfattningsvis att ställer sig bakom det som anförs i motionen om totalförsvarets utveckling och att det ska ses över möjligheterna för en lagstadgad skyldighet för kommuner och regioner att beakta totalförsvarets krav i sin verksamhet. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Frivilligas roll i totalförsvaret, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2737 av m.fl. (M) yrkande 14. Vi anser att det för att försvara mot yttre hot krävs en professionell kärna och ett folkligt djup. Frivilliga är med och bär upp krisberedskapen och det civila försvaret. Vi behöver både militärt försvar och civilt försvar, och vi behöver både yrkeskunnande och frivilliga krafter. De frivilliga försvarsorganisationerna fyller en betydande roll för den civila delen av totalförsvaret. Det finns också frivilliga som inte vill lägga all sin tid på detta utan i stället kunna vara en extra kraft när det väl gäller, t.ex. vid bränder, större elavbrott och översvämningar. måste kunna ta vara på denna frivillighet. Det finns goda exempel på detta, såsom de frivilliga resursgrupperna och det lokala initiativet Förstärkt medmänniska. Vi anser att det i den proposition om totalförsvaret som regeringen har aviserat bör finnas med förslag på hur frivilliga resurser med grund i krisberedskapen kan tas till vara i totalförsvaret. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Stärkt krisledningsförmåga, punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2737 av m.fl. (M) yrkande 1. Vi anser att den svenska modellen med självständiga och sinsemellan likställda myndigheter har många fördelar. Det kan dock försvåra snabba och resoluta ingripanden när en kris uppkommer som spänner över flera myndigheters ansvarsområden. Det kan i sådana situationer finnas anledning att ha en tydligare hierarki med en krisledande instans som har befogenhet att i ett krisläge styra över andra myndigheter. En erfarenhet från den stora skogsbranden i var att krisledningen blev mer strukturerad och metodisk efter statens övertagande då en ny samlad räddningsledning etablerades. Även den utredning som analyserade skogsbränderna pekar på snarlika brister i krisledningen. Ett möjligt alternativ är att regeringen ges möjlighet att i en kris särskilt förordna om att en viss instans ska få krisledande befogenhet och beslutsrätt över andra myndigheters resurser. Detta skulle kräva att förmåga att identifiera och följa kriser och att agera i en kris förbättras. Även av andra skäl bör myndigheternas inbördes förhållanden i samband med kriser ses över, i syfte att skapa en effektivare modell för krishantering. Det är kommunerna som har ansvaret för det lokala krisarbetet. De måste känna att det finns både stöd och ekonomiska och personella resurser och bra samverkan så att de kan fullgöra sina uppgifter. Staten bör ta ett större ansvar för det lokala krisarbetet och underlätta för kommunerna. Förutom att underlätta ekonomiskt för de utsatta kommunerna måste länsstyrelsernas kompetens och resurser för krishantering stärkas. Vidare behöver statens tillsyn stärkas. Det gäller resurser, kompetens och arbetsformer. Det innebär bl.a. att länsstyrelserna bör prioritera tillsynsuppgifterna inom området skydd mot olyckor högre. Vi föreslår sammanfattningsvis att det ska skapas en modell för snabbare och tydligare statlig krisledning. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Särskild lagstiftning för hantering av civila kriser, punkt 5 (M, C) av (M), (C), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2737 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2019/20:3262 av m.fl. (C) yrkande 20. Reglerna i 13 kap. regeringsformen om krig och krigsfara ökar handlingsutrymmet för de högsta statsorganen i krig, krigsfara och utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller krigsfara så att de åtgärder som situationen kräver kan vidtas. Vi menar att det för civila kriser inte finns motsvarande särskilda regleringar som ökar handlingsutrymmet för statsorganen. lade i sitt betänkande fram förslag om att i regeringsformen föra in särskilda regler om hur civila kriser ska kunna hanteras (SOU 2008:125 s. 521 f.). Behovet av sådan lagstiftning har bl.a. påtalats av (SOU 2005:125 s. 308). Förslagen i innebar bl.a. att regeringens normgivningskompetens skulle kunna vara större i en nödsituation. Vi föreslår att en särskild lagstiftning om hanteringen av civila kriser ska införas. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Utveckling av det civila försvaret, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3262 av m.fl. (C) yrkande 12. En god vardagsberedskap leder till en bättre krisberedskap som också förbättrar förutsättningarna för det civila försvaret, även om förutsättningarna är annorlunda under höjd beredskap och krig. Inte minst kräver det mer resurser och reservkapacitet på ett helt annat sätt än vardagens händelser. En säkerhetspolitisk kris kräver en ökad förmåga och uthållighet på ett helt annat sätt än de flesta fredstida kriser. Det saknas i mångt och mycket , anser jag. är det viktigt att undvika duplicering och inte bygga upp parallella strukturer för vardag och krig. Utgångspunkten måste vara att särlösningar i största möjliga mån ska undvikas. Det kan betyda att förändringar behöver göras i vardagens strukturer för att kunna förbättra förmågan och arbeta i en struktur som också är anpassad eller lätt går att anpassa för höjd beredskap och krig. Jag föreslår därför att strukturen för ansvar, ledning och samordning för civilt försvar inte ska skilja sig nämnvärt från ansvar, ledning och samordning vid fredstida kriser. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Återinförande av civilplikten, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:671 av m.fl. (SD) yrkande 57. Brandskydd och räddningstjänst är en viktig komponent i det civila försvaret. Det finns behov av omfattande utbildningsinsatser för stora grupper för att de ska kunna fungera som räddningspersonal i en krigs- eller krissituation. För att möjliggöra en organisation för sådant ändamål behöver civilplikten återinföras fullt ut, anser vi. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Samarbete mellan frivilligorganisationer och näringsliv, punkt 9 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3262 av m.fl. (C) yrkande 8. Jag vill se en större och tydligare roll för civilsamhället och frivilligorganisationer i händelse av kris och krig. För att få ut största möjliga effekt av frivilligorganisationerna är det viktigt att kommuner, regioner och andra myndigheter involverar dessa redan i planeringsskedet. Det är då de kan göra störst skillnad i katastrofen och de ordinarie resurserna kanske inte räcker till. Det är viktigt att de också involveras i den övningsverksamhet som genomförs, gärna redan i övningsplaneringen. För att göra det möjligt behövs avtal mellan offentliga organisationer- och frivilligorganisationer skrivas. Det finns också goda exempel på frivilligorganisationer som i sin tur samarbetar med privata företag för att få tillgång till de resurser som de själva behöver för att kunna lösa sina uppgifter vid en kris. Jag föreslår att behovet av fler samarbeten och partnerskap mellan frivilligorganisationer och näringsliv – som ett sätt att förbättra förmågan – ska ses över. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Försvarsmaktens roll vid civila kriser, punkt 11 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2737 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2019/20:136 av m.fl. (V) och 2019/20:2819 av m.fl. (KD) yrkande 14. Försvarsmaktens stöd till det övriga samhället vid civila kriser regleras i ett antal författningar, varav den s.k. stödförordningen – förordning (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet – är mest central i sammanhanget. Enligt stödförordningen får Försvarsmakten lämna stöd till polisen, , , andra statliga myndigheter samt kommuner och regioner. Under vissa förhållanden får stöd lämnas även till enskilda. Som allmänna förutsättningar för att Försvarsmakten ska lämna stöd gäller att Försvarsmakten ska ha resurser som är lämpliga för uppgiften och att det inte allvarligt hindrar dess ordinarie verksamhet. I försvarets inriktningsproposition (prop. 2004/05:5) fastslogs att Försvarsmakten skulle kunna ge stöd till samhället men att detta stöd inte får vara dimensionerande för resurserna. I den senaste inriktningspropositionen återupprepas detta. Därutöver ska Försvarsmakten bistå det övriga samhället och andra myndigheter vid behov. Detta stöd ska ges inom ramen för Försvarsmaktens befintliga förmåga och resurser. Stödet till samhället vid allvarliga olyckor och fredstida krissituationer ska inte vara dimensionerande för Försvarsmakten. Vi vill att det införs en tydligare skyldighet för Försvarsmakten att bistå andra myndigheter i samband med civila kriser. Detta kräver att Försvarsmakten tillförs mer resurser. Utvecklingen av skyddet mot olyckor och krisberedskapen bör gå hand i hand med utvecklingen av Försvarsmakten, eftersom det skulle innebära ökade möjligheter till ett effektivt utnyttjande av samhällets samlade resurser (jfr s. 153). Det finns också anledning att överväga om regeringen bör ges möjlighet att i större utsträckning överpröva Försvarsmaktens beslut att neka bistånd i samband med allvarliga civila kriser. Vi vill också att MSB och återigen blir myndigheter under Försvarsdepartementet i stället för att sortera under som de gjort sedan nuvarande regering tillträdde. Den nuvarande ordningen där Försvarsdepartementet blivit ett rent militärdepartement är inte ägnat att bidra till att Försvarsmakten tar ett större ansvar även för civila kriser. Vi föreslår sammanfattningsvis att åtgärder ska vidtas för att tydliggöra Försvarsmaktens roll i samband med civila kriser. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Försvarsmaktens roll vid civila kriser, punkt 11 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:136 av m.fl. (V) och 2019/20:2737 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2019/20:2819 av m.fl. (KD) yrkande 14. och världen står inför stora klimatförändringar och ökande miljöproblem. Utgångspunkten för försvars- och säkerhetspolitik ska vara att värna vårt lands säkerhet. Det kräver en modern försvarsmakt som har förmågan att möta de olika former av hot som vårt land kan ställas inför, men som också har möjlighet att vara en fredsbevarande kraft i andra delar av världen. Försvarsmaktens främsta uppgift är att tillhandahålla ett militärt försvar som kan möta de kriser vi ställs inför – ytterst en väpnad konflikt. Men är ett alltför litet land för att inte samordna och koordinera sina resurser. Jag föreslår därför att det ska utredas hur Försvarsmakten kan ges i uppdrag att både i sin planering och i sin verksamhet dimensionera för att kunna bistå samhället vid nationella kriser och katastrofer samt vid extraordinära händelser som omfattar såväl sjöräddning som brandbekämpning och naturkatastrofer och i detta sammanhang även se över hur ett eventuellt ersättningssystem kan konstrueras. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Försvarsmaktens roll vid civila kriser, punkt 11 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2819 av m.fl. (KD) yrkande 14 och 2019/20:136 av m.fl. (V) och 2019/20:2737 av m.fl. (M) yrkande 3. Jag anser att det finns behov av att utveckla samhällets förmåga att stödja Försvarsmakten vid väpnat angrepp eller krig i vår omvärld. skulle det behöva utredas hur Försvarsmakten kan vara övriga samhället mer behjälplig vid krissituationer. Försvarsmakten har kompetenser och resurser som kan spela en viktig roll vid olika typer av påfrestningar på samhället, t.ex. naturkatastrofer, terrorhandlingar och allvarliga olyckor. har det funnits en uttalad tveksamhet såväl på politisk nivå som bland andra myndigheter att utnyttja Försvarsmaktens olika förmågor vid händelser där olika civila myndigheter har huvudansvaret. Nedmonteringen av de militära och civila staber som skulle samverka i krig har lett till att kunskapen om Försvarsmaktens olika möjligheter att stödja det civila samhället till mycket stor del försvunnit. Detta innebär att dessa befintliga statliga resurser riskerar att bli outnyttjade i situationer där de skulle kunna göra stor nytta, att olika myndigheter anskaffar system där likartade system redan finns i Försvarsmakten, att det byggs upp parallella kompetenser inom statsförvaltningen och att underhållskostnaderna för olika system blir höga genom att materielanskaffning och underhåll inte samordnas mellan civila myndigheter och Försvarsmakten. Effekten av eventuella insatser blir också lägre genom att berörda civila myndigheter inte övat ihop med olika komponenter ur Försvarsmakten och därmed inte heller vet hur resurserna skulle kunna utnyttjas på bästa sätt. Jag föreslår därför att det ska tillsättas en utredning i syfte att utreda hur Försvarsmakten skulle kunna vara övriga samhället behjälplig vid krissituationer. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Livsmedelsberedskap, punkt 12 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2278 av och Kopparklint (båda M) yrkande 1 och 2019/20:2669 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2019/20:603 av m.fl. (SD) yrkandena 7 och 8, 2019/20:750 av m.fl. (SD) yrkande 17, 2019/20:1619 av m.fl. (V) yrkande 6, 2019/20:2760 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 4 samt 2019/20:3262 av m.fl. (C) yrkandena 17 och 18. har av tradition varit ett land som i princip varit självförsörjande på jordbruksprodukter. är situationen en annan. Statistik (SCB) visar en självförsörjningsgrad på nötkött , griskött och lamm . Trenden är dessutom tydligt nedåtgående . Detta kopplat till den dåliga lönsamheten för jordbruksföretagare innebär troligtvis att utvecklingen kommer att fortsätta vara negativ. Klimathot, en växande befolkning och den pågående inflyttningen till storstäder försvårar också situationen. Men i händelse av nöd måste kunna försörja sin egen befolkning med livsmedel. En annan oroande faktor är att det generellt sett är dåligt med de enskilda hushållens kunskap och beredskap vid en eventuell kris. För även om de flesta konsumenter känner ansvar för sin egen livsmedelsförsörjning påverkar en krissituation hela logistikkedjan, vilket naturligtvis är svårt att överblicka för den enskilde. Vidare saknas det samlat ansvar för och en överblick av vad som händer med livsmedelsförsörjningen i händelse av en allvarlig kris. Vi anser därför att det behövs ett tydligare och samlat samordningsansvar när det gäller försörjningstrygghetsfrågorna, för exempelvis livsmedel och drivmedel, och att regeringen bör ge ett sådant uppdrag till lämplig myndighet. Vi föreslår sammanfattningsvis att regeringen ska se till att i händelse av kris måste ha högre beredskap att försörja befolkningen med livsmedel och än . bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Livsmedelsberedskap, punkt 12 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3262 av m.fl. (C) yrkandena 17 och 18 samt 2019/20:603 av m.fl. (SD) yrkandena 7 och 8, 2019/20:750 av m.fl. (SD) yrkande 17, 2019/20:1619 av m.fl. (V) yrkande 6, 2019/20:2278 av och Kopparklint (båda M) yrkande 1, 2019/20:2669 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2019/20:2760 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 4. Svenskt jordbruk och livsmedelsförsörjning är viktigt för totalförsvaret. En aspekt av försörjningsförmåga är att öka andelen svenskproducerad mat. För att göra det krävs att svenskt jordbruk är konkurrenskraftigt. Att öka och bevara den odlingsbara marken är viktigt ur ett beredskapsperspektiv, inte minst för att kunna ställa om produktion och verksamhet om det skulle behövas. För att andelen svensktillverkade livsmedel ska öka, måste de svenska bönderna få bättre möjligheter att konkurrera med matproducenter i utlandet. Det handlar om allt ifrån att det måste bli billigare att driva jordbruk till att måste sätta mer press inom EU för att andra länder ska närma sig de hårda miljö- och djurskyddskrav som svenska bönder följer.