bet · H701JuU27 · 2020-04-29 00:00:00 — Vi vill därför att regelverket om förundersökningsbegränsning ska ses över för att fler brott ska utredas. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:169). Frågan bereds inom (skr. 2019/20:75 s. 75). Ett motionsyrkande om information till målsägande om möjligheterna till överprövning av ett beslut om att lägga ned en förundersökning behandlades av utskottet i betänkande 2015/16:JuU22. Utskottet konstaterade att information om detta fanns på bl.a. webbplats. Utskottet hade förståelse för den åsikt som fördes fram i motionen om att ett nedläggningsbeslut även bör innehålla information om möjligheterna till överprövning men ville inte ställa sig bakom ett sådant tillkännagivande. Motionsyrkandet avstyrktes (s. 40 f.). Under det förra gjorde efter förslag från utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att se över regelverket om förundersökningsbegränsning. Frågan bereds nu inom . Det finns därför enligt utskottet inte anledning för att göra ännu ett tillkännagivande till regeringen i denna fråga. Utskottet avstyrker därmed motion 2019/20:2832 (M) yrkande 29. Utskottet noterar att information om möjligheten till överprövning av ett beslut om att lägga ned en förundersökning finns på webbplats. Det finns inte några särskilda tidsfrister för en sådan överprövning. Mot den bakgrunden vidhåller utskottet sitt tidigare ställningstagande och är således inte berett att ställa sig bakom det tillkännagivande som föreslås i motion 2019/20:3348 (KD) yrkande 13. Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom det tillkännagivande om ett nytt förfarande för offentlighetsprincipen vid förundersökningar som begärs i motion 2019/20:203 (C) yrkande 20. Därmed avstyrker utskottet även detta yrkande. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att reglerna om beslag och husrannsakan skyndsamt bör anpassas till modern teknik och tillkännager detta för regeringen. ställer sig även bakom det som utskottet anför om utökade möjligheter att beslagta dyra bilar, klockor och andra statussymboler från gängkriminella och tillkännager detta för regeringen. avslår övriga motionsyrkanden om bl.a. utökade möjligheter till husrannsakan och om s.k. registertopsning. Jämför reservation 17 (M, KD), 18 (L), 19 (S, C, V, MP), 20 (S, C, V, MP) och 21 (M). m.fl. (M) föreslår i partimotion 2019/20:2832 yrkande 15 att det ska införas utökade möjligheter till husrannsakan. Enligt motionärerna bör det t.ex. vara möjligt att genomföra husrannsakan i kända kriminella miljöer utan att det finns en skälig misstanke om brott. I motion 2019/20:1895 av (M) efterfrågas ett snabbare och enklare förfarande för att kunna göra husrannsakningar hos kända kriminella. I kommittémotion 2019/20:2794 av m.fl. (L) yrkande 22 begärs en översyn av möjligheten till husrannsakan även i lokaler som huvudsakligen används som bostad vid misstanke om vapenbrott kopplade till organiserad brottslighet. (L) efterfrågar i motion 2019/20:2113 en översyn av bestämmelsen i 28 kap. 6 § om att husrannsakan inte utan särskilt skäl får verkställas mellan och . (C) anser i motion 2019/20:203 yrkande 16 att polisens möjligheter enligt 20 a § polislagen (1984:387) att söka efter vapen i båtar och bilar bör utökas till att även omfatta förråd, garage och liknande. I kommittémotion 2019/20:3063 av m.fl. (M) yrkande 19 anförs att reglerna om beslag och husrannsakan skyndsamt måste anpassas till modern teknik. och (båda M) påpekar i motion 2019/20:1485 att det inte finns lagstöd för att hämta eller använda dokument som lagts i molntjänster som bevis vid rättegångar. Motionärerna yrkar att lagstiftningen ses över och moderniseras utifrån de olika lagringsplatser för dokumentation som finns. I motion 2019/20:2331 av (S) anförs att regeringen skyndsamt bör överväga att ratificera konvention om it-relaterad brottslighet. Detta skulle enligt motionären innebära att det blir enklare för de brottsbekämpande myndigheterna att få tillgång till misstänkt övergreppsmaterial som lagras i molntjänster vars servrar är placerade i andra länder. m.fl. (KD) efterfrågar i kommittémotion 2019/20:3191 yrkande 32 en utredning om utökade möjligheter att beslagta dyra bilar, klockor och andra statussymboler från gängkriminella. I kommittémotion 2019/20:3061 av m.fl. (M) yrkande 12 föreslås att lagstiftningen ändras så att det blir möjligt att genomföra s.k. registertopsning på personer som skäligen kan misstänkas för brott som har fängelse i straffskalan. Enligt motionärerna bör det inte krävas att brottet i det enskilda fallet förväntas leda till annan påföljd än böter. Ett liknande yrkande framställs i motion 2019/20:2383 av (M). Allmänt om beslag och husrannsakan Regler om beslag och husrannsakan finns i 27 och 28 kap. (RB). Beslag innebär att en brottsbekämpande myndighet tillfälligt tar om hand någon annans egendom. Syftet kan t.ex. vara att säkra föremål som kan ha betydelse för brottsutredningen eller att återställa det beslagtagna föremålet till den rättmätiga ägaren. Som ett medel för att leta efter egendom som kan beslagtas används ofta husrannsakan. Åtgärden gör det möjligt för de brottsbekämpande myndigheterna att undersöka miljöer som de annars inte skulle ha haft tillträde till. Husrannsakan i mening innefattar en undersökning av ett hus, rum eller annat slutet förvaringsställe. En s.k. reell husrannsakan ger de brottsbekämpande myndigheterna en möjlighet att göra husrannsakan för att söka efter föremål som får tas i beslag eller i förvar eller annars för att ta reda på omständigheter som kan vara av betydelse för utredning om brottet eller om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt 36 kap. 1 b § . En s.k. personell husrannsakan syftar till att man ska kunna söka efter en person, t.ex. någon som ska gripas eller hämtas till en domstolsförhandling. Om det finns anledning att anta att det har begåtts ett brott som kan ge fängelse, får husrannsakan göras i ett hus, rum eller slutet förvaringsställe för att söka efter föremål som kan tas i beslag eller i förvar eller annars för att utröna omständigheter som kan vara av betydelse för utredning om brottet eller om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt 36 kap. 1 b § . Hos någon annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet får husrannsakan dock göras bara om brottet har begåtts hos honom eller henne eller om den misstänkte har gripits där eller om det annars finns synnerlig anledning att det vid rannsakningen ska anträffas föremål som kan tas i beslag eller i förvar eller att annan utredning om brottet eller om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt 36 kap. 1 b § kan vinnas (28 kap. 1 § RB). I en lokal som är tillgänglig för allmänheten får husrannsakan ske också i vissa andra fall. I en lokal som brukar användas gemensamt av personer som kan antas ägna sig åt brottslig verksamhet får husrannsakan göras, om det förekommer anledning att brott har begåtts som har fängelse i straffskalan och det finns särskild anledning att anta att ändamålet med rannsakningen kommer att uppfyllas. Detta gäller dock inte en lokal som huvudsakligen utgör en bostad (28 kap. 3 § RB). Beslut om en reell husrannsakan fattas som huvudregel av undersökningsledaren, åklagaren eller rätten (28 kap. 4 § RB). En polisman får vid fara i dröjsmål besluta om en reell husrannsakan (28 kap. 5 § RB). I 28 kap. 6 § RB finns det regler om verkställighet av husrannsakan. Av paragrafen framgår bl.a. att en husrannsakan inte får förorsaka skador eller olägenheter utöver vad som är oundgängligen nödvändigt. Om det behövs får ett rum eller förvaringsställe öppnas med våld. I så fall ska det tillslutas efter förrättningen. Normalt ska en husrannsakan ske . Husrannsakan får ibland genomföras även utanför en brottsutredning, t.ex. för att förebygga eller förhindra brott. Enligt polislagen (1984:387) gäller bl.a. följande: • Husrannsakan får göras för att söka efter personer eller föremål som ska omhändertas med stöd av speciallagstiftning (20 § första stycket). Det kan handla om en person som ska omhändertas enligt vårdlagstiftning eller ett vapen som ska omhändertas enligt vapenlagen (1996:67). • I fordon och båtar får husrannsakan göras i den utsträckning det behövs för att söka efter vapen eller andra farliga föremål som är ägnade att användas vid brott mot liv eller hälsa. Som förutsättning gäller att det med hänsyn till omständigheterna kan antas att ett sådant föremål kan påträffas och förklaras förverkat enligt 36 kap. 3 § (20 a §). • En polisman får bereda sig tillträde till ett hus, rum eller annat ställe, om det finns anledning att anta att någon har avlidit där eller är medvetslös eller annars oförmögen att tillkalla hjälp (21 §). • En polisman får även i vissa andra fall bereda sig tillträde till ett hus, rum eller annat ställe för att söka efter sprängmedel, vapen eller något annat farligt föremål. Detta gäller dock bara om det av särskilda skäl anses finnas en risk för att något brott som innebär allvarlig fara för liv eller hälsa eller omfattande förstörelse av egendom kommer att begås på en viss plats och husrannsakan utförs i anslutning till denna plats för att avvärja eller bereda skydd mot brottet (23 § första stycket 1). Beslag och utvidgat förverkande Av 27 kap. 1 § RB framgår att beslag får göras för fyra olika ändamål. För det första får föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott tas i beslag (bevisbeslag). Det avser föremål som kan ha bevisvärde antingen för den fortsatta utredningen eller för det slutliga avgörandet av målet. Syftet med beslaget kan t.ex. vara att avgöra om en gärning är brottslig, försöka knyta en gärningsman till brottet eller belysa gärningsmannens uppsåt eller brottets svårhet. En annan typ av beslag avser föremål som skäligen kan antas vara avhänt någon genom brott (återställandebeslag). Syftet med ett sådant beslag är att återställa det beslagtagna föremålet till den rättmätige ägaren. Ett tredje ändamål med beslag är att säkerställa ett framtida förverkande av föremål på grund av brott (förverkandebeslag). Sådana beslag tar endast sikte på sakförverkande och får användas för att t.ex. säkra förverkande av sådant som har varit föremål för brott eller som använts som hjälpmedel vid brott. Slutligen får beslag göras av föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt 36 kap. 1 b § . finns det i 36 kap. 1 b § en bestämmelse om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet (s.k. utvidgat förverkande). Bestämmelsen innebär att det i vissa fall är möjligt att förverka även utbyte som kommer från annat brottsligt handlande än det som den tilltalade döms för och att det är tillräckligt att åklagaren uppfyller ett lägre ställt beviskrav när det gäller sambandet mellan egendomen och den brottsliga verksamheten. infördes ändringar i bestämmelsen som innebar att möjligheterna att förverka utbyte av sådan inte närmare preciserad brottslig verksamhet utökades till att gälla vid fler brott (prop. 2015/16:155, bet. 2015/16:JuU28, rskr. 2015/16:239). Utvidgat förverkande kan enligt gällande rätt beslutas vid alla brott som har fängelse eller mer i straffskalan och som är av beskaffenhet att kunna ge utbyte. Utvidgat förverkande kan även beslutas vid t.ex. brott som har fängelse eller mer i straffskalan om brottet har utgjort ett led i en brottslighet som har utövats i organiserad form. Regler om kroppsbesiktning genom dna-prov i annat syfte än att utreda brott, s.k. registertopsning, finns i 28 kap. 12 a § RB. I bestämmelsen anges att salivprov får tas på den som skäligen kan misstänkas för ett brott på vilket fängelse kan följa, om syftet är att göra en dna-analys av provet och registrera dna-profilen i det dna-register eller det utredningsregister som förs enligt lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. För att det ska vara aktuellt med provtagning ska, liksom vid annan kroppsbesiktning, proportionalitetsprincipen i 28 kap. 3 a § RB tillämpas. Med tillämpningen av den principen säkerställs enligt förarbetena till bestämmelsen att rena bagatellbrott, där påföljden kan förväntas bli enbart böter, inte kommer att föranleda provtagning på den misstänkte (prop. 2005/06:29 s. 23). I kommentaren till anges att detta uttalande bör ses mot bakgrund av reglerna om registrering av dna-prov (Fitger m.fl., m.m., , uppdaterad ). får nämligen enligt 5 kap. 2 § lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område innehålla analysresultat endast för personer som genom en dom som fått laga kraft har dömts till annan påföljd än böter eller som har godkänt ett strafföreläggande som avser villkorlig dom. JO har (JO 2010/11 s. 114), med kritik av vissa uttalanden i Riksåklagarens riktlinjer RåR 2008:1 och i en rapport från dåvarande inspektionsgrupp, hävdat att i fråga om brott med straffskalan böter eller fängelse i högst bör en tillämpning av proportionalitetsprincipen ofta ge anledning att avstå från dna-prov och att i fråga om brott med straffskalan böter eller fängelse bör utgångspunkten vara att ett sådant prov inte ska tas. Pågående utrednings- och beredningsarbete beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att se över reglerna om beslag och husrannsakan (dir. 2016:20) för att skapa ändamålsenliga regler som möjliggör effektiva och rättssäkra brottsutredningar. Utredaren skulle bl.a. analysera i vilka avseenden det finns anledning att anpassa bestämmelserna om beslag och husrannsakan till modern teknik. Flera av bestämmelserna om beslag och husrannsakan har inte ändrats sakligt sedan de trädde i kraft . Utredningen, som tog namnet , lämnade sitt betänkande Beslag och husrannsakan – ett regelverk för dagens behov (SOU 2017:100) . föreslår nya regler för hur brottsbekämpande myndigheter ska få säkra elektroniskt lagrad information, bl.a. genom att kopiera den. Utredningen föreslår bl.a. att kopiering av innehållet i en dator eller mobil införs som ett nytt tvångsmedel för att säkra information som ett alternativ till beslag. Vidare föreslås att det ska införas en möjlighet att på distans undersöka och kopiera information som har lagrats externt i stället för lokalt i en dator, t.ex. i lagrings- eller kommunikationstjänster i det s.k. molnet. Utredningen föreslår bl.a. också att förbudet mot att beslagta meddelanden mellan nära anhöriga avskaffas. Betänkandet, som har remitterats, bereds inom . Uppdrag att utreda vissa frågor om husrannsakan I en promemoria från daterad (Ju2019/04129/LP) anges att en utredare får i uppdrag att se över polisens utrymme för husrannsakan utanför förundersökningar och att lämna förslag som förbättrar polisens möjligheter att söka efter vapen och andra farliga föremål, som explosiva varor. Förslagen ska stärka polisens möjligheter att göra husrannsakan i kriminella miljöer för att förebygga och förhindra bl.a. skjutningar och sprängningar. Uppdraget ska redovisas . konvention om it-relaterad brottslighet (ETS nr 185, it-brottskonventionen) antogs av ministerrådet . Till konventionen finns ett tilläggsprotokoll som behandlar kriminalisering av gärningar av rasistisk och främlingsfientlig natur begångna med hjälp av datorsystem. har undertecknat både konventionen och protokollet men har ännu inte ratificerat dem. Frågan om bör tillträda konventionen och protokollet samt vilka lagändringar som krävs för ett tillträde behandlades i promemorian Brott och brottsutredning i it-miljö (Ds 2005:6). Promemorian remitterades men har inte lett till lagstiftning. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att analysera behovet av författningsändringar för att ska kunna tillträda konventionen och tilläggsprotokollet. Utredningen, som tog namnet Utredningen om it-brottskonventionen, redovisade sitt uppdrag genom betänkandet konvention om it-relaterad brottslighet (SOU 2013:39). It-brottskonventionen har tre huvudsyften. Det första är att åstadkomma en tillnärmning av ländernas nationella straffrätt beträffande vissa gärningar. Det andra är att säkerställa att det finns nationella processrättsliga bestämmelser som tillgodoser behovet av att man kan utreda och lagföra de brott som behandlas i konventionen och andra brott som begås med hjälp av datorer, samt behovet av att man ska kunna ta till vara bevisning i elektronisk form. Det tredje syftet är att lägga grunden för ett snabbt och effektivt internationellt samarbete vid bekämpningen av it-relaterade brott (SOU 2013:39 s. Regeringen har aviserat att en proposition om tillträde till konvention om it-relaterad brottslighet kommer att lämnas . I det s.k. 34-punktsprogrammet med regeringens förslag på åtgärder mot gängkriminaliteten anförs följande i punkten 9 under rubriken att förverka brottslingars tillgångar: Möjligheterna att slå mot de ekonomiska vinningarna av brott måste förbättras. Förverkandelagstiftningen ska ses över i syfte att modernisera bestämmelserna. En modernisering skulle också kunna leda till en ökad tillämpning av lagstiftningen och stärka den tillgångsinriktade brottsbekämpningen. Utskottet behandlade frågan om tillgång till dokument som lagrats i molntjänster senast i betänkande 2018/19:JuU12. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet med hänvisning till pågående beredningsarbete. Av samma skäl avstyrkte utskottet en motion om husrannsakan i bostäder vid misstanke om vapenbrott kopplade till organiserad brottslighet (s. 40). Utskottet noterade även att en polisman vid fara i dröjsmål får fatta beslut om en reell husrannsakan. En motion om att skyndsamt anpassa reglerna om beslag och husrannsakan till modern teknik behandlades av utskottet i betänkande 2017/18:JuU15. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet med hänvisning till pågående beredningsarbete (s. 24). Som framgår ovan har regeringen gett en utredare i uppdrag att se över polisens utrymme för husrannsakan utanför förundersökningar och att lämna förslag som förbättrar polisens möjligheter att söka efter vapen och andra farliga föremål. Uppdraget ska redovisas . Utskottet anser att detta arbete inte bör föregripas och avstyrker därför motionerna 2019/20:203 (C) yrkande 16, 2019/20:1895 (M), 2019/20:2794 (L) yrkande 22 och 2019/20:2832 (M) yrkande 15. Stora mängder information är elektroniskt lagrad. Reglerna om beslag och husrannsakan tar emellertid inte hänsyn till det utan utgår i stället från fysiska objekt och miljöer. Detta kan orsaka problem utifrån hur dagens informationshantering till stor del ser ut. En särskild utredare har haft i uppdrag att se över reglerna om beslag och husrannsakan, med syftet att skapa ändamålsenliga regler som möjliggör effektiva och rättssäkra brottsutredningar. Utredningen blev klar men därefter har ingenting hänt. Utskottet anser att det är angeläget att skyndsamt anpassa reglerna om beslag och husrannsakan till modern teknik och dagens förutsättningar. Regeringen bör därför återkomma med ett lagförslag om detta till . Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2019/20:3063 (M) yrkande 19 och tillstyrker delvis motion 2019/20:1485 (M). Regeringen har aviserat att en proposition om tillträde till konvention om it-relaterad brottslighet ska lämnas . Utskottet avstyrker därför motion 2019/20:2331 (S). Utskottet finner vidare inte skäl att ställa sig bakom förslaget i motion 2019/20:2113 (L) om en översyn av bestämmelser om när en husrannsakan bör äga rum. Det är enligt utskottet viktigt att myndigheterna har möjlighet att vidta kraftfulla åtgärder för att motverka gängkriminalitet. Utökade möjligheter att beslagta dyra bilar, klockor och andra statussymboler skulle t.ex. kunna göra det mindre attraktivt att vara kriminell och förhindra nyrekryteringar. Enligt uppgift bedrivs ett framgångsrikt arbete på där en särskild civilrättslig enhet efter domstolsbeslut kan göra husrannsakan och beslagta pengar, klockor, smycken, väskor och lyxbilar från någon som inte kan förklara hur han eller hon har kommit över tillgångarna på laglig väg. Utskottet anser att det bör utredas hur ett sådant förhållningssätt skulle kunna införlivas i en svensk kontext. Vad gäller arbetets organisation bör det övervägas om den svenska myndighetssamverkan kan ta efter modell med en särskild civilrättslig enhet eller om det bästa är att fortsätta arbeta i samverkan, men med starkare muskler och ett tydligt uppdrag på varje myndighet att prioritera arbetet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motion 2019/20:3191 (KD) yrkande 32. Utskottet är inte berett att ta något initiativ till ändringar i de bestämmelser som reglerar s.k. registertopsning. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2019/20:2383 (M) och 2019/20:3061 (M) yrkande 12. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. sänkt gräns för obligatorisk häktning. Jämför reservation 22 (M, KD). I partimotion 2019/20:2832 av m.fl. (M) yrkande 18 och i kommittémotion 2019/20:3063 av m.fl. (M) yrkande 3 begärs att gränsen för obligatorisk häktning ska sänkas. Även m.fl. (KD) anser i kommittémotion 2019/20:2728 yrkande 17 att gränsen för obligatorisk häktning bör sänkas. Motionärerna föreslår vidare att reglerna om häktning ändras så att en person kan häktas antingen om ett års fängelse ingår i straffskalan för brottet eller om det finns återfallsrisk, flyktfara eller kollusionsfara. Reglerna om häktning finns i 24 kap. . På åklagarens begäran får den person häktas som på sannolika skäl är misstänkt för ett brott som kan ge fängelse . Dessutom krävs att – med hänsyn till brottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller någon annan omständighet – någon av följande omständigheter föreligger (1 § första stycket): – Det finns en risk för att den misstänkte avviker eller på något annat sätt undandrar sig lagföring eller straff (flyktfara). Med detta menas att den misstänkte lämnar sin bostads- eller vistelseort eller på något annat sätt håller sig undan, i avsikt att undgå lagföring eller straff. – Det finns en risk för att den misstänkte genom att undanröja bevis eller på något annat sätt försvårar sakens utredning (kollusionsfara). Med detta avses att den misstänkte gör sig av med spår efter brottet eller förstör eller gömmer föremål som kommits åt genom brottet eller annars har betydelse för utredningen. Det kan även handla om att den misstänkte påverkar någon som kan lämna upplysningar i saken, t.ex. ett vittne, på ett sätt som är till nackdel för utredningen. – Det finns en risk för att den misstänkte fortsätter sin brottsliga verksamhet (recidivfara). Detta innebär att det finns risk för återfall inom en ganska kort tidsrymd, dvs. innan han eller hon har hunnit lagföras för det första brottet. Det ska dessutom avse återfall i brott som är besläktade med eller har samband med det häktningsgrundande brottet. Särskilt ska det beaktas om det finns risk för återfall i brott som riktar sig mot eller medför fara för någon annans liv, hälsa eller egendom eller i övrigt allvarligt kränker någon annans personliga integritet. Om det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse för brottet ska häktning ske, om det inte är uppenbart att skäl till häktning saknas (1 § andra stycket, den s.k. tvåårsregeln). Om det kan antas att den misstänkte kommer att dömas endast till böter får häktning inte ske (1 § fjärde stycket). Häktning får endast ske om skälen för detta uppväger det intrång eller men i övrigt som häktning innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse (1 § tredje stycket). Denna regel kallas för proportionalitetsprincipen och ger uttryck för att minsta möjliga tvång ska användas för att nå det avsedda syftet med frihetsberövandet. Regeln innebär att häktning endast får användas om syftet med åtgärden inte kan tillgodoses genom mindre ingripande åtgärder. Häktning för mindre allvarliga brott får ske under de förutsättningar som anges i 2 §.