bet · H701NU13 · 2020-03-19 00:00:00 — I motionen framhålls bl.a. att ett kompletterande samhällsstöd kan vara betydelsefullt för lanthandlare utanför kommunernas centralorter för att de ska kunna upprätthålla de servicetjänster som många handlare måste ha för att överleva. I partimotion 2019/20:3106 av m.fl. (C) yrkande 1 anför motionärerna att företagandet i landsbygder ofta hämmas av statliga pekpinnar och betydande fyrkantighet från myndigheters sida och menar att myndigheter, utöver uppgiften att se till att lagar och regler följs, också måste hjälpa människor och företag att göra rätt. För att förbättra de statliga myndigheternas service till människor och företag bör regeringen rikta fler främjandeuppdrag till dessa och rikta utbildningsinsatser till den personal som ska stödja landsbygdernas företag. I motion 2019/20:1794 anför Per Åsling och (båda C) bl.a. att tillgången till en fungerande grundläggande service på rimligt avstånd är en förutsättning för att man ska kunna och vilja bo och verka på en ort. Motionärerna föreslår därför en översyn av förutsättningarna att inrätta en servicegaranti i hela landet som ger varje medborgare i en fungerande grundläggande service på ett rimligt avstånd. I kommittémotion 2019/20:2760 av m.fl. (KD) yrkande 72 föreslås att regelverken för att öka samordningen mellan myndigheter och förbättra samverkan mellan offentliga och kommersiella aktörer ska ses över för att åstadkomma en god offentlig och kommersiell service i hela landet. Motionärerna anför bl.a. att en av förutsättningarna för att stävja utflyttningen från små orter är att skapa förutsättningar som gör livet i glesbygden enklare. Bland annat bör det inrättas servicepunkter som komplement till servicecenter med offentlig service i samarbete med det lokala näringslivet och det civila samhället. I kommittémotion 2019/20:3334 yrkande 4 föreslår m.fl. (KD) att samverkan mellan offentliga aktörer och marknadsaktörer för att nå en god offentlig och kommersiell service ska förbättras eftersom det krävs att en grundläggande offentlig och kommersiell servicenivå finns tillgänglig i gles- och landsbygdskommuner och i förortsområden för att hela ska leva. För att möjliggöra detta bedömer motionärerna att myndigheternas och kommunernas samarbete behöver underlättas. Regionernas ansvar för det regionala tillväxtarbetet Genom ändringar i lagen (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar är det regionerna (och med vissa undantag ) och inte som tidigare länsstyrelserna som har ansvar för det regionala tillväxtarbetet, bl.a. vad gäller att utarbeta och fastställa strategier för länens utveckling och samordna insatser för genomförandet av dem (prop. 2017/18:206, bet. 2017/18:KU46). Regionerna ska även besluta om användningen av vissa statliga medel för det regionala tillväxtarbetet. ska enligt 2 § förordningen (2009:145) med instruktion för bl.a. främja tillgängligheten till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. Myndigheten ska också främja och vara samordnande i frågor som rör entreprenörskap vid universitet och högskolor. Enligt 4 § i förordningen ska delta i, samordna och följa upp strategier och program inom det regionala tillväxtarbetet, däribland program för kommersiell och offentlig service för företag och medborgare. Myndigheten ska även förmedla kunskap till andra myndigheter och relevanta aktörer om regionalt tillväxtarbete, inklusive god tillgång till kommersiell och offentlig service, samt om gles- och landsbygders särskilda tillväxtförutsättningar. har haft i uppdrag att stödja länen i arbetet med att ta fram och genomföra regionala serviceprogram. De regionala serviceprogrammen ska samordna aktörer och insatser som genomförs i syfte att öka tillgängligheten till service för medborgare och företag. En första satsning genomfördes fram . Därefter fattade regeringen beslut om att genomföra ytterligare en satsning –2018. redovisade en uppföljning av tillgängligheten till kommersiell och offentlig service 2018 till (N2018/02531/HL). anser att de regionala serviceprogrammen har främjat utvecklingen av en strategisk serviceplanering på lokal och regional nivå. Samordnad service i s.k. servicepunkter är särskilt viktigt i glesbygd och på landsbygden. Kommunernas engagemang har enligt också bidragit till att skapa långsiktigt bärkraftiga lösningar. Enligt regeringen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 19) ska de regionala serviceprogrammen fortsätta att samordna aktörer och insatser som genomförs i syfte att öka tillgängligheten till kommersiell och viss offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. Regeringen har gett i uppdrag åt att genomföra insatser som stärker den lokala nivåns arbete med att effektivisera och samordna både kommersiell och offentlig service. har utlyst i projektmedel till lokala servicelösningar för att öka tillgången till kommersiell service i glesbygd och på landsbygden genom att utveckla den lokala servicen och därmed förbättra livsmiljön och förutsättningarna för företag, befolkning och besökare att verka, bo och vistas i glesbygd och på landsbygden. En ansökan om stöd ska omfatta minst ett av följande serviceslag: dagligvaror, drivmedel, post, apotek eller betaltjänster. Utlysningen av stöd till utveckling av lokala servicelösningar ingår i landsbygdsprogrammet 2014–2020. I handlingsplan för landsbygdsprogrammet 2014–2020 (dnr 1.6.3-2014-3906, daterat ) har myndigheten valt att ha två genomgående inriktningar, dels regionala och lokala processer, dels lokala servicelösningar. De kompetensutvecklingsinsatser som genomförs ska främja dessa inriktningar. Dit hör att höja kompetensen hos verksamma inom området kommersiell service i glesbygden och på landsbygder, på regional, och lokal nivå samt servicegivarnivå, samt att öka kunskapen om hållbarhetsdimensionernas inverkan på den regionala och lokala processen. Målet med åtgärden är ökad kompetens hos organisationer och personer som ansvarar för frågor om service på landsbygden samt de som bedriver verksamhet på landsbygden och att ge ökad effektivitet och förbättrad måluppfyllelse för övriga åtgärder i handlingsplanen. Stöd till kommersiell service i glesbygd I arbetet med att främja en god tillgång till kommersiell service för befolkningen kan ekonomiskt stöd beviljas enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service. Stödet kan beviljas till bl.a. näringsidkare med fasta försäljningsställen för dagligvaror eller drivmedel i glesbygden och på landsbygden. reviderades förordningen, vilket bl.a. innebar ökat stöd till hemsändning och ökat servicebidrag. Stöd till kommersiell service kan även ges inom ramen för förordningen (2003:596) om bidrag för projektverksamhet inom den regionala tillväxtpolitiken och inom ramen för landsbygdsprogrammet. Den som ansöker om servicebidrag enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service ska i ansökan ange om man agerar som ombud för , eller AB eller utlämningsställe för . Utskottet har tidigare avstyrkt motioner med förslag om höjd ombudsersättning (bet. 2017/18:NU19). Utskottet påminde 2015 (bet. 2014/15:NU7) om att beslut om ersättning till lanthandlare som agerar som ombud för statligt ägda bolag beslutas av de enskilda bolagen och därmed ytterst är en styrelse- och ledningsfråga. Utredningen i glesbygd instämde i sitt slutbetänkande (SOU 2015:35) i utskottets bedömning och underströk också att anvisningar till bolagen behöver hållas på en mer övergripande nivå. Att på bolagsstämman eller från regeringens sida ta ställning till ersättningsnivåer för ombuden skulle vara att ta över ett ansvar för verksamheten som åvilar bolagens ledningar, menade utredaren. beslutade regeringen om ett stöd till kommersiell service i särskilt sårbara och utsatta glesbygdsområden om –2019 (prop. 2015/16:1 utg.omr. 19, bet. 2015/16:NU2). Det särskilda driftstödet till butiker i sårbara och utsatta områden infördes baserat på förslaget i utredningen i glesbygds slutbetänkande (SOU 2015:35). Stödet regleras i förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service där det finns ett antal kriterier som butiker ska uppfylla för att kunna komma i fråga för stöd. Enligt kriterierna får särskilt driftstöd lämnas till ett försäljningsställe som har ett mångsidigt utbud av dagligvaror och som är beläget mer än 10 kilometer från ett annat försäljningsställe som har ett mångsidigt utbud av dagligvaror eller som är beläget i ett skärgårdsområde utan fast landförbindelse har fasta lokaler som är öppna så att kunderna kan få tillgång till dagligvaror på åretruntbasis har en nettoomsättning för dagligvaror som uppgick till högst enligt det senaste årets årsredovisning, årsbokslut eller annat liknande underlag. Om det finns särskilda skäl för det får särskilt driftstöd lämnas till ett försäljningsställe trots att det inte uppfyller förutsättningarna enligt punkterna 1 och 3. Vid en bedömning av ansökningar om särskilt driftstöd ska försäljningsställen som är betydelsefulla även för tillgängligheten till annan grundläggande kommersiell service än försäljning av dagligvaror prioriteras. Stödmottagaren ska som villkor för stöd åta sig att utföra en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Regionen ska i stödbeslutet ange de närmare villkoren för tjänsten. Dessa ska innefatta åtminstone vilket utbud av dagligvaror som ska tillhandahållas och som försäljningsstället ska hållas öppet. Frågan om stöd ska prövas . har uppdraget att fördela medlen till de aktörer på länsnivå som ansvarar för insatser inom området. Myndigheten bedömer att insatserna har bidragit till att stärka strategiska serviceställen och därmed till att bevara och utveckla tillgängligheten till dagligvaror och drivmedel. Regeringen föreslog mot denna bakgrund att stödet skulle ökas med till –2019 för att därefter återgå till (prop. 2017/18:1 utg.omr. Utskottet anförde vid sin behandling av förslaget att det stod bakom denna satsning, och beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2017/18:NU2). beviljades driftstödet till 269 butiker, och det uppgick totalt till . uppgick stödet till , och 186 butiker beviljades stöd. Regeringen anger i resultatredovisningen i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 19) att konstaterat att butiker som beviljats särskilt driftstöd har en mer positiv syn eftersom stödet är långsiktigt. Det sägs vidare underlätta vid ägarskiften, och det har en positiv effekt på viljan att investera i butikerna. Enligt tycks det särskilda driftstödet ha haft betydelse för att åtminstone tillfälligt bromsa en fortsatt butiksavveckling. Regeringens bedömning är att det särskilda driftstödet har haft betydelse för tillgängligheten till dagligvaror och att den negativa utveckling som noterats bland dagligvarubutiker i sårbara och utsatta områden eventuellt kan vara bruten. Regeringen föreslog därför i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 19) en ökning med till anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder, vilket skulle innebära att stödet även 2020 skulle omfatta . Utskottet välkomnade denna förstärkning, och godkände regeringens förslag till anslag inom utgiftsområde 19 Regional tillväxt i enlighet med budgetpropositionen (bet. 2019/20:NU2). Regeringen beslutade om uppdrag att fördela medel till särskilt driftstöd i sårbara och utsatta områden –2022 enligt beslut (N2019/03239/RTL). ska därutöver redovisa till regeringen hur medlen använts och vilka resultat som uppnåtts. om kommersiell och offentlig service Som en följd av ett återrapporteringskrav i regleringsbrevet för för återrapporterade om arbetet med att främja tillgängligheten till kommersiell och viss offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden (dnr Ä 2019–42). I rapporten ingår bl.a. delredovisningar av det särskilda uppdraget att fördela medel för stöd till kommersiell service i särskilt sårbara och utsatta områden (N2015/08916/HL och N2018/01928HL). Vad gäller detta stöd konstaterar att var dagligvarubutiker som får särskilt driftstöd befinner sig geografiskt skiljer sig jämfört med den ursprungliga intentionen med driftstödet. Vissa av de områden som får del av driftstödet överensstämmer inte med de sårbara och utsatta områden som betänkandet Service i glesbygd föreslog för det särskilda driftstödet. Det beror på ändringen av bestämmelsen om minsta avståndet till närmaste försäljningsställe av dagligvaror som genomfördes . Ett stort antal fler butiker i får nu del av driftstödet jämfört med –2017 trots att tillgängligheten till dagligvaror är relativt god i dessa områden jämfört med andra områden. Trots denna skillnad förespråkar att avståndsbestämmelsen om bör vara oförändrad. Det finns många fler butiker i söder och det är relativt korta avstånd till närmsta butik för medborgarna, men det finns ändå områden där lönsamhet i butiker är en utmaning. Myndigheten har tidigare konstaterat att butiker som får driftstödet har en positivare syn då de räknar med att kunna få driftstödet även kommande år. Det underlättar vid ägarskiften och det har haft en positiv effekt på viljan att investera i butikerna. Om förutsättningarna för stödet förändras efter 2019 bedömer att effekten kan bli att många butiker i som fått driftstöd 2018–2019 stänger. Många orter i dessa områden skulle riskera att tappa betydligt i attraktivitet om dagligvarubutiken inte skulle finnas kvar. Enligt bedömning skulle behovet för det särskilda driftstödet uppgå till om avståndsbestämmelsen till närmaste butik kommer gälla även , med utgångspunkt i hur butiksstrukturen ser ut . Utredningar om service i landsbygden I den parlamentariska landsbygdskommitténs slutbetänkande (SOU 2017:1) presenterades flera förslag för att förbättra statens närvaro på landsbygden i olika avseenden. Kommittén föreslog bl.a. att den lokala serviceverksamheten skulle samlas i en ny organisation och att samverkan mellan de myndigheter vars lokala servicefunktioner skulle brytas ut skulle regleras i respektive myndighets instruktion. I landsbygdspropositionen (prop. 2017/18:179) med anledning av betänkande framhöll regeringen i fråga om statens närvaro på landsbygden att tillgången till statlig service borde säkerställas oavsett var i landet man bor och att dagens situation var ohållbar. Regeringen bedömde att en organisation för service på lokal nivå borde inrättas inom Statens servicecenter och att antalet lokala servicekontor också skulle öka. Vid beredningen av propositionen framhöll utskottet vikten av tillgänglig kommersiell service och välfärdstjänster men avstyrkte samtliga motionsyrkanden om kommersiell service, välfärdstjänster och kultur (bet. Regeringen beslutade om direktiv till en särskild utredare med uppdraget att föreslå bl.a. vilket serviceutbud som borde finnas vid den statliga serviceorganisationens lokala kontor (dir. 2017:95). Utredningen lämnade delbetänkandet Servicekontor i ny regim (SOU 2017:109). Utredningen presenterade där bl.a. förslag på vilken service som ska finnas vid serviceorganisationens lokala kontor för , och verksamheter samt en plan för hur serviceorganisationen ska inleda sin verksamhet. lämnade utredningen sitt slutbetänkande Statliga servicekontor – mer service på fler platser (SOU 2018:43) med bl.a. förslag om att servicekontoren även ska tillhandahålla service avseende Arbetsförmedlingens verksamhet liksom förslag på samarbetsformer med och förarprovsverksamheten vid . Utredaren föreslog bl.a. att 27 nya servicekontor skulle öppna i landet och lämnade förslag på platser i landet där serviceorganisationen ska tillhandahålla service. De nya kontoren ska ha öppnat , och serviceorganisationen kommer då att ha 140 servicekontor, enligt förslaget. Propositionen om en samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service Med utgångspunkt i förslaget som presenterades i betänkandet Statliga servicekontor – mer service på fler platser (SOU 2018:43) beslutade regeringen om proposition Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service (prop. 2018/19:47). I propositionen föreslogs, utöver en lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), lagändringar som syftar till att möjliggöra lokal statlig service som tillhandahålls vid servicekontor i en sammanhållen organisation som Statens servicecenter ansvarar för. Den föreslagna regleringen omfattade en ny lag om gemensam offentlig service (sedermera lag [2019:212] om viss gemensam offentlig service). godkände propositionen (bet. 2018/19:KU35). Lagändringarna trädde i kraft . Regeringsuppdrag att etablera nya servicekontor I skrivelsen skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2017/18:75) uppger regeringen med anledning av tillkännagivande om lokaliseringen av statliga myndigheter (se avsnittet om lokalisering och organisering av statliga myndigheter ovan) att den för att säkerställa och stärka tillgången till grundläggande statlig service i hela landet bedömer att vissa statliga myndigheter behöver lokala sammanhållet organiserade service-verksamheter, något som upprepas även i skrivelse skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2018/19:75). Regeringen uppger i skrivelsen att man som ett led i detta arbete gett , och i uppdrag att etablera tio nya servicekontor. Därutöver ska Statens servicecenter ansvara för en samlad serviceorganisation för statlig lokal service i enlighet med vad beslutat om i budgetpropositionen 2019 (prop. 2018/19:1 utg.omr. Regeringen anger vidare i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 2) att arbetet med att säkerställa och stärka tillgången till grundläggande statlig service i hela landet har fortsatt. De lokala servicekontorens sammanhållna organisering ger förutsättningar för kontinuitet och långsiktig planering av statlig servicesamverkan. Statens servicecenter har tillsammans med berörda myndigheter, i enlighet med regeringens uppdrag, förberett inordnandet av uppgiften att tillhandahålla en ny serviceorganisation vid servicekontor där lokal statlig service ges för , och fr.o.m. (Fi2018/02985/SFÖ). Utredning av möjligheterna för kommuner att samverka tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté (dir. 2017:13) i syfte att utreda förutsättningarna för en stärkt kapacitet i kommunerna för att möta samhällsutvecklingen. Utredningen skulle bl.a. analysera i vilken utsträckning samverkan, kommunsammanslagningar, förändrade uppgifter, en asymmetrisk ansvarsfördelning och andra tänkbara åtgärder skulle kunna bidra till att stärka kommunernas förmåga att möta samhällsutvecklingen. Kommittén överlämnade ett delbetänkande (SOU 2017:77) i vilket det bl.a. föreslogs att det införs en generell möjlighet till avtalssamverkan i kommunallagen. Lagändringarna för en generell möjlighet i avtalssamverkan trädde i kraft (prop. 2017/18:151, bet. 2017/18:KU30, rskr. 2017/18:304). Slutbetänkandet Starkare kommuner – med kapacitet att klara välfärdsuppdraget (SOU 2020:8) överlämnades till regeringen . Uppdraget om en utvecklad organisation för lokal statlig service Av den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, framgår bl.a. att fler servicekontor ska inrättas i hela landet (punkt 23). Som en följd av detta beslutade regeringen om ett uppdrag att analysera och föreslå hur serviceverksamheten vid de statliga servicekontoren kan utvecklas (Fi2019/04342/SFÖ). Utredaren , landshövding i , ska dels föreslå hur en ökad geografisk tillgänglighet med nya servicekontor på fler platser i landet kan genomföras genom att • föreslå lämpliga platser där statliga servicekontor bör etableras, presentera en plan för i vilken takt och omfattning som en utbyggnad av organisationen kan ske och redovisa kostnadsberäkningar för förslagen • redovisa vilka bedömningsgrunder och avvägningar som ligger till grund för förslagen • analysera och föreslå vilka ytterligare statliga myndigheters serviceverksamheter som kan anslutas till den organisation för lokal statlig service som Statens servicecenter ansvarar för • analysera möjligheterna till andra former av statlig servicesamverkan samt belysa möjligheter och hinder för servicesamverkan mellan den statliga förvaltningen, kommuner och regioner i syfte att främja sådan samverkan • analysera de rättsliga förutsättningarna för ett genomförande av förslagen och vid behov lämna nödvändiga författningsförslag • analysera de integritetsfrågor som kan aktualiseras om handläggare vid Statens servicecenter får tillgång till fler myndigheters verksamhetssystem • identifiera vilka krav på informationssäkerhet som förslagen medför • föreslå hur det med eventuella uppdrag, ändringar av berörda myndigheters instruktioner, överenskommelser mellan myndigheterna eller andra åtgärder kan säkerställas att Statens servicecenter och berörda myndigheter samarbetar i fråga om den samlade organisationen för lokal statlig service och att ansvarsfördelningen blir tydlig för var och en av myndigheterna • redovisa vilka bedömningsgrunder och avvägningar som ligger till grund för analyserna och förslagen. Utredaren ska vidare analysera och redovisa de verksamhetsmässiga, personella och ekonomiska konsekvenserna av förslagen, inklusive kostnadsberäkningar och konsekvenser för avgiftsfinansierade verksamheter. Analysen och redovisningen ska även omfatta hur resursbehovet och kompetensförsörjningen påverkas vid berörda myndigheters besöks- och serviceverksamheter, inklusive eventuella omställningskostnader. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt ska dessa redovisas. Utredaren ska vidare analysera och redovisa om förslagen har någon betydelse för den kommunala självstyrelsen. Uppdraget ska delredovisas till . Delredovisningen ska omfatta förslag på lämpliga platser där statliga servicekontor bör etableras, en plan för i vilken takt och omfattning som en utbyggnad av organisationen kan ske och kostnadsberäkningar för förslagen. Uppdraget ska slutredovisas . Utskottets ställningstagande redovisas under följande rubriker: • Stöd till lanthandlare • Övrigt om kommersiell och offentlig service. Utskottets uppfattning är att staten behöver ta ett särskilt ansvar för att medborgare och näringsliv får tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service. Många lanthandlare i gles- och landsbygderna är särskilt viktiga eftersom de ofta även tillhandahåller många olika tjänster. I motionerna 2019/20:367 (SD) och 2019/20:2676 (M) framhålls bl.a. vikten av att det förstärkta driftstödet till kommersiell service i särskilt utsatta glesbygdsområden följs upp och utvärderas och betydelsen av åtgärder för att underlätta för lanthandlare att bli ombud för statliga bolag. Med anledning av dessa motionsyrkanden vill utskottet framhålla att det inte har någon annan uppfattning än motionärerna om att det är viktigt att de olika stödformerna för kommersiell service kontinuerligt följs upp och utvärderas och att medlen används på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Utskottet vill i detta sammanhang särskilt påminna om dels där en uppföljning av det särskilda driftstödet inkluderas, dels regeringens uppdrag till att redovisa till hur medlen använts och vilka resultat som uppnåtts. Utskottet ser därför ingen anledning att tillstyrka de här aktuella motionerna. När det gäller att underlätta för lanthandlare att bli och vara ombud för statliga tjänster som berörs i de ovan nämnda motionerna vill utskottet liksom tidigare när liknande förslag har behandlats understryka att beslut om ersättningar fattas av de enskilda bolagen och därmed ytterst är en styrelse- och ledningsfråga då ansvar för verksamheten ligger på bolagens ledningar. Utskottet noterar i detta sammanhang att det inom ramen för gällande stödförordningar finns en möjlighet för de regionala aktörerna att när de betalar ut servicebidrag prioritera de lanthandlare som agerar ombud. Sammanfattningsvis ser utskottet ingen anledning att tillstyrka de här aktuella motionsyrkandena. De avstyrks följaktligen. Övrigt om kommersiell och offentlig service