bet · H701NU10 · 2020-03-06 00:00:00 — Mot bakgrund av de snabba och omfattande förändringarna av kraftsystemets utveckling och med ambitionen att anlägga ett helhetsperspektiv presenterade ytterligare en rapport, Systemutvecklingsplan –2027, . Systemutvecklingsplanen bygger vidare på Nätutvecklingsplan –2025, men breddar perspektivet till att utöver nätutveckling även omfatta frågor relaterade till driftsförutsättningar och marknadsutformning. I planen beskrivs en kombination av planerade åtgärder som innebär en förbättring av systemets stabilitet, marknadsförändringar och nätutveckling. Genom planen tydliggörs därmed att fokuserar sitt utvecklingsarbete på hela kraftsystemet och inte enbart på transmissionsnätet. presenterade en uppdaterad systemutvecklingsplan (Systemutvecklingsplan –2029) som ger en statusuppdatering av läget i kraftsystemet och där de områden som berördes i Systemutvecklingsplan –2027 utvecklas. De fyra nordiska transmissionsnätsoperatörerna (Energinet, Fingrid, Statnett och ) ger ut en gemensam nordisk nätutvecklingsplan (Nordic ). Den senaste planen gavs ut och beskriver de främsta drivkrafterna bakom de förändringar som det nordiska kraftsystemet genomgår samt planerade och pågående projekt som genomförs för att möta de utmaningar som följer av förändringarna i kraftsystemet. Dessutom inkluderar rapporten en övergripande studie av möjliga framtida nätinvesteringar i fem olika korridorer mellan de nordiska länderna. Rapporten beskriver den förändrade funktionalitet som krävs av transmissionsnätet . De huvudsakliga drivkrafterna för den nordiska nätutvecklingen som identifierats i planen är • ökad volatilitet på grund av markant ökning av väderberoende elproduktion • avveckling av fossila bränsleanläggningar • ökad elkonsumtion på grund av elektrifiering och nya industrier • behov av att förnya åldrande infrastruktur • nya elförbindelser mot kontinentala • avveckling av kärnkraftverk i . Regeringen gav ett uppdrag om analys och förslag till åtgärder avseende kapacitetsbrist i elnäten. Uppdraget innebär att myndigheten ska undersöka omfattningen av kapacitetsbrist i elnäten, hur problematiken sett ut samt analysera förutsättningar och åtgärder kopplat till de problem som identifieras. Uppdraget ska redovisas till . beslutade regeringen att ge länsstyrelserna i , , och län i uppdrag att, utifrån ett lokalt och regionalt perspektiv, analysera förutsättningarna för en trygg elförsörjning i respektive region. Syftet är att finna möjligheter till bättre samordning mellan regionala och lokala aktörer som kan bidra till en mer effektiv nätförsörjning. Länsstyrelserna ska i utförandet av uppdraget ta in information och synpunkter från relevanta lokala och regionala aktörer, exempelvis kommuner och elnätsföretag, för att få en god grund för sin analys av de lokala och regionala effektbehoven. Länsstyrelserna ska också identifiera och samordna uppdraget med nationella initiativ, projekt och arbeten som har betydelse för länsstyrelsernas bedömningar för respektive område. Uppdraget ska resultera i en slutrapport där länsstyrelserna ur ett regionalt perspektiv beskriver hur effektsituationen i regionerna ser ut och vilka befintliga eller möjliga framtida problem och risker som finns i länen. Uppdraget ska redovisas till . När det gäller utbyggnad av elnäten för att lösa kapacitetsbristen på vissa håll anför i systemutvecklingsplanen –2029 att man nu genomför en serie åtgärder för att hantera den uppkomna kapacitetsbristen på lång sikt men också för att med mer kortsiktiga lösningar kunna tillåta vissa ökningar innan nya ledningar är på plats. Det uppges bl.a. att långsiktiga förstärkningsåtgärder i (genom investeringspaketen Ström och Väst) medför att transmissionsnätet runt 2028 kommer att ha tillräcklig kapacitet för att möta behovet för . Av systemutvecklingsplanen framgår även att kapaciteten i området runt och kommer att ökas i samband med de åtgärder som genomförs inom nordsydpaketet. Detta beräknas vara klart och täcker behovet i området runt , men endast en del av läns behov. De mer långsiktiga åtgärderna beräknas vara klara runt 2030. För att öka kapaciteten till har tidigarelagt ett par ledningsförnyelser inom västkustpaketet. Den första av dem planeras till 2021 men kapacitetsbristen löses inte ordentligt förrän ytterligare två ledningar har förnyats till 2024. anför att man arbetar med en åtgärdsplan för att kortsiktigt hantera den lokala kapacitetsbristen och som kan medge ett högre uttag till dess att ledningsförnyelserna är klara. Sydvästlänken är en kraftledning som är under uppbyggnad. Syftet med Sydvästlänken är att öka kapaciteten att överföra el från mellersta till , förbi en trång passage i transmissionsnätet där det främst under kalla vinterdagar ofta skapas en flaskhals. Med länken i full drift beräknas kapaciteten att överföra el mellan mellersta och öka med . Enligt är investeringen den största i sitt slag som någonsin genomförts i . Sträckningen av Sydvästlänken går mellan i och i . Sydvästlänken byggs med både likströms- och växelströmsteknik. Förbindelsen består av två delar som möts strax norr om . Den norra delen blir en luftledning för växelström. Den förstärker växelströmsnätet som den gör det möjligt att ansluta förnybara energikällor till transmissionsnätet. Denna del togs i drift . Den södra delen är en likströmsförbindelse. Längs en sträcka mellan och kommer överföringen att ske via luftledning. Resterande till skånska Hurva överförs via markkabel. Utöver kabelsträckningarna omfattar projektet även tre nya växelströmsstationer och två nya omriktarstationer. Tidsplanen för när Sydvästlänken ska tas i drift har försenats och enligt uppgift på Svenska kraftnäts webbplats förskjutits till . Vidare kan här tilläggas att återkommande behandlat motioner om elområden sedan dessa områden infördes . Vid det senaste tillfället (bet. 2018/19:NU12) avstyrkte utskottet motionerna med hänvisning till vad utskottet hade anfört när liknande frågor behandlades . Utskottet upprepade det som regeringen liksom även utskottet självt hade framhållit , dvs. att prisskillnaderna mellan elområdena väntas jämnas ut ytterligare när väl den nordsydliga överföringsförbindelsen Sydvästlänken – efter beklagliga förseningar – tas i drift. I denna del av betänkandet fanns en reservation där elområdesindelningen berördes (SD). Regeringen beslutade att utse en särskild utredare (generaldirektör ) med uppdrag att se över regelverket för nätkoncessioner (dir. 2018:6). Enligt uppdraget skulle utredaren lämna förslag på författningsändringar som moderniserar, förenklar och förbättrar elnätsregelverket utan att resurseffektivitet, nätstabilitet eller miljöskydd påverkas negativt. Elnätets betydelse som grundläggande infrastruktur skulle även beaktas. I uppdraget ingick vidare att bedöma behovet av att reglerna om koncessionsplikt för starkströmsledningar ändras, bedöma vilken rättslig status en nätkoncession ska ha, se över den nuvarande prövningsordningen för nätkoncession när det gäller både prövande myndighet och prövningens omfattning, överväga om möjligheten till samredovisning av elnät bör ändras och göra en första analys av nätnivåerna. Utredaren överlämnade betänkandet Moderna tillståndsprocesser för elnät (SOU 2019:30) till regeringen . Betänkandet har därefter remitterats och bereds inom . Av regleringsbrevet för 2020 framgår att myndigheten ska redovisa hur man har arbetat med att förkorta handläggningstiderna för koncessionsärenden. Utskottets ställningstagande redovisas under följande rubriker: – Övrigt om elmarknadens utformning och funktion. I flera motioner som utskottet tar ställning till i detta avsnitt framförs en rad olika förslag på hur elnätet bör byggas ut för att möta en ökad efterfrågan på el. Förslagen handlar i huvudsak om olika åtgärder som anses nödvändiga för att förstärka elnäten i hela eller delar av landet när det gäller både kapacitet och tillförlitlighet. Sådana förslag finns i motionerna 2019/20:251 (C), 2019/20:442 (C), 2019/20:457 (S), 2019/20:989 (S), 2019/20:1039 (S), 2019/20:1126 (S), 2019/20:1306 (M), 2019/20:1318 (M), 2019/20:1678 (M), 2019/20:1961 (M), 2019/20:2216 (M, C, KD), 2019/20:2517 (M), 2019/20:2670 (M), 2019/20:2831 (M) och 2019/20:3333 (KD). Med anledning av dessa motioner vill utskottet anföra följande. I takt med den ökande elektrifieringen av samhället, ökade behov från transport- och industrisektorerna och växande städer behöver elnäten på alla nivåer utvecklas, byggas ut och användas på ett mer effektivt sätt. För att tillgodose en ökad efterfrågan på el behövs ett tillförlitligt elnät som utvecklas genom kostnadseffektiva investeringar tillsammans med korrekta incitament på elmarknaden, inte minst när det gäller förbrukningsflexibilitet. Utskottet vill understryka att ett robust och tillförlitligt energisystem är en grundläggande förutsättning för ett modernt och väl fungerande samhälle. Som redovisats kommer att göra stora investeringar i transmissionsnätet framöver för att det ska kunna svara mot samhällets ökade krav på tillgång till el och tillförlitliga elleveranser. Det handlar bl.a. om investeringar i nya anslutningar och marknadsintegration samt om reinvesteringar i befintlig infrastruktur. Som framgår av det föregående redovisar pågående och planerade projekt och kommande investeringsbehov i sin systemutvecklingsplan –2029. Som också framgår av det föregående finns även lokala utmaningar i elförsörjningen när elbehovet ökar i och med växande städer och en högre grad av elektrifiering. Av den nämnda systemutvecklingsplanen framgår att genomför en serie åtgärder för att hantera den uppkomna kapacitetsbristen på lång sikt men också för att med mer kortsiktiga lösningar kunna tillåta vissa förbrukningsökningar innan nya ledningar är på plats. Utskottet noterar att regeringen som stora investeringar görs i elnäten har gett länsstyrelserna i , , och i uppdrag att utifrån ett lokalt och regionalt perspektiv kartlägga, analysera samt redovisa effektsituationen på regional och lokal nivå i respektive län. Utskottet kan även konstatera att fått i uppdrag att analysera kapacitetsbristen i elnäten i tillväxtregioner för att bl.a. föreslå möjliga lösningar. Slutligen kan även påminnas om att lagen (2003:436) om effektreserv, som gäller fram till , föreskriver att ska se till att det finns en effektreserv. Effektreserven skapas genom att upprättar avtal med elproducenter och elanvändare om att upprätthålla en specifik produktionskapacitet eller att reducera sin elanvändning. I och med att ett omfattande arbete med nätförstärkningar pågår avser utskottet inte att förorda att gör några uttalanden i linje med vad som föreslås i de tidigare nämnda motionerna. I anslutning till det anförda kan tilläggas att det är angeläget med en effektiv tillståndsprocess för att elnäten ska kunna byggas ut i nödvändig takt och omfattning. Detta område berörs i motionerna 2019/20:248 (C), 2019/20:1678 (M), 2019/20:2670 (M) och 2019/20:2831 (M). Här vill utskottet framhålla att en särskild utredare med uppdrag att se över regelverket för nätkoncessioner överlämnade sitt slutbetänkande Moderna tillståndsprocesser för elnät (SOU 2019:30) till regeringen . I betänkandet lämnar utredaren flera förslag när det gäller effektivare tillståndsprocesser. Betänkandet har därefter remitterats och bereds inom . Utskottet noterar dessutom att har fått i uppdrag att redovisa hur myndigheten har arbetat med att förkorta handläggningstiderna för koncessionsärenden. Därmed finns inget behov av att gör några tillkännagivanden för att uppmana regeringen att titta närmare på denna fråga. Utskottet vill dock understryka att effektivare tillståndsprocesser är en viktig del i att kapaciteten i elnäten ska kunna förbättras. När det vidare gäller elmarknadens utveckling och funktionssätt framförs olika förslag på detta område i motionerna 2019/20:64 (KD), 2019/20:275 (C), 2019/20:2139 (S), 2019/20:2422 (M), 2019/20:2670 (M), 2019/20:2831 (M) och 2019/20:3333 (KD). Utskottet vill mot bakgrund av dels det tidigare anförda, dels de olika förslag som förs fram i de nyssnämnda motionerna, framhålla att flera åtgärder pågår och planeras för att skapa gynnsamma förutsättningar för en väl fungerande elmarknad. Det handlar om marknadsdesign och insatser så att det finns tillräckligt med effekt, åtgärder för en fungerande efterfrågeflexibilitet, nätstabilitet, ytterligare systemtjänster samt insatser inom överföring av el för god överföringskapacitet och effektiv utbyggnad. En utgångspunkt för elmarknadens utformning bör enligt utskottet vara att energikonsumenter får ökade möjligheter att stärka sin ställning på energimarknaden och minska sina egna energikostnader. Utskottet vill påminna om att bereder frågor om att låta fler, såsom andelsägare av förnybar elproduktion, få möjlighet att ta del av skattereduktionen för mikroproduktion av förnybar el. redovisades dessutom förslag av den utredning som haft till uppdrag att identifiera de hinder som kunder i form av hushåll, mindre företag och andra mindre aktörer möter vid energieffektivisering och introduktion av småskalig produktion och lagring av förnybar energi (SOU 2018:76). Även dessa förslag är under beredning inom . När det gäller regleringen av elmarknaden kan utskottet konstatera att elnätsföretagen har ett naturligt monopol för ett visst geografiskt område där kunderna i området är hänvisade till ett elnätsföretag. Därför är det viktigt att regleringen av elnätsavgifterna innebär att kunderna betalar en skälig avgift för den tjänst som de köper, som elnätsföretagen får täckning för sina utgifter och skälig avkastning. Utskottet noterar att regeringen avser att återkomma med förslag som ger elnätsföretagen ökade möjligheter att utnyttja underskott för att intäkterna ska kunna användas till de investeringar i elnäten som krävs för att möta växande behov när det gäller kapacitet, leveranssäkerhet och efterfrågeflexibilitet. Vidare noterar utskottet att regeringen dels avser att följa upp om bestämmelserna om anvisade elavtal ger tillräcklig effekt på antalet kunder med anvisningsavtal, dels arbetar med utvecklingen av den s.k. elmarknadshubben för att bl.a. göra det lättare för konsumenter att byta elleverantör och för att nya typer av tjänster lättare ska kunna utvecklas. Utskottet ser också positivt på att det arbete som utfördes av Forum för smarta elnät ska tas om hand av och , enligt det uppdrag som regeringen har gett till de båda myndigheterna. Mot bakgrund av det arbete som pågår är utskottet inte berett att förorda några tillkännagivanden om elmarknadens utveckling och funktionssätt. Sammanfattningsvis ser utskottet att en rad åtgärder har vidtagits för att förstärka elnäten och utveckla elmarknaden för att möta nya behov från samhället. Samtliga motioner som är aktuella i detta avsnitt avstyrks därmed. Övrigt om elmarknadens utformning och funktion Förslag om indelning i elområden och konsekvenserna av denna indelning finns i motionerna 2019/20:389 (SD) och 2019/20:1961 (M). Utskottet vill här påminna om vad det anförde när liknande motioner behandlades (bet. 2018/19:NU12), dvs. att prisskillnaderna mellan elområdena väntas jämnas ut ytterligare när väl den nordsydliga överföringsförbindelsen Sydvästlänken, efter vissa beklagliga förseningar, tas i drift. Utskottet noterar utöver detta att en översyn av elområdesindelningen pågår inom mot bakgrund av att stora förändringar i kraftsystemet har skett sedan elområdesindelningen infördes och att medför krav på regelbunden översyn av systemet. Några tillkännagivanden från om en förändring av elområdesindelningen kan därför inte anses nödvändiga. I motionerna 2019/20:389 (SD), 2019/20:1292 (M) och 2019/20:2363 (M) förordas tillkännagivanden om att elcertifikatssystemet bör ses över eller avskaffas. Utskottet vill framhålla att elcertifikatssystemet är ett viktigt styrmedel för att främja produktionen av ny förnybar el. Utskottet ser den förlängning och utökning av elcertifikatssystemet som beslutade om som ett betydelsefullt steg för att ytterligare stimulera utbyggnaden av den förnybara elproduktionen. Utskottet avser inte att ställa sig bakom det som efterfrågas i de nämnda motionerna. Den framtida elförsörjningen och konkurrensvillkor för den svenska industrin berörs på olika sätt i motionerna 2019/20:389 (SD), 2019/20:391 (SD) och 2019/20:2670 (M). Utskottet vill med anledning av motionerna framhålla att det krävs tillgång till energi till internationellt konkurrenskraftiga priser för att svensk industri ska fortsätta att vara konkurrenskraftig. Detta förutsätter stabila spelregler som möjliggör långsiktiga investeringar både inom den energiintensiva industrin och hos kraftproducenterna. Vidare vill utskottet påpeka att de beslutade energipolitiska målen syftar till att skapa långsiktighet och tydlighet för marknadens aktörer och bidrar till nya jobb och investeringar i . Som utskottet i det föregående har påpekat genomför och planerar en kraftig förstärkning av elnätet för att motverka kapacitetsproblem. Utskottet ser därför inte någon anledning att förorda tillkännagivanden i enlighet med vad som föreslås i de ovannämnda motionerna. I motionerna 2019/20:2659 (M) och 2019/20:3264 (C) lämnas förslag om ökad överföringskapacitet och elhandel inom EU, och i motion 2019/20:389 (SD) efterfrågas en konsekvensanalys av en fortsatt utbyggnad av överföringskapaciteten till . Utskottet vill här hänvisa till det som redovisats i det föregående om att stora investeringar i elnätet pågår och planeras framöver. I sammanhanget kan tilläggas att pågående och planerade projekt även innebär att i högre grad knyts samman med grannländerna. Dessutom hänger den svenska elmarknaden i många andra avseenden ihop med utvecklingen av elmarknaden inom EU. trädde exempelvis rättsakterna i det s.k. vinterpaketet i kraft i EU som ska underlätta utvecklingen mot en gemensam elmarknad i . Regeringen har därefter gett i uppdrag att analysera vilka åtgärder som krävs för att genomföra dessa rättsakter i . Myndigheten ska redovisa sitt uppdrag . Utskottet ser därför inga skäl till att förorda några tillkännagivanden i enlighet med vad som efterfrågas i nämnda motioner. Olika förslag om att elmarknaden bör utformas för att underlätta förnybar produktion och stärka konsumenternas ställning på elmarknaden framförs i motionerna 2019/20:3107 (C), 2019/20:3264 (C) och 2019/20:3351 (L). Utskottet kan instämma i vad som framförs i motion 2019/20:3264 (C) om att produktionen av förnybar el bör öka, att det ska vara enklare och mer lönsamt att investera i förnybar energi och att möjligheterna för privatpersoner att själva producera förnybar energi bör förbättras. Som redovisats i det föregående pågår ett omfattande arbete med en rad åtgärder för att förstärka elnäten och förbättra elmarknadens funktion. Utskottet vill dessutom påminna om att regeringen bereder slutbetänkande som bl.a. innehåller förslag när det gäller effektivare tillståndsprocesser, samt att har fått i uppdrag att redovisa hur man har arbetat med att förkorta handläggningstiderna för koncessionsärenden. Utskottet ser det därför inte som nödvändigt att förorda några tillkännagivanden i enlighet med vad som förespråkas i de nyssnämnda motionerna. Samtliga motioner i detta avsnitt avstyrks härmed i berörda delar. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör mål och ansvar för leveranssäkerheten. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete och gällande regler. Jämför reservation 6 (M, SD, KD, L) och 7 (M, C, KD, L). I kommittémotion 2019/20:3333 av m.fl. (KD) anförs att beslutade att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att ta fram ett leveranssäkerhetsmål, men att regeringen inte har gjort tillräckligt i den riktningen. Enligt motionens yrkande 5 måste mål för leveranssäkerhet därför tas fram. I partimotion 2019/20:3351 av m.fl. (L) yrkande 20 anförs att det behövs ett leveranssäkerhetsmål som beaktar samhällets behov och som utgår från elförsörjningens betydelse för konkurrenskraft som industrination. Motionärerna betonar att svenska elkonsumenter behöver veta vad de kan förvänta sig av sina elleverantörer. I partimotion 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 19 förordas att ska få ett utökat ansvar för leveranssäkerheten. Detta mot bakgrund av att det inte finns någon utpekad aktör som ska säkerställa att elsystemet på lång sikt tillhandahåller tillräckligt med el av god kvalitet. I kommittémotion 2019/20:2670 av m.fl. (M) yrkande 8 förordas ett tillkännagivande om att regeringen bör utöka Svenska kraftnäts ansvar för leveranssäkerheten. Detta mot bakgrund av att det inte finns någon utpekad aktör som ska säkerställa att elsystemet på lång sikt tillhandahåller tillräckligt med el av god kvalitet. I kommittémotion 2019/20:3264 av m.fl. (C) yrkande 30 förordas ett tillkännagivande om att regeringen bör utöka Svenska kraftnäts ansvar till att omfatta den långsiktiga utvecklingen och balansen på elmarknaden. I ellagen (1997:857) finns bestämmelser om leveranssäkerheten i elnäten. Det finns ett s.k. funktionskrav, som innebär att nätföretag ska se till att avbrott i överföringen av el till en elanvändare inte överstiger . Vidare finns bestämmelser om avbrottsersättning, som ger elkunder möjlighet att få skadestånd eller avbrottsersättning vid längre elavbrott. Därtill finns, som redogjorts för i det föregående, bestämmelser om kvalitet i intäktsramberäkningen, vilka innebär att nätföretagens leveranssäkerhet påverkar storleken på företagens intäktsram. När det gäller ansvarsfördelningen är det som granskar att nätföretagens överföring av el har en god leveranskvalitet. har ett systemansvar som innebär att se till att det alltid råder kortsiktig balans mellan produktion och förbrukning av el i hela landet. Ansvaret för att det finns tillräckligt med produktion för att möta förbrukningen i landet vilar på de företag som är balansansvariga. För att i vissa fall kunna hantera situationer då elförbrukningen ser ut att överstiga produktionen av el har enligt lagen (2003:436) om effektreserv ett ansvar för att en effektreserv om högst finns tillgänglig. Effektreserven ska skapas genom att dels ingår avtal med elproducenter om att ställa ytterligare produktionskapacitet till förfogande, dels ingår avtal om minskad elförbrukning. Lagen är tidsbegränsad fram till . I regeringens skrivelse om förutsättningar för en säker kraftöverföring (skr. 2016/17:148) behandlas frågan om ett mål för leveranssäkerheten. Regeringen konstaterar att menar att ett mål för leveranssäkerheten skulle kunna vara ett verktyg för att bedöma sårbarheten i den långsiktiga energi- och effektbalansen. Regeringen anför i skrivelsen att den anser att det finns risker med ett styrande leveranssäkerhetsmål eftersom detta kan leda till överinvesteringar i elproduktion, vilket kan innebära ökade kostnader för kunderna. Vidare noterar regeringen att det i sammanhanget är viktigt att komma ihåg att det finns andra verktyg vid sidan av elproduktion för att skapa ett robust elsystem, t.ex. efterfrågeflexibilitet och energilager. Därtill konstaterar regeringen att det är viktigt att bedömningen av leveranssäkerheten görs utifrån den relevanta marknaden, som i normalfallet är , och att den relevanta marknaden förändras beroende på förändringar i produktion, konsumtion och överföringsmöjligheter. I den reviderade elmarknadsförordningen (och rådets förordning (EU) 2019/943 av om den inre marknaden för el) som trädde i kraft finns krav på att alla medlemsstater som har en kapacitetsmekanism ska definiera ett leveranssäkerhetsmål i form av en tillförlitlighetsnorm. Regeringen har i regleringsbrevet gett i uppdrag att lämna förslag på en tillförlitlighetsnorm. har en kapacitetsmekanism i form av en effektreserv i syfte att hantera förbrukningstoppar för elförsörjningen .