bet · H701JuU35 · 2020-06-05 00:00:00 — Att bekämpa terrorism är ett ytterst angeläget samhällsintresse, och en förutsättning för att arbetet mot terrorism ska bli framgångsrikt är att relevanta myndigheter samverkar och kan utbyta information med varandra. Utskottet instämmer således i regeringens bedömning att tillgång till information är en grundläggande förutsättning för och Säkerhetspolisens möjligheter att förhindra terroristbrottslighet och att möjligheten för myndigheterna få tillgång till fler uppgifter om enskilda individer kan vara av betydande värde för deras arbete. Som regeringen anför måste riskerna för ett ökat integritetsintrång och ett minskat förtroende för berörda myndigheter vägas mot det starka samhälleliga intresset av att bekämpa terrorism. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att den risk för ökat integritetsintrång som förslagen kan medföra är acceptabel i förhållande till det samhällsintresse som förebyggandet och förhindrandet av terroristbrottslighet utgör. Sammantaget anser utskottet att regeringens förslag är ändamålsenligt utformat och att det bör antas. Detta innebär även att utskottet avstyrker motionerna 2019/20:3590 (V) och 2019/20:3594 (M) yrkande 1. Vad gäller motionsyrkanden om ytterligare möjligheter till sekretessbrytande informationsutbyte mellan myndigheter konstaterar utskottet att varje ny sekretessbrytande bestämmelse bör utformas utifrån en avvägning mellan effektivitet, integritet och rättssäkerhet. Även med hänsyn till det starka samhällsintresse som motiverar de lagförslag som behandlas finner inte utskottet att det nu finns skäl för att ta något initiativ med anledning av motionerna 2019/20:3594 (M) yrkande 2 och 2019/20:3598 (SD). Utskottet anser slutligen att det inte heller finns anledning för att ta initiativ till en sådan översyn som efterfrågas i motion 2019/20:3592 (C), varför den avstyrks. Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) i de delar det avser 10 kap. 18 a § och avslår lagförslaget i övrigt. 2019/20:3590 av m.fl. (V), bifaller delvis proposition 2019/20:123 punkt 2 och avslår proposition 2019/20:123 punkt 1. Samtliga förslag i regeringens proposition syftar till att myndigheterna ska få bättre förutsättningar att samverka för att bekämpa terroristbrott. Jag anser emellertid att myndigheterna bör få bättre förutsättningar att bekämpa även andra typer av brottslighet, som organiserad brottslighet, gängbrottslighet och brott riktade mot välfärden. I stället för propositionens ensidiga fokus på terroristbrott skulle jag vilja se en tydligare inriktning på att bekämpa gängkriminalitet, våldsbejakande extremism och organiserad brottslighet. Jag håller förvisso med om att har en viktig del i det brottsförebyggande arbetet, framför allt på ett övergripande plan genom att de har kunskap om levnadsförhållandena för människor på lokal nivå. Däremot ingår det inte i uppdrag eller kompetens att bedöma om enskilda personer har begått eller kommer att begå brott. Kommunerna bör också få ett tydligare brottsförebyggande uppdrag. Därför är jag positiv till den utredning som regeringen har tillsatt som ska lämna förslag om hur kommunerna kan få ett lagstadgat ansvar för brottsförebyggande arbete (dir. 2019:94). I utredarens uppdrag ingår bl.a. att beskriva och analysera verksamheter inom kommunerna som kan bidra till det brottsförebyggande arbetet. Uppdraget ska redovisas . Jag anser att detta viktiga arbete inte bör föregripas genom att redan nu ålägga ytterligare uppgifter specifikt när det gäller terroristbrott. Vad därefter gäller förslaget om att det ska bli enklare för att lämna ut uppgifter till konstaterar jag att flera remissinstanser ställer sig frågande till vad har för möjligheter att agera när det gäller vuxna som uttrycker odemokratiska och våldsbejakande åsikter, och att man nu skapar en form av åsiktsregistrering som förmodligen är i strid med regeringsformen samt att det med säkerhet kommer att rubba förtroendet för . Jag instämmer i dessa farhågor och anser att det framstår som oklart vad egentligen ska göra med den information som polisen tillhandahåller. När det gäller förslaget om att ska kunna lämna ut uppgifter till polisen i brottsförebyggande syfte kan jag konstatera att den utredning som ligger till grund för propositionen bedömer att ett sådant förslag inte bör införas, då det anses kunna leda till att enskilda inte känner förtroende för och att de avstår från att söka hjälp, vilket kan leda till ett mer utagerande beteende. Förslaget avstyrks också av flera remissinstanser, som bl.a. menar att det skulle vara kontraproduktivt att lämna ut aktuella uppgifter, att det finns risk för att enskilda på felaktiga grunder skulle kunna pekas ut som blivande terrorister och att utlämnandet av sådana uppgifter som är i fråga kan uppfattas som diskriminerande och i strid med grundläggande fri- och rättigheter. Även Lagrådet skriver i sitt yttrande att om uppfattas som polisens förlängda arm kan det finnas en risk för att den enskilde blir mindre benägen att kontakta och lämna uppgifter till socialnämnden, vilket i förlängningen kan leda till minskad kunskap om just de personer som riskerar att begå terroristbrottslighet. Jag instämmer i utredningens bedömning och det som de ovannämnda remissinstanserna anför som skäl för att avstyrka regeringens förslag. Jag anser att det är en grundläggande förutsättning att arbete med klienter ska bygga på förtroende och tillit för att kunna leda till positiva effekter. Denna tillit riskerar att allvarligt skadas om får möjlighet att lämna ut potentiellt ogrundade misstankar om att klienter ägnar sig åt terroristbrottslighet. Enligt förslaget ska sekretessen hos inte hindra att en uppgift som rör en enskild lämnas till eller Säkerhetspolisen om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den enskilde kommer att begå brott enligt befintliga terroristbrottslagar. Jag menar att det finns en stor risk att inte kommer att kunna göra adekvata riskbedömningar av människors eventuella benägenhet att begå terroristbrott. Jag anser därför att förslaget brister i både tydlighet och proportionalitet och att risken är uppenbar att lösa spekulationer om människors förehavanden kommer att ligga till grund för polisiära åtgärder mot de utpekade personerna. I fråga om förslaget om att ska kunna lämna ut fler uppgifter om begångna brott till polisen anför under remissförfarandet bl.a. att det vore rättsosäkert att låta det ankomma på enskilda individer hos att göra kvalificerade straffrättsliga bedömningar och betonar att inte ska eller ska kunna befaras fungera som en informationscentral för andra myndigheter i deras verksamheter. menar också att behovet av ett sekretessgenombrott är litet eller obefintligt och att det ska sättas i relation till det intrång den föreslagna bestämmelsen innebär för den enskilde och avstyrker förslaget. Jag delar den bedömningen. De sekretessbrytande bestämmelser som redan finns i OSL, bl.a. när det gäller unga personer, men även vid misstankar om brott med minimistraffet fängelse, är tillräckliga för att allvarliga brott ska kunna komma till polisens kännedom. Jag är därför inte beredda att utsträcka den sekretessbrytande bestämmelsen på det sätt som regeringen föreslår i sin proposition. Sammantaget anser jag att bör avslå regeringens proposition 2019/20:123 Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism förutom i den del som avser att ska kunna lämna ut uppgifter till Säkerhetspolisen i syfte att förebygga brott begångna av unga. Förutsättningarna för att lämna ut uppgifter till polisen, punkt 2 (M, KD) av (KD), (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3594 av m.fl. (M) yrkande 1. Regeringen föreslår bl.a. att kommunala myndigheter inom ska få utökade möjligheter att dela med sig av uppgifter till och Säkerhetspolisen. Utlämnande ska i större utsträckning än kunna ske vid misstankar om att terroristbrottslighet har begåtts men också när det krävs för att förebygga sådan brottslighet. Så som förslaget är konstruerat uppställs villkor för att uppgiften ska få föras vidare från en myndighet inom den kommunala till eller Säkerhetspolisen. Det krävs dels att det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den enskilde kommer att begå vissa typer av brott som räknas upp i lagen, dels att uppgiften kan antas bidra till att förhindra det och dels att det med hänsyn till planerade eller pågående insatser för den enskilde eller av andra särskilda skäl inte är olämpligt att uppgiften lämnas ut. Vi anser att det ska räcka med att det finns risk för att den enskilde kommer att begå ett sådant brott som lagen avser för att uppgiften ska få föras vidare. Vi menar nämligen att förslagen i propositionen, så som de är formulerade, lägger orimliga arbetsbördor på kommunala myndigheter inom . Vidare ligger det inte inom de utlämnande myndigheternas expertis att göra bedömningar av det slag som föreslås. Att exempelvis avgöra vilka uppgifter som kan antas förhindra att terroristbrott begås ligger långt utanför myndigheternas kärnverksamhet. Sådana bedömningars relevans påverkas av vilka åtgärder som och Säkerhetspolisen vidtar i det enskilda fallet. En rimligare ordning vore därför att bedömningar av vilka uppgifter som kan förhindra terroristbrottslighet lämnas åt den brottsbekämpande expertisen att göra. Sammantaget kan sägas att kriterierna som ställs upp kan komma att lägga hinder för att viktig information förs vidare till de brottsbekämpande myndigheterna. Det finns en uppenbar risk för att uppgifter som hade varit värdefulla för eller Säkerhetspolisen därmed inte förs vidare på grund av förslagets utformning. Vi vill därför att ska tillkännage för regeringen att 10 kap. 18 b § 2 och 3 i förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen ska utgå. Ytterligare möjligheter till informationsutbyte, punkt 3 (M, SD, KD) av (KD), (M), (M), (M), (SD), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3594 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2019/20:3598 av m.fl. (SD). Vi anser, i enlighet med vad framhåller i sitt remissvar, att även skolor och hälso- och sjukvården bör ges möjlighet att lämna ut uppgifter till i syfte att förebygga allvarligare brottslighet. Vi delar den bedömningen med tillägget att detta även bör gälla för Säkerhetspolisen och att det även kan finnas ett behov för ytterligare aktörer att lämna ut uppgifter till polisen. Den utredning som ligger till grund för propositionen berör detta i korthet och avstyrker en sådan ordning, bl.a. med hänvisning till rättsliga otydligheter i rollfördelningen och förväntningarna på vad de involverade aktörerna ska, kan eller får göra. Oavsett hur det förhåller sig i den frågan menar vi att det finns ett samhälleligt intresse och behov av en bestämmelse som möjliggör för fler myndigheter och aktörer än att lämna ut uppgifter till polisen i syfte att förebygga allvarlig brottslighet. Vi finner inte att utredningens bedömning om organisatoriska begränsningar påverkar detta utan snarare talar för behovet av en utredning i frågan. Vi vill därför att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att föreslå en ordning där skolor och hälso- och sjukvården och eventuellt andra aktörer ges förbättrade möjligheter att lämna och utbyta information med och Säkerhetspolisen i syfte att förebygga allvarlig brottslighet. Översyn av regelverket, punkt 4 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3592 av (C). Jag ser ökad samverkan och ökat informationsutbyte mellan myndigheter som ett viktigt verktyg för att beivra brott, och inte bara i fråga om terroristbrottslighet utan även annan grov brottslighet. Denna typ av brottslighet kan inte godtas eller accepteras utifrån en integritetstanke. Ingen har rätt att fredat ägna sig åt grov brottslighet. Utmaningen är hanteringen av all den känsliga information som inte har något med brott att göra men som ändå måste samlas in i det brottsbekämpande arbetet. Integritetskänslig information måste hanteras rättssäkert och med respekt för den enskildes rätt till privatliv. Det kan i detta sammanhang också diskuteras om det omfattande sekretessgenombrottet som gäller för uppgifter om individer som är är rimligt. Även unga personer har rätt till respekt för sin integritet och sitt privatliv, inte minst personer som uppnått myndighetsåldern. Det är en grannlaga uppgift för en rättsstat att slå vakt om den enskildes rättssäkerhet och integritet och värna säkerhet och motverka hot och brott. Som Lagrådet påtalar medför detta en känslig och svår avvägning. Att som här föreslås även kunna dela uppgifter med en annan myndighet i ett skede innan någon brottslig handling har begåtts innebär en mycket svår balansgång i avvägningen mellan den enskildes integritet och samhällets intresse av att skydda sig mot allvarlig brottslighet. Som framhålls i propositionen är det därför av avgörande betydelse för informationsutbytet att det finns en risk för att den enskilde ska utöva terroristbrottslighet och att riskbedömningen grundas på konkreta omständigheter. Informationsöverföringen ska även i övrigt framstå som proportionerlig och lämplig med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Jag anser mot den här bakgrunden att det kan vara lämpligt att utvärdera den nya lagstiftningen när den har varit i kraft . Det finns vidare anledning att tydligare klargöra hur avvägningarna ska göras och var gränserna ska gå mellan å ena sidan integritet och å andra sidan samhällets intresse och skyldighet att på ett effektivt sätt bekämpa hot och allvarlig brottslighet. Det finns också behov av en mer genomgripande diskussion om integritet, öppenhet, informationsinsamling och utbyte av information. Som vi kan utläsa av propositionen är det långt ifrån sista gången under den här mandatperioden som kommer att diskutera samverkan och informationsutbyte mellan myndigheter för att motverka brottslighet. har fått i uppdrag att återkomma med en redovisning om förutsättningarna för olika aktörer att dela information i arbetet för att förebygga brott. Utifrån den återkommande diskussionen känns det angeläget att regeringen tillsätter en utredning för att närmre utreda frågan om integritet, brottsbekämpning och informationshantering, med syfte att skapa ett modernt, rättssäkert och ändamålsenligt regelverk. Den utvärdering av lagstiftningen som jag efterfrågar skulle därför lämpligen kunna genomföras inom ramen för en sådan bredare översyn. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2019/20:123 Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 2019/20:3590 av m.fl. (V): avslår regeringens proposition 2019/20:123 Ett effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism förutom i den del som avser att ska kunna lämna ut uppgifter till Säkerhetspolisen i syfte att förebygga brott begångna av unga. 2019/20:3592 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utvärdera den nya lagstiftningen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3594 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att 10 kap. 18 b § 2 och 3 i regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska utgå och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en utredning om att även skolor och hälso- och sjukvården bör ges möjlighet att lämna ut uppgifter till och Säkerhetspolisen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3598 av m.fl. (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en generell sekretessbrytande bestämmelse och tillkännager detta för regeringen.