bet · H701JuU23 · 2020-05-14 00:00:00 — Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i bl.a. , passlagen och lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga. Förslaget innebär bl.a. följande: • Det införs en ny särskild straffskärpningsgrund som innebär att om ett motiv för brottet har varit att bevara eller återupprätta heder ska det ses som en försvårande omständighet vid bedömningen av straffvärdet. • Det införs ett nytt brott, barnäktenskapsbrott, som kan ge fängelse i högst . Genom det nya brottet blir det straffbart att förmå eller tillåta ett barn att ingå ett äktenskap eller en äktenskapsliknande förbindelse. • Det blir möjligt att besluta om utreseförbud som ska skydda barn från att föras utomlands i syfte att ingå barnäktenskap eller att könsstympas. utreseförbud ska utgöra dels hinder mot att utfärda pass, dels skäl för att Det ska vara straffbart att föra ut ett barn ur i strid med ett utreseförbud. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena. I betänkandet finns 15 reservationer (M, SD, V, KD). Proposition 2019/20:131 Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet. Åtta yrkanden i följdmotioner. Cirka 60 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /20. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet 1.Utreseförbud, punkt 1 (V) 2.Ytterligare omständigheter som skäl för utreseförbud, punkt 3 (M, KD) 3.Särskild brottsrubricering för hedersrelaterade brott, punkt 4 (M, SD, KD) 4.Oskuldskontroller, punkt 6 (M) 5.Åtgärder mot s.k. moralpoliser, punkt 7 (M) 6.Rättsväsendets kunskap om hedersrelaterat våld och förtryck, punkt 8 (M) 7.Omhändertagande av och förhör med unga, punkt 9 (M) 8.Övriga frågor om hedersrelaterat våld och förtryck, punkt 10 (SD) 9.Förbättrade möjligheter att verka proaktivt mot anhöriga, punkt 13 (M, KD) 10.Skärpt lagstiftning mot tvångsäktenskap, punkt 14 (SD) 11.Kriminalisering av försök, förberedelse och stämpling till vilseledande till äktenskapsresa, punkt 15 (M) 12.Behovet av mer kunskap om könsstympning, punkt 16 (KD) 13.Ökad tillämpning av bestämmelserna om äktenskapstvång, barnäktenskapsbrott och vilseledande till äktenskapsresa, punkt 18 (SD) 14.Kriminalisering av att vara gift med en minderårig, punkt 19 (SD) 15.Revidering av straffskalorna för barnäktenskapsbrott, äktenskapstvång och vilseledande till äktenskapsresa, punkt 20 (SD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 yttrande 2019/20:SoU3y Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, 2. lag om ändring i passlagen (1978:302) i de delar det avser 7 a, 7 b, 12 och 18 §§, 3. lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, 4. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). Därmed bifaller proposition 2019/20:131 punkterna 2, 3 i denna del, 4 och 5 samt avslår motionerna 2019/20:646 av (KD) yrkande 4, 2019/20:2621 av (M) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3064 av m.fl. (M) yrkande 14, 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkande 22, 2019/20:3172 av (SD) yrkande 9 och 2019/20:3560 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2. Reservation 1 (V) antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i passlagen (1978:302) i de delar som inte omfattas av utskottets förslag ovan. Därmed bifaller proposition 2019/20:131 punkterna 1 och 3 i denna del. Ytterligare omständigheter som skäl för utreseförbud 2019/20:3588 av m.fl. (M) yrkande 2. Reservation 2 (M, KD) Särskild brottsrubricering för hedersrelaterade brott 2019/20:646 av (KD) yrkande 8, 2019/20:1341 av (M), 2019/20:1846 av Lawen Redar (S), 2019/20:2728 av m.fl. (KD) yrkande 6, 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 20, 2019/20:2833 av m.fl. (M) yrkande 30, 2019/20:3064 av m.fl. (M) yrkande 4, 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkande 27, 2019/20:3172 av (SD) yrkande 6, 2019/20:3189 av m.fl. (M) yrkande 24, 2019/20:3586 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2019/20:3588 av m.fl. (M) yrkande 1. Reservation 3 (M, SD, KD) Skärpta straff för brott med hedersmotiv 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkande 28, 2019/20:3172 av (SD) yrkande 5, 2019/20:3189 av m.fl. (M) yrkande 25 och 2019/20:3360 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 19. 2019/20:1342 av (M) och 2019/20:2833 av m.fl. (M) yrkande 31. Reservation 4 (M) Åtgärder mot s.k. moralpoliser 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 21, 2019/20:2833 av m.fl. (M) yrkande 32, 2019/20:3064 av m.fl. (M) yrkandena 6–8 och 2019/20:3189 av m.fl. (M) yrkande 26. Reservation 5 (M) Rättsväsendets kunskap om hedersrelaterat våld och förtryck 2019/20:3064 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2019/20:3277 av Amineh Kakabaveh (-) yrkande 5. Reservation 6 (M) Omhändertagande av och förhör med unga 2019/20:3064 av m.fl. (M) yrkandena 10–12. Reservation 7 (M) Övriga frågor om hedersrelaterat våld och förtryck 2019/20:405 av (C) yrkande 1, 2019/20:2621 av (M) yrkande 3, 2019/20:2624 av (M) och 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkande 29. Reservation 8 (SD) Kriminalisering av barnäktenskap m.m. 2019/20:607 av m.fl. (SD) yrkandena 12–14, 2019/20:821 av m.fl. (SD) yrkandena 18 och 19, 2019/20:2745 av m.fl. (L) yrkande 5, 2019/20:2797 av m.fl. (SD) yrkandena 25–27 och 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkandena 9, 16 och 17. Återförande av bortförda barn och ungdomar 2019/20:3268 av m.fl. (S). Förbättrade möjligheter att verka proaktivt mot anhöriga 2019/20:3064 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2019/20:3124 av m.fl. (KD) yrkande 17. Reservation 9 (M, KD) Skärpt lagstiftning mot tvångsäktenskap 2019/20:607 av m.fl. (SD) yrkandena 20 och 21 samt 2019/20:2745 av m.fl. (L) yrkandena 2–4. Reservation 10 (SD) Kriminalisering av försök, förberedelse och stämpling till vilseledande till äktenskapsresa 2019/20:2745 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2019/20:3064 av m.fl. (M) yrkande 5. Reservation 11 (M) Behovet av mer kunskap om könsstympning 2019/20:3124 av m.fl. (KD) yrkande 18. Reservation 12 (KD) Straffrättsligt ansvar för vårdnadshavare som inte förhindrar könsstympning m.m. 2019/20:3172 av (SD) yrkande 8 och 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 53. Ökad tillämpning av bestämmelserna om äktenskapstvång, barnäktenskapsbrott och vilseledande till äktenskapsresa 2019/20:3586 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 13 (SD) Kriminalisering av att vara gift med en minderårig 2019/20:3586 av m.fl. (SD) yrkande 3. Reservation 14 (SD) Revidering av straffskalorna för barnäktenskapsbrott, äktenskapstvång och vilseledande till äktenskapsresa 2019/20:3586 av m.fl. (SD) yrkande 4. Reservation 15 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (SD), (KD), (C), (M), (M), (M), (L), (S), (S), (S), (S), (V), (SD), (SD), (MP) och (KD). I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2019/20:131 Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet. Regeringen föreslår bl.a. att det införs ett nytt brott i , barnäktenskapsbrott, och en ny särskild straffskärpningsgrund. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Tre motioner har väckts med anledning av propositionen. I betänkandet behandlar utskottet även 23 motioner från allmänna motionstiden /20. Motionsförslagen finns i bilaga 1. Det kan nämnas att har gjort flera tillkännagivanden till regeringen i frågor som anknyter till de som behandlas i propositionen. En närmare genomgång av dessa görs i det följande avsnittet under rubriken riksdagsbehandling (s. 16 f.). beslutade att ge socialutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 2019/20:131 och motionerna i de delar de berör socialutskottets beredningsområde. yttrande finns i bilaga 3. Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i , lagen om allmänna förvaltningsdomstolar, passlagen, lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga och socialtjänstlagen. Lagförslagen syftar till att bekämpa den hedersrelaterade brottsligheten. avslår motionsyrkanden bl.a. om avslag på delar av propositionen, om en särskild brottsrubricering för hedersrelaterade brott och om oskuldskontroller. Jämför reservation 1 (V), 2 (M, KD), 3 (M, SD, KD), 4 (M), 5 (M), 6 (M), 7 (M), 8 (SD), 9 (M, KD), 10 (SD), 11 (M), 12 (KD), 13 (SD), 14 (SD) och 15 (SD). Enligt 4 kap. 4 c § första stycket döms den som genom olaga tvång eller utnyttjande av utsatt belägenhet förmår en person att ingå ett äktenskap som är giltigt i den stat där det ingås, i den stat enligt vars lag det ingås eller i en stat i vilken minst en av makarna är medborgare eller har hemvist för äktenskapstvång till fängelse i högst . Av andra stycket framgår att detsamma gäller den som på sätt som anges i första stycket förmår någon att ingå en äktenskapsliknande förbindelse, om den ingås enligt regler som gäller inom en grupp och som innebär att parterna betraktas som makar och anses ha rättigheter eller skyldigheter i förhållande till varandra, och innefattar frågan om upplösning av förbindelsen. Den som genom vilseledande förmår en person att resa till en annan stat än den där han eller hon bor, i syfte att personen genom olaga tvång eller utnyttjande av hans eller hennes utsatta belägenhet ska förmås att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i 4 c §, döms enligt 4 kap. 4 d § för vilseledande till tvångsäktenskapsresa till fängelse i högst . Äktenskapstvång är straffbart på försöks- och förberedelsestadiet. Även stämpling till äktenskapstvång är kriminaliserat (prop. 2015/16:113, bet. 2015/16:JuU16, rskr. 2015/16:234). ändrades lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap på så sätt att ett äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag inte erkänns i om någon av parterna var för äktenskapets ingående. Förbudet gäller oavsett parternas anknytning hit när äktenskapet ingicks eller deras ålder för erkännandeprövningen. Undantag ska aldrig kunna göras om någon av parterna är (prop. 2017/18:288, bet. 2018/19:CU4, rskr. 2018/19:43). Enligt 1 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor får ingrepp i de kvinnliga yttre könsorganen i syfte att stympa dessa eller åstadkomma andra bestående förändringar av dem (könsstympning) inte utföras, oavsett om samtycke har lämnats till ingreppet eller inte. Den som bryter mot 1 § döms till fängelse i lägst två och högst (2 §). Är brottet med hänsyn till omständigheterna mindre grovt, döms till fängelse i högst . Är brottet grovt, döms till fängelse i lägst fem och högst . Könsstympning är straffbart på försöks- och förberedelsestadiet. Även stämpling till könsstympning och underlåtenhet att avslöja eller förhindra könsstympning är straffbart. I 3 § första stycket anges ett uttryckligt undantag från kravet på dubbel straffbarhet. Detta innebär att könsstympning utgör ett brott som kan straffas enligt svensk lag också om ingreppet gjorts i en stat där detta är tillåtet. Också försök, förberedelse och stämpling till samt underlåtenhet att avslöja ett sådant brott är straffbart i , trots att kravet på dubbel straffbarhet inte är uppfyllt. Lagen med förbud mot könsstympning av kvinnor fick sin nuvarande lydelse genom lagändringar som trädde i kraft (prop. 2016/17:108, bet. 2016/17:JuU14, rskr. 2016/17:232). Enligt 10 kap. 21 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) hindrar inte hälso- och sjukvårdssekretess, socialtjänstsekretess och sekretess hos att uppgifter som angår misstankar om vissa brott mot barn lämnas till en åklagarmyndighet eller . De brott som åsyftas är bl.a. brott som avses i lagen med förbud mot könsstympning av kvinnor. trädde en ändring i 35 kap. 2 § i kraft. Ändringen innebär att preskription avskaffas för bl.a. könsstympningsbrott som inte är mindre grovt, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt (prop. 2019/20:69, bet. 2019/20:JuU22, rskr. 2019/20:197). Enligt 7 § lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn ska åklagaren underrätta barnets vårdnadshavare om de utredningsåtgärder som vidtas i fråga om barnet sedan ett interimistiskt beslut om särskild företrädare har meddelats. Underrättelsen ska göras så snart det är möjligt utan men för utredningen. I 2 a § förordningen (1999:998) om särskild företrädare för barn föreskrivs att domstolen kan vänta med att expediera beslutet om särskild företrädare för barn till dess att det kan ske utan men för utredningen. Expediering får dock aldrig ske senare än den sjätte vardagen efter det interimistiska beslutet. När en särskild företrädare har förordnats utan att vårdnadshavarna har hörts, underrättas alltså dessa senast efter beslutet, oavsett vilka utredningsåtgärder som har vidtagits och hur utredningsläget ser ut. En särskild straffskärpningsgrund för brott med hedersmotiv Regeringen föreslår att en särskild straffskärpningsgrund ska införas som innebär att det vid bedömningen av straffvärdet ska ses som en försvårande omständighet om ett motiv för brottet har varit att bevara eller återupprätta en persons eller familjs, släkts eller annan liknande grupps heder. Regeringen framhåller att de offer som utsätts för hedersrelaterad brottslighet är en synnerligen utsatt grupp som drabbas särskilt svårt. Mot den bakgrunden anser regeringen att det bör finnas utrymme att åsätta brott med hedersmotiv ett högre straffvärde än annan likartad brottslighet som inte är hedersrelaterad. Vidare kan den hedersrelaterade brottsligheten också innebära en kränkning av de mänskliga rättigheterna. Regeringen anför även att en särskild straffskärpningsgrund kan bidra till att hedersmotiv uppmärksammas i större utsträckning av rättsväsendet. I fråga om begreppen ”heder” och ”hedersrelaterad brottslighet” anför regeringen att de får anses etablerade i sådan utsträckning att det står tillräckligt klart vilka fall som kommer att omfattas av den föreslagna straffskärpningsgrunden. En ny straffbestämmelse om barnäktenskapsbrott Regeringen föreslår att en ny straffbestämmelse om barnäktenskapsbrott införs i 4 kap. 4 c § . Bestämmelsen ska omfatta den som begår en sådan gärning som avses i bestämmelsen om äktenskapstvång mot en person som inte har fyllt samt den som förmår eller tillåter en person som inte har fyllt att ingå ett äktenskap eller en äktenskapsliknande förbindelse. Bestämmelsen ska gälla även om den som begår en sådan gärning inte haft uppsåt till men varit oaktsam beträffande omständigheten att den andra personen inte fyllt . Straffet ska vara fängelse i högst . Försök, förberedelse och stämpling till barnäktenskapsbrott ska vara straffbart. Barnäktenskapsbrott och försök till detta brott ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Svensk domstol ska inte vara förhindrad att döma till påföljd som är strängare än vad som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. Regeringen framhåller att huruvida barnet uttrycker en vilja att ingå äktenskapet eller inte ska sakna betydelse; handlingen bör vara straffbar oavsett. Vidare bör rekvisitet ”tillåter” omfatta såväl aktiva handlingar, t.ex. att vårdnadshavaren uttryckligen ger sin tillåtelse till äktenskapet, som underlåtenhet bestående av att vårdnadshavaren trots kännedom om ett planerat äktenskap inte ingriper för att förhindra detta utan förhåller sig passiv. Regeringen anser att det inte är ändamålsenligt att låta de äktenskapsbrott som riktar sig mot barn och som innefattar olaga tvång eller utnyttjande av utsatt belägenhet även i fortsättningen omfattas av bestämmelsen för äktenskapstvång. I stället bör alla äktenskapsbrott som riktar sig mot barn omfattas av den föreslagna bestämmelsen om barnäktenskapsbrott. Enligt regeringen bör såväl juridiskt giltiga äktenskap som äktenskapsliknande förbindelser omfattas av bestämmelsen. Det är här straffbestämmelsen kommer att få den största effekten eftersom barnäktenskap inte längre får ingås i . Brottets straffskala ska enligt regeringen återspegla det allvar med vilket samhället ser på barnäktenskap. Den bör också återspegla att det ofta handlar om gärningsmän som är närstående till barnet och som barnet ska kunna känna tillit till. Brottet bör vidare ges en straffskala som är så vid att den ger möjlighet till en nyanserad straffmätning i vilken de vitt skilda omständigheter som kan föreligga kan beaktas. Den föreslagna straffskalan för barnäktenskapsbrott överensstämmer med straffskalan för bestämmelsen om äktenskapstvång och framstår enligt regeringen som väl avvägd med hänsyn till det skyddade intresset. Vilseledande till barnäktenskapsresa kriminaliseras Regeringen föreslår att bestämmelsen om vilseledande till tvångsäktenskapsresa utvidgas till att omfatta att genom vilseledande förmå ett barn att resa till en annan stat än den där barnet bor, i syfte att barnet där ska utsättas för en sådan gärning som avses i den nya bestämmelsen om barnäktenskapsbrott. Brottsbeteckningen ändras till vilseledande till äktenskapsresa. Förhållandet till bestämmelsen om människohandel Regeringen föreslår att bestämmelserna om äktenskapstvång, barnäktenskapsbrott och vilseledande till äktenskapsresa görs uttryckligen subsidiära till bestämmelsen om människohandel. Bestämmelserna om äktenskapstvång, barnäktenskapsbrott och vilseledande till äktenskapsresa ska alltså tillämpas endast om bestämmelsen om människohandel inte är tillämplig. Lagstiftningen om ofrivilliga äktenskap i övrigt Straffskalorna för äktenskapstvång och vilseledande till äktenskapsresa Straffskalan för äktenskapstvång är fängelse i högst och straffskalan för vilseledande till äktenskapsresa fängelse i högst . Regeringen anför att tillämpningsområdet för bestämmelsen om äktenskapstvång är relativt vidsträckt, och straffskalan måste därför också fortsättningsvis vara sådan att den ger utrymme för en adekvat straffmätning såväl i de allvarliga fallen som i de mindre allvarliga fallen. Till det kommer att de allvarligaste fallen av äktenskapstvång kan komma att bestraffas som grovt olaga tvång eller människohandel. Vidare anför regeringen att bestämmelsen om vilseledande till äktenskapsresa kan sägas kriminalisera handlingar av förberedande karaktär. Straffet är därför utformat mot bakgrund av de straff som kan dömas ut för förberedelse till brott. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att straffskalorna är väl avvägda och att de därför inte bör ändras. Försök, förberedelse och stämpling till vilseledande till äktenskapsresa Regeringens bedömning är att försök, förberedelse och stämpling till vilseledande till äktenskapsresa inte bör kriminaliseras. Regeringen framhåller att straffansvar för vilseledandebrottet inte kräver att något äktenskap eller någon äktenskapsliknande förbindelse kommer till stånd, utan brottet fullbordas redan vid ankomsten till den stat dit resan går. Om försök till brottet kriminaliseras, innebär detta en kriminalisering av handlingar som utförs mycket tidigt på vägen mot ett tvångsäktenskap. Till detta kommer att försöksbrottet sannolikt skulle få en mycket begränsad praktisk betydelse på grund av de bevissvårigheter som en så tidig kriminalisering kan väntas medföra. Ansvar för stämpling förbehålls dessutom som regel de allvarligaste brotten. Vidare är det också oftast så att de gärningar som skulle kunna straffas som förberedelse eller försök till vilseledande till äktenskapsresa, i den mån de är straffvärda, redan är straffbara som försök eller förberedelse till äktenskapstvång. Motsvararande föreslås nu gälla för barnäktenskapsbrott. Mot bakgrund av detta är det enligt regeringen inte lämpligt att kriminalisera försök, förberedelse eller stämpling till vilseledande till äktenskapsresa. Underlåtenhet att anmäla eller annars avslöja äktenskapstvång, barnäktenskapsbrott eller vilseledande till äktenskapsresa Regeringens bedömning är att underlåtenhet att anmäla eller annars avslöja äktenskapstvång, barnäktenskapsbrott eller vilseledande till äktenskapsresa inte bör kriminaliseras. Regeringen anför bl.a. att planeringen av ett tvångs- eller barnäktenskap ofta hålls hemlig inom en snäv krets av familjemedlemmar som är starkt knutna till varandra. Det är därför tveksamt om ett underlåtelseansvar verkligen skulle leda till att fler tvångs- och barnäktenskap förhindras. Vidare bör några av de mer allvarliga fallen av tvångs- och barnäktenskap falla under bestämmelsen om människohandel. För människohandel gäller redan ett ansvar för underlåtenhet att avslöja sådant brott (4 kap. 10 § första meningen ). Tvång att vara kvar i ett äktenskap bör inte omfattas av äktenskapstvång eller barnäktenskapsbrott Regeringens bedömning är att tvång att vara kvar i ett äktenskap eller i en äktenskapsliknande förbindelse inte bör kriminaliseras. Regeringen framhåller bl.a. att det är svårt att avgränsa kretsen av personer som bör träffas av ett eventuellt straffbud. En ytterligare komplicerande faktor i sammanhanget är den syn på äktenskapet och dess upplösning som finns hos olika trossamfund. Särskilda brottskoder för brott med hedersmotiv Brottskoder används av de myndigheter inom rättsväsendet som registrerar brott. Brottskoderna är inte reglerade i lag eller förordning utan är något som (Brå) tar fram utifrån den befintliga straffrättsliga regleringen och olika myndigheters verksamhetsbehov. Att basera brottskoder på gärningsmannens motiv är enligt regeringen vanskligt från ett tillförlitlighets- och kvalitetsperspektiv eftersom det ställer höga krav på att man i ett tidigt skede av en förundersökning kan bedöma gärningsmannens motiv för brottet. Regeringen framhåller även att brottskoder redan finns för straffbestämmelserna om äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa. Om ett särskilt hedersbrott införs – vilket utreds – skulle även detta brott ges en egen brottskod. Eftersom systemet med brottskoder förvaltas av myndigheterna själva och det därutöver finns goda skäl att inte införa särskilda brottskoder för brott med hedersmotiv avser regeringen inte att ge Brå i uppdrag att införa sådana brottskoder. Det finns enligt regeringen behov av att kunna inskränka möjligheten för barn att resa utomlands om de riskerar att föras utomlands eller lämna för att ingå äktenskap eller en äktenskapsliknande förbindelse eller utsättas för könsstympning. Regeringen föreslår därför att ett utreseförbud som avser dessa fall införs. Om det finns en påtaglig risk för att någon som är förs utomlands eller lämnar i syfte att ingå äktenskap eller en äktenskapsliknande förbindelse eller könsstympas, ska han eller hon förbjudas att lämna (utreseförbud). I fråga om den föreslagna bestämmelsens tillämpningsområde konstaterar regeringen att det förekommer att barn med anknytning till förs utomlands även i andra syften än äktenskap och könsstympning och i samband med detta riskerar att fara illa. Regeringen framhåller att en reglering med ett vidare tillämpningsområde som även omfattar personer som kan fara illa på något annat sätt kan innebära svårigheter eftersom gränsdragningen mellan det brottsliga och det tillåtna i sådana fall kan vara otydlig. Det kan enligt regeringen dock inte uteslutas att ett mer generellt tillämpningsområde kan bli aktuellt . En sådan fråga behöver då hanteras i särskild ordning. I fråga om risknivå anför regeringen att nivån påtaglig risk gäller för vård enligt både 2 och 3 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU. Socialnämnderna och domstolarna är således vana vid att göra bedömningar kopplade till denna nivå, vilket kommer att underlätta tillämpningen av utreseförbudet. Att risken ska vara påtaglig innebär enligt regeringen att det måste föreligga konkreta omständigheter som talar för en risk för att barnet förs utomlands eller lämnar i de angivna syftena. Subjektiva antaganden om en sådan risk eller ovidkommande omständigheter, t.ex. samhällsvärderingar eller inställning i trosfrågor, får inte läggas till grund för utreseförbud. Det får inte heller vara fråga om en obetydlig, oklar eller avlägsen risk.