bet · H801KU10 · 2020-11-30 00:00:00 — I budgetpropositionen föreslår därför regeringen statliga kreditgarantier till gröna investeringar. Kreditgarantierna kommer att bedömas utifrån teknikneutrala kriterier och ställas ut av en förvaltningsmyndighet utan regeringens inblandning i vem som får ta del av dem och vem som inte får det. Hur kreditgarantierna ska administreras bereds nu i . Industriklivet infördes i syfte att ge stöd till att minska de svåraste utsläppen inom industrin – de s.k. processrelaterade utsläppen. breddades Industriklivet med att också kunna ge stöd till minusutsläppstekniker. I den klimatpolitiska handlingsplanen identifierade regeringen ett antal förutsättningar för att industrin ska kunna ställa om till att nå klimatmålen, däribland en rad teknikskiften och innovationer som kan bidra till att möjliggöra en klimatomställning. Vikten av och rollen för bl.a. plastreturraffinaderier, batteriproduktion, biodrivmedelsproduktion och vätgasproduktion lyfts i handlingsplanen. I budgetpropositionen föreslår regeringen därför att Industriklivet breddas ytterligare för att även kunna stödja en minskning av andra typer av växthusgasutsläpp än dem som är kopplade till de processrelaterade utsläppen och till strategiskt viktiga insatser inom industrin som bidrar till klimatomställning. Denna breddning aktualiserades som en åtgärd inom ramen för den gröna återhämtningen. Breddningen anknyter även till den beslutade strategin för cirkulär ekonomi, som bidrar till nå både miljö- och klimatmålen. Pengar från Industriklivet kommer att betalas ut av utan regeringens inblandning i vilka företag som får ta del av dem. Hur breddningen av Industriklivet ska regleras i detalj bereds nu i . anförde även att de handlingar utskottet efterfrågat har skickats till utskottet dem . Vid utfrågningen i övrigt anförde bl.a. följande. I anmälan till anförs att regeringen har klivit in väldigt sent i processen och att regeringen ska lämna besked om den ska ta över prövningen. Enligt har regeringen lagstöd för att pröva tillåtligheten av stora verksamheter. Detta regleras i 17 kap. . För vissa verksamheter gäller obligatorisk regeringsprövning. I andra fall sker prövningen efter att regeringen har beslutat om ett förbehåll, bl.a. i de fall verksamheten kan antas bli av betydande omfattning eller av ingripande slag i förhållande till syfte, som är en hållbar utveckling. anförde vidare att vad som är en hållbar utveckling har preciserats genom miljökvalitetsmålen, bl.a. målet Begränsad klimatpåverkan. I sammanhanget kunde nämnas att tidigare omfattades en stor del av basindustrin, även raffinaderier, av obligatorisk regeringsprövning. Bedömningen av om regeringen ska förbehålla sig en prövning sker generellt efter en underrättelse från en myndighet. Myndigheterna har en skyldighet att underrätta regeringen för att regeringen ska få kännedom om pågående processer där förbehåll kan bli aktuellt. Underrättelser ska som utgångspunkt ske under ett tidigt skede i tillståndsprocessen, men det kan uppstå situationer där det framkommer nya omständigheter som medför att underrättelsen sker i ett senare skede. I detta fall skedde det efter att mark- och hade meddelat sitt prövningstillstånd. Vidare anförde att det framgår av att regeringen ska meddela domstolen när den har fattat beslut om att förbehålla sig prövningen. Detta gäller när regeringen väl har fattat ett beslut om förbehåll för att domstolen ska få kännedom om beslutet och kunna anpassa sin beredning av ärendet. Domstolen fungerar nämligen som beredningsorgan till regeringen. anförde också att det stämmer att regeringen inte har förbehållit sig prövningar i mark- och tidigare, men det har hänt att mark- och har beslutat om överlämnande till regeringen trots att mark- och miljödomstolen har dömt i målet. Det finns heller ingen bortre tidsgräns för när regeringen kan fatta beslut om att förbehålla sig prövningen. De förfaranderegler som finns i gäller för alla instanser från mark- och miljödomstol upp till . Vidare anförde att det i anmälan anges att regeringen verkar ha dragit igång en sorts skenprocess och att hon, genom att ha uttalat sig om att det inte är hållbart att investera i fossila bränslen, hade bestämt sig om utgången på förhand. Enligt överlämnades ärendet från Mark- och , och först därefter påbörjades beredningen inom . som beredning pågick inom återkallade Preem sin ansökan, och regeringen har därför fattat beslut om att avskriva ärendet. Någon prövning i sak har alltså inte skett. anförde också att de uttalanden som hon har gjort i medierna har varit på ett generellt plan och har inte varit avsedda att föregripa prövningen. Att regeringen vill se en omställning till förnybart och mer klimatvänliga bränslen är ingen hemlighet; det ligger helt i enlighet med regeringens klimatpolitik. Vidare anförde att det anförs i anmälan att regeringen använder klimatlagen på ett sätt som inte alls var tanken när regeringen hänvisar till klimatlagen för att motivera sitt ingripande i prövningen av Preemraff. Enligt skedde förbehållet med stöd av och de kriterier som anges där. Vid förbehållsprövningen ska regeringen beakta om verksamheten kan påverka mål om att främja en hållbar utveckling. Det målet har preciserats genom miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan med tillhörande etappmål. Det långsiktiga målet är att ska nå nettonollutsläpp . Dessa mål är en del av det klimatpolitiska ramverket, där även klimatlagen ingår. Det är i denna kontext som klimatlagen redogörs för i förbehållsbeslutet. anförde också att det mellan statssekreteraren och bolaget hade varit fråga om information om en budgetnyhet som skulle komma att presenteras. Anledningen till det var, precis som det är i budgetpresentationstider, att regeringen är angelägen om att de satsningar som görs också tas emot väl från samhället. Där fanns ett skäl till att återkoppla efter den kontakt som hade funnits tidigare med diskussioner kring vilken typ av utveckling regeringen vill främja. Vidare anförde att när det gällde övriga kontakter är det inte på något sätt uteslutet att man har kontakter med företag från regeringens sida. Detta är någonting som är ganska naturligt i hela regeringens arbete. anförde också att regeringen inte har diskuterat något återkallande av tillståndsansökan. Det som diskuterats på de två möten som skett är dels processen i , dels att Preem har varit angelägna om att presentera sina planer framöver för investering i förnybara bränslen och velat lägga fram sin sak. Vidare anförde att lagstiftaren har gett regeringen möjlighet att göra en prövning utifrån om en verksamhet bl.a. enligt 17 kap. har betydande omfattning eller är av ingripande slag i förhållande till syfte att främja en hållbar utveckling. Att detta inte skulle vara en rättssäker process stämmer inte. Lagstiftaren har gett regeringen möjlighet att även utan någon bortre tidsgräns och även i överinstans förbehålla sig tillåtlighetsprövningen. anförde också att bestämmelserna i även gäller i högre instanser, men det är förstås önskvärt att komma in tidigt i processen. Regeringen är beroende av en underrättelse från en myndighet. Vidare anförde att i sin underrättelse hänvisar till nya omständigheter. Regeringen har egentligen inte tagit ställning till exakt vilka de nya omständigheterna är. anförde också att i och med att överklagan hade godkänts av Mark- och var ärendet inte heller slutligt avgjort i rätten. Därför var det inget hinder för att regeringen att förbehålla sig tillåtlighetsprövningen. Regeringen är ju en del i en prövningskedja som har beslutat om och som finns i bestämmelserna i . Utskottet höll en offentlig utfrågning med statsminister (bilaga B8). anförde att ärendet för regeringens beslut låg i Mark- och och att det, som har redogjorts för i granskningsärendet, inte finns några hinder för regeringen tar över ett ärende även sent i processen. Det är när en myndighet, i det här fallet , underrättar regeringen som möjligheten att ta över tillåtlighetsprövningen finns. Enligt har regeringen när myndigheter hör av sig möjlighet att ta ställning till om man vill göra tillåtlighetsprövningen eller inte. Man kan tycka att det var sent i processen. Men det var då regeringen hade möjlighet att ta ställning i frågan. Vidare anförde att arbetet med kreditgarantier och reduktionsplikter påbörjades långt före de samtal som ägde rum . Det finns ingen sådan koppling, så att dessa samtal skulle ha föranlett det beslutet, utan det är ett arbete som har påbörjats långt . anförde också att i den stund regeringen beslutar om att göra tillåtlighetsprövningen blir det ett förvaltningsärende. Då ska det hanteras enligt förvaltningslagen, och den är strikt. Det ska vara opartiskhet och saklighet vid behandlingen av ärendet. Det finns också en möjlighet, en rättighet, för en part att lämna uppgifter muntligt. Utskottet höll en utfrågning med f.d. justitierådet och f.d. ordföranden i Mark- och (bilaga B9). anförde att den situation vi pratar om här är när regeringen förbehåller sig prövningen, alltså 17 kap. 3 § . Regeringen kan också obligatoriskt pröva anläggningar. Det finns i 17 kap. 1 § en uppräkning av i vilka fall det kan ske, och det är nu bara i tre olika fall. Det är ganska begränsat, men tidigare fanns det en lång uppräkning i den paragrafen. Det var , som var ordförande i, som föreslog att man skulle banta i den. Så skedde också 2005. Vidare anförde att det finns en tredje situation. Det är när domstolen själv överlämnar en fråga till regeringen. Domstolen kan själv bedöma att det är en så stor fråga där olika allmänna intressen står mot varandra att man överlämnar till regeringen att avgöra. Det kan både miljödomstolar, och även göra. anförde också att lagbestämmelsen som är aktuell anger att man ska lämna besked från regeringens sida. ””, står det. Bakgrunden är att det i förarbetena till lagen står att prövningen som kommer till stånd ska ske på ett tidigt stadium. Hur ska man tolka ””? Det är enligt den fråga som dyker upp här. Han anförde vidare att det är en bestämmelse som riktar sig till regeringen, alltså att regeringen ska lämna besked . Sedan finns det en bestämmelse som säger att myndigheterna ska underrätta regeringen om det behövs en sådan här prövning. Men det är så att regeringen kan besluta själv; den behöver inte vänta på en underrättelse. En enskild kan underrätta regeringen, och regeringen kan själv besluta. För myndigheterna finns det en bestämmelse som säger: Om man ska underrätta regeringen ska det ske före huvudförhandlingen eller före det att dom meddelas. tolkning är att detta måste ske i första instans. Vidare anförde att det låter väldigt konstigt att regeringen kan gå in efter det att en domstol har dömt i målet. Då kan det ju misstänkas att man från regeringens sida är missnöjd med den dom som har meddelats. anförde att det kan stå av processekonomiska skäl – att man inte ska vänta väldigt länge innan man fattar beslut – men han tycker också att bakom detta kan ligga grundlagens bestämmelser om att domstolarna är självständiga. Här hoppar man då in efter det att första instans har dömt och efter det att ingen från myndighetssidan har överklagat. fick frågor om detta för säkert och han svarade då att han inte tror att regeringen kan göra det. anförde att han vidhåller den uppfattningen. Han menade att det är skyldigheten att fatta beslut som avses, inte skyldigheten att expediera direkt, för det är väl ganska självklart att det ska ske skyndsamt. anförde att det är en lite udda ordning med den här mixen mellan domstolarna och den politiska makten. Det sitter väl lite grann i ryggmärgen att man ska ha gränser där. Men det är ju lagreglerat i den här delen. Så ser systemet ut. Det är ju så att i vissa mål kan regeringen förbehålla sig den här tillåtlighetsprövningen, och det är inte kontroversiellt. Så ser det ut . Vidare anförde att den här udda ordningen var föremål för grundliga beredningar. Det var två propositioner om , och det är många juridiska instanser som har yttrat sig. Lagrådet konstaterade att det inte var förenligt med domstolarnas verksamhet att de i sina avgöranden skulle ta ställning till politiska intressekonflikter. Eftersom tillämpningen inbegrep frågor av det slaget fann Lagrådet det godtagbart att tillåtlighetsprövningen i de aktuella fallen skulle ankomma på regeringen. anförde också att det ovanliga i det här målet är att överlämnandet gjordes först efter att mark- och miljödomstolen hade avgjort tillåtligheten och att regeringen efter att domen hade överklagats förbehöll sig prövningen. De där betänkligheterna i förhållande till bestämmelsen om domstolarnas självständighet ökar lite ju högre upp man kommer i instanserna, för då finns det ju en dom i den första instansen. Av lagtext och kommentarer är det i och för sig förutsatt att detta ska kunna ske. Vidare anförde att frågan är från vilken tidpunkt man ska räkna när man räknar med överlämnandet, för då är systemet i den delen också lite udda. Det finns inte någon direkt anmälningsskyldighet. I många fall när det är någon som ska yttra sig får man en underrättelse om det. Sedan har man på sig, och sedan måste man ge besked. Då är det här systemet att myndigheter och kommuner ska underrätta regeringen om att någonting är på gång. Den har inte någon ren skyldighet att själv hålla sig underrättad. anförde vidare att Mark- och har fattat ett beslut. De har lämnat över handlingarna till regeringen med eget yttrande, vilket de inte skulle ha gjort om bestämmelserna inte kunde tillämpas. Då är det deras beslut som gäller. En fråga i granskningen har avsett tidpunkten för regeringens beslut att förbehålla sig tillåtlighetsprövningen. I anmälan till görs gällande att regeringens beslut borde ha kommit tidigare i processen. Av granskningen framgår att , efter att inte ha överklagat miljödomstolens dom och efter det att Mark- och meddelat prövningstillstånd, genom en underrättelse uppmärksammade regeringen på att verksamheten kunde vara en sådan verksamhet som avses i 17 kap. 3 § första stycket . Mark- och miljödomstolen i hade gett tillstånd till verksamheten. Domen hade också överklagats till Mark- och vid som beslutat att ge prövningstillstånd. I förarbetena till anges att en regeringsprövning bör ske i ett förhållandevis tidigt skede i processen. innebär regleringen i att förfarandet är tillämpligt inte bara i första instans utan även i Mark- och och . I det nu aktuella fallet hade först i ett förhållandevis sent skede uppmärksammat att den verksamhet som det var fråga om var av sådan karaktär att regeringen borde förbehålla sig tillåtlighetsprövningen. anförde i sin underrättelse att det hade tillkommit omständigheter i ett relativt sent skede av mark- och miljödomstolens prövning. Detsamma anfördes av i i ytterligare en underrättelse . Regeringen har under granskningen inte närmare klargjort vilka dessa omständigheter var eller hur dessa har påverkat processen. Regeringen är visserligen inte förhindrad att besluta om att förbehålla sig en tillåtlighetsprövning även om ingen myndighet eller kommun har lämnat en underrättelse till regeringen. I samtliga fall när regeringen förbehållit sig en prövning enligt 17 kap. 3 § första stycket har dock beslutet föregåtts av en underrättelse. Granskningen visar också att regeringen inte håller sig informerad om ansökningar som kan omfattas av bestämmelsen på annat sätt än genom underrättelser, även om den nu aktuella ansökan var känd i redan när den var föremål för prövning i mark- och miljödomstolen. I sammanhanget kan också konstateras att Mark- och med tillämpning av bestämmelserna i har beslutat att överlämna frågan om tillåtligheten till regeringen för prövning tillsammans med ett yttrande. Något hinder mot att tillämpa bestämmelserna har alltså inte funnits enligt Mark- och (jfr 11 kap. 14 § regeringsformen). Utskottet vill i denna del av granskningen anföra följande. Ett beslut av regeringen om att förbehålla sig prövningen bör fattas i processen. Något formellt hinder mot att fatta ett sådant beslut i ett senare skede finns dock inte, t.ex. om nya omständigheter framkommer. Det är dock viktigt att understryka att strävan från regeringens och myndigheternas sida måste vara att frågor om att regeringen ska pröva tillåtligheten väcks redan i första instans. Det finns i ärenden av det aktuella slaget intresseavvägningar som kan motivera en prövning av regeringen, och dessa intresseavvägningar bör som regel vara kända när en ansökan ligger hos en mark- och miljödomstol. Utskottet vill i detta sammanhang därför framhålla principen om domstolarnas självständighet enligt 11 kap 3 § regeringsformen. Mot bakgrund av denna princip bör regeringen iaktta försiktighet i fråga om att ta över tillåtlighetsprövningen i ett sent skede. Ju högre instans målet behandlas i desto större försiktighet måste iakttas. Vidare har i granskningen framkommit att statsrådet har uttalat sig om behovet av nya investeringar i fossila bränslen som regeringen har berett frågan om tillåtlighetsprövningen. Som utskottet tidigare uttalat bör statsråd iaktta en viss återhållsamhet, med hänsyn till statsråds speciella ställning och regeringsformens bestämmelser om myndigheternas och domstolarnas självständighet, när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskild eller tillämpning av lag. Även om uttalanden syftade till att ge uttryck för partipolitiska åsikter gjordes de på konkret fråga om tillåtlighetsprövningen av Preem. Utskottet vill därför framhålla att sådana uttalanden under en pågående prövning kan ge upphov till tvivel om att regeringens prövning av tillåtligheten är saklig och opartisk. Utskottet vill understryka att den objektivitetsprincip som uttrycks i 1 kap. 9 § regeringsformen gäller när regeringen prövar förvaltningsärenden. I granskningen har också framkommit att det förekommit kontakter mellan Preem och innan bolaget återkallade sin ansökan. Det har inte framkommit att en återkallelse av ansökan har diskuterats i dessa kontakter, men formen och innehållet i kontakterna medför att utskottet finner skäl att ifrågasätta lämpligheten i att kommunicera med enskilda på det sätt som skett. Utskottet understryker vikten av en omdömesgill kommunikation i alla sammanhang. Granskningen ger i övrigt inte anledning till något uttalande av utskottet. 3.5 Hantering av uppgifter om försvarsminister I en anmälan till (dnr 745-2019/20), bilaga A3.5.1, begärs att utskottet granskar regeringens och utrikesminister hantering av uppgifter som rör tidigare försvarsminister . I anmälan anförs att det framkommit uppgifter om att tidigare försvarsminister varit bosatt i och blivit svensk medborgare 2015. Han misstänks också enligt uppgifter i medierna för brott, bl.a. bidragsfusk och krigsbrott. Vidare anförs i anmälan att irakiska medier ska ha rapporterat om att den nyutnämnde försvarsministern var svensk medborgare. Enligt uppgifter i ska utrikesminister ha nåtts av uppgifterna om den irakiska försvarsministern i samband med att en polisanmälan upprättades. Anmälaren menar att utrikesministern genom i borde ha fått vetskap om förhållandena tidigare. I anmälan anförs också att försvarsminister först ska ha informerats genom medierna om vad som framkommit om den irakiska försvarsministern. I ytterligare en anmälan till (dnr 1166-2019/20), bilaga A3.5.2, begärs att utskottet granskar regeringens hantering av uppgifter som rör tidigare försvarsminister. I anmälan anförs att det uppgavs i en artikel i att polisen informerat om att försvarsminister utreddes för ett flertal brott i , men att informationen inte nådde försvarsminister . Vidare anförs att det rapporterats i medierna om att den irakiska försvarsministern varit sjukskriven i och fått ersättning från . Detta väcker enligt anmälan frågor om bl.a. vilken information regeringen har haft om utbetalningarna och när regeringen fått informationen samt om regeringen vidtog några åtgärder. Vidare anförs i anmälan att det är allvarligt att den irakiska försvarsministern utreddes i för krigsbrott som Försvarsmakten hade personal i . Till grund gör granskningen har bl.a. legat promemorior från , , och Försvarsdepartementet, bilaga A3.5.3–6. Vissa bilagor till promemoriorna har försetts med sekretessmarkering. Utskottet höll en utfrågning med försvarsminister , bilaga B2, med utrikesminister , bilaga B4, och med statsminister , bilaga B8. I massmedierna rapporterades det om att tidigare försvarsminister var svensk medborgare och folkbokförd i . ska uppgifter ha förekommit i irakiska medier om att han är svensk medborgare. Han ansökte om uppehållstillstånd i , fick permanent uppehållstillstånd 2011, blev svensk medborgare 2015 och har varit folkbokförd i en Stockholmsförort . Det har också rapporterats om att han misstänks för bidragsbrott, folkbokföringsbrott och brott mot mänskligheten. I medierna har också rapporterats att fick information om att den irakiska försvarsministern var svensk medborgare . ska ha informerat Försvarsdepartementet på tjänstemannanivå . Den politiska ledningen i Försvarsdepartementet ska enligt rapporteringen ha fått informationen . Det har också rapporterats om att regeringen fört samtal med den irakiska försvarsministern genom den svenska ambassaden i . i ska ha varit i kontakt med honom för att höra hur han ser på anklagelserna. I bl.a. följande artiklar har rapporterats om den tidigare irakiska försvarsministern: – Dokumentet avslöjar: Irakisk minister sökte uppehållstillstånd med nuvarande namn, publicerad på webbplats. – Polisen bekräftar utredning mot försvarsminister, publicerad på webbplats. – UD kände till irakiske minister – sa inget till (S), publicerad på webbplats. – UD: har haft möte med irakiske försvarsministern, publicerad på webbplats. Proposition från regeringen och betänkande från det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet Regeringen beslutade om proposition 2019/20:28 Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildningsinsatsen i . I propositionen anförs bl.a. att en ny irakisk regering under ledning av premiärminister tillträdde efter en utdragen förhandlingsprocess (s. 6). Tre viktiga ministerposter (försvarsminister, inrikesminister och justitieminister) förblev tomma fram till då de politiska partierna lyckades enas om kandidaterna. Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet beredde propositionen . I betänkande 2019/20:UFöU2 anges att propositionen föredrogs för det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet av kabinettssekreterare m.fl., försvarsminister m.fl. och generalmajor från Försvarsmakten m.fl. Vid det sammansatta utskottets sammanträde kompletterade regeringen med muntlig information i ärendet av kabinettssekreterare m.fl. och statssekreterare m.fl. från Försvarsdepartementet. gav statssekreterare m.fl. och brigadgeneral m.fl. från Försvarsmakten ytterligare information vid det sammansatta utskottets sammanträde. Vidare gav kabinettssekreterare m.fl. och statssekreterare m.fl. ytterligare information i ärendet vid det sammansatta utskottets sammanträde . Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet anförde bl.a. följande i sitt betänkande (s. 11): Under ärendets beredning har utskottet uppmärksammats på flera anmärkningsvärda uppgifter som rör försvarsminister. Det sammansatta utskottet noterar att det finns misstankar om att försvarsminister ska ha gjort sig skyldig till brott enligt svensk lagstiftning och internationell rätt och att berörda myndigheter utreder dessa misstankar. Utskottet konstaterar att förtroendet för den nationella ledningen av försvarsmakt kan komma att skadas om det finns grund för dessa misstankar. kan utskottet konstatera att den svenska insatsen för att bekämpa Daesh är av stor vikt och att det svenska bidraget ingår som en del i den internationella koalitionens insats.