bet · H701AU10 · 2020-03-26 00:00:00 — Bristande ledarskap, individer som inte följer regler, dålig säkerhetskultur, brist på introduktion i arbetet vid nyanställningar, stress m.m. är områden som jag menar behöver identifieras. Motivationen hos både arbetsgivare och medarbetare att göra arbetsplatserna säkrare måste öka. Utbildningar och säkerhetsföreskrifter måste anpassas till varje arbetsplats. Seriösa arbetsgivare inser att en god säkerhet är bra för företaget på flera sätt, och arbetsgivarna har ett särskilt ansvar om det kommer utstationerad arbetskraft som inte kan svenska. Jag anser att regeringen i enlighet med vad jag anfört ovan bör vidta åtgärder och hitta nya arbetssätt i arbetet med att nå nollvisionen mot arbetsrelaterade dödsolyckor. Åtgärder mot arbetslivskriminalitet, punkt 2 (M, SD) av (M), (SD), (M), (SD), (M) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:824 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 24 och 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkandena 8, 11 och 12, 2019/20:2748 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 2, 4 och 5 samt 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 35. Preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott är normalt , men när någon skadats allvarligt eller dödats på en arbetsplats förlängs den till . Erfarenheter visar att inte är tillräcklig för att åklagare och polis ska kunna utföra de adekvata utredningar som behövs. Tekniskt sett kan det vara såväl komplicerade orsaksförlopp som komplicerade organisatoriska förhållanden. Det är ofta flera aktörer involverade, och det är i skarven mellan aktörerna som utredningsläget försvåras. Utifrån den samlade bilden av problematiken i dessa utredningar vill vi utöka preskriptionstiden. Vi välkomnar att regeringen tycks vara öppen för att förlänga preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott, men anser till skillnad från utskottet att frågan bör hanteras med större skyndsamhet. Med det anförda anser vi att regeringen bör återkomma med förslag om förlängd preskriptionstid för arbetsmiljöbrott av normalgraden från två till och för grova arbetsmiljöbrott från fem till . Åtgärder mot arbetslivskriminalitet, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 35 och 2019/20:824 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkandena 8, 11 och 12, 2019/20:2748 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 2, 4 och 5 samt 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 24. En av de mest lönsamma inkomstkällorna för den grova brottsligheten är människohandel. Större delen av de utsatta utnyttjas i sexhandeln, men många tvingas också arbeta på allt från fabriker till restauranger eller nagelbarer. kan i sitt uppdrag komma i kontakt med arbetsplatser där människor utnyttjas och människohandel kan misstänkas. Myndighetens möjligheter att agera i dessa situationer utan polisens hjälp är emellertid begränsade. Liksom utskottet välkomnar jag det arbete som bedrivs för att motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet. Jag delar dock inte den uppfattning som utskottet verkar ha att dessa åtgärder är tillräckliga för att komma åt problemet med människohandel. Jag anser därför att regeringen bör se över möjligheten att ge ett utökat brottsutredande uppdrag. Åtgärder mot arbetslivskriminalitet, punkt 2 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkandena 8, 11 och 12 samt 2019/20:824 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2019/20:2748 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 2, 4 och 5, 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 24 och 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 35. Som utskottet framhåller har arbetslivskriminalitet ingen plats på vår arbetsmarknad, och jag ser mycket positivt på det myndighetsgemensamma arbete som bedrivs. För att stoppa arbetslivskriminaliteten på svensk arbetsmarknad bör dock denna myndighetssamverkan förstärkas. Ett sätt att stärka det myndighetsgemensamma arbetet mot arbetslivskriminaliteten vore att inrätta särskilda kontor där företrädare för de berörda myndigheterna kan arbeta tillsammans. I , där arbetet mot arbetslivskriminalitet är mer utvecklat än i , finns fem sådana kontor på olika platser i landet. Dessa Senter mot arbeidslivskriminalitet utgör en viktig del i arbetet mot den systematiska arbetslivskriminaliteten på norsk arbetsmarknad. Detta är en bra modell som även bör överväga. Jag anser mot denna bakgrund att regeringen bör stärka myndighetssamverkan för att stoppa arbetslivskriminaliteten och tillsätta en utredning som ser över möjligheterna att inrätta arbetslivskriminalitetscenter i syfte att stärka det myndighetsgemensamma arbetet mot den systematiska kriminaliteten på arbetsplatserna. Det är vidare angeläget att ha ett effektivt sanktionssystem för arbetsmiljöbrott. Arbetsgivare som missköter sitt arbetsmiljöansvar måste ställas till svars och straffas. Att brister i arbetsmiljö som orsakar dödsfall och allvarliga skador inte straffas är fullständigt oacceptabelt. Som utskottet noterar har företagsboten höjts. Detta är bra, men jag anser att det krävs ytterligare åtgärder. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om straffansvar för fler arbetsmiljöbrott. Åtgärder mot arbetslivskriminalitet, punkt 2 (L) av Gulan Avci (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2748 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 2, 4 och 5 samt 2019/20:824 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkandena 8, 11 och 12, 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 24 och 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 35. Även om arbetsmiljön generellt sett är god i i en internationell jämförelse finns det mycket kvar att göra för att säkra varje individs trygghet på arbetsplatsen. Som utskottet framhåller har arbetslivskriminalitet ingen plats på arbetsmarknaden och vi kan konstatera att det pågår mycket arbete på området. Detta är bra, men vi har fler konkreta förslag för att ytterligare vässa arbetet för att skapa säkra och trygga arbetsplatser. Att arbetsmiljöföreskrifter upprätthålls kan betyda skillnaden mellan liv och död. Att den behöriga myndigheten får kännedom om missförhållanden på arbetsplatser är därför ett billigt instrument för att rädda människoliv och hushålla med samhällets resurser. Samhället behöver ha en nolltolerans mot platsolyckor, sanktioner behöver skärpas, trösklarna till att tipsa behöver sänkas och arbetsgivare måste ges förutsättningar att skapa trygga arbetsplatser. har begränsade resurser och kan inte undersöka om samtliga arbetsplatser följer de arbetsmiljöföreskrifter som arbetsgivare är förpliktade att följa. Myndigheten behöver därför genomföra ett urval. Genom en mer systematisk strategi för att motta och uppmuntra till tips skulle fler arbetsplatser med bristande arbetsmiljö upptäckas och inspekteras. Om arbetstagare som upplever att arbetsplatser inte är trygga enkelt kunde rapportera missförhållanden till skulle myndighetens arbete bli mer effektivt. Det måste bli enklare att tipsa och göra anmälningar om missförhållanden på arbetsplatser, även när det gäller diskriminering, trakasserier och psykisk ohälsa. Personer som vågar anmäla och påtala brister, s.k. visselblåsare, måste få stöd av såväl myndigheter som arbetsgivare att göra så. Vi anser därför att bör ges i uppdrag att utreda hur det kan bli enklare att rapportera utan att riskera påföljder från såväl arbetsgivare som andra anställda. Det måste kunna ske anonymt, framför allt i situationer där det är arbetsgivaren som har trakasserat personen som anmäler. Sanktioner måste enligt vår mening vara strängare mot aktörer som vill förvägra visselblåsare att yttra sig. Vi anser därför att regeringen i enlighet med vad som anförts ovan bör vidta följande åtgärder: • se över arbete och rutiner för att myndigheten i högre utsträckning ska fokusera sina insatser till arbetsplatser som enligt statistik och forskning är överrepresenterade inom platsolyckor och arbetsmiljöbrott • verka för att det ska bli enklare för arbetstagare att tipsa och anmäla till och • stärka skyddet för s.k. visselblåsare på arbetsplatser. Systematiskt arbetsmiljöarbete m.m., punkt 3 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3189 av m.fl. (M) yrkande 10 och 2019/20:242 av (C), 2019/20:448 av och (båda S), 2019/20:571 av och (båda S), 2019/20:823 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11, 2019/20:2748 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 1 och 3 samt 2019/20:3259 av m.fl. (C) yrkande 6. Vi välkomnar liksom utskottet det arbete som görs på flera håll för att synliggöra och förbättra kvinnors hälsa i arbetslivet, men vi anser att detta arbete behöver intensifieras ytterligare. En bra arbetsmiljö är en viktig faktor för att fler människor ska få möjlighet att kunna arbeta längre och utan risker för ohälsa. Även om arbetsmiljön förbättrats på många plan är det oroväckande att anmälningarna av arbetssjukdomar bland kvinnor som orsakats av organisatoriska och sociala problem ökar enligt den senaste arbetsskadestatistiken. En viktig orsak är utvecklingen inom kvinnodominerade branscher som vård och omsorg. Ett större ansvar för brister i den psykosociala arbetsmiljön måste läggas på de arbetsgivare som har sådana brister i sin arbetsmiljö. Vi ser ett tydligt behov av att skapa en bättre incitamentsstruktur för arbetsgivare när det gäller det förebyggande arbetet med psykosocial arbetsmiljö samt av tidiga insatser och bättre rehabilitering. Vi menar också att jämställdhetsfrågorna behöver belysas och lyftas in i den här bilden på ett tydligare sätt. Det finns mycket som tyder på att kvinnors högre sjukfrånvaro i många fall har inslag av såväl medicinska som sociala och ekonomiska aspekter. Vi vet att skillnaderna i uttag av föräldraförsäkring får långtgående konsekvenser för kvinnors sysselsättning, löneutveckling och framtida pensionsinkomst, och det finns tydliga tecken på att dessa skillnader även spelar en roll i de skillnader vi ser i ohälsa och sjukfrånvaro mellan kvinnor och män. Ett mer jämställt föräldraskap är därför en viktig utgångspunkt inte bara utifrån ett barnperspektiv och av rättviseskäl och hälsoskäl, utan det finns även ett tydligt samhällsekonomiskt intresse. Vi anser att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder mot kvinnors ohälsa i enlighet med vad vi anfört ovan. Systematiskt arbetsmiljöarbete m.m., punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:823 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11 samt 2019/20:242 av (C), 2019/20:448 av och (båda S), 2019/20:571 av och (båda S), 2019/20:2748 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 1 och 3, 2019/20:3189 av m.fl. (M) yrkande 10 och 2019/20:3259 av m.fl. (C) yrkande 6. Precis som att alla människor ska ha rätt till ett tryggt liv i hemmet och i det offentliga rummet måste också tryggheten garanteras i arbetslivet. Våld mot kvinnor på arbetsplatser kan ibland inte ensamt skyllas på enskilda gärningsmän eller på attityder i samhället. En del s.k. strukturellt våld mot kvinnor beror på en felaktig organisationsstruktur som ökar riskerna för våld och hot. Det kan exempelvis röra sig om osäker kontanthantering, att en socialsekreterares besöksrum inte är inom hörselavstånd till övriga medarbetare, underbemanning på en vårdinrättning med farliga patienter, ensamarbete osv. När våldstillbud inträffar till följd av sådana strukturer är det viktigt att inte bara gärningsmännen utan också strukturerna bemöts på rätt sätt. För det första bör tillbuden rapporteras. För det andra bör tillbuden diskuteras och utvärderas. Slutligen bör man utifrån utvärderingen utforma en förebyggande åtgärd som vidtas i organisationsstrukturen för att förhindra att tillbudet inträffar igen. Detta bör man göra på alla arbetsplatser inom ramen för det systematiska arbetsmiljöarbetet. Vi har liksom utskottet noterat den nationella inspektionsinsats som gör i vilken hot och våld ingår som en av de arbetsmiljöfrågor som uppmärksammas särskilt. Detta är naturligtvis bra, men vi anser att mer måste göras för att se till att arbetsgivare tar sitt ansvar för att skapa trygga arbetsplatser. I enlighet med vad som anförts ovan anser vi att regeringen bör dels verka för att det görs en årlig uppföljning av antalet arbetsgivare som bedriver systematiskt arbetsmiljöarbete, dels vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa att arbetsgivarna tar sitt ansvar att bedriva ett fullgott arbetsmiljöarbete. Systematiskt arbetsmiljöarbete m.m., punkt 3 (L) av Gulan Avci (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2748 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 1 och 3 samt 2019/20:242 av (C), 2019/20:448 av och (båda S), 2019/20:571 av och (båda S), 2019/20:823 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 11, 2019/20:3189 av m.fl. (M) yrkande 10 och 2019/20:3259 av m.fl. (C) yrkande 6. Även om arbetsmiljön generellt sett är god i i en internationell jämförelse finns det mycket kvar att göra för att säkra varje individs trygghet på arbetsplatsen. Arbetsgivaren är skyldig att förebygga psykisk och fysisk ohälsa, men ibland saknas de verktyg som krävs för att arbetsgivare ska kunna uppfylla sina skyldigheter. Det gäller även samhällets mekanismer för att säkerställa att reglerna efterföljs. Vi har ett oerhört stort problem med psykisk ohälsa inte bara i arbetslivet utan i hela samhället. Psykisk ohälsa är den näst vanligaste orsaken till sjukskrivning, som mörkertalet är enormt. Bland kvinnor är det den vanligaste orsaken. En oroväckande trend är att anmälningarna av arbetssjukdomar bland kvinnor till följd av organisatoriska och sociala problem har ökat . Den stress och överbelastning som många av arbetstagarna kan känna beror ofta på dålig planering ifrån arbetsgivarsidan. Stress är inget nytt fenomen, vare sig på arbetsmarknaden eller inom forskningen, men det är en form av arbetsskada där lagstiftning, förebyggande organisatoriskt arbete och föreskrifter inte har hängt med. Arbetsgivare måste ges incitament att förebygga stress på arbetsplatsen, och arbetstagare måste ges möjligheter att hantera sin arbetssituation. Flera företag får möjligheter till utbildning i förebyggande insatser för arbetsmiljön, men få uppföljningar görs. är de föreskrifter som binder upp företagen att efterfölja reglerna otillräckliga, vilket skapar svaga incitament för företag att efterfölja dem, eftersom rätt sanktioner saknas. Som utskottet konstaterar görs mycket arbete när det gäller att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetslivet, men vi anser att detta är långt ifrån tillräckligt och att tydligare fokus bör ligga på att ta itu med den psykiska ohälsan. Vi anser mot denna bakgrund dels att regeringens kommande arbetsmiljöstrategi i större utsträckning än den nuvarande strategin bör omfatta initiativ som underlättar för arbetsgivare i alla branscher att bedriva ett förebyggande arbete, dels att regeringen bör utreda hur arbetsmiljöföreskrifter i högre utsträckning kan ge anvisningar om hur arbetsplatser kan motverka stress kopplad till psykisk ohälsa. Skyddsombudens verksamhet, punkt 4 (M, SD, L) av Gulan Avci (L), (M), (SD), (M), (SD), (M), (L) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2748 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 6, 2019/20:824 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 10 samt 2019/20:3202 av m.fl. (KD) yrkandena 32 och 33. Vi delar utskottets uppfattning att skyddsombuden fyller en oerhört viktig funktion på svenska arbetsplatser. Det är dock uppenbart att mycket har hänt på svensk arbetsmarknad då arbetsmiljölagen skrevs. Vi anser därför att arbetsmiljölagen, som styr skyddsombudens uppdrag, behöver ses över för att modernisera skyddsombudens uppdrag och för att hantera den verklighet vi arbetar och verkar i. Det har sedan arbetsmiljölagens tillkomst i huvudsak skett tre stora förändringar på svensk arbetsmarknad som har inverkan på skyddsombudens arbete. Den ena är att andelen fackanslutna har minskat, vilket leder till att fler arbetsplatser inte har någon lokal facklig organisation som kan tillsätta ett skyddsombud. Den andra är att företag och arbetsplatser ser annorlunda ut . Det finns inte lika många stora företag utan i stället flera småföretag med färre än fem anställda. Den tredje förändringen är att det har blivit uppenbart att arbetsmiljöutmaningarna på flertalet arbetsplatser ser annorlunda ut . Hur klassas t.ex. dagens arbetsmiljöutmaningar som psykisk ohälsa, trakasserier och mobbning? Hur långt kan det gå innan ett skyddsombud kan stoppa en arbetsplats där anställda systematiskt trakasseras och mobbas? Vi vill mot denna bakgrund se över skyddsombudens uppdrag, vilket bör bli föremål för en statlig offentlig utredning. Inriktningen bör vara följande. De regionala skyddsombuden bör ersättas av en ny och mer ändamålsenligt utformad funktion. Huvudregeln för de lokala skyddsombuden bör inte längre vara att de ska tillsättas av de lokala arbetstagarorganisationerna utan av arbetstagarna. Om skyddsombudet är medlem i facket är det positivt. Men det är på arbetsplatser utan kollektivavtal och fackanslutna som behovet av förbättrad arbetsmiljö oftast är som störst, och därför bör det inte vara normerande att vara fackansluten som skyddsombud. Vi vill verka för att stärka rättigheterna för anställda på de allra mest otrygga arbetsplatserna och därför måste vi öka insatserna för anställda vid företag utan kollektivavtal. Vidare bör skyddsombuden likt visselblåsare ha möjlighet till direktkontakt med och om arbetsplatsen bryter mot föreskrifter eller lagar. Det är av central betydelse att skyddsombuden kopplas samman med ett förbättrat tipssystem för enskilda löntagare. Slutligen bör skyddsombuden få ett utökat ansvar för psykisk ohälsa, trakasserier och mobbning. Dessa frågor bör ingå i skyddsombudens utbildning och utvecklas tydligare i skyddsombudens uppgifter. Vi anser att regeringen bör utreda skyddsombudens verksamhet i enlighet med vad vi anfört ovan. Liksom utskottet kan vi konstatera att regeringen överlämnat en proposition med förslag om en utvidgad tillträdesrätt för de regionala skyddsombuden. Våra respektive partier återkommer med ställningstaganden kring det lagförslaget när propositionen bereds i utskottet . Skyddsombudens verksamhet, punkt 4 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkandena 5, 6 och 10 samt 2019/20:824 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkande 4, 2019/20:2748 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 6 och 2019/20:3202 av m.fl. (KD) yrkandena 32 och 33. En bra arbetsmiljö är en viktig förutsättning för ett långt och hållbart arbetsliv. De lokala och regionala skyddsombuden spelar en avgörande roll i det arbetet. För att skyddsombuden ska kunna utföra sitt uppdrag behöver de ges goda förutsättningar att verka. finns det betydande hinder för detta. har flera konkreta förslag för att stärka skyddsombudens roll. För att skyddsombuden ska kunna utföra sitt uppdrag behöver de ges goda förutsättningar för utbildning, vidareutbildning och fortbildning. Så är det inte . Arbetsmiljölagen ger visserligen rätt till ledighet för att genomgå utbildning men i verkligheten ser det annorlunda ut. Många skyddsombud har svårt att både hinna med arbetet och att gå nödvändig utbildning för att kunna utföra sitt uppdrag. Många upplever även att deras rätt till utbildning ifrågasätts av arbetsgivaren. Till skillnad från utskottet anser jag inte att nuvarande lagstiftning är tillräcklig för att garantera skyddsombuden den utbildning de behöver för att kunna utföra sitt uppdrag. Jag anser därför att regeringen bör återkomma dels med ett förslag där skyddsombudsutbildningens längd regleras i arbetsmiljölagen och uppgår till minst , dels med ett förslag på en lagstadgad rätt till vidareutbildning och fortbildning för skyddsombud motsvarande . Många skyddsombud vittnar också om att de utestängs från planering och riskbedömningar. Därmed riskerar allvarliga brister i arbetsmiljön att inte uppmärksammas och åtgärdas. Det ökar risken för tillbud och olyckor, i värsta fall med dödlig utgång. har för att komma till rätta med problemet föreslagit att ska kunna utdöma sanktionsavgifter om skyddsombud inte tillåts vara med vid riskbedömningen på det sätt lagen föreskriver. Jag ställer mig bakom detta förslag och anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att ska kunna utdöma sanktionsavgifter mot arbetsgivare om skyddsombud inte tillåts vara med i riskbedömningen enligt 6 kap. arbetsmiljölagen. När det gäller yrkande om att de regionala skyddsombuden ska få rätt att verka på företag med kollektivavtal även om det tillfälligtvis inte finns någon medlem i den kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationen vid företaget, välkomnar jag att regeringen alldeles överlämnat en proposition till med förslag om att utvidga tillträdesrätten för de regionala skyddsombuden. Liksom utskottet avvaktar jag utskottets beredning av denna proposition. Uppdrag till , punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2257 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 25 och 2019/20:473 av (S), 2019/20:1116 av (S), 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkande 3, 2019/20:2338 av m.fl. (S), 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkande 34 och 2019/20:3202 av m.fl. (KD) yrkandena 25 och 27. Vi noterar att utskottet delar den oro över kvinnors arbetsmiljö som vi ger uttryck för i vår motion. En särskilt oroväckande trend är att anmälningarna av arbetssjukdomar bland kvinnor till följd av organisatoriska och sociala problem har ökat . Det är viktigt att fortsätta förbättra arbetsmiljön för att förebygga ohälsa och olycksfall och motverka att människor utestängs från arbetslivet. Inte minst för att möjliggöra ett längre arbetsliv. Vi anser att man bör överväga särskild tillsyn av den psykosociala arbetsmiljön inom yrkesgrupper med hög frånvaro på grund av sjukdom. Det handlar ofta om s.k. kontaktyrken, inte sällan kvinnodominerade yrken i offentligfinansierad verksamhet såsom sjuksköterskor, vård- och omsorgspersonal eller lärare. Vi välkomnar naturligtvis liksom utskottet särskilda tillsyn inom vård och omsorg som genomförts 2017–2019 och att myndigheten förbereder en ny insats som riktar sig till den högsta ledningen i kommuner och regioner. Vi anser dock att än mer måste göras och att regeringen därför bör ge i uppdrag att ytterligare stärka tillsynen av den psykosociala arbetsmiljön och skärpa sanktionerna mot arbetsgivare inom vissa yrkesgrupper. Uppdrag till , punkt 5 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1633 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2019/20:473 av (S), 2019/20:1116 av (S),