bet · H701CU17 · 2020-04-27 00:00:00 — Utskottet föreslår två tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkanden som rör polygama äktenskap respektive vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar. • Regeringen bör möjligt återkomma till med ett förslag till skärpt lagstiftning mot utländska polygama äktenskap. • Regeringen bör ta initiativ till en översyn av reglerna om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar. Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden som behandlas i betänkandet, bl.a. med hänvisning till tidigare ställningstaganden och tillkännagivanden samt pågående arbete. Motionsyrkandena handlar bl.a. om kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare, betänketid vid äktenskapsskillnad, sambolagens tillämpning på underåriga, samboegendom, utredningar om faderskap för ogifta och testamentsregister. I betänkandet finns tolv reservationer (M, SD, C, V, KD, L) och fyra särskilda yttranden (M, SD, C, KD, L). 130 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /20. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare Formerna för ingående av äktenskap Erkännande av äktenskap mellan personer av samma kön Sambolagens tillämpning på underåriga Utredningar om faderskap för ogifta Vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar Motioner som bereds förenklat 1.Polygama äktenskap, punkt 1 (SD) 2.Polygama äktenskap, punkt 1 (V) 3.Kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare, punkt 2 (SD) 4.Betänketid vid äktenskapsskillnad, punkt 5 (M) 5.Betänketid vid äktenskapsskillnad, punkt 5 (V) 6.Sambolagens tillämpning på underåriga, punkt 6 (C, L) 7.Samboegendom, punkt 7 (C) 8.Utredningar om faderskap för ogifta, punkt 8 (SD) 9.Utredningar om faderskap för ogifta, punkt 8 (C) 10.Utredningar om faderskap för ogifta, punkt 8 (KD) 11.Testamentsregister, punkt 10 (SD) 12.Testamentsregister, punkt 10 (KD) 1.Polygama äktenskap, punkt 1 (KD) 2.Utredningar om faderskap för ogifta, punkt 8 (M) 3.Testamentsregister, punkt 10 (L) 4.Motioner som bereds förenklat, punkt 11 (M, SD, C, KD, L) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 Utskottets förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som utskottet anför om en skärpt lagstiftning mot utländska polygama äktenskap och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2795 av m.fl. (L) yrkande 14 och 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkande 13, 2019/20:607 av m.fl. (SD) yrkande 25 och 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkande 14 och 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkande 15. Reservation 1 (SD) Reservation 2 (V) Kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkande 10. Reservation 3 (SD) Formerna för ingående av äktenskap 2019/20:235 av (S), 2019/20:1929 av och (båda L) och 2019/20:2429 av (M). Erkännande av äktenskap mellan personer av samma kön 2019/20:3302 av m.fl. (S) yrkande 7. 2019/20:285 av m.fl. (V) och 2019/20:3079 av m.fl. (M) yrkande 3. Reservation 4 (M) Reservation 5 (V) Sambolagens tillämpning på underåriga 2019/20:2795 av m.fl. (L) yrkande 13. Reservation 6 (C, L) 2019/20:3249 av m.fl. (C) yrkande 1. Reservation 7 (C) Utredningar om faderskap för ogifta 2019/20:607 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2019/20:812 av (SD), 2019/20:1284 av (M) yrkande 1, 2019/20:1905 av (M) yrkande 2, 2019/20:2797 av m.fl. (SD) yrkandena 17 och 18, 2019/20:3079 av m.fl. (M) yrkande 4 i denna del, 2019/20:3105 av m.fl. (KD) yrkande 44, 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 50, 2019/20:3249 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2019/20:3293 av m.fl. (KD) yrkande 82. Reservation 8 (SD) Reservation 9 (C) Reservation 10 (KD) Vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar ställer sig bakom det som utskottet anför om en översyn av reglerna om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller delvis motionerna 2019/20:1806 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:2606 av och (båda M) yrkandena 1 och 2. 2019/20:462 av (S), 2019/20:607 av m.fl. (SD) yrkande 30 och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 49. Reservation 11 (SD) Reservation 12 (KD) Motioner som bereds förenklat 2019/20:71 av Skånberg (KD), 2019/20:104 av (C), 2019/20:145 av (C), 2019/20:196 av (C) yrkandena 1 och 2, 2019/20:232 av m.fl. (S), 2019/20:507 av och (båda C), 2019/20:607 av m.fl. (SD) yrkandena 5, 6, 8, 9, 11, 16, 17, 22, 24, 28, 29, 31, 33 och 34, 2019/20:810 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2019/20:819 av m.fl. (SD) yrkandena 41 och 42, 2019/20:1063 av (SD) yrkandena 1, 3 och 4, 2019/20:1106 av och (båda MP) yrkandena 1 och 2, 2019/20:1114 av (S), 2019/20:1284 av (M) yrkande 2, 2019/20:1477 av (M), 2019/20:1600 av och (båda C) yrkandena 1–5, 2019/20:1720 av och (båda M), 2019/20:1728 av (-), 2019/20:1887 av (M), 2019/20:1905 av (M) yrkandena 1, 3, 5 och 6, 2019/20:2020 av och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2019/20:2042 av (M) yrkandena 1 och 2, 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5, 2019/20:2231 av (M), 2019/20:2232 av (M), 2019/20:2758 av m.fl. (L) yrkande 6, 2019/20:2795 av m.fl. (L) yrkandena 2, 4, 7–9, 11 och 15–18, 2019/20:2797 av m.fl. (SD) yrkandena 19, 23 och 24, 2019/20:2870 av Boriana (M), 2019/20:2988 av m.fl. (KD) yrkande 13, 2019/20:3077 av m.fl. (L), 2019/20:3079 av m.fl. (M) yrkandena 2, 4 i denna del och 5–8, 2019/20:3105 av m.fl. (KD) yrkandena 43 och 45, 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkandena 11 och 19, 2019/20:3183 av och (båda SD) yrkandena 1–3, 2019/20:3249 av m.fl. (C) yrkandena 2–4, 9, 10, 12 och 14–16, 2019/20:3275 av m.fl. (S), 2019/20:3276 av och (båda S), 2019/20:3279 av m.fl. (S), 2019/20:3303 av m.fl. (MP) yrkandena 7 och 9, 2019/20:3337 av (SD) och 2019/20:3345 av m.fl. (L) yrkande 1. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (C), (V), (L), (M), (M), (M), (M), (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (SD), (SD) och (SD). I betänkandet behandlar utskottet 130 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /20 i olika familjerättsliga frågor. Av dessa behandlas ca 100 motionsyrkanden i förenklad ordning, eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Motionsförslagen finns i bilagan. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om en skärpt lagstiftning mot utländska polygama äktenskap och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 1 (SD) och 2 (V) samt särskilt yttrande 1 (KD). I kommittémotion 2019/20:607 av m.fl. (SD) yrkande 25 föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att utländska polygama äktenskap aldrig ska erkännas i och att sådana äktenskap ska vara olagliga för alla i landet. I kommittémotion 2019/20:3118 av m.fl. (SD) föreslås flera tillkännagivanden till regeringen om utländska polygama äktenskap. Enligt motionärerna ska lagstiftningen skärpas (yrkande 13), och ett utländskt polygamt äktenskap ska aldrig erkännas i (yrkande 14). Dessutom ska sådana äktenskap som redan har erkänts av svenska myndigheter upplösas (yrkande 15). I kommittémotion 2019/20:2795 av m.fl. (L) yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen möjligt bör lägga fram förslag till en skärpt lagstiftning mot utländska polygama äktenskap. Svensk familjerättslig lagstiftning bygger på det monogama äktenskapet. Enligt 1 kap. 1 § blir de två som ingår äktenskap med varandra makar. Ett förbud mot tvegifte har tagits in i 2 kap. 4 § äktenskaps-balken, där det föreskrivs att den som är gift eller partner i ett registrerat äktenskap inte får ingå nytt äktenskap. Om någon trots förbudet skulle ha ingått flera äktenskap (på grund av brister vid hindersprövningen eller vigselförrättarens försummelse), är inget av äktenskapen ogiltigt. Däremot har var och en av parterna enligt 5 kap. 5 § rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Även allmän åklagare kan i sådana fall föra talan om äktenskapsskillnad, dvs. Tvegifte är dessutom kriminaliserat enligt 7 kap. 1 § . Däremot är polygama äktenskap tillåtna i en hel del andra länder, och lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, förkortad IÄL, reglerar under vilka förutsättningar ett äktenskap som ingåtts utomlands ska erkännas som giltigt i . Enligt 1 kap. 7 § IÄL anses ett äktenskap som ingåtts utom riket enligt främmande lag giltigt till formen, och erkänns därmed, om det är giltigt i den stat där det ingicks. I 1 kap. 8 a § IÄL finns en vägransregel med vissa undantag från den generella regeln om erkännande. Enligt denna gäller i fråga om polygama äktenskap att ett sådant äktenskap inte erkänns i , om minst en av parterna var svensk medborgare eller hade hemvist i när äktenskapet ingicks. Vägransregeln uppställer alltså för polygama äktenskap ett krav på anknytning till . Om vägransregeln är tillämplig, kan äktenskapet ändå erkännas under förutsättning att det finns synnerliga skäl för det. Vidare anges i 7 kap. 4 § IÄL att bestämmelser i främmande lag eller beslut som meddelats av en myndighet i en främmande stat inte får tillämpas, om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen här i riket, s.k. ordre public. Tillämpningen av ordre public-förbehållet är restriktiv, och förbehållet har som funktion att i det enskilda fallet erbjuda en möjlighet att avböja en rättstillämpning som skulle komma i konflikt med grundläggande värderingar inom den egna rättsordningen. Vad gäller den ovan beskrivna regleringen i om möjlighet för åklagare att föra talan om tvångsupplösning av ett äktenskap, tar denna sikte på äktenskap som är ingångna genom vigsel inför en svensk myndighet. Bestämmelsen är dock inte uttryckligen begränsad till sådana fall. beslutade , på utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att regeringen möjligt bör ge en utredning i uppdrag att se över lagstiftningen i syfte att säkerställa att utländska polygama äktenskap inte erkänns i (bet. 2017/18:CU8, rskr. 2017/18:192). Som skäl för tillkännagivandet anförde utskottet att det är angeläget att utländska polygama äktenskap inte ska kunna erkännas i , bl.a. mot bakgrund av att polygami inte är tillåtet här och att det även är kriminaliserat. Utredningen om strängare regler om utländska månggiften överlämnade sitt betänkande Skärpta regler om utländska månggiften (SOU 2020:2). I betänkandet redovisas utredningens övergripande uppdrag att undersöka hur en stark och ändamålsenlig reglering mot utländska månggiften kan säkerställas (dir. 2018:68). Utredningen föreslår en ny huvudregel om icke-erkännande av utländska månggiften. Enligt denna huvudregel ska ett äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag inte erkännas i , om någon av parterna var gift eller partner i ett registrerat partnerskap för äktenskapets ingående. Detta ska gälla oavsett parternas anknytning till när äktenskapet ingicks, vilket alltså innebär att det befintliga anknytningskravet tas bort (i överensstämmelse med vad som redan gäller för barn- och tvångsäktenskap). Undantag från erkännandeförbudet ska kunna göras om det finns synnerliga skäl. Den nya regleringen om erkännandeförbud föreslås träda i kraft . Äldre bestämmelser om erkännande ska dock gälla för äktenskap som har ingåtts före ikraftträdandet. Vidare föreslår utredningen att det införs en bestämmelse som klargör att behörigheten för åklagare att föra talan om tvångsupplösning av ett äktenskap enligt inte gäller för äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag. Som skäl för förslaget om undantag från erkännandeförbudet vid synnerliga skäl anför utredningen att ett ovillkorligt erkännandeförbud inte kommer i fråga. För att kunna undvika orimliga konsekvenser och för att fullt ut leva upp till europarätten behöver det finnas en möjlighet att ta hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Utredningen konstaterar att undantaget synnerliga skäl innebär att ett äktenskap inte ska vägras erkännande om det skulle medföra allvarliga konsekvenser för de berörda eller annars framstå som orimligt. Inte heller får tillämpningsområdet vara snävare än vad och unionsrätten kan anses medge. En omständighet som enligt utredningen bör motivera undantag från erkännandeförbudet är att det eller de äktenskap som har ingåtts först redan har upplösts. Det skulle t.ex. kunna vara så att en man har gift sig två gånger i sitt ursprungliga hemvistland, att hustru nummer ett avlider och att han flyttar till tillsammans med hustru nummer två. I ett sådant fall bör det normalt finnas synnerliga skäl att erkänna äktenskapet med hustru nummer två. Det skulle också kunna vara så att en man flyttar till med hustru nummer två (alternativt med båda sina hustrur) och att äktenskapet mellan mannen och hustru nummer ett upplöses genom äktenskapsskillnad, på initiativ antingen av mannen eller hustru nummer ett. Även i det fallet bör äktenskapet med hustru nummer två kunna erkännas här i landet. Vid den sammantagna individuella bedömningen av synnerliga skäl som i övriga fall ska göras ska det enligt utredningen vara fråga om förhållanden som tillsammans, med tydlighet och styrka, talar för ett erkännande eftersom en motsatt bedömning skulle medföra allvarliga konsekvenser för paret eller annars framstå som orimlig. Som exempel på förhållanden som bör kunna få betydelse vid den sammantagna bedömningen anför utredningen följande: • Det kan t.ex. vara av relevans om de berörda parterna har levt tillsammans i vad som i praktiken är en monogam relation. Även deras kännedom om månggiftessituationen kan ha betydelse. Parterna kan t.ex. ha ingått äktenskap i tron att ett tidigare äktenskap var upplöst. Situationen kan även vara den att en andra hustru har ingått äktenskap med en man utan vetskap om att denne är gift . • Vidare kan det inte uteslutas att det ibland kan vara så ekonomiskt betungande för en berörd person att inte omfattas av äktenskapets rättsverkningar att ett icke-erkännande av äktenskapet skulle framstå som orimligt. Det kan t.ex. behöva tas hänsyn till om mannen ägt all egendom och hans maka skulle drabbas tungt av att bestämmelser om bodelning, underhåll och arv inte har någon verkan. • Det bör också kunna beaktas att månggiftet i vissa fall har uppstått som en konsekvens av svårigheterna för en av parterna, eller båda, att utverka en äktenskapsskillnad. När det gäller den nya regleringens ikraftträdande konstaterar utredningen att förslaget innebär att de nya reglerna inte gäller om de berörda personerna har kommit till före ikraftträdandet. Inte heller gäller de nya reglerna om de berörda personerna visserligen kommer hit efter ikraftträdandet men äktenskapet har ingåtts före ikraftträdandet. Som skäl för att regleringen inte ska gälla retroaktivt pekar utredningen till att börja med på att det vid införande av ny civillagstiftning brukar ses till att de nya reglerna inte ingriper i existerande rättsförhållanden. En allmän utgångspunkt är att nya bestämmelser inte bör tillämpas för rättigheter och skyldigheter som har uppkommit före ikraftträdandet. Utredningen har övervägt alternativa övergångslösningar men inte funnit något annat tänkbart alternativ till övergångslösning än den som har valts vid tidigare ändringar av bestämmelserna om erkännande av utländska äktenskap. Enligt utredningen gör samma intressen sig gällande . I situationer där ett äktenskap har ingåtts före ikraftträdandet kan parterna ha inrättat sina liv efter att vara gifta med varandra. De kan t.ex. ha ingått avtal eller vidtagit andra dispositioner med sin egendom utifrån den utgångspunkten. Det kan också vara så att en av dem har avlidit före ikraftträdandet. Att frågan om erkännande i dessa eller liknande situationer skulle komma att bedömas enligt andra och strängare förutsättningar än de som gällde när äktenskapet ingicks framstår enligt utredningen inte som lämpligt från principiell synpunkt. Vidare finns det, enligt utredningen, inget belägg för att de månggiften som utredningens uppdrag tar sikte på skulle utgöra ett sådant samhällsproblem att det är motiverat att frångå den grundläggande principen om att nya regler inte ska ingripa i redan bestående rättsförhållanden. Med hänsyn till detta, och de nackdelar som en retroaktiv lagstiftning skulle innebära framför allt för de berörda parterna, bedömer utredningen att en lösning med retroaktivt inslag inte bör väljas. Liksom vid tidigare lagstiftning om erkännande av utländska äktenskap bör det i stället införas en övergångsregel som innebär att äldre bestämmelser gäller för äktenskap som har ingåtts före ikraftträdandet. Som skäl för förslaget om ett förtydligande av åklagares möjlighet att föra talan om tvångsupplösning av ett äktenskap enligt regler konstaterar utredningen att de bedömningar som aktualiseras enligt denna reglering till stor del sammanfaller med de avvägningar som ska göras enligt regleringen om erkännande av utländska äktenskap i IÄL. Utredningen konstaterar vidare att det, såvitt upplysts, i praktiken inte förekommer att åklagare för en talan om upplösning av utländska äktenskap och att regleringen om tvångsupplösning alltså i praktiken inte fyller någon funktion när det gäller sådana äktenskap. Betänkandet är föremål för remissbehandling, och remissvaren ska ha kommit in till () . Utskottet konstaterar att polygama äktenskap är en icke önskvärd företeelse och att det därför är angeläget att sådana äktenskap vägras erkännande eller på annat sätt inte tillåts bestå i . Utskottet ser därför positivt på förslaget från Utredningen om strängare regler om utländska månggiften att ta bort det befintliga anknytningskravet i fråga om utländska polygama äktenskap, så att hinder mot erkännande ska gälla oavsett parternas anknytning till när äktenskapet ingicks. Enligt utskottet är det dessutom motiverat att en ny reglering på området får ett snabbt genomslag. Sålunda bör i vart fall sådana polygama äktenskap där de berörda personerna kommer till efter ikraftträdandet av de nya reglerna omfattas av dessa. Utskottet anser vidare att det på ett lämpligt sätt måste säkerställas att den som är att betrakta som en svagare part i ett polygamt äktenskap tillförsäkras ett godtagbart rättsligt skydd i sammanhanget. När det gäller frågan hur ett sådant skydd bör tillgodoses ankommer det på regeringen att noga lyssna in de synpunkter som förs fram av remissinstanserna inom ramen för det pågående remissförfarandet. Regeringen bör därför möjligt återkomma till med ett förslag till skärpt lagstiftning mot utländska polygama äktenskap med beaktande av det som anförts ovan. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om skärpta krav på trossamfunden och deras vigselförrättare. Utskottet hänvisar till bl.a. de lagändringar på området som gjordes 2014. Jämför reservation 3 (SD). I kommittémotion 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga om det finns skäl att skärpa kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare i syfte att stoppa tvångsäktenskap och barnäktenskap. För att en vigsel ska vara giltig enligt svensk lag måste den bl.a. förrättas av en behörig vigselförrättare (4 kap. 2 § ). trädde vissa lagändringar i kraft som syftade till att skärpa kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare (prop. 2013/14:208, bet. 2013/14:JuU30, rskr. 2013/14:263). Till grund för regeringens förslag i propositionen låg förslag från Utredningen om stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap (SOU 2012:35). Enligt lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund får ett trossamfund ges tillstånd att förrätta vigslar, om samfundets verksamhet är varaktig och samfundet har en sådan organisation att det på goda grunder kan antas att bestämmelser om vigsel och därmed sammanhängande åtgärder kommer att tillämpas (1 §). I detta ligger bl.a. att båda makarna samtycker till äktenskapet och att det finns en giltig hindersprövning, vilket syftar bl.a. till att förhindra att äktenskap ingås mot någons vilja eller av en underårig. Något tillstånd ska inte ges om det på goda grunder kan antas att befattningshavare inom samfundet kommer att genomföra ceremonier som ger upphov till äktenskapsliknande förbindelser i fall där någon av parterna är eller inte samtycker till att ingå förbindelsen. Om tillstånd till ett trossamfund har getts, får Kammarkollegiet förordna en präst eller någon annan befattningshavare inom samfundet att vara vig-selförrättare (2 §). Innan en person förordnas till vigselförrättare ska Kammarkollegiet pröva att han eller hon har de kunskaper som behövs för uppdraget, dvs. sådana kunskaper att regler om vigsel och därmed sammanhängande åtgärder kommer att iakttas. Något förordnande ska inte ges om det på goda grunder kan antas att personen kommer att genomföra ceremonier som ger upphov till äktenskapsliknande förbindelser i fall där någon av parterna är eller inte samtycker till att ingå förbindelsen. Om Kammarkollegiet finner att ett trossamfund som fått tillstånd att för-rätta vigslar inte längre uppfyller kraven, ska Kammarkollegiet återkalla tillståndet (3 §). På motsvarande sätt ska förordnandet att vara vigselförrättare återkallas för en person som inte längre uppfyller kraven eller som missköter sin uppgift. Kammarkollegiet ska då även utreda om det finns grund för att återkalla också samfundets tillstånd att förrätta vigslar. Förutom lagändringar om skärpta krav på trossamfunden och deras vigselförrättare infördes bl.a. förbättrade möjligheter för Kammarkollegiet att utöva tillsyn över vigselverksamheten genom förordningen (2014:885) om register över vigselförrättare inom trossamfund. Enligt förordningen ska en domstol underrätta Kammarkollegiet om en dom i ett mål om ansvar för äktenskapstvång enligt eller för brott med koppling till vigselverksamhet. Vidare ska underrätta Kammarkollegiet om verket får kännedom om att en befattningshavare inom ett trossamfund har genomfört en vigsel i strid med bestämmelserna i eller genomfört en vigselliknande ceremoni som ger upphov till en äktenskapsliknande förbindelse. Ett motsvarande motionsyrkande behandlades av utskottet i betänkande 2016/17:CU10. Utskottet hänvisade då till att lagändringar som syftade till att skärpa kraven på trossamfund och deras vigselförrättare hade trätt i kraft relativt . Det som anfördes i motionen utgjorde enligt utskottet inte skäl att föreslå något initiativ från . Motionsyrkandet avstyrktes därför, och följde utskottets förslag. Utskottet konstaterar i likhet med tidigare att lagändringar som syftade till att skärpa kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare trädde i kraft . infördes också bl.a. förbättrade möjligheter för Kammarkollegiet att utöva tillsyn över vigselverksamheten genom en särskild förordning på området. Mot den bakgrunden finner utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av det som anförs i motionen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Formerna för ingående av äktenskap Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om formerna för ingående av äktenskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. I motion 2019/20:1929 av och (båda L) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en ändring i som innebär att äktenskap ska kunna ingås enbart i civil ordning. Motionärerna anser att den juridiska vigselrätten ska innehas endast av representanter för staten, och inte av befattningshavare inom trossamfund. Liknande förslag läggs fram i motionerna 2019/20:235 av (S) och 2019/20:2429 av (M). Behörig att vara vigselförrättare är enligt 4 kap. 3 § dels en sådan präst eller annan befattningshavare i ett trossamfund som har förordnande enligt lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund, dels den som har förordnat. Den nuvarande ordningen med valfrihet mellan vigsel inom trossamfund och borgerlig vigsel har funnits i . Båda vigselformerna är vanligt förekommande. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2017/18:CU8.