bet · H701JuU32 · 2020-03-03 00:00:00 — avsatte regeringen till statsbidrag som kommuner och det civila samhället kan söka för att bl.a. utveckla insatser för individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska miljöer. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har som stöd i detta arbete tagit fram en vägledning för hur kommuner kan samverka med det civila samhällets aktörer i det förebyggande arbetet (Ku2018/00456/D). Regeringen har genom beslut gett i uppdrag åt , , och att ta fram ett myndighetsgemensamt nationellt avhopparprogram. De ska ta fram ett gemensamt nationellt avhopparprogram som ska bidra till att förstärka samhällets stöd till individer som vill lämna kriminella eller våldsbejakande extremistiska miljöer och grupperingar. Programmet ska bidra till att stödet till personer som vill eller kan motiveras till att lämna kriminella eller extremistiska miljöer eller grupperingar blir mer kunskapsbaserat, effektivt och samordnat. Det ska också utgöra ett ramverk såväl för långsiktig samordning på strategisk nivå, kunskapsutveckling och erfarenhetsutbyte som för konkreta stödjande insatser till kommuner och organisationer i det civila samhället som kommer i direkt kontakt med personer som vill hoppa av. Uppdraget ska samordnas av Kriminalvården. En gemensam slutredovisning ska lämnas till regeringen (med kopia till ) . En delredovisning ska lämnas . Med hänvisning till att lagförslagen i proposition 2017/18:174 En mer heltäckande terrorismlagstiftning innebar att nästan alla straffbestämmelser i terroristbrottslagen, rekryteringslagen och finansieringslagen utvidgades avstyrkte utskottet yrkanden om att arbetet mot extremism behöver utvecklas och att eventuella terroristbrott som återvändare begått utomlands måste utredas (bet. 2017/18:JuU35, rskr. 2017/18:390). Utskottet avstyrkte även motionsyrkanden om att nationella riktlinjer för att hantera återvändarna ska tas fram och att alla som återvänt efter att ha befunnit sig i områden som kontrolleras av terrorister ska omhändertas (bet. 2017/18:JuU16). Utskottet anser att man bör ta fram nationella riktlinjer för hur s.k. återvändare ska hanteras. Utgångspunkten i dessa bör vara att alla former av brott ska lagföras. Rättssamhället måste i detta sammanhang göra sitt yttersta för att alla som har begått ett terroristbrott ska ställas till svars och lagföras i enlighet med rättsstatens principer. Vidare bör Säkerhetspolisen få möjlighet att kalla varje person som rest för att ansluta sig till en terroristorganisation till förhör. krävs att det pågår en förundersökning om ett brott. Detta bör tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2019/20:3067 (M) yrkande 15 och 2019/20:3366 (L) yrkande 7. Utskottet har tidigare avstyrkt motionsyrkanden om att omhänderta och häkta alla som har befunnit sig i områden som kontrolleras av terrorister (bet. 2017/18:JuU35 och 2018/19:JuU16). Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan och avstyrker därför motionerna 2019/20:555 (SD) yrkande 20 och 2019/20:3212 (SD) yrkande 5. Våldsbejakande organisationers verksamhet m.m. Utskottets förslag i korthet avslår fem motionsyrkanden om förbud mot att delta i våldsbejakande organisationers verksamhet och om att utreda Muslimska etablering i . Jämför reservation 14 (M, KD) och 15 (SD). Deltagande i våldsbejakande organisationers verksamhet I kommittémotion 2019/20:3067 av m.fl. (M) yrkande 3 yrkas på ett tillkännagivande om ett breddat förbud som innebär att även deltagande i andra inhemska våldsbejakande organisationers verksamhet bör vara brottsligt. Det ska röra sig om en sammanslutning av personer som begår allvarlig brottslighet, dvs. allvarliga hot eller våld mot andra personer. I kommittémotion 2019/20:1091 av i m.fl. (SD) yrkande 3 och motion 2019/20:3220 av m.fl. (SD) yrkande 1 yrkas på tillkännagivanden om att utreda Muslimska etablering i . I motionernas yrkande 4 respektive yrkande 2 begärs att Muslimska kopplingar till terrorism ska utredas. Enligt 2 kap. 1 § 5 regeringsformen (RF) är varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad föreningsfrihet, dvs. frihet att sammansluta sig med andra för allmänna och enskilda syften. Enligt 2 kap. 24 § RF första stycket får mötesfriheten och demonstrationsfriheten begränsas av hänsyn till ordning och säkerhet vid sammankomster eller demonstrationer eller till trafiken. I övrigt får dessa friheter begränsas endast av hänsyn till rikets säkerhet eller för att motverka farsot. Av andra stycket samma paragraf framgår att föreningsfriheten får begränsas endast när det gäller sammanslutningar vilkas verksamhet är av militär eller liknande natur eller innebär förföljelse av en folkgrupp på grund av etniskt ursprung eller annat liknande förhållande. Lagen om ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation behandlades regeringens proposition 2019/20:36 Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation (bet. 2019/20:JuU13, rskr. 2019/20:145). Regeringen redovisar inledningsvis (s. 10) att en utredare fick i uppdrag att biträda med att överväga om det bör införas ett särskilt straffansvar för den som deltar i eller på annat sätt stöder en terroristorganisation och att lämna de lagförslag som bedömdes nödvändiga (Ju2017/03958/LP). överlämnades departementspromemorian Ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation (Ds 2017:62). Departementspromemorian utgjorde tillsammans med ett delbetänkande, Straffrättsliga åtgärder mot deltagande i en väpnad konflikt till stöd för en terroristorganisation (SOU 2016:40), grund för den lagrådsremiss som regeringen beslutade att be Lagrådet att yttra sig över. Lagrådet gjorde bedömningen att övervägande skäl talar för att en kriminalisering av deltagande i en terroristorganisations verksamhet på det sätt som föreslagits innebär en begränsning av den grundlagsskyddade föreningsfriheten. Lagrådet kunde därför inte tillstyrka att det remitterade förslaget om ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisations verksamhet skulle läggas till grund för lagstiftning. Mot bakgrund av Lagrådets yttrande har regeringen inte lagt fram något förslag om ett deltagandebrott i detta lagstiftningsärende, utan i ärendet behandlas förslaget om ett samröresbrott och de bedömningar och förslag som hänger samman med det brottet. Regeringen konstaterar i propositionen att det finns ett behov av att utreda möjligheterna att begränsa den grundlagsskyddade föreningsfriheten i förhållande till sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism. Den föreslagna straffbestämmelsen om samröre har formulerats om jämfört med lagrådsremissen. Det har även straffbestämmelserna om offentlig uppmaning, rekrytering, resa och finansiering. beslut innebär som tidigare nämnts att ett särskilt straffansvar införs för den som har vissa former av samröre med en terroristorganisation om gärningen är ägnad att främja, stärka eller understödja terroristorganisationen. De former av samröre som avses är att ta befattning med vapen, ammunition, brandfarliga eller explosiva varor eller transportmedel för en terroristorganisation, upplåta lokal eller mark till en terroristorganisation eller lämna annat liknande stöd till en terroristorganisation. Det blir vidare straffbart att offentligt uppmana och rekrytera till samröre med en terroristorganisation, att resa utomlands i avsikt att ha samröre med en terroristorganisation samt att finansiera samröre med en terroristorganisation. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen beslutades om ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen skyndsamt bör tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram ett förslag som kriminaliserar deltagande i en terroristorganisation. Utskottet framhöll att det är angeläget att även kriminalisera deltagande i en terroristorganisation. I väntan på en sådan kriminalisering saknas en viktig pusselbit i arbetet mot terrorism. Som framgår av Lagrådets yttrande i frågan måste dock en sådan reglering tas fram med beaktande av regeringsformens bestämmelser om föreningsfrihet. Det är en reform som kräver noggranna överväganden. Av det skälet, men också för att frågan har diskuterats länge, ansåg utskottet att det var av stor vikt att en utredning skyndsamt tillsattes med uppdrag att ta fram ett förslag till kriminalisering av deltagande i en terroristorganisation. I syfte att stärka grundskyddet för de demokratiska strukturerna beslutade regeringen att en parlamentariskt sammansatt kommitté ska utreda formerna för ändring av grundlag och behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Kommittén ska också utreda behovet av att möjliggöra ytterligare begränsningar i föreningsfriheten i förhållande till sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism (dir. 2020:11). gav Myndigheten för stöd till trossamfund (SST) i samarbete med () ut rapporten – En kunskapsöversikt. Kunskapsöversikten är gjord utifrån ett religionshistoriskt perspektiv. Den belyser Muslimska utveckling i stort samt rörelsens utveckling i och . Kunskapsöversikten beskriver också ideologer och tänkare som är förknippade med i . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) gav ut rapporten måste öppna sig för mångfalden – mångfaldspolicyn som politisk möjlighet till islamisk aktivism, där Muslimska berörs. Utrikesminister angav i sitt svar på skriftlig fråga 2016/17:1675 om regeringens syn på Muslimska följande: Regeringen förhåller sig i regel inte till enskilda organisationer och rörelser såsom Muslimska . Muslimska är inte listat som en terroristorganisation av FN eller EU, och därmed inte heller av . angav utrikesministern följande i sitt svar på fråga 2018/19:613 om terrorklassning av Muslimska : har frågat mig om min och regeringens syn på eventuella terrorklassning av Muslimska , och om kan tänkas gå samma väg. Regeringen kan inte kommentera eller spekulera om en eventuell framtida amerikansk policy. Vad gäller inställning står sig det svar jag tidigare lämnat till (svar på fråga 2016/17:1675). Muslimska är inte listat som en terroristorganisation av varken FN eller EU, och därigenom inte heller av . har ingen egen nationellt beslutad lista. Utskottet avstyrkte i betänkande 2017/18:JuU35 En mer heltäckande terrorismlagstiftning motionsyrkanden om kriminalisering av deltagande i eller stöd till terroristorganisation (s. 41) och hänvisade till den pågående beredningen av departementspromemorian Ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation. anförde i betänkandet Civila samhället inklusive trossamfund (bet. 2018/19:KrU15) att utskottet inte hade någon annan uppfattning än vad utskottet haft föregående år och avstyrkte därmed motioner om Muslimska etablering m.m. När det gäller motionsyrkandet om ett breddat förbud som innebär att även deltagande i andra inhemska våldsbejakande organisationers verksamhet bör vara brottsligt vill utskottet inte föregripa de diskussioner som förs om att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté för att utreda möjligheterna att begränsa den grundlagsskyddade föreningsfriheten i förhållande till sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism. Motion 2019/20:3067 (M) yrkande 3 avstyrks. Utskottet finner inte skäl att utreda Muslimska etablering i eller dess eventuella kopplingar till terrorism. Motionerna 2019/20:1091 (SD) yrkandena 3 och 4 och 2019/20:3220 (SD) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår sju motionsyrkanden om att motverka internationell terrorism, stödja internationell samverkan för att motverka terrorism och motverka resor för att delta i terrorism, inom EU gemensamt agera för att lagföra de personer som rest från till framför allt och för att bli IS-terrorister, stoppa terrorismen inom EU, delta i arbetet för att stärka det europeiska samarbetet för att förebygga, förhindra och lagföra terrorism genom ökad samverkan och om fördjupad samverkan inom för att motverka våldsbejakande extremism. Jämför reservation 16 (SD), 17 (M, KD) och 18 (M, C, KD, L). m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2019/20:555 yrkande 26 ett tillkännagivande om fördjupad samverkan inom . En årligt återkommande nordisk konferens bör enligt motionärerna inrättas om motverkande av våldsbejakande extremism med utbyte av positiva exempel och erfarenheter för att förbättra terrorberedskapen i såväl som våra grannländer. I kommittémotion 2019/20:750 av m.fl. (SD) yrkande 8 begärs att tydligt ska ta avstånd från och motverka all internationell terrorism och extremism. I motionens yrkande 9 framhålls att internationell samverkan för att motverka terrorism ska stödjas. I samma motion yrkande 10 anförs att internationell samverkan för att motverka resor i syfte att delta i terrorism eller terrorträning ska stödjas. EU bör enligt partimotion 2019/20:2830 av m.fl. (M) yrkande 14 gemensamt agera för att lagföra de personer som rest från till framför allt och för att bli IS-terrorister. I kommittémotion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 59 yrkas på ett tillkännagivande om att stoppa terrorismen genom ökad samverkan inom EU. EU är en viktig arena för att vi tillsammans ska kunna förstärka arbetet mot terrorism. Satsningarna mot påverkanshot behöver öka både i och i övriga EU. I kommittémotion 2019/20:3366 av m.fl. (L) yrkande 10 framhålls att bör delta i arbetet för att stärka det europeiska samarbetet för att förebygga, förhindra och lagföra terrorism. medverkan i det internationella arbetet mot terrorism antog en övergripande EU-strategi mot terrorism som, med utgångspunkt i tidigare handlingsplan och deklarationer, tydligt förklarar EU:s policy, vilka mål som satts upp, hur de ska uppnås, på vilka områden insatser har gjorts och vad som prioriteras för framtiden. Dessutom antogs en strategi och handlingsplan för arbetet med att förebygga och bekämpa rekrytering och radikalisering. Den övergripande EU-strategin fortsätter att ligga till grund för EU:s arbete på området. Arbete har inletts för att uppdatera för den inre säkerheten, och en uppdaterad strategi väntas under innevarande år. Stats- och regeringscheferna antog ett särskilt uttalande om att stärka insatserna för att säkerställa allmänhetens säkerhet, motverka radikalisering och främja tolerans och icke-diskriminering. Antiterrorismexperter finns stationerade vid EU:s representationskontor i (och norra ), , (inklusive ), och på västra . EU för med medlemsstaternas insyn löpande bilaterala dialoger om terrorism med tredjeländer. antog EU:s utrikesministrar en regional strategi för , och hotet från IS. När det gäller ersattes strategin av en separat strategi. antogs ett nytt straffrättsligt direktiv om att bekämpa terrorism (och rådets direktiv (EU) 2017/541 av om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets rambeslut /475/RIF och om ändring av rådets beslut /671/RIF, kallat terrorismdirektivet). Som tidigare nämnts har genomfört direktivet, och lagändringarna trädde i kraft (prop. 2017/18:174, bet. 2017/18:JuU35, rskr. 2017/18:390). EU har även beslutat om ytterligare listningar under EU:s sanktionsregimer för att motverka terrorism, både med föregående FN-beslut och självständigt. bidrar aktivt till samarbetet inom EU för att förebygga, förhindra och lagföra terroristbrott, både på politisk nivå och genom våra myndigheter. Rapporter om genomförandet av för kampen mot terrorism lämnas till medlemsstaternas ministrar vid rådet för rättsliga och inrikes frågor. Även tar del av dessa rapporter. tillsatte kommissionen en högnivåexpertgrupp med syftet att ta fram förslag om hur EU:s stöd till medlemsstaterna ska kunna utvecklas. inrättade kommissionen, utifrån gruppens förslag, en ny struktur för arbetet. Som en följd av gruppens förslag har kommissionen inrättat en samordningsfunktion för att bättre koordinera de insatser som görs på EU-nivå samt sprida kunskap och forskningsresultat (skr. 2018/19:115, bet. 2018/19:UU10). Europeiska kommissionen har erbjudit medlemsstaterna att starta projekt och göra studiebesök inom ramen för EU:s nya struktur för förebyggande av våldsbejakande extremism. Totalt genomfördes sju sådana projekt . genomförde tillsammans med kommissionen och intresserade medlemsstater två projekt och ett studiebesök. Vidare deltar svenska myndigheter i för kunskapsspridning om radikalisering som arrangerar workshoppar och erfarenhetsutbyten. En styrgrupp inrättades 2019 av högre tjänstemän från medlemsstaterna som ska kunna ge råd till kommissionen om strategiska prioriteringar i EU:s förebyggande arbete. stod värd för ett internationellt expertmöte där man diskuterade utländska terroriststridande och möjligheter till ansvarsutkrävande för de brott som begåtts inom ramen för konflikterna i och . Vid mötet deltog ett tiotal länder i EU och Schengenområdet samt företrädare för och FN. arrangerade med stöd av kommissionen även bl.a. ett studiebesök om högerextremism i . Representanter från , , , , och deltog. EU:s utrikespolitiska arbete mot terrorism följer de rådsslutsatser som de europeiska utrikesministrarna antog om EU:s externa antiterrorismpolitik. Det ökade engagemanget har bl.a. inneburit ett ökat samarbete mellan EU:s interna och externa instrument, och EU-byråer som Europol, Eurojust, Frontex och Cepol har fått en större roll i EU:s dialoger och samarbeten med tredjeländer. Den politiska överenskommelsen om terrorism har genomförts genom lagstiftning som möjliggör operativt polissamarbete med EU-staters insatsstyrkor för att bekämpa terrorism om behov skulle uppstå. I beslut med anledning av regeringens proposition om nya möjligheter till operativt polissamarbete med andra stater (prop. 2016/17:139, bet. 2016/17:JuU27, rskr. 2016/17:273) redovisas att den ökade rörligheten över gränserna och behovet av skydd mot terroristattentat och annan grov brottslighet ställer allt större krav på samarbete mellan brottsbekämpande myndigheter i olika stater. Propositionens lagförslag innebär att det internationella polissamarbetet utökas genom att bestämmelserna om operativt polissamarbete i två EU-beslut, Prümrådsbeslutet och Atlasrådsbeslutet, genomförs i svensk rätt. Den svenska polisen ska få samarbeta med utländska myndigheter enligt Prümrådsbeslutet genom att ta emot hjälp dels inom ramen för gemensamma insatser, dels vid större evenemang, katastrofer och allvarliga olyckor. Vidare ska polisen få samarbeta med utländska myndigheter enligt Atlasrådsbeslutet genom att ta emot hjälp från utländska särskilda insatsgrupper. Både vid gemensamma insatser enligt Prümrådsbeslutet och vid operationer med särskilda insatsgrupper enligt Atlasrådsbeslutet ska utländska tjänstemän kunna få polisiära befogenheter i . och har undertecknat en överenskommelse som kommer att innebära att svensk polis kan samarbeta med norska insatsstyrkor på samma sätt som med EU-staters insatsstyrkor. Regeringen föreslår i proposition 2019/20:38 Samarbete mellan svenska och norska särskilda insatsgrupper i krissituationer lagändringar med anledning av avtalet med om samarbete mellan särskilda insatsgrupper i krissituationer. Förslagen innebär att den svenska polisen ska få ta emot bistånd från norska särskilda insatsgrupper. Biståndet ska lämnas till en svensk särskild insatsgrupp och kan bestå av utrustning, expertis eller genomförandet av operationer där norska tjänstemän agerar i en stödfunktion. Vid operationer av det senare slaget ska norska tjänstemän kunna få polisiära befogenheter i . Förslagen anknyter till de befintliga bestämmelserna om samarbete enligt Atlasrådsbeslutet, ett EU-beslut som genomfördes i svensk rätt 2017, och möjliggör ett sådant samarbete som hade kunnat bedrivas om även tillämpat rådsbeslutet. Propositionen kommer att riksdagsbehandlas , och lagändringarna föreslås träda i kraft (bet. 2019/20:JuU18). ska enligt regleringsbrevet redovisa vilka åtgärder som har vidtagits för att genomföra rättsakter och överenskommelser inom ramen för arbetet i EU och hur det internationella samarbetet nyttjas för att få genomslag i polisverksamheten, exempelvis i arbetet mot gränsöverskridande och organiserad brottslighet. Myndigheten ska därutöver analysera om justeringar i den egna verksamheten är nödvändiga för att förbättra effektiviteten och mervärdet av det internationella samarbetet. I lagrådsremissen Inget grundavdrag vid bestämmande av brottsskadeersättning, som beslutades av regeringen , föreslås att grundavdraget avskaffas vid bestämmande av brottsskadeersättning, vilket enligt regeringens bedömning innebär ett ytterligare förbättrat genomslag för terrorismdirektivets brottsofferbestämmelser i . Regeringen har vidare uppdragit åt att se över och utveckla myndighetens information som riktar sig till offer för terrorism. Uppdraget ska redovisas till regeringen () . Genom beslut gav regeringen i uppdrag åt en särskild utredare att se över vissa regler som gäller brottsoffers rätt till skadestånd och möjlighet att få ut sådan ersättning (dir. 2019:104). Utredaren ska bl.a. ta ställning till i vilken utsträckning nivåerna på kränkningsersättningen bör höjas, ta ställning till i vilken utsträckning polisers och andra särskilt utsatta yrkesgruppers rätt till kränkningsersättning bör utvidgas och ta ställning till hur efterlevande anhörigas rätt till ideellt skadestånd kan stärkas. Uppdraget ska redovisas . Den svenska strategin mot terrorism m.m. I regeringens skrivelse 2014/15:146 Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism betonas det internationella samarbetets betydelse (bet. 2015/16:JuU7, rskr. 2015/16:86). Enligt skrivelsen är terrorism gränsöverskridande och kan därför inte bekämpas isolerat i en stat. Även om säkerheten i och för svenska intressen är det primära intresset för den svenska terrorismbekämpningen måste vi också solidariskt arbeta för att skydda internationell säkerhet och mänskliga fri- och rättigheter globalt. I det internationella arbetet ingår att arbeta i konfliktområden och att samarbeta med andra länder för att bekämpa terrorism. Situationen i omvärlden påverkar hotet mot . De personer som reser till konfliktområden för att ansluta sig till terroristorganisationer kan utgöra ett hot på platsen som de reser till. De kan också utgöra ett hot när de återvänder eller genom att locka fler personer att ansluta sig till organisationerna. Arbete för utveckling, säkerhet och frihet från våld är enligt regeringen därför avgörande för att stoppa utvecklingen med utländska terroriststridande. ska verka aktivt för att både FN och EU ska ta ett större ansvar för att lösa konflikter och ge hjälp åt dem som drabbas. ska också verka för att EU tar ett större ansvar för säkerhet och utveckling, såväl globalt som i EU:s närområde. Vidare har EU och dess medlemsstater en skyldighet att skydda alla människor som är bosatta i, uppehåller sig i eller besöker unionen. antog rådet för rättsliga och inrikes frågor en uppdaterad strategi för EU:s inre säkerhet –2020. I strategin identifieras arbete mot terrorism som en av tre prioriteringar. Strategin uppmärksammar också att EU:s inre säkerhet i ökande grad är beroende av faktorer utanför unionens gränser. Inom unionen pågår även arbete för att EU ska utveckla en bred strategi för utrikes- och säkerhetspolitiken. I strategin anges vidare vissa målsättningar i det internationella arbetet. För det första ska det förebyggande arbetet vara i fokus för internationella arbete mot terrorism. Det är enligt regeringen också angeläget att stärka det nordiska samarbetet i dessa frågor då de nordiska länderna har många likheter i hur våra samhällen är organiserade. etablerades därför ett nordiskt nätverk som ska främja samarbete mellan , , och i syfte att utbyta kunskap och erfarenheter om det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. När det gäller att förhindra terrordåd är målsättningarna att brottsbekämpande myndigheter ska ha goda möjligheter att samarbeta även över nationsgränserna och att den internationella samverkan som finns på området ska fortsätta att stärkas.