bet · H701TU12 · 2020-05-29 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden om olika luftfartsfrågor, bl.a. om luftfartens klimatpåverkan, elflyg, regionala flygplatser och och . Yrkandena avstyrks främst med hänvisning till vidtagna åtgärder och pågående beredningsarbete. I betänkandet finns 18 reservationer (M, SD, C, KD, L) och fyra särskilda yttranden (C, V, L). Ett femtiotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /20. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ett gemensamt europeiskt luftrum Minskad klimatpåverkan från luftfarten Beivrande av överträdelser av luftfartslagen Alkoholtester för piloter och besättningspersonal 1.Regionala flygplatser, punkt 1 (M) 2.Regionala flygplatser, punkt 1 (SD) 3.Regionala flygplatser, punkt 1 (C) 4.Regionala flygplatser, punkt 1 (KD) 5.Regionala flygplatser, punkt 1 (L) 6.Arlanda och , punkt 2 (M) 7.Arlanda och , punkt 2 (SD) 8.Riksintresseflygplatser, punkt 3 (SD) 9.Ett gemensamt europeiskt luftrum, punkt 6 (M) 10.Minskad klimatpåverkan från luftfarten, punkt 7 (M) 11.Minskad klimatpåverkan från luftfarten, punkt 7 (SD) 12.Minskad klimatpåverkan från luftfarten, punkt 7 (KD) 13.Elflyg, punkt 8 (SD, C, KD) 14.Elflyg, punkt 8 (M) 15.Beivrande av överträdelser av luftfartslagen, punkt 10 (SD) 16.Alkoholtester för piloter och besättningspersonal, punkt 11 (KD) 17.Vissa flygplatsrelaterade frågor, punkt 12 (SD) 18.Drönare, punkt 14 (KD) 1.Minskad klimatpåverkan från luftfarten, punkt 7 (C) 2.Minskad klimatpåverkan från luftfarten, punkt 7 (L) 3.Elflyg, punkt 8 (L) 4.Luftfartsfrågor (V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2019/20:612 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2019/20:881 av och Kopparklint (båda M), 2019/20:906 av och (båda C), 2019/20:909 av och (båda C), 2019/20:942 av m.fl. (S), 2019/20:992 av (S), 2019/20:1406 av och (båda S) yrkande 1, 2019/20:1907 av (L) yrkandena 1–3, 2019/20:2156 av m.fl. (M), 2019/20:2597 av m.fl. (M) yrkande 32, 2019/20:2710 av m.fl. (M) yrkande 7, 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkandena 81 och 82, 2019/20:2820 av (KD) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3246 av m.fl. (C) yrkande 17 och 2019/20:3334 av m.fl. (KD) yrkande 8. Reservation 1 (M) Reservation 2 (SD) Reservation 3 (C) Reservation 4 (KD) Reservation 5 (L) 2019/20:612 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2019/20:1463 av och (båda M), 2019/20:2597 av m.fl. (M) yrkande 30, 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2019/20:2982 av (M). Reservation 6 (M) Reservation 7 (SD) 2019/20:612 av m.fl. (SD) yrkande 9. Reservation 8 (SD) 2019/20:2837 av Boriana m.fl. (M) yrkande 8. 2019/20:2967 av (M). Ett gemensamt europeiskt luftrum 2019/20:2659 av m.fl. (M) yrkande 26. Reservation 9 (M) Minskad klimatpåverkan från luftfarten 2019/20:612 av m.fl. (SD) yrkande 13, 2019/20:914 av och (båda C), 2019/20:2597 av m.fl. (M) yrkande 33, 2019/20:2659 av m.fl. (M) yrkandena 24 och 25, 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkandena 76 och 80, 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 14.2, 2019/20:3246 av m.fl. (C) yrkandena 9, 18.2 och 19.1, 2019/20:3264 av m.fl. (C) yrkande 13.2 och 2019/20:3351 av m.fl. (L) yrkande 10. Reservation 10 (M) Reservation 11 (SD) Reservation 12 (KD) 2019/20:2746 av m.fl. (L) yrkande 12, 2019/20:3246 av m.fl. (C) yrkande 16 och 2019/20:3351 av m.fl. (L) yrkande 11. Reservation 13 (SD, C, KD) Reservation 14 (M) 2019/20:1200 av och (båda S). Beivrande av överträdelser av luftfartslagen 2019/20:612 av m.fl. (SD) yrkandena 11 och 12. Reservation 15 (SD) Alkoholtester för piloter och besättningspersonal 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 22. Reservation 16 (KD) 2019/20:25 av (SD), 2019/20:612 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2019/20:1920 av (L) och 2019/20:1921 av (L). Reservation 17 (SD) 2019/20:1259 av och (båda S) yrkande 2. 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 27. Reservation 18 (KD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (M), (M), (M), (M), (L), (C), (S), (S), (S), (S), (S), (V), (SD), (SD), (SD) och (MP). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet 53 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden , bl.a. om luftfartens klimatpåverkan, elflyg, regionala flygplatser och och . En förteckning över de förslag som behandlas redovisas i bilagan. I samband med beredningen av detta ärende bjöd utskottet in företrädare för Svenska flygbranschen till sitt sammanträde för att få information om aktuella frågor inom luftfartsområdet. Vidare har infrastrukturministern med anledning av den pågående pandemin gett lägesbilder och lämnat information om åtgärder inom transportområdet till utskottet . Nedan ges en kort beskrivning av de mest centrala statliga aktörerna på luft-fartsområdet. Inom luftfartsområdet arbetar Transportstyrelsen med tillsyn, tillstånd och registerhållning, precis som för övriga trafikslag. Det innebär att myndigheten • utfärdar tillstånd för flygbolag, piloter, utbildningsorganisationer, under-hållsorganisationer, flygtrafiktjänster, flygplatser m.m. • utövar tillsyn över tillståndshavare • ansvarar för och förvaltar luftfartygsregistret och inskrivningsregistret. Transportstyrelsen arbetar också med regelgivning och regelutveckling inom luftfarten. I Transportstyrelsens föreskriftsserie (TSFS) finns föreskrifter som reglerar luftfarten i . Mycket av regelverket inom luftfarten är dock internationellt. Transportstyrelsen bistår regeringen med arbetet inom Inter-nationella civila luftfartsorganisationen (, ), Europeiska civila luftfartskonferensen (, Ecac), Europeiska organisationen för säkrare flygtrafiktjänst (of , Eurocontrol) och EU. Transportstyrelsen är utsedd av regeringen att fullgöra de åtaganden som en mängd EU-rättsakter lägger på medlemsländerna. Vidare utfärdar Transportstyrelsen tillstånd för att flyga och trafiktillstånd för flyg-företag från länder utanför EES där EU inte har slutit avtal med landet. Transportstyrelsen hanterar också t.ex. • händelserapporteringen inom luftfarten som syftar till att förbättra luft-fartssäkerheten • lagstiftning och ärenden om luftfartsskydd inklusive förvaltningen av finansiering av passagerarnas säkerhetskontroller • tvister om flygplatsavgifter och andra ärenden inom ekonomisk reglering. ansvarar för den långsiktiga infrastrukturplaneringen för luftfart med utgångspunkt från ett trafikslagsövergripande perspektiv. Ansvaret gäller såväl nationell nivå som delaktighet på länsnivå och nivå. ansvarar för driftsbidrag till icke-statliga flygplatser. har även till uppgift att peka ut riksintressen för kommunikationer. Flygplatser som är av riksintresse ska skyddas mot åtgärder som påtagligt kan försvåra åtkomsten till eller utnyttjandet av anläggningen. Det är funktionen hos transportsystemet som ska säkerställas. Vidare ansvarar för statens avtal om transportpolitiskt motiverad kollektivtrafik, inklusive flygtrafik, som inte upprätthålls i annan regi och där det saknas förutsättningar för kommersiell drift. () är ett statligt affärsverk som har både myndighetsuppgifter och verksamhet som bedrivs på affärsmässiga grunder. Fram till Swedavias bildande ansvarade LFV för drift av statliga flygplatser. LFV tillhandahåller flygtrafiktjänst för både civil och militär luftfart. LFV sköter flygtrafiktjänst på 20 civila och militära flygplatser från i norr till i söder samt tre kontrollcentraler i , och där den sistnämnda är kontrollcentral för flygtrafikledning på distans. LFV har monopol på flygtrafiktjänst för undervägstrafiken och flygtrafikledningstjänst i anslutning till flygplatser som helt eller delvis kontrolleras av staten. LFV bedriver genom bolaget tjänsteexport inom civil luftfart. Vidare har LFV och danska Naviair ett gemensamt bolag som sköter den operativa driften av undervägsverksamheten i det dansk-svenska luftrummet. Swedavia äger, driver och utvecklar tio flygplatser i hela , och bolaget är helägt av svenska staten. Swedavia bildades genom att flygplatsverk-samheten som tidigare tillhört bolagiserades. Verksamheten i Swedavia är indelad i en flygplatsverksamhet och en fastighetsverksamhet. Swedavias flygplatser sammanfaller med det nationella basutbudet av flyg-platser. är ett FN-organ som har till uppgift att underlätta flygning mellan världens länder och bidra till ökad flygsäkerhet. inrättades genom Chicagokonventionen, som kom till vid ett möte i . hade tagit initiativ till detta möte och bjudit in ett antal stater, samtliga antingen allierade eller neutrala under , för att dra upp riktlinjerna för den framtida civila luftfarten. Konventionen undertecknades initialt av 52 stater som därmed blev medlemmar i . deltog i mötet och ratificerade konventionen 1946. Utgångspunkten i Chicagokonventionen är att staterna ska samarbeta för att uppnå en säker och välordnad utveckling av den civila luftfarten. Chicagokonventionen innehåller sammanlagt 96 artiklar som reglerar medlemsstaternas rättigheter och skyldigheter: regler för att införa internationella standardbestämmelser och rekommendationer av teknisk och flygoperativ natur, riktlinjer för lättnader i tull- och passfrågor samt luftfartspolitiska frågor. Redan i första artikeln fastslås att varje stat har absolut suveränitet över sitt eget luftrum. För reguljärtrafik krävs enligt konventionen ett särskilt tillstånd eller annat bemyndigande av den främmande stat som berörs av trafiken. Enligt Chicagokonventionen fastställer normer och rekommendationer som vägleder medlemsstaterna vid utformningen av författningar. Syftet är att säkerställa en nödvändig likformighet mellan nationella bestämmelser och internationella normer. utfärdar sådana normer och rekommendationer som bilagor till Chicagokonventionen. Konventionen har drygt 190 medlemmar. Huvudkontoret ligger i , och det finns dessutom sju regionala kontor, av vilka Europaregionens kontor ligger i . Ända sedan bildades har lyckats få representanter invalda i och i (). Den gemensamma nordiska delegationen till (Nordicao) består av representanten i rådet, en ställföreträdare för denna, kommissionären i ANC och en administrativ handläggare. De tre förstnämnda kommer alltid från tre olika nordiska stater. Byten görs enligt ett fastställt roterande schema. Ecac grundades av de europeiska länderna på initiativ av och med aktivt stöd från . De europeiska stater som är medlemmar i kan ansöka om medlemskap i , som har 44 medlemmar. representeras i Ecac huvudsakligen av Transportstyrelsen. Ecac är ett samrådsorgan för europeiska luftfartsmyndigheter och har som målsättning att gynna utvecklingen av ett säkert, effektivt och uthålligt europeiskt flygtransportsystem. Ecac utfärdar resolutioner och rekommendationer. Dessa är inte rättsligt bindande för medlemsstaterna utan måste införlivas i den nationella rättsordningen. som det kommersiella jetflyget kom igång skapades Eurocontrol. Organisationen bildades för att effektivisera den euro-peiska flygtrafikledningen med bibehållen flygsäkerhet. Målet var att få en organisation som skulle ansvara för flygtrafikledningen inom det övre luftrummet i . Eurocontrol är en mellanstatlig civilmilitär organisation med 41 medlemsstater. Transport-styrelsen representerar i enlighet med regeringens instruktion. Den ökande flygtrafiken ställer krav på en ökad kapacitet inom flyg-ledningstjänsten och på flygplatserna. Man satsar därför på arbetsprogrammet för nya flygledningssystem (Sesar), som grundades av Eurocontrol tillsammans med Europeiska kommissionen. Målet med Sesar är att säkerställa flygsäkerheten och kapaci-teten för de kommande 30 åren, göra luftfarten mer miljövänlig och minska kostnaderna för flygtrafikledning. Europeiska unionens byrå för luftfartssäkerhet (, ) är baserad i och har bl.a. avdelningar för regelutveckling, certifiering, standardisering och godkännanden. Förutom de 28 EU-medlemsstaterna är även , , och medlemmar i . inrättades 2002 och hade inledningsvis uppdrag som rörde regelutveckling samt typ- och miljöcertifiering av luftfartyg. utvidgades Easas uppdrag till att även omfatta regelutveckling m.m. för pilotcertifikat, all slags flygverksamhet och säkerhet hos operatörer från länder utanför EU. utökades uppdraget ytterligare med bl.a. regelutveckling för flygtrafiktjänst och flygplatser. trädde en reviderad grundförordning för i kraft. Syftet med grundförordningen är att säkerställa en hög gemensam standard för det europeiska flygsäkerhetsarbetet samt underlätta rörligheten för personer, varor och tjänster inom unionen som man säkerställer likvärdiga konkurrensvillkor för flygoperatörer inom unionen. Förordningen innehåller även regler och skapar förutsättningar för ömsesidigt erkännande av certifikat samt för design, produktion och operation av luftfartyg. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om de regionala flygplatserna. Utskottet framhåller de regionala flygplatsernas betydelse för olika delar av och hänvisar bl.a. till den pågående översynen av de svenska icke-statliga flygplatserna som genomförs inom och som ska ligga till grund för ett tydliggörande av statens ansvar och roll som stödgivare till dessa flygplatser. När det gäller upphandlad trafik pekar utskottet på att har genomfört en upphandling som gäller 2023 och att regeringen vidtagit angelägna åtgärder med anledning av spridningen av det nya coronaviruset som orsakar sjukdomen covid-19. Jämför reservation 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (KD) och 5 (L). Allmänt om regionala flygplatser Det finns ca 300 flygplatser och flygfält i . De flesta av dessa är mycket små och används främst av flygklubbar och enskilda individer. I finns det tio flygplatser som utgör det nationella basutbudet av flygplatser som regeringen har fastställt för att säkerställa ett effektivt och långsiktigt hållbart flygtransportsystem som garanterar en grundläggande interregional tillgänglighet i hela landet. Dessa flygplatser är /, , , , , /, /, , och . Svenska Regionala Flygplatser (SRF) är ett samarbetsorgan för icke-statliga flygplatser som verkar för att utveckla flygtrafiken och därmed tillgängligheten till alla regioner. SRF arbetar för att ge de icke-statliga flygplatserna förutsättningar att bevara och utveckla sin verksamhet. SRF har 34 medlemsflygplatser över hela . Allmänt om stöd till regionala flygplatser Driftsstödet till icke-statliga flygplatser består av två delar, ett stöd till icke-statliga flygplatser med upphandlad trafik och ett stöd till icke-statliga flygplatser utan upphandlad trafik. Driftsbidraget till icke-statliga flygplatser som inte har trafik under allmän trafikplikt regleras i förordning 1997:263. För att driftbidraget ska kunna beviljas och betalas ut till en specifik flygplats ska flygplatsen vara strategiskt viktig för regionen. Bidraget förutsätter vidare att regionförbundet eller i sin roll som länsplaneupprättare i respektive län har prioriterat bidraget i länsplanen under aktuellt budgetår. Icke-statliga flygplatser med upphandlad flygtrafik kan ansöka om årligt statligt driftsbidrag för att täcka delar av underskott i flygplatsens drift. Syftet med driftsbidraget är att bidra till att säkerställa en interregional flygtrafikförsörjning i hela landet. Driftsbidraget beräknas enligt en fördelningsmodell som bygger på ett antal kostnads- och intäktsfaktorer. Bidraget kan aldrig bli högre än det verkliga underskottet. Tanken är att modellen ska vara transparent och enkel i sin utformning och ge incitament att effektivisera flygplatsdriften. antog nya riktlinjer som innebär att offentligt stöd till drift av flygplatser tillåts . riktlinjer är tillämpliga på både icke-statliga flygplatser med upphandlad trafik och icke-statliga flygplatser utan upphandlad trafik. Exempel på driftsstöd i är driftsbidrag till icke-statliga flygplatser med upphandlad trafik som fördelar samt kommunala bidrag. Statsstöd till investeringar i flygplatsinfrastruktur är tillåtet om det finns ett verkligt transportbehov och offentligt stöd är nödvändigt för att säkerställa en regions förbindelse med omvärlden. Detta omfattar alla typer av offentliga bidrag, både statliga och kommunala. De nya riktlinjerna definierar maximalt stöd i relation till flygplatsens storlek. Syftet är att säkerställa en så korrekt blandning av privata och offentliga investeringar som möjligt. Stödmöjligheterna är därför större för mindre flygplatser än för större. Det finns även särregler som tillåter mer stöd för flygplatser i glesbefolkade och avlägsna områden. Europeiska kommissionen fastställde nya riktlinjer för offentliga investeringar samt för driftsstöd till bl.a. flygplatser (förordning (EU) 2017/1084). Investeringsstöd kan därmed ges till regionala flygplatser med en genomsnittlig årlig trafikvolym på upp till 3 miljoner passagerare; syftet med detta är att förbättra vissa regioners tillgänglighet och främja den lokala utvecklingen beroende på de särskilda egenskaperna hos varje flygplats. Investeringsstödet stöder prioriteringarna i 2020-strategin genom att bidra till ytterligare ekonomisk tillväxt och till att mål av gemensamt unionsintresse uppnås. I gäller detta för alla flygplatser som är kommunägda eller landstingsägda. När det gäller driftsstöd till mycket små flygplatser som har högst 200 000 passagerare kommer dagens stödformer att kunna fortsätta. Flygplatser med passagerarantal över 200 000 måste fortsätta att lämna notifieringar om driftsstöd till kommissionen. m.fl. (SD) påtalar i kommittémotion 2019/20:612 yrkande 6 behovet av att utreda ett införande av ett investeringsstöd för flygplatser. Enligt motionärerna finns det ett behov för både små och stora flygplatser att bygga ut kapaciteten och möjliggöra fler avgångar och trafik av större flygplan samt att bygga ut infrastrukturen i övrigt som är kopplad till flygplatser. Motionärerna pekar på att en utbyggnad underlättar människors resande överlag. Därmed bör enligt motionärerna ett införande av ett investeringsstöd som inte strider mot europeiska konkurrensregler utredas. och Kopparklint (båda M) föreslår i motion 2019/20:881 att regioner ska få möjlighet att upphandla flygtrafik. Motionärerna pekar på att efterfrågan på flyget kommer att öka både i och utomlands och att det därför är viktigt att se till att mindre flygplatser som får de förutsättningar som krävs för att bedriva sin verksamhet. Motionärerna pekar vidare på att staten har ensamrätt i på att upphandla flygtrafik och att detta sker genom . I en rad andra länder är det dock möjligt för regioner att själva upphandla och finansiera flyglinjer. Motionärerna anser att om man värnar om de regionala flygplatserna borde det vara på detta sätt även i och att det ytterst måste vara regionerna själva som får bedöma om det är politiskt och ekonomiskt relevant att avsätta skattemedel för ett sådant syfte. De regionala flygplatserna och de förutsättningar för kommunikationer som de medför är enligt motionärerna ofta mycket angelägna för det lokala näringslivet liksom för att främja säkerhet vid kris- och katastrofsituationer. och (båda C) framför i motion 2019/20:906 att möjligheten till ett ökat ekonomiskt driftsbidrag till kommunala flygplatser med statligt upphandlad flygtrafik bör ses över. Motionärerna pekar på att det statliga bolaget äger och driver de största och mest lönsamma flygplatserna i medan övriga flygplatser ägs av kommunerna med stöd av visst driftsbidrag från staten. Enligt motionärerna har de kommunala flygplatser som har statligt upphandlad flygtrafik svårt att uppnå egen lönsamhet då de har få rörelser på sin flygplats och små möjligheter till inkomster. Vidare har dessa flygplatser fått se driftsbidraget sänkas som både myndighetskrav och personalkostnader ökat. Många kommuner måste därför gå in med miljonstöd för att kunna hålla sin flygplats öppen och säkra tillgängligheten till goda transporter i hela landet. När den statligt upphandlade flygtrafiken med Nextjet avslutades med en konkurs, ökade kommunernas kostnader ytterligare med . Enligt motionärerna är frågan hur länge små flygplatser kommer att kunna hålla flygplatserna öppna då det står alltmer klart att de är i akut behov av ökade driftsbidrag för att kunna säkerställa öppna flygplatser. och (båda C) föreslår i motion 2019/20:909 att möjligheten till ett permanent ökat ekonomiskt stöd för statlig flygtrafik ses över. Enligt motionärerna har de upphandlade flygtransporterna i norr visat sig fungera dåligt . På grund av upphandling till lägsta pris har stora störningar i flygtrafiken enligt motionärerna blivit regel i stället för undantag. För att kunna fortsätta att garantera säkerhet, flygstandard och turtrafik utan större förseningar behöver regeringen enligt motionärerna se över den summa som tilldelas för grundläggande tillgänglighet för transporter i hela landet. m.fl. (S) föreslår i motion 2019/20:942 att förutsättningarna för trafikplikt på studeras i infrastrukturplaneringen. Motionärerna anser att det krävs en lösning på situationen på och att det måste vara möjligt att flyga reguljärt till och från på . Det finns enligt motionärerna flera starka skäl för trafikplikt på sträckan –, bl.a. den stora andelen affärsresande, de många arbetstillfällen som står på spel i norra och behovet av en nära och jämlik vård. Enligt motionärerna är det enda som kvarstår efter att flera andra alternativ har uttömts att det införs trafikplikt på sträckan –. (S) påtalar i motion 2019/20:992 att luftburen trafik till och från ska behandlas i linje med övriga insatser för att stärka infrastruktur. Motionären pekar på att långsiktiga och hållbara förutsättningar för flygtrafiken till och från är avgörande för regionens utveckling och tillväxt . De framväxande möjligheterna att resa med flyg till och från skapar enligt motionären gynnsamma förutsättningar för både besöksnäringen, privatresandet och resten av det gotländska näringslivet. Motionären menar att trafiksystemen som omfattar måste klara av att upprätthålla en tät och regelbunden trafik året om liksom de tillfälliga kraftiga volymökningar då resandet till är som allra störst. Enligt motionären är det av yttersta vikt att staten tar ansvar för att effektivt binds samman med resten av så att hela landet kan leva. Motionären anser att regeringen kontinuerligt bör följa upp de gotländska kommunikationernas utveckling i allmänhet och flygets förutsättningar i synnerhet. och (båda S) föreslår i motion 2019/20:1406 yrkande 1 att behovet av att klara de långsiktiga ekonomiska förutsättningarna för regionala flygplatser ses över och att statens roll tydliggörs. Motionärerna pekar på att flyget bidrar till grundläggande tillgänglighet och regional utveckling i hela landet och att tillgången till snabba och effektiva flygtransporter är avgörande för att kunna utvecklas i en alltmer globaliserad värld. som det totala svenska flygplatssystemet genererar vinster drivs ett antal svenska flygplatser i regi med stora ekonomiska underskott trots att passagerarna från de regionala flygplatserna bidrar till flygplatssystemets totalekonomi. Motionärerna anser att ansvaret för samhällsviktiga funktioner som inrikesflyget inte kan läggas över på marknaden. I stället behöver det statliga ansvaret stärkas. (L) framhåller i motion 2019/20:1907 yrkande 1 behovet av att kartlägga de regionala flygplatsernas ekonomiska situation. Motionären pekar på att de regionala flygplatserna står inför stora utmaningar som bl.a. omfattande regelverk på EU-nivå, kostnadsdrivande ökande säkerhetskrav, underhåll och ensamt ansvarstagande för enskilda kommuner utöver annan kollektivtrafik och infrastruktur. Motionären framhåller vidare i samma motion behovet av att arbeta fram en långsiktig och hållbar strategi för att säkerställa de regionala flygplatsernas utveckling och överlevnad (yrkande 2). Motionären pekar på att t.ex. värmländska aktörer snabbt behöver kunna resa till sin marknad i helt andra delar av världen medan internationella aktörer vill kunna resa snabbt och enkelt direkt till och .