bet · H701AU7 · 2020-02-13 00:00:00 — Per Lodenius och (båda C) anför i motion 2019/20:496 att det i många länder är en rättighet att ta med sig sin assistans- eller ledarhund. Denna rättighet bör enligt motionärerna införas också i . Den ökande psykiska ohälsan i befolkningen, inte minst bland barn och unga, är ett problem som utskottet ser mycket allvarligt på. Samhället får inte svika dessa personer, och det är angeläget att ta ett brett grepp om frågan. Det är ett komplext område som kräver ett långsiktigt och hållbart arbete. Inom det egna beredningsområdet vill utskottet till att börja med hänvisa till det utvidgade skydd mot diskriminering i form av bristande tillgänglighet som infördes . Genom denna förändring kan det förhoppningsvis skapas en ökad tillgänglighet i samhället för personer med bl.a. psykisk funktionsnedsättning. Utskottet noterar vidare att januariavtalet innehåller åtgärder för att bekämpa psykisk ohälsa, bl.a. ett mål om en köfri barn- och ungdomspsykiatri. Regeringen har också tagit emot betänkandet För att börja med något nytt måste man sluta med något gammalt – Förslag för en långsiktigt hållbar styrning inom området psykisk hälsa (SOU 2018:90) från den nationella samordnaren för utveckling och samordning av insatser inom området psykisk hälsa. Till förslagen hör bl.a. en tioårig strategi för psykisk hälsa –2030 och tydliga och mätbara nationella mål. Utskottet anser att åtgärder inom området är angelägna men bedömer att det inte finns skäl att rikta något uttalande till regeringen i frågan. När det gäller frågan om assistanshundförare håller utskottet med motionärerna om att arbetet för att motverka diskriminering av personer med funktionsnedsättning som har assistanshund är en angelägen fråga. Utskottet vidhåller dock inställningen att det inte är lämpligt att i lagen särskilt peka ut vissa situationer som bristande tillgänglighet. I enlighet med detta är det inte heller aktuellt att särskilt lagstifta om tillgänglighet för assistanshundar (för tidigare behandling, se t.ex. bet. 2016/17:AU14). Med det ovan anförda avstyrks motionsyrkandena. Diskriminering på grund av etnisk tillhörighet och religion eller annan trosuppfattning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. åtgärder mot diskriminering på grund av etnisk tillhörighet. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 14 (V), 15 (KD) och 16 (L). förespråkar i kommittémotion 2019/20:220 av m.fl. att det ska tillsättas en kriskommission mot diskriminering (yrkande 32). Enligt partiet måste det tas kraftfulla tag mot den diskriminering som nyanlända utsätts för i samhället. bör arbeta för en samlad lösning på försörjningsbehoven och mot strukturell diskriminering. anser i kommittémotion 2019/20:3124 av m.fl. att i den nationella plan mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott som regeringen presenterat bör diskriminering på grund av religion eller annan trosuppfattning inkluderas bland de utpekade fokusområden som är föremål för förebyggande och motverkande insatser (yrkande 8). Liberalerna anför i kommittémotion 2019/20:3360 av Gulan Avci m.fl. att rasism, främlingsfientlighet och intolerans måste bekämpas (yrkande 21). Ett effektivt arbete mot diskriminering nämns som en viktig komponent i detta arbete. Det ska kosta att diskriminera och den som drabbas ska kunna få hjälp och upprättelse. I samma kommittémotion talar Liberalerna vidare om att diskriminering på arbetsmarknaden måste bekämpas (yrkande 22). Ingen ska hållas tillbaka av fördomar och diskriminering, men enligt Liberalerna är det dessvärre så att många nyanlända möts av både direkt och indirekt diskriminering bl.a. på arbetsmarknaden. Rasism och hatbrott kan aldrig accepteras. Alla människor ska ha frihet och förutsättningar att leva det liv de vill. Ett effektivt arbete mot rasism och hatbrott är enligt utskottet en förutsättning för att nå det övergripande målet om ett samhälle fritt från diskriminering. Utskottet vill inledningsvis lyfta fram den nationella planen mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott som antogs av regeringen . Som också anförs i förordet till planen krävs det ett kontinuerligt och brett arbete i kampen för inkludering och mot rasism. Med utgångspunkt i regeringens resultatredovisning i budgetpropositionen gör utskottet bedömningen att planen har bidragit till att synliggöra och på ett riktat sätt motverka de olika formerna av rasism och liknande former av fientlighet. Med detta sagt instämmer utskottet givetvis till fullo i Liberalernas uppmaning att rasism, främlingsfientlighet och intolerans måste bekämpas. Utskottet noterar att det i januariavtalet anges att arbetet mot våldsbejakande extremism samt antiziganism, antisemitism, islamofobi och all annan form av rasism ska stärkas. Utskottet ställde sig också under höstens budgetbehandling bakom en förstärkning av den nationella planen mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott. På så sätt kan en struktur för samordning och uppföljning bidra till ett långsiktigt strategiskt arbete. En förstärkning ger också utrymme för fortsatta och nya insatser inom ramen för planens fokusområden genom uppdrag till olika myndigheter respektive stöd till det civila samhället. Vidare har utskottet förståelse för de resonemang som ligger bakom förslag om att tillsätta en kriskommission mot diskriminering. Diskrimineringen i samhället, inte minst mot nyanlända invandrare, får allvarliga konsekvenser, både för enskilda individer och för samhället i stort. När det gäller det konkreta förslaget om att tillsätta en särskild kommission är utskottet fortfarande inte berett att ställa sig bakom ett sådant initiativ (för tidigare behandling, se bet. 2018/19AU:8). Utskottet vill här hänvisa till det pågående arbete som regeringen bedriver för att främja en öppen och inkluderande demokrati, vilket är en förutsättning för ett samhälle som håller ihop. Mer konkret kan exempelvis nämnas det arbete som bedrivs inom utredningen effektiv och ändamålsenlig tillsyn över diskrimineringslagen som bl.a. har i uppdrag att analysera om nuvarande bestämmelser om tillsyn över aktiva åtgärder är ändamålsenliga för en effektiv efterlevnad av lagen och vid behov föreslå ändringar som kan leda till en ökad efterlevnad (dir. 2018:99). Uppdraget ska redovisas . Utskottet finner i sammanhanget också skäl att hänvisa till det arbete som bedrivs för att minska och motverka segregationen i samhället. Utskottet noterar att regeringen antagit en långsiktig strategi för att minska och motverka segregation. Vad som krävs är insatser både för att förbättra situationen i områden med socioekonomiska utmaningar och för att motverka strukturella orsaker till segregation. Utskottet ställde sig därför under höstens budgetbehandling bakom förslaget om ett nytt riksdagsbundet mål som fokuserar på båda dessa aspekter, nämligen minskad segregation, jämlika och jämställda uppväxt- och levnadsvillkor samt goda livschanser för alla. När det gäller frågan om tillgång till hjälp och upprättelse för den som drabbas av diskriminering som tas upp i Liberalernas motion vill utskottet, liksom när det förra gången behandlade ett liknande yrkande, hänvisa till den pågående beredningen av betänkandet Bättre skydd mot diskriminering (SOU 2016:87). Utredningen har bl.a. haft som syfte att skapa ett system där aktörer på olika nivåer arbetar aktivt mot diskriminering – ett system där olika aktörer kan komplettera och stödja varandra i arbetet mot diskriminering och genom att ge stöd och hjälp till dem som har utsatts för diskriminering. Utskottet ser inga skäl att rikta något initiativ till regeringen och därmed föregripa den pågående beredningsprocessen av utredningens förslag. När det gäller yrkanden om diskriminering på grund av religion eller annan trosuppfattning har utskottet inte mycket att tillägga utöver vad som sagts vid tidigare ställningstaganden (senast i bet. 2018/19:AU8). Det förtjänar ändå att upprepas att utskottet fullt ut delar syn på att hatbrott på religiös grund måste tas på allra största allvar. Utskottet anser att den aktuella och förstärkta nationella planen mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott tillgodoser detta. Med ökade medel får exempelvis Myndigheten för stöd till trossamfund i uppdrag att höja kunskapen om säkerhet för moskéer och muslimska församlingar samt aktörers utsatthet för islamofobi och hatbrott. Enligt utskottet bör alltså inte ta något initiativ i denna fråga. Med det sagda anser utskottet att det inte finns skäl för några uttalanden till regeringen från sida. De aktuella motionsyrkandena avstyrks därmed. Diskriminering på grund av politisk åskådning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om politisk åskådning. Utskottet hänvisar bl.a. till gällande bestämmelser. och (båda SD) anser i motion 2019/20:682 att regeringen bör utreda möjligheterna dels att införa politisk åskådning som diskrimineringsgrund i diskrimineringslagen (yrkande 1), dels att införliva politisk åskådning som diskrimineringsgrund i uppdrag (yrkande 2). Att politisk uppfattning ska införas som diskrimineringsgrund i den svenska lagstiftningen föreslår också (SD) i motion 2019/20:111. Enligt motionären lämnar svensk lagstiftning helt öppet inte bara för direkt och indirekt diskriminering utan även för trakasserier mot personer på grund av deras politiska uppfattning eller åsikt. Utskottet kan konstatera att det förbud mot diskriminering som finns i bl.a. gäller politisk eller annan åskådning. gäller som direkt tillämplig lag i (prop. 1993/94:117, bet. 1993/94:KU24, rskr. 1993/94:246). När det gäller frågan om vilka diskrimineringsgrunder som pekas ut i diskrimineringslagen kan utskottet konstatera att regeringen när lagstiftningen infördes gjorde bedömningen att den lämpligaste lösningen var att utgå från vad som framgick av olika EU-direktiv, och därmed föreslog regeringen sju diskrimineringsgrunder: kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning och ålder. Med det sagda ser utskottet inte skäl att överväga en annan ordning. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Utvärdering av diskrimineringslagen m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. utvärdering av diskrimineringslagen. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 17 (M), 18 (V), 19 (KD) och 20 (L). anför i kommittémotion 2019/20:3189 av m.fl. att det är angeläget att säkerställa att diskrimineringslagen har haft avsedd effekt och att den därför bör utvärderas (yrkande 3). Inom ramen för översynen bör bl.a. möjligheten att stärka påföljderna för brott mot diskrimineringslagen utvärderas. anser i kommittémotion 2019/20:220 av m.fl. att synen på diskriminering som brott behöver uppgraderas. Partiet anser att regeringen bör återkomma med förslag på höjda skadestånd i diskrimineringsmål och en rätt för arbetssökande som diskrimineras att få skadestånd (yrkande 33). I kommittémotion 2019/20:3124 av m.fl. anför att religionsfriheten förvisso är central men att vissa inslag i utövandet inte kan anses skyddas av diskrimineringsgrunderna eftersom det skulle störa normal mänsklig interaktion. anser därför att lagstiftningen bör förtydligas så att det inte råder några tveksamheter om t.ex. att arbetsgivare får kräva att anställda visar ansiktet (yrkande 27). Liberalerna anser i kommittémotion 2019/20:3360 av Gulan Avci m.fl. att diskrimineringslagen bör utvärderas (yrkande 4). Enligt partiet bör en sådan översyn bl.a. inkludera den nuvarande modellen med en statlig diskrimineringsombudsman i kombination med statsstödda fristående antidiskrimineringsbyråer. Liknande förslag om utvärdering har Liberalerna i kommittémotion 2019/20:2758 av m.fl. (yrkande 10). Vidare i kommittémotion 2019/20:3360 av Gulan Avci m.fl. anser Liberalerna att det i diskrimineringslagen måste tydliggöras var gränsen går mellan religionsfrihet och likabehandling av kvinnor och män samt flickor och pojkar (yrkande 3). Att jobba för likabehandling och jämställdhet måste enligt Liberalerna vara förenligt med svensk diskrimineringslagstiftning. I motion 2019/20:2835 anser (M) att diskrimineringslag-stiftningen bör ses över mot bakgrund av de enligt motionären oproportionerligt höga skadeståndsbelopp som kan utdömas (yrkande 2). (C) anser i motion 2019/20:166 att skyldigheten för alla arbetsgivare att ha en plan för att motverka diskriminering för de mindre företagen är ett hinder för tillväxt. Motionären anser därför att det bör utredas om lagstiftningen kan differentieras utifrån storleken på företaget (yrkande 4). När det gäller diskrimineringslagen och dess syfte att förändra en samhällsstruktur som bygger på normer och värderingar är det enligt utskottet svårt att mäta effekterna av lagstiftningen. Inte desto mindre är utskottets uppfattning att det är angeläget att följa utvecklingen på området och vid behov vidta åtgärder. Utskottet konstaterar att diskrimineringslagen har genomgått en rad reformer under det dryga decennium den har varit i kraft. Utskottet noterar att motionerna i avsnittet efterfrågar alltifrån en generell översyn av lagen till mer specifika ändringar i diskrimineringslagen. Liksom vid tidigare behandling av liknande yrkanden (senast i bet. 2018/19:AU8) vill utskottet inledningsvis hänvisa till betänkandet Bättre skydd mot diskriminering (SOU 2016:87) som bl.a. innefattar förslag om att säkerställa effektiva sanktioner mot diskriminering. I betänkandet finns även överväganden kring behovet att förtydliga roll och mandat. Betänkandet har remissbehandlats och utredningens förslag bereds inom . I sammanhanget vill utskottet också uppmärksamma den utredning som tillsatts med uppdraget att se över vilka åtgärder som behövs för att säkerställa efterlevnad av bestämmelserna om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen (dir. 2018:99). Liksom regeringen anser utskottet att det behövs skarpare sanktioner mot arbetsgivare som inte följer lagstiftningen om diskriminering och trakasserier. Utskottet vill emellertid avvakta den pågående beredningen i vad gäller både det nämnda betänkandet och den sittande utredningens förslag innan det överväger eventuella initiativ till en utvärdering av diskrimineringslagen så som föreslås av bl.a. Såväl som Liberalerna efterfrågar en översyn av diskrimineringslagstiftningen i relation till religionsfriheten. framhåller arbetsgivarens rätt att kräva att vissa rutiner ska gälla alla på arbetsplatsen, medan Liberalerna understryker att arbete med likabehandling och jämställdhet inte får begränsas av bestämmelser i diskrimineringslagen. Utskottet för sin del konstaterar att religionsfrihetens gränser är en komplex fråga som fått stor uppmärksamhet . Könsseparerade badtider är ett exempel på en fråga där förhållandet mellan jämställdhet och religiösa normer ställs på sin spets. Utskottet noterar att har granskat frågan om separerade badtider och gjort bedömningen att utrymmet för avsteg från likabehandlingsprincipen är snävt men att det i vissa fall, i andra inte, finns tillfällen då undantag är förenliga med bestämmelserna i diskrimineringslagen (DO, GRA 2016/8 och GRA 2016/9). Vidare kan noteras att Arbetsdomstolen i ett mål ansåg att en kvinna som under en anställningsintervju med hänvisning till sin religion inte handhälsat på en man utsatts för indirekt diskriminering eftersom företaget avbröt rekryteringsförfarandet (AD, dom nr 51/18, mål nr A 46/17). Utskottet utgår från att regeringen noga följer debatten om religionsfrihetens gränser och att den i alla sammanhang värnar arbetet med likabehandling och jämställdhet. Utskottet anser därmed inte att det är nödvändigt att tar något initiativ i frågan. När det gäller rätt till skadestånd för arbetssökande som diskriminerats, som föreslår, vidhåller utskottet här sin tidigare uppfattning att den nuvarande ordningen är väl avvägd, dvs. att diskrimineringsersättning kan tilldömas som kompensation för kränkningen men att det inte ges ersättning för förlust som uppkommer (se 5 kap. 1 § andra stycket diskrimineringslagen). Utskottet är alltså inte berett att ställa sig bakom ett initiativ om att utöka rätten till skadestånd för arbetssökande som diskriminerats. När det gäller bestämmelserna om skyldigheten för arbetsgivare att arbeta med aktiva åtgärder anser utskottet att detta krav fyller en viktig funktion i arbetet mot diskriminering. Utskottet tolkar det som att motionsförslaget om en begränsning av krav på en plan för att motverka diskriminering avser just de aktiva åtgärderna, men är i alla händelser inte berett att ompröva det gällande regelverket. Med hänvisning till pågående arbete samt till det som i övrigt anförts avstyrker utskottet sammanfattningsvis samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om uppdrag. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 21 (M). Enligt kommittémotion 2019/20:3189 av m.fl. vill följa upp och säkerställa att uppdrag att stötta och sprida kunskap har avsedd effekt (yrkande 2). Partiet hänvisar till uppgifter om arbetsgivares bristfälliga kunskaper om skyldigheten att motverka diskriminering bl.a. genom aktiva åtgärder. En självklar utgångspunkt för att diskrimineringslagen ska få ett verkligt genomslag i samhället är att de som omfattas av bestämmelserna i lagen dels har kännedom om dessa, dels har viljan att följa reglerna. Vad som också krävs är att det finns en effektiv tillsyn över lagen med effektiva sanktioner när bestämmelserna inte följs. Utskottet antar att i sin motion är inne på liknande tankegångar när de föreslår att arbete med kunskapsspridning om arbetsgivares skyldigheter bl.a. i fråga om aktiva åtgärder ska utvärderas. ska som ansvarig tillsynsmyndighet i första hand försöka få dem som omfattas av lagen att frivilligt följa den. Arbetsgivare eller utbildningsanordnare som inte följer bestämmelserna om aktiva åtgärder kan föreläggas att vid vite fullgöra sina skyldigheter. Utskottet vill även i detta avsnitt hänvisa till den ovan nämnda utredningen effektiv och ändamålsenlig tillsyn över diskrimineringslagen som bl.a. har i uppdrag att analysera om nuvarande bestämmelser om tillsyn över aktiva åtgärder är ändamålsenliga för en effektiv efterlevnad av lagen och vid behov föreslå ändringar som kan leda till en ökad efterlevnad (dir. 2018:99). Uppdraget ska redovisas . Utskottet ser inga skäl att rikta något initiativ till regeringen och därmed föregripa den kommande beredningsprocessen. Utskottet vill också uppmärksamma att – just mot bakgrund av de uppgifter som hänvisar till – fått i uppdrag att vidta särskilda kunskapshöjande insatser för att arbetsgivare ska ha kännedom om kraven i diskrimineringslagen på aktiva åtgärder (A2019/01324/MRB). Mot bakgrund av det pågående arbetet bör inte ta något initiativ med anledning av motionsyrkandet, som därmed avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om jämlikhetsdata. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 22 (V). I kommittémotion 2019/20:539 av m.fl. påtalar att till skillnad från många andra länder saknar jämlikhetsdata, dvs. information om hur olika diskrimineringsgrunder, såsom religion, hudfärg eller etnicitet, är fördelade i populationen och hur de samverkar med varandra. Avsikten med jämlikhetsdata är enligt att undersöka förekomsten och effekterna av diskriminering. Förslaget är att ges i uppdrag att upprätta jämlikhetsdata som bygger på samtliga diskrimineringsgrunder i de relevanta årliga enkätundersökningar som görs (yrkande 13). Även och (båda MP) har i motion 2019/20:3318 liknande förslag om jämlikhetsdata (yrkandena 1 och 2). Motionärerna hänvisar bl.a. till att det regelbundet görs kartläggningar av både kön och ålder för att komma åt diskriminering på exempelvis arbetsmarknaden men att det saknas motsvarande data om de övriga diskrimineringsgrunderna. Det tål att upprepas att ska vara ett tolerant och humant samhälle präglat av mångfald och respekt för individens mänskliga rättigheter, där alla människor är lika mycket värda. Som utskottet förstår motionsförslagen handlar det om att samla in data om olika minoritetsgrupper och på så vis göra det möjligt att få en bättre bild av dessa gruppers utsatthet och därmed öka möjligheterna att motverka diskriminering. Övergripande uppgifter om levnadsförhållanden utgör ett viktigt och nödvändigt underlag för att utforma och följa upp politiska beslut. har emellertid en restriktiv syn på statistik och datainsamling i förhållande till bl.a. de nationella minoriteterna. Utskottet är medvetet om kritiken på området från exempelvis , vilken också nämns i motion, men ser ingen anledning att ompröva inställningen till datainsamling när det gäller dessa grupper eller andra minoritetsgrupper. I sammanhanget vill utskottet framhålla vikten av att visa lyhördhet inför olika gruppers förutsättningar och behov. Enligt vad utskottet erfar finns det t.ex. bland afrosvenskar och sverigefinländare stöd för denna typ av datainsamling medan det bland judar och romer finns ett uttalat motstånd (se t.ex. DO, LED2015/213 och DO 2012, Statistikens roll i arbetet mot diskriminering). I övrigt när det gäller livssituationen för olika grupper med utgångspunkt i diskrimineringsgrunder bör nämnas att har i uppdrag att analysera utvecklingen av hälsan och hälsans bestämningsfaktorer och hur bestämningsfaktorerna fördelas efter kön, etnisk eller kulturell bakgrund, socioekonomisk tillhörighet, sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck, funktionsnedsättning och ålder (SFS 2013:1020). I sammanhanget förtjänar det också att uppmärksammas att har fått i uppdrag att ta fram ett stödmaterial för hur offentliga aktörer kan inkludera binära och ickebinära transpersoner i enkäter och undersökningar (A2019/01273/MRB). Sammanfattningsvis kan utskottet ha en viss förståelse för avsikten bakom motionsförslagen men är för den skull inte berett att ta initiativ på området. Motionerna avstyrks därmed. Stärkt skydd på EU-nivå för hbtq-personer m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. arbetet på EU-nivå när det gäller åtgärder mot diskriminering. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. Jämför reservation 23 (V) och 24 (L). betonar i kommittémotion 2019/20:3356 av m.fl. vikten av att regeringen i EU-arbetet aktivt driver hbtq-frågor. Detta bör enligt partiet innebära att regeringen bl.a. agerar för att antidiskrimineringsinitiativet omfattar diskriminering på grund av sexuell läggning såväl som könsidentitet, könsuttryck och könskarakteristiska (yrkande 9). I kommittémotion 2019/20:2758 av m.fl. lyfter Liberalerna fram diskrimineringsskyddet på EU-nivå för hbtq-personer (yrkande 14). I sammanhanget talar Liberalerna bl.a. om vikten av att regeringen arbetar vidare för att antidiskrimineringsdirektivet slutligen antas, och att arbetet för att inkludera också alla transpersoner i EU:s diskrimineringslagstiftning fortsätter. m.fl. (S) anför i motion 2019/20:3302 att det finns mycket kan göra för att stärka den internationella solidariteten med hbtq plus; bl.a. bör regeringen verka för att EU:s diskrimineringslagstiftning förstärks. Målet är en sammanhållen lagstiftning som omfattar alla diskrimineringsgrunder och gäller även utanför arbetsmarknaden (yrkande 6). I motion 2019/20:1930 uppmärksammar (L) konceptet vitbok som ett sätt för staten att göra upp med sin egen historia av förtryck av svenska minoritetsgrupper. Motionären föreslår en vitbok om hur hbt-personer historiskt har behandlats i . När det gäller hbtq-personers rättigheter i och resten av världen kan utskottet konstatera att utmaningarna består. Hot och hat liksom diskriminering gentemot hbtq-personer förekommer fortfarande. I har denna grupp sämre psykisk hälsa än befolkningen i stort, och situationen för transpersoner är särskilt oroande.