bet · H801AU5 · 2020-12-10 00:00:00 — Det är uppenbart att vi står vid vägs ände och att de nuvarande strukturerna för arbetsförmedling inte är anpassade efter dagens arbetsmarknad eller de problem som vi står inför. En bättre fungerande arbetsförmedling är viktig för att förbättra sysselsättningen och matcha främst de som står längst ifrån arbetsmarknaden med jobb. Därför vill jag lägga ned Arbetsförmedlingen i sin nuvarande form. Omfattande internationell erfarenhet talar för mer decentraliserade och flexibla strukturer för arbetsförmedling och matchning. En arbetsförmedlingsreform behövs, och den nya modellen måste i grunden utgå från såväl de arbetssökandes som arbetsmarknadens behov. kom larmrapporter om hur reformeringen fungerade i praktiken. Rapporterna visade att processen hade sjösatts utan vidare precision eller eftertanke. När sedan Arbetsförmedlingens egen analys av vissa grundläggande förutsättningar för reformeringen kom, framkom en del problem. Att det nya systemet enbart skulle luta sig mot lagen om valfrihet (LOV) som upphandlingsform och saknade en kontrollmekanism var för drivande skäl till att reformeringen behövde nya direktiv. Efter påtryckningar från , och den övriga oppositionen gav regeringen med sig och sköt fram reformeringen . Upphandlingsformen ändrades också till att inte enbart vara LOV-baserad. Jag anser att regeringen bör reformera Arbetsförmedlingen i enlighet med det förslag som jag redogjort för ovan. Arbetsmarknadspolitiska program och insatser m.m., punkt 4 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3371 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2020/21:42 av (C), 2020/21:431 av m.fl. (V) yrkandena 10, 12 och 13, 2020/21:621 av och (båda C) yrkande 3, 2020/21:653 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2020/21:747 av m.fl. (S), 2020/21:815 av (S) yrkande 2, 2020/21:816 av (S), 2020/21:2188 av (M) yrkande 5, 2020/21:2701 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2020/21:2736 av och (båda M) yrkande 4, 2020/21:2813 av (M), 2020/21:3098 av m.fl. (M, KD), 2020/21:3144 av m.fl. (KD) yrkande 3, 2020/21:3284 av m.fl. (C) yrkande 1, 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 25 och 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkande 10. Vi kan konstatera att dagens subventioner fungerar dåligt och är krångliga och administrativt tungrodda. För att fler ska kunna få ett första jobb eller komma tillbaka i arbete vill vi ersätta befintliga stöd med ett nytt. Vi föreslår ett nytt anställningsstöd som bygger på nystartsjobben som är det stöd som fungerar bäst . Den nya vägen in i arbete kräver ingen arbetsmarknadspolitisk bedömning utan endast att personen har varit arbetslös eller är nyanländ. Stödet ökar med tiden i arbetslöshet och ska utgå som den anställde varit arbetslös. För nyanlända kan stödet beviljas upp till . För att fler arbetsgivare ska anställa via denna stödform bör det övervägas om ska bevilja nystartsjobben. Vi noterar att utskottet är tydligt med vikten av kontrollåtgärder när det gäller subventionerade anställningar. Vi vill framhålla att vårt förslag innebär att det som huvudregel bör finnas en gräns för hur stor andel av de anställda som får ha en subventionerad anställning hos en och samma arbetsgivare. När det gäller nystartsjobben välkomnar vi att regeringen har slopat kravet på kollektivavtalsenliga villkor för allt utom lön. På så vis kan fler få chans att gå från utanförskap till arbete. Vi vill dock se ytterligare en förändring när det gäller nystartsjobben, och det är att dessa inte borde kvalificera till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. På så vis kan man undvika att nystartsjobben används som ett kostsamt sätt att få personer att uppfylla ett arbetsvillkor i arbetslöshetsförsäkringen. Vi anser att regeringen bör återkomma med förslag om ett förenklat regelverk för subventionerade anställningar i enlighet med vad vi anfört ovan. Avslutningsvis vill vi understryka att vi inte delar utskottets positiva syn på regeringens förslag om att öka antalet extratjänster. Detta framgår av budgetförslag , där partiet avvisar satsningen på fler extratjänster till förmån för fler nystartsjobb (se bet. 2020/21:AU2). Arbetsmarknadspolitiska program och insatser m.m., punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:653 av m.fl. (SD) yrkande 9 och 2020/21:42 av (C), 2020/21:431 av m.fl. (V) yrkandena 10, 12 och 13, 2020/21:621 av och (båda C) yrkande 3, 2020/21:747 av m.fl. (S), 2020/21:815 av (S) yrkande 2, 2020/21:816 av (S), 2020/21:2188 av (M) yrkande 5, 2020/21:2701 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2020/21:2736 av och (båda M) yrkande 4, 2020/21:2813 av (M), 2020/21:3098 av m.fl. (M, KD), 2020/21:3144 av m.fl. (KD) yrkande 3, 2020/21:3284 av m.fl. (C) yrkande 1, 2020/21:3371 av m.fl. (M) yrkande 14, 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 25 och 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkande 10. Så stor andel som av de personer som beviljas stöd av Arbetsförmedlingen inom programmet Stöd till start av näringsverksamhet startar företag som de kan livnära sig på. Det är således ett framgångsrikt arbetsmarknadspolitiskt program. Trots programmets goda resultat finns det vissa begränsningar som behöver åtgärdas för att få ett ännu bättre resultat och locka fler att ta steget att bli egna företagare. Vi vill uppmuntra till eget företagande, inte minst i spåren av den pågående pandemin. Att få igång en fungerande verksamhet kan ta tid, och det vore därför lämpligare att arbetssökande kan få stödet . Vi noterar att utskottet lyfter fram att den förlängning som vi föreslår från utgjort en del i det krispaket för jobb och omställning som beslutats för att lindra effekterna av den pågående pandemin. Vi välkomnar givetvis denna åtgärd, men till skillnad från utskottet menar vi att denna förlängning borde göras permanent. Vi anser att regeringen bör se över möjligheterna till en förlängning av det arbetsmarknadspolitiska programmet Stöd till start av näringsverksamhet i enlighet med vad vi anfört ovan. Avslutningsvis vill vi framhålla att vi inte delar utskottets positiva syn på de satsningar som regeringen gör på arbetsmarknadspolitiska program och insatser. Vi vill behålla bl.a. arbetsmarknadsutbildningar, stöd till start av näringsverksamhet och kompletterande aktörer. Däremot anser vi att subventionerade anställningar inte leder till reguljära anställningar i önskad omfattning och därför bör avvecklas. Detta framgår av budgetförslag (se bet. 2020/21:AU2). Arbetsmarknadspolitiska program och insatser m.m., punkt 4 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:431 av m.fl. (V) yrkandena 10, 12 och 13 samt 2020/21:42 av (C), 2020/21:621 av och (båda C) yrkande 3, 2020/21:653 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2020/21:747 av m.fl. (S), 2020/21:815 av (S) yrkande 2, 2020/21:816 av (S), 2020/21:2188 av (M) yrkande 5, 2020/21:2701 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2020/21:2736 av och (båda M) yrkande 4, 2020/21:2813 av (M), 2020/21:3098 av m.fl. (M, KD), 2020/21:3144 av m.fl. (KD) yrkande 3, 2020/21:3284 av m.fl. (C) yrkande 1, 2020/21:3371 av m.fl. (M) yrkande 14, 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 25 och 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkande 10. I likhet med utskottet anser jag att subventionerade anställningar är en bra och nödvändig åtgärd för att hjälpa nyanlända, långtidsarbetslösa eller personer med funktionsnedsättning att få en fastare anknytning till den reguljära arbetsmarknaden. Under rätt omständigheter leder insatsen från samhället till en välfärdsvinst för såväl individen som samhällsekonomin i stort. Det nuvarande systemet med subventionerade anställningar har dock varit behäftat med risker och problem. Det är hög tid att ta tag i de missförhållanden som råder kring subventionerade anställningar och skapa ett regelverk som motverkar oegentligheter, överutnyttjande och andra felaktigheter. Ett antal viktiga steg har tagits av regeringen, bl.a. genom den proposition som behandlade som innehöll förslag om att förbättra förutsättningarna för att stärka kontrollfunktionen och motverka felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten (bet. 2019/20:AU12). Jag anser dock att det krävs ytterligare åtgärder i syfte att stävja oegentligheter, överutnyttjande och andra felaktigheter på det ekonomiskt och personellt omfattande fält som subventionerade anställningar utgör. Med det anförda anser jag att regeringen bör vidta följande åtgärder när det gäller arbetsmarknadspolitiska program och insatser m.m.: • Det bör införas krav på att arbetsgivare som anställer personer med subventioner ska vara skyldiga att utfärda arbetsintyg till de anställda när anställningen upphör. • Kravet på att andra anställningsförmåner än lön ska följa av eller vara likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal i nystartsjobben bör återinföras. • Det bör göras en kartläggning av arbetstider, lönenivåer och arbetsvillkor för dem som har subventionerade anställningar, differentierad på branscher, kön och utländsk bakgrund. Avslutningsvis vill jag understryka behovet av en aktiv arbetsmarknadspolitik under rådande omständigheter. Jag menar att regeringen inte satsar nog och att det bör satsas mer resurser på arbetsmarknadspolitiska program och insatser. gör i sitt budgetförslag en betydligt större satsning än vad regeringen gör på den aktiva arbetsmarknadspolitiken (se bet. 2020/21:AU2). Arbetsmarknadspolitiska program och insatser m.m., punkt 4 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 25 och 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkande 10 och 2020/21:42 av (C), 2020/21:431 av m.fl. (V) yrkandena 10, 12 och 13, 2020/21:621 av och (båda C) yrkande 3, 2020/21:653 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2020/21:747 av m.fl. (S), 2020/21:815 av (S) yrkande 2, 2020/21:816 av (S), 2020/21:2188 av (M) yrkande 5, 2020/21:2701 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2020/21:2736 av och (båda M) yrkande 4, 2020/21:2813 av (M), 2020/21:3098 av m.fl. (M, KD), 2020/21:3144 av m.fl. (KD) yrkande 3, 2020/21:3284 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2020/21:3371 av m.fl. (M) yrkande 14. Utformningen av försörjningsstödet talar i stora delar emot att arbetslösa med arbetsförmåga ska få ta del av det. Ett alternativ som föreslogs av är att gruppen arbetslösa som uppbär försörjningsstöd flyttas och i stället får en statlig dagpenning. Dagpenningen är kopplad till individen och är en fast summa som inte är behovsprövad. Det innebär att de marginaleffekter som uppstår i försörjningsstödet försvinner. Dagpenningen kopplas tydligt till individens behov av utbildning och åtgärder för att bli matchningsbar, via statens arbetsmarknadsåtgärder, samt gör det enklare att utkräva deltagande och införa sanktioner mot de som inte deltar enligt överenskommet. Det innebär att arbetsmarknadsansvaret och kostnaderna för arbetslösheten hänger ihop. Kommunernas socialtjänst kan i stället fokusera på att hantera de sociala problem som de är utbildade för att hantera, medan Arbetsförmedlingen kan fokusera på arbetslöshetsproblematik och matchning. Med det anförda anser jag att regeringen bör utreda införandet av en statlig dagpenning. Precis som utskottet lyfter fram arbetar regeringen för att införa etableringsjobb. Jag hade för min del föredragit de tidigare allianspartiernas förslag om s.k. inträdesjobb men anser ändå att etableringsjobben bör välkomnas som ett av parterna framtaget förslag, om det är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd som kan få effekt. Etableringsjobben skiljer sig från befintliga subventionerade anställningar på så sätt att staten betalar subventionen direkt till individen. Det är fundamentalt att ett system som är utformat på det viset inte leder till fusk och missbruk. Jag kommer noggrant att följa resultaten av anställningsformen och anser att regeringen bör vidta åtgärder för att säkerställa en kontinuerlig granskning av etableringsjobben. Avslutningsvis vill jag understryka att jag inte delar utskottets positiva syn på regeringens satsningar när det gäller t.ex. extratjänster och arbetsmarknadsutbildningar i Arbetsförmedlingens regi. Jag anser att arbetsmarknadspolitiken behöver effektiviseras inom detta område och vill se en omläggning med bl.a. mer medel till nystartsjobben, vilket framgår av budgetförslag (se bet. 2020/21:AU2). Särskilt om insatser för personer med funktionsnedsättning, punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2020/21:421 av Per Lodenius (C), 2020/21:1436 av och (båda S), 2020/21:1437 av och (båda S), 2020/21:1887 av (S), 2020/21:2018 av (S) yrkandena 1–3, 2020/21:2032 av m.fl. (SD) yrkandena 24–27, 2020/21:2655 av (M), 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 46, 2020/21:2996 av m.fl. (KD) yrkande 31, 2020/21:3317 av m.fl. (KD) yrkande 21, 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2020/21:3432 av m.fl. (L) yrkandena 16–18. Vi anser att har en viktig uppgift i fråga om att erbjuda sysselsättning åt de personer som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Det är denna grupp som har allra svårast att få arbete. Vi noterar att flera granskningar av har belyst att många anställda har potential att övergå till ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden och att de också vill göra det. Eftersom en anställning hos är trygg och ibland även ger högre lön än genomsnittet för liknande arbeten på den ordinarie arbetsmarknaden blir dock många kvar även när arbetsförmågan har utvecklats och ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden blivit möjligt. Vi anser mot denna bakgrund att regeringen bör överväga om ska ges möjlighet att erbjuda tillfälliga anställningar inom ramen för grunduppdraget. Det skulle ge möjlighet att pröva individen i arbete och bedöma vilken långsiktig insats som är lämpligast. När det gäller förslag om en översyn av verksamhet för personer med en intellektuell funktionsnedsättning kan det som utskottet lyfter fram konstateras att regeringen ännu inte har slutredovisat det tillkännagivande om uppdrag som riktades till regeringen under det förra . Vi följer noga regeringens arbete på området och kommer att återkomma till frågan om tillfredsställande resultat inte redovisas . I avvaktan på detta avstår vi från att i detta ärende reservera oss till förmån för vårt förslag. Vi anser mot denna bakgrund att regeringen bör låta utreda om ska ges möjlighet att erbjuda tillfälliga anställningar inom ramen för grunduppdraget. Det skulle ge möjlighet att pröva individen i arbete och bedöma vilken långsiktig insats som är lämpligast. Särskilt om insatser för personer med funktionsnedsättning, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2032 av m.fl. (SD) yrkandena 24, 26 och 27 samt 2020/21:421 av Per Lodenius (C), 2020/21:1436 av och (båda S), 2020/21:1437 av och (båda S), 2020/21:1887 av (S), 2020/21:2018 av (S) yrkandena 1–3, 2020/21:2032 av m.fl. (SD) yrkande 25, 2020/21:2655 av (M), 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 46, 2020/21:2996 av m.fl. (KD) yrkande 31, 2020/21:3317 av m.fl. (KD) yrkande 21, 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkandena 8 och 9 samt 2020/21:3432 av m.fl. (L) yrkandena 16–18. Ett vanligt reguljärt jobb är inte alltid ett alternativ för arbetslösa med nedsatt arbetsförmåga. För denna grupp behövs ökad flexibilitet. Vi sluter givetvis upp bakom utskottets uppfattning att arbetsmarknadspolitiken bör främja allas deltagande i arbetslivet. Till skillnad från utskottet anser vi dock inte att den politik som regeringen för på området är tillräcklig för att nå det önskade målet, utan vi menar att ytterligare insatser på området bör övervägas. Ett förslag är att se över möjligheten att införa någon form av flexjobb, dvs. en särskild anställningsform för den som har en väsentligt och permanent nedsatt arbetsförmåga på grund av en funktionsnedsättning eller sjukdom. Den som har en nedsatt arbetsförmåga kan med ett flexjobb arbeta av sin individuella förmåga och få av lönen. Arbetsgivaren betalar endast för den tid som flexjobbaren kan arbeta, och staten skjuter till pengar för den resterande delen av lönen. Vidare när det gäller menar vi att Arbetsförmedlingen troligen använder sig av funktionshinderskoderna på ett för oss högst tveksamt sätt då bristande kunskaper i det svenska språket inte kan anses vara en funktionsnedsättning. När det gäller förslag om att värna kärnuppdrag kan det som utskottet lyfter fram konstateras att regeringen ännu inte har slutredovisat det tillkännagivande om uppdrag som riktades till regeringen under det förra . Vi följer noga regeringens arbete på området och kommer att återkomma till frågan om tillfredsställande resultat inte redovisas . I avvaktan på detta avstår vi från att i detta ärende reservera oss till förmån för vårt förslag. Vi har också förslag som särskilt gäller personer med behov av teckentolk. Många med hörselnedsättning bedöms ha en nedsatt arbetsförmåga och får då arbete med lönebidrag, trots att en anpassad arbetsmiljö i många fall förmodligen skulle räcka. De bidrag som arbetsgivare kan söka är begränsade och administrativt krångliga, och det stöd som kan sökas från Arbetsförmedlingen är direkt kopplat till utbildning och seminarieverksamhet. Det finns också stöd att söka från regioner, men dessa är endast för tillfällig vardagstolkning. Det finns alltså ett stort behov av flexiblare insatser för att förbättra möjligheten för personer i behov av teckentolk att få eller behålla ett arbete. I enlighet med vad som anförts ovan anser vi att följande åtgärder bör vidtas: • Regeringen bör se över möjligheterna att införa någon form av flexjobb för personer med nedsatt arbetsförmåga. • Regeringen bör undersöka möjligheterna att underlätta för personer i behov av teckentolk att komma in på arbetsmarknaden. • Regeringen bör återkomma med förslag på flexiblare insatser för att personer i behov av teckentolk ska kunna få och behålla ett arbete. När det i övrigt gäller de frågor om insatser för personer med funktionsnedsättning som utskottet behandlar i detta avsnitt vill vi hänvisa till att i sitt budgetförslag har lagt fram förslag om att lönebidrag och andra insatser som finns för att göra det möjligt för alla att delta på arbetsmarknaden utifrån sin funktionsförmåga i vissa delar ska utökas (se bet. 2020/21:AU2). Särskilt om insatser för personer med funktionsnedsättning, punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 46 och 2020/21:421 av Per Lodenius (C), 2020/21:1436 av och (båda S), 2020/21:1437 av och (båda S), 2020/21:1887 av (S), 2020/21:2018 av (S) yrkandena 1–3, 2020/21:2032 av m.fl. (SD) yrkandena 24–27, 2020/21:2655 av (M), 2020/21:2996 av m.fl. (KD) yrkande 31, 2020/21:3317 av m.fl. (KD) yrkande 21, 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkandena 8 och 9 samt 2020/21:3432 av m.fl. (L) yrkandena 16–18. En stor andel unga och vuxna med funktionsnedsättning står ofrivilligt utanför arbetslivet. Även personer med funktionsnedsättningar som inte behöver innebära en nedsatt arbetsförmåga har svårare att få jobb än personer utan funktionsnedsättning. Det är viktigt att samhället löpande ser över och förbättrar insatserna för att fler människor med funktionsnedsättning ska få möjlighet att arbeta och studera. Ny teknologi, digitalisering och utveckling av distanslösningar ger nya möjligheter, en utveckling som har förstärkts i svallvågorna av den pågående pandemin. Många arbetsgivare önskar att inkludera fler personer med funktionsnedsättning. Forskning visar att små privata arbetsgivare är bäst när det gäller att skapa jobb åt människor med olika typer av funktionshinder. Det behövs minskad byråkrati, flexiblare lösningar och enklare kontaktvägar mellan företag och myndigheter för att underlätta för fler arbetsgivare att anställa personer med funktionsnedsättningar. Jag välkomnar liksom utskottet det arbete som sker på området men anser att det som görs inte är tillräckligt. Med det anförda anser jag att regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att identifiera välfungerande och evidensbaserade inkluderingsinsatser hos arbetsgivare i samt vilka hinder och möjligheter som finns för att sprida dessa till fler privata och offentliga arbetsgivare. Särskilt om insatser för personer med funktionsnedsättning, punkt 5 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2996 av m.fl. (KD) yrkande 31 och 2020/21:3317 av m.fl. (KD) yrkande 21 och 2020/21:421 av Per Lodenius (C), 2020/21:1436 av och (båda S), 2020/21:1437 av och (båda S), 2020/21:1887 av (S), 2020/21:2018 av (S) yrkandena 1–3, 2020/21:2032 av m.fl. (SD) yrkandena 24–27, 2020/21:2655 av (M), 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 46, 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkandena 8 och 9 samt 2020/21:3432 av m.fl. (L) yrkandena 16–18. Såväl enskilda individer som har funktionsnedsättningar som mindre företag inom det privata näringslivet beskriver att de höga kostnaderna kopplade till arbetsgivarens ansvar för arbetstekniska hjälpmedel och anpassning av arbetsmiljön utgör ett hinder för anställning. Företagare beskriver att den extra kostnadsbördan jämfört med att anställa en person med likvärdig kompetens men utan funktionsnedsättning gör att de avstår från att erbjuda en anställning till en person med funktionsnedsättning. Detta medför en inlåsningseffekt då det i stort sett endast är kommuner och stora företag som har möjligheten att erbjuda anställning utan att behöva beakta den extra kostnad som anställningen av en person med funktionsnedsättning medför. En konsekvens blir att det blir svårare för framför allt personer som har en akademisk utbildning att komma in på arbetsmarknaden. Jag anser därför, till skillnad från utskottet, att regeringen bör utreda hur det kan förenklas för små och medelstora företag att anställa personer med funktionsnedsättning. Om fler personer med funktionsnedsättning kan arbeta efter sin egen arbetsförmåga är det en vinst både för individerna och för samhället. Jag anser därför att regeringen bör se över möjligheterna att utforma ett system för att ge fler personer med nedsatt arbetsförmåga på grund av en funktionsnedsättning eller sjukdom möjlighet att fortsätta att arbeta. Jag beklagar att utskottet inte ser detta behov. När det i övrigt gäller frågor om insatser för personer med funktionsnedsättning som utskottet behandlar i detta avsnitt vill jag hänvisa till det förslag som har i sitt budgetförslag om att medel ska tillföras arbetsintegrerande sociala företag (se bet. 2020/21:AU2). Arbetslöshetsförsäkringen, punkt 6 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3373 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2020/21:302 av m.fl. (V) yrkande 1, 2020/21:415 av (C) yrkande 7, 2020/21:601 av (SD) yrkande 16, 2020/21:621 av och (båda C) yrkande 2, 2020/21:653 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2020/21:1092 av (M), 2020/21:1815 av (S) yrkande 2, 2020/21:1886 av (S), 2020/21:1960 av (M), 2020/21:2155 av m.fl. (S), 2020/21:2450 av (S), 2020/21:2875 av (M),