bet · H701SfU20 · 2020-04-24 00:00:00 — Det begärs även tillkännagivanden om att ändringarna i lagen om mottagande av asylsökande (LMA) ska rivas upp (yrkande 4) och i det fall regeringen inte vill riva upp lagändringen direkt begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör utvärdera LMA och dess konsekvenser (yrkande 5). Motionärerna anför att lagändringen om att den som får avslag på sin asylansökan, undantaget barn och barnfamiljer, mister rätten till bistånd och boende har fått förödande effekter och genomfördes utan föregående utredning. Regeringens ambition att öka återvändandet har knappast uppfyllts. Vidare anför motionärerna att lagändringen har medfört en ökning av personer som lever utanför samhällets skyddsnät med ökad utsatthet samt även stora konsekvenser för samhället i stort. I yrkandena 26 och 27 begärs tillkännagivanden om att regeringen bör dels återkomma med förslag som innebär att det sätts stopp för vinstjakten i flyktingmottagandet, dels ge i uppdrag att se över sina rutiner för upphandlingar av boenden så att myndighetens kravspecifikationer följs. Motionärerna anför att verkets rutiner och arbetssätt måste skärpas. I yrkande 28 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bär se över utformningen av schablonersättningen till kommunerna för ensamkommande i åldrarna 18–. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2019/20:2758 yrkande 19 ett tillkännagivande om tryggheten på asylboenden för hbtq-personer. Motionärerna anför att om en persons säkerhet inte kan garanteras på grund av att andra inte accepterar personens sexuella läggning eller könsuttryck är det den som hotar som ska flyttas. I motion 2019/20:1957 av (L) begärs tillkännagivanden om att särskilda asylboenden för utsatta kvinnor bör upphandlas (yrkande 3) och om att kvinnors säkerhet måste prioriteras på asylboenden (yrkande 4). (L) begär i motion 2019/20:1978 yrkandena 2–4 tillkännagivanden om att hbtq-certifiera asylboenden, om att se till att hbtq-asylsökande får tillgång till lämplig vård för posttraumatiskt stressyndrom (PTSD) och om att utreda om hbtq-personer bör placeras i särskilda asylboenden. I motion 2019/20:1196 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om att skapa möjligheter till ökad samverkan mellan landets kommuner/regioner och staten/i syfte att uppnå bättre asylmottagande. Motionärerna anför att bör åläggas tydliga krav och ges möjlighet att samverka med landets kommuner och regioner i alla relevanta frågor som rör anvisningar av flyktingar till kommunerna och gemensamma insatser på asylboende. Utskottet kan konstatera att mottagandet av asylsökande präglats av ett minskat behov av boendeplatser. Enligt verkets årsredovisning avvecklade ca 4 600 platser och antalet inskrivna i mottagningssystemet fortsatte att minska . Av budgetpropositionen framgår att regeringen beräknar att kostnaden för mottagandet av asylsökande och skyddsbehövande kommer att minska med ca jämfört med . Flyktingmottagandet i ska vara hållbart och solidariskt. Antalet asylsökande som kommer till kan variera stort och utskottet vill peka på att gör ett viktigt arbete med att se till att personer som söker asyl i får ett boende och bra mottagande. I betänkande Ett ordnat mottagande – gemensamt ansvar för snabb etablering eller återvändande (SOU 2018:22) redovisas ett flertal förslag med syftet att skapa ett mer sammanhållet system för mottagande av asylsökande och nyanlända. Bland annat föreslås åtgärder för att motverka att asylsökande passiviseras genom att resurser och insatser koncentreras till ett tidigt skede i asylprocessen. Vidare finns förslag om lokal förankring i tidiga insatser genom att kommunerna ges huvudansvar för t.ex. samhällsinformation, språkundervisning och kunskap om den svenska arbetsmarknaden. Det föreslås dessutom att nuvarande ersättningssystem till kommunsektorn ersätts med ett nytt system som i högre utsträckning bygger på schablonersättningar som betalas ut utan ansökan. Utskottet kan konstatera att regeringen gått vidare med utredningens förslag om begränsningar av asylsökandes möjligheter att bo i eget boende i vissa områden. antog regeringens förslag till lagändringar, som trädde i kraft (bet. 2019/20:SfU11, rskr. 2019/20:73). Utskottet anser att beredningen av utredningens förslag bör avvaktas. Utskottet noterar att fick i uppdrag av regeringen att utreda vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbereda inför ett genomförande av obligatorisk samhällsintroduktion. I uppdraget ska bl.a. redogöra för hur planering, samordning och genomförande av samhällsintroduktion ska ske så att den når alla asylsökande, se över lokaler och bemanning för utbildningarna samt utveckla ett mer fördjupat sakinnehåll och ett effektivt utbildnings- och informationsmaterial. Utgångspunkten ska vara att kvinnor och män ska ha lika förutsättningar att kunna delta. En redovisning av uppdraget ska ske . Utskottet ser därför inte skäl för att göra tillkännagivanden med anledning av motionerna 2019/20:3368 (M) yrkandena 24–26, 2019/20:3119 (SD) yrkande 12, 2019/20:3051 (SD) yrkandena 16, 18 och 24–25, 2019/20:2988 (KD) yrkandena 7 och 9, 2019/20:3124 (KD) yrkande 21, 2019/20:220 (V) yrkandena 1, 4, 5 och 26–28 och 2019/20:1196 (S). I flera av motionerna tas frågan om tryggheten i asylboenden upp. Det gäller bl.a. information om vilka lagar som gäller i , kunskapshöjning hos personalen när det gäller jämställdhets- och hbtq-frågor samt att den som diskriminerar en medboende ska tvingas flytta från boendet. Det handlar också om tryggheten för vissa utsatta grupper, t.ex. kvinnor, hbtq-personer och religiösa minoriteter. Utskottet kan konstatera att det i uppdrag ingår att främja hbtq-personers lika rättigheter. Vidare har myndigheten genomfört och påbörjat ett flertal insatser och åtgärder som syftar till att bredda och fördjupa kunskaperna hos medarbetarna inom den operativa verksamheten. Ett verktyg för identifiering av sårbara grupper och en utbildning för mottagandet av dessa har tagits fram av EU:s stödkontor för asylfrågor (Easo). har bistått Easo i framtagandet av verktyget och utbildningen förväntas kunna användas i verksamheten /. Vidare har en utbildning av RFSL köpts in för att stärka kompetensen hos personalen inom bl.a. mottagandeverksamheten. För att öka kvaliteten i myndighetens arbete har samverkan med övriga strategiska myndigheter skett, och en organiserad dialog har förts i form av möten med bl.a. RFSL och RFSL Ungdom. När det gäller arbete med jämställdhetsintegrering har myndigheten genomfört ett flertal åtgärder, bl.a. har personal i boendeverksamheten utbildats tillsammans med Röda Korset för att öka medvetenheten om och förmågan att upptäcka kvinnor som utsatts för könsrelaterat våld. Utskottet noterar vad gäller personer som upplever otrygghet i asylboenden att migrationsverket driver s.k. trygghetsboenden. Dessa är inte avsedda för någon specifik grupp av personer, utan det är bedömningen av en enskild persons behov som avgör om individen kvalificerar sig för ett sådant boende. har påbörjat ett arbete för att utveckla standarden både för trygghetsboenden och ordinarie boenden. Syftet är att kunna erbjuda trygga boenden till alla sökande oavsett kön, könsuttryck, sexuell läggning och ålder. Vidare har förvarsverksamhetens utbildningsverksamhet hbtq-certifierats. Tryggheten för dem som bor i ett asylboende är enligt utskottets mening mycket viktig. Alla asylsökande bör ta del av boenderegler och annan väsentlig information och de boende bör respektera varandra och visa hänsyn oavsett religion, kultur eller sexuell läggning. Med hänsyn till det ovan anförda saknas det enligt utskottets mening skäl för att göra tillkännagivanden med anledning av motionerna 2019/20:3051 (SD) yrkande 26, 2019/20:3124 (KD) yrkande 9, 2019/20:220 (V) yrkande 3, 2019/20:2758 (L) yrkande 12, 2019/20:1957 (L) yrkandena 3 och 4 samt 2019/20:1978 (L) yrkandena 2–4. Motionerna avstyrks därmed. Utskottet kan konstatera att en asylsökande enligt nu gällande bestämmelser har rätt till bistånd för sin dagliga livsföring endast om han eller hon saknar egna medel. Den som har inkomst av förvärvsarbete eller som har annan inkomst eller egna tillgångar och som har logi på en förläggning ska betala ett skäligt belopp som ersättning till . Utskottet anser mot denna bakgrund att det saknas skäl för att göra tillkännagivanden om att asylsökande själva ska bekosta mottagandet genom bl.a. ökad kontroll av den asylsökandes tillgångar. Motionerna 2019/20:3051 (SD) yrkandena 22 och 23 samt 2019/20:2684 (SD) avstyrks därför. Verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. verkställighet, förvar, kontrollåtgärder och återvändandeavtal. Jämför reservation 36 (M), 37 (SD) och 38 (KD). Beslut om avvisning i första instans får inte fattas senare än efter det att den första ansökan om uppehållstillstånd gjorts efter ankomsten till (8 kap. 5 § UtlL). För beslut som fattas senare är beteckningen utvisning. Enligt 8 kap. 2 § UtlL får en utlänning som inte är EES-medborgare avvisas bl.a. om han eller hon saknar pass eller visering när det krävs, är undantagen från kravet på visering men inte har för avsikt att lämna efter att den viseringsfria tiden har löpt ut eller vid inresan undviker att lämna begärda uppgifter, medvetet lämnar oriktiga uppgifter som är av betydelse för rätten att resa in i eller medvetet förtiger någon omständighet som är av betydelse för rättigheten. En utlänning som inte är EES-medborgare får också avvisas bl.a. om det kan antas att han eller hon kommer att sakna tillräckliga medel för vistelsen i , under vistelsen i inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt eller kommer att bedriva verksamhet som kräver arbetstillstånd, utan att ha ett sådant tillstånd, eller på grund av tidigare frihetsstraff eller någon annan särskild omständighet kan antas komma att begå brott i kan antas komma att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet (8 kap. 3 § UtlL). En utlänning som inte är EES-medborgare får utvisas om han eller hon uppehåller sig här men saknar pass eller de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet (8 kap. 6 § UtlL). Enligt 8 kap. 21 § UtlL ska ett beslut om avvisning eller utvisning innehålla en tidsfrist inom vilken utlänningen frivilligt ska lämna landet. Tidsfristen är om utlänningen avvisas och om utlänningen utvisas. Om det finns särskilda skäl får en längre tidsfrist bestämmas. I vissa fall ska en tidsfrist för frivillig avresa inte bestämmas, bl.a. om det finns risk för att utlänningen avviker. I ett beslut om avvisning eller utvisning som innehåller en tidsfrist för frivillig avresa ska utlänningen upplysas om att ett återreseförbud kan meddelas om han eller hon inte lämnat landet i enlighet med beslutet senast när tidsfristen löper ut. Tidsfristen för frivillig avresa börjar löpa när beslutet om avvisning eller utvisning vunnit laga kraft eller när utlänningen förklarat sig nöjd med beslutet (8 kap. 22 § UtlL). Om det inte finns förutsättningar att meddela en tidsfrist för frivillig avresa ska beslut om avvisning och beslut om avvisning eller utvisning förenas med ett återreseförbud, om inte särskilda skäl som kan hänföras till utlänningens personliga förhållanden talar mot att ett sådant förbud meddelas. Tiden för återreseförbud ska bestämmas till högst . Om utlänningen utgör ett allvarligt hot mot allmän ordning och säkerhet får det dock bestämmas (8 kap. 23 och 24 §§ UtlL). Omedelbar verkställighet och prövning av verkställighetshinder När en fråga om avvisning eller utvisning prövas ska hänsyn tas till om utlänningen på grund av bestämmelserna i 12 kap. UtlL inte kan sändas till ett visst land eller om det annars finns särskilda hinder mot att beslutet verkställs (8 kap. 7 § UtlL). Ett beslut om avvisning eller utvisning ska verkställas genom att utlänningen sänds till det land eller, om flera länder angetts, till något av de länder som anges i , en migrationsdomstols eller Migrationsöverdomstolens beslut. Det är oftast det land där utlänningen är medborgare. En utlänning som ska avvisas eller utvisas får alltid sändas till ett land om utlänningen visar att mottagande kan ske i det landet (12 kap. 4 § UtlL). Om en utlänning har ansökt om uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande får ett beslut om avvisning eller utvisning inte verkställas innan ansökan har prövats och avslagits genom ett beslut som vunnit laga kraft. Undantag får dock göras vid omedelbar verkställighet eller utvisning på grund av brott (12 kap. 8 a § första stycket UtlL). får förordna att verkets beslut om avvisning får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet) om en asylansökan kan anses uppenbart ogrundad, dvs. om de uppgifter som utlänningen åberopar saknar betydelse för prövningen av ansökan eller om uppgifterna saknar tillförlitlighet (8 kap. 19 § UtlL). Enligt 12 kap. 9 § UtlL får ett beslut om att avvisa eller utvisa en utlänning inte verkställas förrän utlänningen har avtjänat ett fängelsestraff som han eller hon har dömts till eller verkställigheten av fängelsestraffet har flyttats över till ett annat land. Har allmänt åtal väckts mot utlänningen får ett beslut om avvisning eller utvisning inte verkställas förrän åtalet har prövats slutligt eller åtalet har lagts ned. får lämna över ett ärende för verkställighet till om den som ska avvisas eller utvisas håller sig undan och inte kan anträffas utan polisens medverkan eller om det kan antas att tvång kommer att behövas för att verkställa beslutet (12 kap. 14 § UtlL). är verkställande myndighet vid ny verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning, och de ska kunna återlämna ett ärende om verkställighet till om verket samtycker till det (10 kap. 13 §, 12 kap. 14 § UtlL). Av 12 kap. 18 § UtlL framgår att självmant (ex officio) ska bedöma om det finns ett verkställighetshinder. Om det i ett ärende om verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning som vunnit laga kraft kommer fram nya omständigheter som innebär att det finns ett hinder mot verkställighet enligt 12 kap. 1, 2 eller 3 § (bl.a. risk för att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, eller risk att utsättas för förföljelse), det finns anledning att anta att det avsedda mottagarlandet inte kommer att vara villigt att ta emot utlänningen eller det finns medicinska hinder eller någon annan särskild anledning att beslutet inte bör verkställas får bevilja permanent uppehållstillstånd och, om hindret endast är tillfälligt, bevilja tidsbegränsat uppehållstillstånd. En utlänning får dock sändas till ett sådant land som anges under 1 om det inte är möjligt att verkställa av- eller utvisningen till något annat land och utlänningen genom ett synnerligen grovt brott har visat att det skulle vara förenat med allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta utlänningen stanna i . Detta gäller dock inte om den förföljelse som hotar i det andra landet innebär fara för utlänningens liv eller annars är av särskilt svår art. Likaså får en utlänning sändas till ett sådant land om utlänningen har bedrivit verksamhet som inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att utlänningen skulle fortsätta verksamheten här i landet och det inte är möjligt att sända utlänningen till något annat land (12 kap. 2 § UtlL). Av 12 kap. 19 § UtlL framgår att om ett beslut om uppehållstillstånd inte kan meddelas enligt 12 kap. 18 § ska ta upp frågan om uppehållstillstånd till ny prövning om utlänningen åberopar sådana nya omständigheter som kan antas utgöra ett bestående sådant hinder mot verkställigheten som avses i 12 kap. 1, 2 eller 3 § och inte kunnat åberopas av utlänningen tidigare, eller utlänningen visar giltig ursäkt för att inte ha åberopat omständigheterna tidigare. Är dessa förutsättningar inte uppfyllda ska besluta att inte bevilja ny prövning. Enligt 1 § lagen om särskild utlänningskontroll (1991:572) får en utlänning utvisas ur landet om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet, eller med hänsyn till vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han eller hon kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. En utlänning som har fyllt får enligt 10 kap. 1 § första stycket UtlL tas i förvar om identiteten är oklar vid ankomsten till eller när han eller hon därefter ansöker om uppehållstillstånd och han eller hon inte kan göra sannolikt att den identitet han eller hon uppger är riktig utlänningens rätt att få resa in i eller vistas i inte kan bedömas ändå. En utlänning som har fyllt får också enligt andra stycket tas i förvar om det är nödvändigt för att en utredning om utlänningens rätt att stanna i ska kunna genomföras, det är sannolikt att utlänningen kommer att avvisas eller utvisas enligt bl.a. 8 kap. 2, 3 och 6 §§ eller det är fråga om att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning. Av det tredje stycket framgår att beslut om förvar enligt andra stycket 1 och 2 får fattas endast om det annars finns en risk att utlänningen bedriver brottslig verksamhet i , avviker, håller sig undan eller på något annat sätt hindrar verkställigheten. En utlänning som har fyllt får enligt 10 kap. 6 § UtlL i stället för att tas i förvar ställas under uppsikt. Även ett barn får under vissa förutsättningar ställas under uppsikt (10 kap. 7 § UtlL). Uppsikt innebär att utlänningen är skyldig att på vissa tider anmäla sig hos eller hos . I ett beslut om uppsikt ska det anges på vilken ort anmälningsskyldigheten ska fullgöras. Utlänningen får också åläggas att lämna ifrån sig sitt pass eller annan legitimationshandling (10 kap. 8 § UtlL). Ett barn får under vissa förutsättningar tas i förvar (10 kap. 2 § UtlL). och Säkerhetspolisen får vid verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning omhänderta en utlänning om det är nödvändigt för att förbereda eller genomföra verkställigheten. Utlänningen får omhändertas under högst eller om det finns särskilda skäl (9 kap. 12 § UtlL). När en utlänning har omhändertagits eller har tagits i förvar för att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning får eller Säkerhetspolisen, om det är lämpligt, vidta sådana åtgärder som behövs för att utlänningen ska få nödvändiga handlingar för verkställigheten eller för att utlänningens identitet eller medborgarskap ska kunna klarläggas (9 kap. 13 § UtlL). Kontroll under vistelsen i En utlänning som vistas i är skyldig att på begäran av en polisman överlämna pass eller andra handlingar som visar att han eller hon har rätt att uppehålla sig i . Utlänningen är också skyldig att efter kallelse av eller komma till verket eller myndigheten och lämna uppgifter om sin vistelse här i landet (9 kap. 9 § UtlL). Om utlänningen inte gör det, får han eller hon hämtas genom försorg. Om det på grund av en utlännings personliga förhållanden eller av någon annan anledning kan antas att utlänningen inte skulle följa kallelsen, får han eller hon hämtas utan föregående kallelse. Kontroll får vidtas endast om det finns grundad anledning att anta att utlänningen saknar rätt att uppehålla sig här i landet eller om det annars finns särskild anledning till kontroll. Vidare gäller att en utlänning vid in- och utresekontroller är skyldig att låta sig fotograferas och lämna fingeravtryck för att identitet och resehandlingar ska kunna kontrolleras (9 kap. 8 § UtlL). Enligt 12 kap. 22 § UtlL upphör ett beslut om avvisning eller utvisning som inte har meddelats av allmän domstol att gälla efter att beslutet vann laga kraft. Om beslutet har förenats med ett förbud mot att återvända till med längre giltighetstid upphör beslutet om avvisning eller utvisning att gälla först när tiden för återreseförbudet går ut. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2019/20:3368 yrkande 6 ett tillkännagivande om att bör ha en lagstiftning som gör det möjligt att i en krissituation avvisa asylsökande till ett annat säkert land. En krislagstiftning bör kunna sättas in genom ett regeringsbeslut om antalet asylsökande som söker sig till kan anses påverka samhällsviktiga funktioner. Det bör bl.a. beaktas hur stort det tidigare mottagandet av asylsökande har varit och hur det EU-gemensamma systemet fungerar. Direktavvisning till ett annat säkert land respekterar asylrätten och kan även motiveras ur ett EU-rättsligt perspektiv. Motsvarande krislagstiftning finns i och . I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att , och Kriminalvården ska ges i uppdrag att påtagligt öka antalet verkställda utvisningsbeslut. Det bör tydliggöras att ett återvändande kommer att verkställas genom myndigheterna om personen inte återvänder självmant. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att skyndsamt ska införa en förteckning över s.k. säkra länder. Motionärerna anför att asylsökande från ett säkert land normalt kan antas få avslag på ansökan. En individuell prövning ska ske i varje fall, men en förteckning kan förenkla och snabba på hanteringen. I yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att asylsökande från s.k. säkra länder ska bo på asylboenden . Därmed skulle kontakter med underlättas liksom det återvändande som sannolikt skulle bli aktuellt i dessa fall. I yrkande 16 begärs ett tillkännagivande om förlängda tidsfrister för beslut om förvar och att säkerheten på förvaren ska stärkas. Regelverket för förvar bör utökas så att beslut om förvar kan bli aktuellt i fler fall. Vidare bör få fler och bättre verktyg för att kunna garantera säkerheten på förvaren. I yrkande 19 begärs ett tillkännagivande om fler återtagandeavtal med länder utanför EU. Det är av stor vikt att avtalen är utformade på ett bra sätt, att de följs upp och att de kommer till praktisk användning för att underlätta verkställighetsarbetet. I yrkande 20 begärs ett tillkännagivande om att preskriptionstiden för avslagsbeslut i asylärenden bör förlängas från till . kan den som nekats uppehållstillstånd få en ny ansökan prövad . Detta kan bidra till att människor håller sig undan myndigheterna. I yrkande 27 begärs ett tillkännagivande om att möjligheten att förkorta processen för prövning av verkställighetshinder bör ses över. Ordning för invändning om verkställighetshinder skulle kunna blir effektivare om nya skyddsskäl i vissa fall kan få framföras direkt i domstol i stället för till . (M) begär i motion 2019/20:1179 ett tillkännagivande om att intensifiera återvändandearbetet för de utlänningar som har fått ett lagakraftvunnet avslagsbeslut på sin asylansökan genom förbättrade diplomatiska relationer med de aktuella hemländerna, bl.a. genom skärpta krav för biståndsutbetalningar. I motion 2019/20:2882 av Boriana (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att rymningar från förvar bör göras straffbara. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att tillåta installation av larmbågar som besökare ska passera. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att tillåta genomsökning av personliga tillhörigheter utan att skälig misstanke föreligger. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att tillåta visitation av förvarstagna före transporter. Motionären anser att säkerheten vid förvar bör höjas. Personen ska finnas tillgänglig så att utvisning kan kunna verkställas. Risken för rymningar bör därför minimeras. Även personalens och förvartagnas säkerhet bör garanteras på ett bättre sätt. I motion 2019/20:3059 av (M) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en snabb handläggning och avvisning av asylsökande från säkra länder. Att stå för uppehälle, bostad och välfärdstjänster för människor som kommer att få avslag på sin ansökan är enligt motionären inte rimligt, och det ger även falska förhoppningar. Direktavvisning bör kunna tillämpas.