bet · H701MJU7 · 2020-02-13 00:00:00 — drog därför slutsatsen att LÅF som regel inte har varit styrande för skogsägarnas beteende. En sänkning av LÅF bedömdes däremot vara negativt för rennäringen. har även utrett frågan om LÅF i ljuset av ett förändrat framtida klimat (rapport 2015:10). räknar med att den högre tillväxttakten till följd av uppvärmningen möjliggör avverkning i lägre åldersklasser men betonar att den största osäkerheten i scenarioberäkningarna är hur mycket ett förändrat klimat ökar tillväxten. Frågan om LÅF har även tidigare behandlats av utskottet. I betänkandena /18:MJU17 och 2018/19:MJU8 hänvisade utskottet till att beslutat att inte ändra sina föreskrifter om LÅF. Enligt uppgifter från har myndigheten inte gått vidare med förslag på sänkt LÅF med hänsyn till de förmodade negativa effekterna för rennäringen, och det pågår inte något arbete på myndigheten när det gäller denna fråga. Utskottet finner ingen anledning att invända mot den nuvarande utformningen av ansvar och uppgifter. Utskottet noterar även att har ett löpande uppdrag från regeringen att följa upp de mål som finns för förenklingsarbetet, vilket bl.a. omfattar förkortade handläggningstider och fler nöjda företagare. bedriver även ett omfattande arbete med att modernisera och förenkla gällande föreskrifter och allmänna råd till skogsvårdslagen. Utskottet välkomnar även att inom ramen för det nationella skogsprogrammet tagit fram förslag till åtgärder som kan effektivisera skogsskötseln och bidra till en ökad lönsamhet och skogsproduktion. Utskottet anser därför att motion 2019/20:604 (SD) yrkandena 14, 16 och 17 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet konstaterar att det enligt gällande skogsvårdsregler är tillåtet att, under vissa förutsättningar, anlägga skog med ökat inslag av olika trädslag. Vidare noterar utskottet att skogsägare i allmänhet väljer att genomföra föryngringsavverkning än vad som föreskrivs enligt reglerna för lägsta ålder för föryngringsavverkning. Utskottet vill i sammanhanget även uttrycka förståelse för bedömning att rennäringen skulle kunna påverkas negativt av förändrade regler för lägsta ålder för föryngringsavverkning. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionerna 2019/20:3308 (MP) yrkande 3, 2019/20:2667 (M) yrkande 2 i denna del, 2019/20:3106 (C) yrkande 9 och 2019/20:3247 (C) yrkandena 4 och 10 i denna del kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om skogsgödsling. Jämför reservation 5 (C). I kommittémotion 2019/20:3247 av m.fl. (C) yrkande 5 anförs att skogsgödsling bör tillåtas på lämpliga marker i hela enligt samma principer som i jordbruket. Enligt motionärerna behöver tillväxtfrämjande åtgärder tillämpas i skogsbruket för att kunna öka uttaget av biomassa. Skogsgödsling på lämpliga marker är enligt motionärerna en sådan åtgärd som bör kunna tillåtas även i . Enligt motionärerna är det då viktigt att spridning av gödsel sker på samma ansvarsfulla sätt som i jordbruket för att hindra övergödning och näringsläckage. behandling och kompletterande information Maskinell skogsgödsling är en åtgärd som ska anmälas för samråd enligt 12 kap. 6 § senast i förväg. Anmälan ska göras till som därefter inleder ett samråd med markägaren om hur åtgärden kommer att genomföras. Enligt innebär behovsanpassad gödsling (BAG) kvävetillförsel i korta intervall med start relativt tidigt i skogens omloppstid. Den totala givan under en omloppstid kan uppgå till 800–kväve per hektar. Det är viktigt att gödselmedlet hamnar där det verkligen gör nytta och att det sprids någorlunda jämnt i beståndet för att den förväntade tillväxtökningen ska uppnås. Enligt (rapport 2019:24) är endast en begränsad del av den produktiva skogsmarken lämplig för kvävegödsling, men åtgärden kan ändå ha stor betydelse för en enskild skogsägare. genomförde 2014–2015 två kunskapssammanställningar om skogsgödsling, och har det enligt myndigheten tillkommit ytterligare ny kunskap. bedömning är att skogsgödsling endast innebär begränsad miljöpåverkan om åtgärden utförs på rätt sätt och på rätt marker. Gällande regelverk begränsar emellertid gödsling på möjliga arealer främst i landets mellersta och södra delar. Skogsgödsling med kvävegödselmedel är t.ex. enligt 7 kap. 26 § föreskrifter och allmänna råd till skogsvårdslagen (SKSFS 2011:7) inte tillåtet i sydvästra och begränsat till maximalt kväve per hektar under en skogsgeneration i de östra delarna av . Enligt uppgifter från avser myndigheten att presentera ett förslag till reviderade allmänna råd till skogsvårdslagen med bl.a. reviderade regler för skogsgödsling med kvävegödselmedel. Utskottet noterar att utökad skogsgödsling med kvävegödselmedel är en av flera möjliga åtgärder som finns att tillgå för att åstadkomma en ökad skogstillväxt. Utskottet har förståelse för att åtgärden måste vidtas med försiktighet och med hänsyn till bl.a. naturskydd, rennäring och friluftsliv. Utskottet välkomnar initiativ till att se över de aktuella föreskrifterna som bl.a. reglerar skogsgödsling med kvävegödselmedel. Med hänvisning till detta pågående arbete avstyrker utskottet motion 2019/20:3247 (C) yrkande 5. Arealmål för skyddad skog Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om arealmål för skyddad skog. Jämför reservation 6 (M, SD, KD). I kommittémotion 2019/20:604 av m.fl. (SD) yrkande 2 anförs att totalarealen skog som är undantagen från skogsbruk inte ska öka ytterligare. Motionärerna anför att av skogsareal är undantagen från aktivt skogsbruk samt att ytterligare skyddad skogsareal inte behövs för att bevara skogslevande arter. Enligt motionärerna hotar det däremot en redan utsatt landsbygd. Även kommittémotion 2019/20:2667 av m.fl. (M) yrkande 12 handlar om att den totala arealen skogsmark som är undantagen från skogsbruk inte ska öka. Enligt motionärerna har en i internationell jämförelse stor areal strikt skyddad natur. Motionärerna anför att gränsen, arealmässigt, för hur mycket skog som kan tas ur produktion är nära eller har passerats. Enligt motionärerna innebär ett fortsatt skydd av skogsarealer att det svenska skogsbruket riskerar att avverka mer än tillväxten eftersom avverkningen ligger nära den totala tillväxten av virkesförrådet. Motionärerna anför att det är dags att styra skogsproduktionen mer mot att kunna leverera så mycket klimatnytta som möjligt. behandling och kompletterande information Enligt 2 § skogsvårdslagen (1979:429) definieras skogsmark som ”mark inom ett sammanhängande område där träden har en höjd av mer än och där träd har en kronslutenhet av eller har förutsättningar att nå denna höjd och kronslutenhet utan produktionshöjande åtgärder”. Av samma paragraf framgår att skogsmarken delas upp i produktiv och improduktiv skogsmark. Produktiv skogsmark anges som skogsmark som enligt vedertagna bedömningsgrunder kan producera i genomsnitt virke per hektar och år. Övrig skogsmark anses vara improduktiv skogsmark eller s.k. skogliga impediment. Enligt 13 a § skogsvårdslagen finns det ett skydd mot avverkning, skogsvårdsåtgärder och gödsling på improduktiv skogsmark. FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations (FAO) internationella definition av skogsmark innebär att även mycket lågproduktiva och glest trädbevuxna marker betraktas som skog. officiella skogsstatistik bygger på uppgifter från riksskogstaxeringen vid (), som är statistikansvarig myndighet. SLU använder sig av FAO:s definition, vilket innebär att det finns totalt skogsmark i , varav produktiv skogsmark. Enligt januariavtalet åtog sig regeringen att ge ansvariga myndigheter i uppdrag att föreslå ett nytt och enhetligt sätt att räkna arealen skyddad mark. fick tillsammans med , SLU och SCB i uppdrag att utarbeta en sammanhållen statistik för skogsmark med syftet att åstadkomma en transparent och jämförbar uppföljning. I uppdraget ingår att redovisa arealer uppdelat på • formellt skyddade områden • lagstiftat skydd av improduktiv skogsmark. Enligt uppdraget ska den sammanhållna statistiken redovisas . En första redovisning av uppdraget gjordes av (rapport 2019:18). Enligt uppgifter från anser regeringen att rapporteringen tillgodoser även det som avsågs i januariavtalet om ett enhetligt sätt att räkna arealen skyddad mark. Vid det tionde partsmötet under FN:s konvention om biologisk mångfald antog världens länder en strategisk plan för perioden –2020, med 20 delmål (de s.k. Aichimålen) för genomförandet av konventionen. Skydd och bevarande preciseras närmare i artikel 8 i konventionen där det anges att varje part till konventionen så långt som möjligt och lämpligt ska främja skyddet av ekosystem, naturliga livsmiljöer och bibehållandet av livskraftiga populationer av arter i sina naturliga miljöer. I propositionen En svensk strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (prop. 2013/14:141) tydliggörs hur ska genomföra åtaganden inom konventionen för biologisk mångfald och EU:s naturvårdspolitik. När det gäller skydd och bevarande av naturområden framgår det att regeringen anser att av land- och sötvattensområden samt av områden till ska vara skyddade eller bevarade på olika sätt. Regeringen tydliggör att detta ska ske genom skydd eller annat bevarande av områden som har särskild betydelse för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Bevarandet ska ske med eko-logiskt representativa och väl förbundna system där reservat, andra effektiva områdesskyddsåtgärder eller miljöanpassat brukande ingår. och redovisade en reviderad version av den nationella strategin för formellt skydd av skog . I uppdraget ingick att redovisa arealer och geografisk fördelning av kända värdefulla skogar som saknar formellt skydd, att redovisa vilka av dessa som omfattas av frivilliga avsättningar och att analysera behovet av kompletterande kartläggningar av okända värdefulla skogar. Vidare ingick det att föreslå en ny modell för länsvis fördelning av skyddade områden. Enligt den reviderade strategin är de kortsiktiga bevarandemål som uttrycks i proposition 2013/14:141 fortfarande aktuella. På finns det enligt strategin behov av att skydda av den produktiva skogsmarken nedanför gränsen för fjällnära skog. Enligt uppgifter från utgör strategin gällande riktlinjer för hur myndigheterna ska arbeta med skyddet av värdefull skog. Utskottet understryker att enligt FN:s konvention för biologisk mångfald och på naturvårdsområdet förbundit sig att så långt som möjligt och lämpligt främja skyddet av ekosystem, naturliga livsmiljöer och bibehållandet av livskraftiga populationer av arter i sina naturliga miljöer. Enligt beslut ska detta ske genom skydd eller annat bevarande av områden som har särskild betydelse för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Utskottet noterar att ansvariga myndigheter drar slutsatsen att det krävs ytterligare skydd av produktiv skogsmark med särskilt höga naturvärden för att uppfylla dessa åtaganden. Utskottet välkomnar att utredningen äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen har påbörjat sitt arbete. Utredningen ska lämna förslag på åtgärder för hur internationella åtaganden om biologisk mångfald ska kunna förenas med en växande cirkulär bioekonomi och främja en växande skogsnäring och hållbar skoglig tillväxt. Med hänvisning till detta pågående arbete anser utskottet att motionerna 2019/20:604 (SD) yrkande 2 och 2019/20:2667 (M) yrkande 12 kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om virkesproduktion och klimatfrågor. Jämför reservation 7 (SD), 8 (C) och 9 (KD). Kommittémotion 2019/20:604 av m.fl. (SD) yrkande 35 handlar om de klimatpåverkande utsläpp eller upptag som betecknas land use and land-use changes (LULUCF). Enligt motionärerna ska i diskussioner om LULUCF framhäva att avser att långsiktigt inte avverka större volymer virke än vad som växer till. Enligt motionärerna bör storleken på överskottet i form av ökande volym virke i svenska skogar däremot aldrig beslutas av vare sig staten eller internationellt utan att sättas i direkt samband med produkternas förmåga att ersätta andra material. Referensnivån för avverkningar ska enligt motionärerna ligga på som lägst dagens nivå, . Nivån kan enligt motionärerna vara högre om vi fortsätter att öka skogens tillväxt och om skogens produkter ersätter mindre miljövänliga sådana. I kommittémotion 2019/20:3247 av m.fl. (C) yrkande 10 i denna del anförs att det bör utredas hur de ekonomiska incitamenten för klimatåtgärder i skogsbruket kan stärkas. Även kommittémotion 2019/20:2667 av m.fl. (M) yrkande 2 i denna del handlar om skogsbruket och klimatförändringarna. Motionärerna anför att ett långsiktigt hållbart skogsbruk kan komma att kräva större flexibilitet. Motionärerna anser att möjligheterna att i vissa fall använda nya trädslag bör utredas i syfte att öka avkastningen och till följd av ett förändrat klimat. Även kommittémotion 2019/20:2760 av m.fl. (KD) yrkande 67 handlar om hur klimatförändringarna påverkar den svenska skogen. Enligt motionärerna är det angeläget att stimulera forskning och utveckling av olika plantslag för att dra nytta av den möjlighet till ökad produktivitet inom skogsbruket som klimatförändringen kan medföra. På motsvarande sätt anförs i motion 2019/20:1998 av m.fl. (M) yrkande 1 att möjligheterna att i större skala odla främmande trädslag bör ses över i takt med att klimatförutsättningarna förändras. Enligt motionärerna har en rad olika främmande trädslag ofta visat en produktionsöverlägsenhet i jämförelse med tall och gran. behandling och kompletterande information EU:s klimatmål till 2030 ska säkerställas genom tre regleringar. De två första regleringarna är dels EU:s system för handel med utsläppsrätter (EU ETS – direktiv /87/EC), dels ansvarsfördelningsförordningen (ESR – förordning (EU) nr 525/2013) för utsläppen utanför EU ETS. Den tredje regleringen avser bokföringen av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk, (förordning (EU) 2018/841, LULUCF-förordningen). Medlemsstaterna ska enligt LULUCF-förordningen överlämna nationella bokföringsplaner för skogsbruket inklusive referensnivåer för skog till kommissionen. Enligt förordningen är skogar som brukas på ett hållbart sätt normalt sänkor, vilket bidrar till att begränsa klimatförändringarna. –2009 var det rapporterade genomsnittliga upptaget genom sänkor från skogsmark koldioxidekvivalenter för hela unionen. Enligt förordningen bör medlemsstaterna säkerställa att sänkor och reservoarer, inklusive skogar, bevaras eller förbättras. Beräkningen av nettoupptaget av koldioxid kan avgöras utifrån situationen –2030. Utsläpp från en markkategori kan kompenseras med upptag från en annan markkategori. Enligt släpper t.ex. s.k. organogena jordar ut ca koldioxid i och vid röjning av mark för byggnation släpps ca ut . Den växande skogen ökar i snitt sitt kolinnehåll med motsvarande koldioxid . Även den avverkning som används till mer långlivade skogsprodukter kan rapporteras som en kolsänka, vilket för del varierat koldioxid . lämnade in en reviderad bokföringsrapport till Europeiska kommissionen som underlag för att bestämma nationella referensnivå för skog (reference level, FRL). FRL anges i rapporten till – CO2-ekvivalenter varav upptaget i olika skogsprodukter motsvarar närmare . Vad gäller frågan om styrmedel för att åstadkomma klimatåtgärder i skogsbruket finns det enligt regeringens skrivelse 2017/18:238 En klimatstrategi för inga styrmedel med primärt syfte att minska växthusgasutsläpp eller öka upptaget av koldioxid i skog eller skogsmark. Gällande lagstiftning påverkar dock indirekt utvecklingen av upptag eller utsläpp av koldioxid på olika sätt t.ex. genom bestämmelser om skogsskötsel i skogsvårdslagen, inklusive det skogspoliska produktionsmålet. har som tidigare redovisats startat en samverkansprocess för skogsproduktion i linje med ett av förslagen från det nationella skogsprogrammets arbetsgrupper. mål är att ta fram förslag till åtgärder som kan effektivisera skogsskötseln och bidra till en ökad skogsproduktion och förbättrad lönsamhet. fick i regleringsbrevet i uppdrag att se över behovet av att revidera föreskrifter för anläggning av skog på produktiv skogsmark så att de stöder skogspolitikens jämställda mål om produktion och miljö. redovisade med anledning av detta (rapport 2018:13) behovet av regelförändringar bl.a. vad gäller skogsodling med främmande trädarter och undantag från regler för vegetativt förökat skogsodlingsmaterial. föreslog en lång rad regeländringar för att underlätta användningen av främmande trädslag. Bland annat ansåg att formuleringen i skogsvårdsförordningen ändras från att främmande trädarter får användas som skogsodlingsmaterial endast i undantagsfall till att de får användas med försiktighet och i begränsad omfattning. föreslår även en mängd andra detaljerade regeländringar för att underlätta användningen av alternativa trädslag. avser som tidigare nämnts att inleda ett arbete med att ändra de föreskrifter som bl.a. reglerar anläggning av skog. Myndigheten har i samband med detta uppmärksammat regeringen på att det finns behov av vissa ändringar i skogsvårdslagstiftningen. önskar bl.a. få större möjligheter att bevilja undantag från skyldigheten att vidta föryngringsåtgärder och vid valet av trädslag för återplantering (skrivelse dnr 2020/123). Förslagen bereds i . Utredningen äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen ska även ta fram förslag till åtgärder som främjar en växande skogsnäring och hållbar skoglig tillväxt med god och säkerställd tillgång till nationell biomassa från den svenska skogen. Uppdraget ska redovisas . Utskottet välkomnar att regeringen har rapporterat nationella bokföringsplan för skogsbruket, inklusive en föreslagen referensnivå för skog, för perioden –2025 i enlighet med kraven i förordning (EU) 2018/841. Utskottet delar regeringens bedömning att den föreslagna referensnivån för skog inte ska komma att hindra en positiv utveckling av skogsbruk där skogsproduktionen i högre grad bidrar till en möjlig omställning mot en biobaserad ekonomi. Utskottet välkomnar även förslag till åtgärder som kan effektivisera skogsskötseln och bidra till en ökad skogsproduktion och förbättrad lönsamhet. Genom användning av bl.a. förbättrat skogsodlingsmaterial och främmande trädslag, minskade betesskador av klövvilt och förbättrad skogsskötsel skulle tillväxten i produktionsskogen kunna höjas. Utskottet delar uppfattningen att den typen av åtgärder är viktiga för att åstadkomma en klimatanpassning av skogsbruket och stärka skogsbrukets lönsamhet och konkurrenskraft. Utskottet välkomnar även initiativ till att ta fram reviderade föreskrifter och allmänna råd på det aktuella området. Utskottet noterar även att utredningen äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen ska lämna förslag på åtgärder som främjar en växande skogsnäring och hållbar skoglig tillväxt. Med hänvisning till ovanstående anser utskottet att motionerna 2019/20:604 (SD) yrkande 35, 2019/20:3247 (C) yrkande 10 i denna del, 2019/20:2667 (M) yrkande 2 i denna del, 2019/20:2760 (KD) yrkande 67 samt 2019/20:1998 (M) yrkande 1 kan lämnas utan åtgärd. Angrepp av granbarkborre i skyddade områden Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om angrepp av granbarkborre i skyddade områden. Jämför reservation 10 (M, SD, KD) och särskilt yttrande 1 (C). Motion 2019/20:172 av (C) handlar om att tydliggöra statens ansvar för att förebygga skogsskador kopplat till skyddad skog. Enligt motionären bör regeringen utreda möjligheterna att tillåta skyndsamma skötselingrepp vid granbarkborreangrepp i skyddad skog och förtydliga länsstyrelsernas ansvar för att motverka granbarkborreangrepp i naturreservat. Kommittémotion 2019/20:604 av m.fl. (SD) yrkande 23 handlar om att det behövs en tydligare lagstiftning som möjliggör för myndigheter att ingripa om svampangrepp eller andra skadegörande arter hotar att skada skogar, regionalt eller nationellt. Enligt motionärerna finns det en stor risk med att förbjuda skogsbruk i skyddad skog eftersom det kan innebära att skadedjursangreppen i skogen ökar, exempelvis efter stormar och stormfällning, och sprider sig till angränsande fastigheter. Enligt motionärerna bör det därför tydligt framgå av skötselföreskrifterna att skogen i naturskyddade områden ska kunna skötas i enlighet med gällande lagstiftning och i synnerhet skogsvårdslagen, för att vid behov kunna förebygga och minska skador på kringliggande skog. Även motion 2019/20:1337 av (M) handlar om statens ansvar för att sköta områden med skyddad skog så att granbarkborren inte orsakar skador på grannfastigheter och kringliggande skog. Enligt motionären är det viktigt att granar som är angripna i skyddad skog avverkas, oavsett om skogen är privat eller statligt ägd. I motion 2019/20:1998 av m.fl. (M) yrkande 4 anförs att alla pågående angrepp i skyddade områden behöver avverkas för att motverka en skoglig katastrof i offentligt ägd skog. Även i kommittémotion 2019/20:2667 av m.fl. (M) yrkande 15 anförs att regeringen bör tillse att såväl offentligt som privat ägd skog som är angripen av granbarkborren avverkas för att motverka att angreppen sprider sig. I kommittémotion 2019/20:3247 av m.fl. (C) yrkande 13 anför motionärerna att det är viktigt att staten tar ansvar för att hantera och minska spridning av granbarkborre i skyddade områden. Enligt motionärerna måste arbetet för att motverka skogsskador i naturskyddade områden intensifieras eftersom granbarkborren sprider sig snabbt. behandling och kompletterande information I formellt skyddade områden finns särskilda bestämmelser som styr vilka åtgärder som får vidtas i samband med t.ex. insektshärjningar. är dessa områden frikopplade från kraven enligt 29 § skogsvårdslagen om bekämpning av insektshärjning. Varje naturreservat har t.ex. särskilda föreskrifter som beskriver vad som inte är tillåtet i området och en skötselplan som beskriver hur syftet med reservatet ska uppnås. I vissa naturreservat kan gran förekomma som en rest från tidigare produktionsskog, och då kan det vara förenligt med skötselplanen att avverka gran helt eller delvis för att ge plats för andra trädslag. I andra områden är förekomsten av gran eller död granved en förutsättning för att bevara de naturvärden som skyddet av området avser. Enligt och kan angreppen av granbarkborre i skyddade områden innebära att den lokalt sprider sig från formellt skyddade skogar till omgivande brukade skogar. För en enskild skogsägare kan det innebära problem, men på landskapsnivå anser myndigheterna att problemet är begränsat eftersom den formellt skyddade granskogen omfattar en mycket liten del av den äldre granskogen. Om ett angrepp riskerar att sprida sig från ett naturreservat kan man som skogsägare vända sig till eller kommunen. Myndigheten tar sedan ställning till eventuella åtgärder beroende på syftet med reservatet och aktuella skötselföreskrifter. Rör det sig om ett biotopskyddsområde kan skogsägare i stället kontakta . tog fram en särskild vägledning till länsstyrelserna för hantering av granbarkborreangrepp i och kring naturreservat och nationalparker (NV-03515-19). Enligt vägledningen ska skaffa sig god kunskap om i vilka skyddade områden det kan vara tillåtet att avverka gran som en skyddsåtgärd mot angrepp av granbarkborre. ska dessutom föra dialog med de markägare som har skog i nära anslutning till skyddade områden med större mängder granbarkborre. Om skadorna riskerar att bli betydande kan överväga att genomföra åtgärder som att t.ex. avverka och barka granar. Vindfällda granar kan även behöva rotkapas och barkas. måste emellertid bedöma från fall till fall om åtgärderna är förenliga med de skötselföreskrifter som finns för det skyddade området. I sitt svar på skriftlig fråga 2019/20:16 Spridning av granbarkborre från statlig skogsmark framförde landsbygdsminister bl.a. följande: har frågat mig vad regeringen avser att göra för att hindra spridning av granbarkborre från statligt ägd skogsmark.