bet · H701KU12 · 2020-06-04 00:00:00 — Utskottet ansåg inte att det fanns någon anledning för att ta något initiativ i frågan om gemensamma valsedlar. Vidare noterade utskottet att frågan om att göra en större översyn av valsedelssystemet bereddes inom . avstyrkte utskottet motionsyrkanden om gemensamma valsedlar (bet. 2018/19:KU25). Utskottet noterade att både frågan om att göra en större översyn av valsedelssystemet och den erfarenhetsrapport års val som har lämnat på uppdrag av regeringen bereddes inom . Beredningen borde inte föregripas, ansåg utskottet. reserverade sig i frågan om valsedlar. Utskottet har avstyrkt motionsyrkanden om bl.a. införande av gemensamma valsedlar. I sina erfarenhetsrapporter har föreslagit förändringar av valsedelssystemet. Ett förändrat och förenklat valsedelssystem skulle enligt underlätta och bli mer enhetligt och rättvist för samtliga partier. har i en granskning bedömt att ett antal problem som noterats i granskningen sannolikt skulle kunna undvikas genom ett annat system för valsedlar (RiR 2019:35). I sin skrivelse om granskning anför regeringen att den inte delar uppfattning om att det finns tillräckliga skäl för att ta initiativ till en bred översyn av valsedelssystemet (skr. 2019/20:141). I skrivelsen anför regeringen också att det svenska valsystemet bygger på långvariga traditioner och att det är ett system som väljarna och de politiska partierna känner igen. granskning och regeringens skrivelse behandlas av utskottet i ett annat betänkande (bet. 2019/20:KU23). En självklar utgångspunkt är att valsystemet ska vara tillförlitligt och att de som röstar ska kunna vara säkra på att deras röst verkligen räknas. Av erfarenhetsrapporter framgår att valen 2018 och 2019 genomfördes både rättssäkert och effektivt. Utskottet, som inte utesluter att utformningen av valsedlarna bl.a. kan ha en inverkan på förutsättningarna för att säkerställa valhemligheten, vill framhålla att det finns en långvarig tradition av att inte göra några betydande förändringar av valsystemet utan en bred parlamentarisk förankring. Som framgått ovan ingår det inte i direktiven till den parlamentariskt sammansatta kommitté, som ska göra en översyn av valsystemet, att se över valsedelssystemet (dir. 2020:30). Utskottet vill även framhålla att valsedelssystemet inte enbart kan bedömas från en valadministrativ synpunkt, utan det måste ses i ett bredare sammanhang som inkluderar väljarna och de politiska partierna. Utskottet är mot ovannämnda bakgrund inte berett att föreslå något initiativ för att förändra valsedelssystemet och avstyrker därför motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om valsäkerhet. (M) föreslår i motion 2019/20:3001 att man ska se över hur ytterligare kan stärka skyddet av de fria demokratiska valen. Motionären anför att åtgärder bör vidtas för att motverka påverkan från exempelvis främmande makter. Väljarna måste kunna uttrycka sin vilja så fritt som möjligt utan att frukta påtryckningar från staten, politiska partier, andra medborgare, främmande makt eller familjemedlemmar. Som framgått ovan har regeringen tillsatt en parlamentariskt sammansatt kommitté som bl.a. ska analysera behovet av ett utpekat ansvar för samordning av säkerhetsfrågor vid val och behovet av ett system för rapportering av incidenter vid röstmottagning i syfte att stärka allmänhetens tilltro till valsystemet. Kommittén ska också bedöma om skyddet mot olika former av påverkan på väljarna vid röstningen är tillräckligt eller om det kan stärkas och särskilt föreslå metoder för att motverka förekomsten av s.k. familjeröstning. I direktiven anförs att Säkerhetspolisen och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har gjort bedömningen att riskerna för informationspåverkan och hoten mot valens genomförande har ökat (dir. 2020:30). Säkerhetspolisens uppgift när det gällde valen och valrörelsen var att skydda och svenska intressen. För myndighetens del innebär det att skydda demokratiska system, förtroendevalda politiker i den centrala statsledningen och förtroendet för valprocessen (2018, s. 23). Som ett led i arbetet att stärka skyddet mot bl.a. informationspåverkan val inledde MSB ett projekt i syfte att skydda genomförandet av valen. Enligt utvärdering gick arbetet med att skydda valen och valprocessen bra. Regeringsföreträdare och riksdagsledamöter kunde genomföra sina valkampanjer enligt plan och det förekom inga omfattande påverkanskampanjer från främmande makt för att påverka valet. De incidenter som inträffade låg inom ramen för Säkerhetspolisens bedömningar (2018, s. 23). En nära samverkan inleddes också mellan MSB, , och Säkerhetspolisen i syfte att upptäcka och motverka hot mot valens genomförande. identifierades bl.a. incidenter i form av försök till sabotage genom stöld av valsedlar på några ställen för förtidsröstning. I andra fall rörde det sig om felaktiga rykten om att valsedlar stulits trots att de inte varit försvunna. Ryktesspridning, i kombination med bl.a. okunskap, uppfattades som försök att påverka förtroendet för det svenska valsystemet i negativ riktning. Det anförs också att har pekat på att det nuvarande valsystemet inte har någon myndighet med ett övergripande och sammanhållande ansvar för säkerhetsfrågorna inom valadministrationen. När det gäller skyddet mot olika former av påverkan på väljarna vid röstningen och förekomsten av s.k. familjeröstning anförs i direktiven att fick många frågor från medierna och allmänheten om påstådda och faktiska incidenter samt om avsaknaden av en samlad incidentrapportering inom valadministrationen. Enligt skulle en samlad incidentrapportering kunna införas för att underlätta för myndigheten att skilja rykten från fakta och därigenom också få en samlad nationell lägesbild, vilket bl.a. skulle kunna användas av för att besvara frågor från medierna och dementera felaktiga rykten. Rapportering om säkerhetshotande aktiviteter och händelser som rör säkerhet enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585) ska alltid göras till Säkerhetspolisen. Vidare anförs i direktiven att frågan om att inrätta en incidentrapportering har tidigare övervägts av vallagsutredning (Ju 2015:12). Regeringen såg vid tillfället inte behov av att i lag reglera eller på annat sätt precisera formerna för incidentrapportering men skulle fortsätta överväga frågan (prop. 2017/18:38 s. 66). Erfarenheterna från valen 2018 visar enligt direktiven att antalet klagomål har ökat stort och att klagomålens karaktär har förändrats. Denna utveckling sätter frågan om behovet av att reglera formerna för incidentrapportering och samordning av incidentrapportering i nytt ljus och motiverar enligt regeringen att frågan övervägs på nytt. När det gäller familjeröstning anförs i direktiven att det av vallagen följer att varje väljare ska göra i ordning sina röster bakom en valskärm och därefter lämna valkuverten till röstmottagarna. Att två eller flera personer ställer sig bakom valskärmen och tillsammans gör i ordning sina valkuvert eller diskuterar sina val är inte tillåtet (förbudet mot s.k. familjeröstning). Det gäller oavsett vilken relation personerna har till varandra, dvs. alla tillfällen när fler än en person befinner sig tillsammans bakom valskärmen. Vidare anförs att det i rapporter som publicerats av Liberal Centers (Silc) och Democracy Volunteers efter de två senaste nationella allmänna valen redovisas observationer som tyder på att familjeröstning, trots förbudet, är relativt vanligt förekommande i . I rapporterna tecknas bilden av att fenomenet i en del fall framstod som normaliserat och inte möttes av protester från röstmottagarnas sida. I betänkande 2018/19:KU25 avstyrktes motionsyrkanden om valsäkerhet med hänvisning till att bl.a. beredningen av års val inte borde föregripas. Liberalerna reserverade sig. Utskottet noterar att den parlamentariskt sammansatta kommittén bl.a. ska analysera behovet av ett utpekat ansvar för samordning av säkerhetsfrågor vid val och behovet av ett system för rapportering av incidenter vid röstmottagning i syfte att stärka allmänhetens tilltro till valsystemet. Kommittén ska också bedöma om skyddet mot olika former av påverkan på väljarna vid röstningen är tillräckligt eller om det kan stärkas och särskilt föreslå metoder för att motverka förekomsten av s.k. familjeröstning. Utskottet förutsätter att det inför de kommande valen – liksom vid valen 2018 – sker en nära samverkan mellan Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , och Säkerhetspolisen för att upptäcka och motverka hot mot valens genomförande. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionsyrkandet. Valhemligheten för personer med synnedsättning eller annan funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om valhemligheten för personer med synnedsättning eller annan funktionsnedsättning. m.fl. (L) anser i kommittémotion 2019/20:2742 yrkande 5 att åtgärder måste vidtas för att säkerställa valhemligheten också för den som har nedsatt handfunktion, kognitiva problem eller nedsatt syn. I kommittémotion 2019/20:3245 av m.fl. (C) yrkande 3 i denna del begärs att valsedelssystemet ses över när det gäller tillgängligheten för personer med grav synnedsättning. I 4 kap. 20 § vallagen anges att varje kommun ska se till att det finns lämpliga lokaler som kan användas som vallokaler och som i fråga om lokalisering, tillgänglighet och öppethållande ger väljarna goda möjligheter att rösta. Enligt 7 kap. 3 § andra stycket vallagen ska väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte själva kan göra i ordning sina röster på begäran få hjälp med detta av röstmottagarna i den utsträckning som behövs. En sådan väljare får också anlita någon annan person som hjälper honom eller henne vid röstningen. I 3 a § anges att väljare som på grund av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder inte själva kan ta sig till ett röstmottagningsställe får om de begär det lämna sina valsedlar till ambulerande röstmottagare. Vidare gäller enligt 7 kap. 4 § första stycket vallagen att väljare som på grund av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder inte själva kan ta sig till ett röstmottagningsställe får lämna sina valsedlar där genom bud. I 40 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) anges det att sekretess gäller för uppgift om hur en väljare har röstat vid val enligt vallagen och som – framkommit då biträde lämnats åt väljaren vid röstningen, eller – framgår av innehållet i ett avgivet valkuvert som inte har öppnats för rösträkning enligt bestämmelserna i 11 och 12 kap. samma lag. Enligt 8 § samma kapitel inskränker den tystnadsplikt som följer av bl.a. 40 kap. 1 § rätten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter. anser i sin rapport från valen 2018 att en översyn av valsedelssystemet även är en viktig fråga ur ett tillgänglighetsperspektiv (s. 23). har exempelvis vid tidigare val mötts av kritik för att det röstningsmaterial på blindskrift som myndigheten producerar endast innehåller partivalsedlar och inte namnvalsedlar. Därmed har väljare med synnedsättning inte kunnat personrösta utan att ta hjälp av någon annan. Med nuvarande system är det praktiskt omöjligt att producera motsvarande material för alla namnvalsedlar. Efter valet hade ett möte med organisationen (Delaktighet, handlingskraft och rörelsefrihet) som påtalade behovet av att öka tillgängligheten för alla till valen. Den viktigaste frågan som lyftes fram var valsedlarnas tillgänglighet. I rapporten från valet till Europaparlamentsvalet föreslog att möjligheten att personrösta om man har synnedsättning utreds. anförde att den för gruppen väljare med synnedsättning hade tryckt 800 punktskriftskuvert inför EU-valet. På kuverten stod det vilket partis valsedel som finns i kuvertet, i punktskrift. Dessa kuvert skulle inte användas för att rösta med utan fungerade som en hjälp för väljaren att veta vilket partis valsedel väljaren ska använda vid röstningen. Väljaren kan då, med hjälp av dessa kuvert, själv ta den valsedel väljaren vill rösta med och lägga den i valkuvertet. Dock kan dessa väljare inte själva personrösta utan endast rösta på parti, på grund av sin synnedsättning och att adekvata hjälpmedel inte finns tillhands eller inte är tillåtna. Det är högst angeläget att valet tillgängliggörs och att den personliga valhemligheten kan garanteras även för den här gruppen. fick många frågor om när det ska bli möjligt för dem att kunna personrösta utan att valhemligheten röjs. Som framgått ovan har regeringen tillsatt en parlamentariskt sammansatt kommitté som bl.a. ska föreslå åtgärder som kan förbättra möjligheten för väljargrupper som har svårt att utnyttja sin rösträtt med det nuvarande röstningsförfarandet. Som framgår ovan beslutade ett tillkännagivande till regeringen om valhemligheten för personer med synnedsättning. Utskottet avstyrkte motionsyrkanden om valhemligheten för personer med synnedsättning eller annan funktionsnedsättning (bet. 2018/19:KU25). Utskottet anförde att kommunerna enligt vallagen ska se till att det finns lämpliga lokaler som bl.a. i fråga om tillgänglighet ger väljarna goda möjligheter att rösta och att det för bl.a. personer med funktionsnedsättning också finns möjlighet att lämna sina röster till ambulerande röstmottagare eller genom bud. Utskottet noterade när det gällde möjligheterna för personer med synnedsättning att rösta med bibehållen valhemlighet att frågan bereddes inom . Utskottet ansåg mot den bakgrunden att det inte fanns skäl för att ta något initiativ i fråga om möjligheterna för personer med synnedsättning eller annan funktionsnedsättning att rösta. Liberalerna reserverade sig. Utskottet noterar att den parlamentariskt tillsatta kommittén bl.a. ska föreslå åtgärder som kan ge bättre möjligheter för väljargrupper med svårighet att utnyttja sin rösträtt med det nuvarande röstningsförfarandet. I direktiven anförs bl.a. att den grundläggande principen om valhemlighet omfattar alla delar av röstningsförfarandet och att den nuvarande ordningen inte fullt tillgodoser dessa rättigheter för väljare som på grund av synnedsättning inte själva kan göra i ordning sina röster. Vidare anförs i direktiven att en given utgångspunkt är att alla väljare, dvs. även de som på grund av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder har svårt att utnyttja sin rösträtt, ska ges så jämbördiga förutsättningar som möjligt att utnyttja den rätten. Utskottet anser att utredningens förslag bör avvaktas och avstyrker därför motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om legitimationskrav vid röstning. Jämför reservation 3 (SD). I kommittémotion 2019/20:546 av m.fl. (SD) yrkande 6 föreslås att det införs id-kontroller vid röstning. Motionärerna anför att det är möjligt att rösta utan att legitimera sig, exempelvis genom att en annan person intygar den röstandes identitet. Genom att införa obligatoriska id-kontroller och avskaffa möjligheten att en annan person intygar den röstandes identitet skulle det också vara möjligt att införa digital avläsning och maskinell avprickning i röstlängden, vilket skulle kunna åtgärda problemet med felaktigt avprickade personer. Motionärerna anför också att det bör utredas hur systemet med budröstning kan göras mer motståndskraftigt mot missbruk och fusk. I 8 kap. 6 § vallagen anges att väljare som inte är kända för röstmottagarna ska legitimera sig eller på annat sätt styrka sin identitet. I förarbetena till bestämmelsen anges att identiteten kan styrkas genom legitimation eller på något annat tillförlitligt sätt, i praktiken genom att någon annan intygar förhållandet (prop. 2004/05:163 s. 75). I rapporten från Europaparlamentsvalet anförde att det i 8 kap. 6 § vallagen regleras att ”väljare som inte är kända för röstmottagarna skall legitimera sig eller på annat sätt styrka sin identitet”. I praktiken innebär det att väljaren antingen kan uppvisa en id-handling eller låta någon annan styrka identiteten. Eftersom lagtexten inte närmare reglerar vad som är att se som en godtagbar id-handling är det slutligen upp till röstmottagaren att avgöra om det väljaren uppvisar är tillräckligt. hade fått många frågor om detta, både från valhandläggare i kommunerna och direkt från röstmottagare. Exempelvis efterfrågas krav på vilka typer av legitimationer som är godkända och om utländska legitimationer eller legitimationer vars giltighetstid har gått ut kan accepteras. Det är självklart viktigt för valadministrationen att det finns en tydlighet, men inte minst är det viktigt för väljarna. Det måste vara enkelt för väljaren att förstå hur han eller hon ska identifiera sig och vad som gäller. föreslog i rapporten att regelverket för formkrav för id-handling förtydligas. Vidare borde enligt formuleringen ”på annat sätt” ersättas så att det tydligt framgår vad som avses. Utskottet avstyrkte ett motionsyrkande om id-kontroller vid röstning (bet. 2018/19:KU25). Utskottet noterar att i sina erfarenhetsrapporter från valen 2018 och Europaparlamentsvalet anför att valen har genomförts på ett korrekt, effektivt och rättssäkert sätt. har emellertid i erfarenhetsrapporten från Europaparlamentsvalet pekat på problem kring hur väljare ska identifiera sig. Utskottet anser inte att det finns tillräckliga skäl för att ta initiativ för att ändra vallagens bestämmelser så att det ställs ett absolut krav på giltig legitimation. Ett sådant krav skulle riskera att leda till att röstberättigade personer i praktiken utestängs från att delta i valet. Utskottet anser därför att det, som , bör finnas en möjlighet att styrka sin identitet även på andra sätt. Politisk propaganda vid röstmottagningsställen Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om politisk propaganda vid röstmottagningsställen. Jämför reservation 4 (SD). I kommittémotion 2019/20:546 av m.fl. (SD) yrkande 6 föreslås nya regler om förbud för politisk propaganda vid röstningslokaler. Motionärerna anför att det är viktigt att de platser där röstmottagning genomförs är strikt neutrala och utan politisk propaganda. Ingen propaganda, såsom partipolitisk verksamhet och valsedelsutdelning, ska förekomma i och invid val- och röstningslokaler, anser motionärerna. Vidare anför de att samma villkor ska gälla för alla kommuner och för utlandsmyndigheterna. Enligt 4 kap. 20 § tredje stycket vallagen ska en vallokal vara tydligt avgränsad och även i övrigt lämpad för ändamålet så att väljare inte hindras eller störs under röstningen. Den ska inte ha anknytning till en viss religiös sammanslutning eller till ett visst företag som kan påverka väljaren i samband med röstningen. I 4 kap. 22 § tredje stycket ställs samma krav på en röstningslokal. I 8 kap. 3 § vallagen anges att det på ett röstmottagningsställe eller i ett utrymme intill detta inte får förekomma propaganda eller annat som syftar till att påverka eller hindra väljarna i deras val. Enligt 8 kap. 4 § vallagen ansvarar röstmottagarna för ordningen på röstmottagningsstället. Den som finns i lokalen eller i ett utrymme intill denna ska rätta sig efter de anvisningar som röstmottagarna ger för att röstmottagningen ska kunna genomföras. Blir det sådan oordning att den inte kan avstyras får röstmottagningen tillfälligt avbrytas. I förarbetena till vallagen anges att röstmottagningsstället behöver vara klart avgränsat, t.ex. genom avskärmning eller på liknande sätt, så att det i förhållande till omgivande verksamheter skapas ett klart avgränsat utrymme där röstningen äger rum för att röstmottagarna ska kunna uppfylla kraven enligt bestämmelserna i 8 kap. 4 § vallagen på ett effektivt sätt (prop. 2013/14:124 s. 20). En sådan fysisk avgränsning bör också kunna bidra till att väljarna skyddas från bl.a. påverkan i röstningslokalen. Vilka lokaler som ska användas bestämmer varje kommun. Det är alltså kommunerna som ansvarar för att det finns lämpliga lokaler för röstmottagning och därmed för att röstmottagningsstället utformas på ett lämpligt sätt för ändamålet. I det ansvaret bör ingå att bedöma vilken fysisk avgränsning som är tillräcklig. Det kan dock vara lämpligt att valnämnden rådgör med om detta inför prövningen av vilka lokaler som ska användas i valet. Av från valen 2018 framgår att en enkätundersökning som skickade till samtliga kommuner efter valen 2018 visar att så många som en sjättedel av de kommuner som svarade på enkäten (39 av 236) hade haft problem med försök till sabotage, ordningsstörningar eller andra hot mot genomförandet av valen eller tilltron till valresultatet. Flera kommuner uppgav att det hade rört sig om hot, våld, rasism och kränkningar mot röstmottagare på röstmottagningsställen. Når det gällde propaganda i samband med röstmottagning anförde i rapporten från valet till 2019 att myndigheten fick frågor om vad som är tillåtet och att den ser ett behov av tydligare definitioner och exempel. Många valnämnder tar fram riktlinjer eller beslut om vad som ska gälla vid kommunens val- och röstningslokaler. De kan exempelvis innehålla regler om placering av partiernas valsedelsutdelare eller att partisymboler på kläder måste tas bort när de besöker en lokal för att överlämna valsedlar. Sådana beslut bygger på att partiföreträdare och andra väljer att följa dem. I frågor som gäller propaganda finns behovet av att det definieras på samma sätt i olika kommuner och utlandsmyndigheter och i olika val- och röstningslokaler. Det är problematiskt om partierna har olika regler och riktlinjer att förhålla sig. Det skapar också en otydlighet för väljarna. föreslog därför att regelverket för propaganda tydliggörs, exempelvis inom vilket avstånd från en lokal som utdelning av valsedlar får ske. I direktiven till den parlamentariskt sammansatta kommitté som regeringen har tillsatt anförs att kommittén ska bedöma om skyddet mot olika former av påverkan på väljarna vid röstningen är tillräckligt eller om det kan stärkas och analysera behovet av att utvidga möjligheterna att upprätthålla ordningen och säkerheten i och kring röstmottagningsställena (dir. 2020:30). Vidare anförs att det är av grundläggande betydelse att alla väljare kan rösta under trygga former. Varje påstående om hot mot väljare eller röstmottagare på röstmottagningsställen och försök till otillbörlig påverkan måste därför tas på allvar. Den nuvarande regleringen ger väljarna skydd mot olika former av påverkan vid röstningen. I syfte att stärka skyddet och säkerställa att det upprätthålls i praktiken bör valsystemets motståndskraft mot olika former av påverkan vid röstningen analyseras. Utskottet noterar att den parlamentariskt sammansatta kommittén ska bedöma om skyddet mot olika former av påverkan på väljarna är tillräckligt eller om det kan stärkas och analysera behovet av att utvidga möjligheterna att upprätthålla ordningen och säkerheten i och kring röstmottagningsställena. Utredningens förslag bör avvaktas, och utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. Information till nyblivna 18-åringar m.fl. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om information till nyblivna 18-åringar m.fl. I motion 2019/20:454 av (S) föreslås att nyblivna 18-åringar ska ges information om sina skyldigheter och rättigheter. Motionären framhåller att en viktig rättighet är rösträtten i allmänna val. Nyblivna 18-åringar bör informeras om att utveckling avgörs av de som utnyttjar sin rösträtt. Information bör enligt motionären också ges om vad som gäller för utländska medborgare, medborgare som har dubbelt medborgarskap och statslösa. Enligt motionären finns det många som inte vet att personer med utländskt medborgarskap eller statslösa kan ha rösträtt i kommunala val. Vidare anför motionären att detsamma gäller möjligheten för medborgare i andra EU-länder att rösta i i val till . Enligt 3 kap. 4 § första stycket regeringsformen har varje svensk medborgare som är eller har varit bosatt i riket och har fyllt rösträtt vid val till .