bet · H701AU8 · 2020-03-18 00:00:00 — Målet gällde en arbetsbristsituation där ett antal arbetstagare i en butik blev erbjudna fortsatt anställning men med ett lägre arbetstidsmått från ett visst datum, något som ibland kallas hyvling av arbetstid. Arbetstagarna skrev på anställningsbevisen ”under protest”. Den huvudsakliga tvistefrågan gällde om det var fråga om ensidiga rättshandlingar från arbetsgivarens sida att ändra arbetstagarnas sysselsättningsgrad och om arbetstagarna därmed skulle anses ha blivit uppsagda, och i så fall om bolaget brutit mot regler om turordning och uppsägningstid m.m. Arbetsdomstolen kom fram till att de erbjudanden som de anställda fått var erbjudanden om annat arbete enligt anställningsskyddslagen och att arbetstagarna accepterat villkoren. Arbetsdomstolen slog därför fast att arbetstagarna inte kunde anses ha blivit uppsagda. Utskottet vill inledningsvis understryka att anställningsskyddet är en central del av den svenska arbetsmarknadsmodellen. Anställningsskyddet ska ge arbetstagarna ett skydd som garanterar viss trygghet i anställningen som anställningsskyddet ska vara förutsägbart och rimligt för arbetsgivarna. Utskottet anser att en viktig utgångspunkt på den svenska arbetsmarknaden är den trygghet som en tillsvidareanställning för med sig. Tillsvidareanställning är och bör fortsätta vara huvudregeln på den svenska arbetsmarknaden. Det finns dock skäl att betona att olika former av tidsbegränsade anställningar spelar en viktig roll. Tidsbegränsade anställningar är t.ex. nödvändiga för arbetsgivare som är i tillfälligt behov av arbetskraft eller har behov av att ersätta tillfälligt frånvarande personal. Tidsbegränsade anställningar kan också vara en väg in i arbetslivet för många arbetssökande, inte minst för grupper som står långt ifrån arbetsmarknaden. Vidare vill utskottet framhålla att det lagstadgade anställningsskyddet i flera centrala delar kan frångås eller förstärkas genom kollektivavtal. Det finns t.ex. kollektivavtalsregler som avviker från lagen i fråga om tidsbegränsade anställningar. I vissa branscher och sektorer har man lagens nivåer, och på andra områden har man anpassat reglerna i kollektivavtal. Utskottet anser att utgångspunkten måste vara att anpassningar av anställningsskyddet i många fall med stor fördel hanteras bäst genom kollektivavtal. Lagstiftning bör främst övervägas i de fall avtalsvägen inte är framkomlig och frågan är särskilt angelägen. Utskottet vill poängtera vikten av att det arbetsrättsliga regelverket och frågor om anställningsskyddet utvecklas i takt med eventuella förändringar på arbetsmarknaden. Såväl parterna på arbetsmarknaden som lagstiftaren bör ständigt bevaka utvecklingen och agera i de fall där det är nödvändigt. I det sammanhanget finns skäl att framhålla att de arbets- och anställningsmönster som finns på dagens arbetsmarknad skiljer sig från hur de såg ut vid tillkomsten av anställningsskyddslagen. Den svenska arbetsmarknaden präglas av ett modernt arbetsliv med ett antal utmaningar att beakta och av förändringar i form av t.ex. sammansättningen hos de arbetssökande. Utskottet noterar liksom ovan att regeringspartierna tillsammans med och Liberalerna bl.a. genom vad som slås fast i januariavtalet på ett tydligt sätt vill fånga upp utvecklingen på arbetsmarknaden. Av januariavtalet framgår nämligen att partierna ser ett behov av att modernisera arbetsrätten och anpassa regelverket efter dagens arbetsmarknad. Av såväl januariavtalet som direktiven till den utredning som tillsatts på området (dir. 2019:17) framgår att en utgångspunkt när förändringar av regelverket övervägs ska vara att arbetsrätten ska ge företagen flexibilitet och skydda den enskilda arbetstagaren mot godtyckliga uppsägningar. Vidare ska utredaren enligt direktiven bl.a. ta hänsyn till att dagens arbetsmarknad präglas av ett större behov av både flexibilitet och rörlighet än när anställningsskyddet infördes. Utskottet konstaterar att utgångspunkterna är i linje med vad utskottet framhållit ovan. Utskottet anser att detta utredningsarbete är en lämplig plattform för att modernisera arbetsrätten. I ett antal yrkanden från och flera enskilda motionärer framförs krav på att strama upp möjligheterna till vissa tidsbegränsade anställningar. Förändringar efterfrågas i regelverket för allmän visstidsanställning, tidsgränsen för hur länge någon ska kunna vara visstidsanställd och vikariat. Liknande yrkanden behandlades av utskottet vid förra i betänkande 2018/19:AU9 (s. 15 f.). Utskottet delar uppfattningen att regelverket inte bör förhindra missbruk av visstidsanställningar. Utskottet håller också med om å ena sidan att visstidsanställningar fyller en nödvändig funktion på arbetsmarknaden, å andra sidan att det inte är önskvärt att resultatet av vissa anställningsformer ska bli otrygga liv. Utskottet står dock fast vid den uppfattning som har framförts. Det innebär att utskottet anser att de problemområden som målas upp i motionerna inte bör leda till några initiativ från . Styrande för moderniseringen av arbetsrätten bör vara den utredning som har tillsatts på området. Utskottet noterar att det i utredningens uppdrag bl.a. ingår att överväga författningsförslag i syfte att skapa en bättre balans i anställningsskyddet för personal med olika anställningsvillkor. Utskottet kommer att följa utredningens fortsatta arbete med stort intresse. Vidare noterar utskottet att Arbetsdomstolens dom 2016 nr 69 och den företeelse som ibland kallas hyvling av arbetstid tas upp av såväl som ett par enskilda motionärer. Yrkanden av det aktuella slaget behandlades av utskottet även vid förra i betänkande 2018/19:AU9 (s. 15 f.). I likhet med vad som framförts ovan anser utskottet att den pågående arbetsrättsliga utredningen bör vara styrande för eventuella förändringar på det arbetsrättsliga området. Utskottet noterar att det av utredningens direktiv bl.a. framgår att eventuella förslag inte ska påverka arbetsgivarens rätt att kunna bestämma vilka tjänster det finns behov av på arbetsplatsen, t.ex. när det gäller tjänsternas arbetstidsmått. När det gäller Liberalernas yrkande om insatser för att skapa möjligheter att kunna och orka arbeta längre delar utskottet grundinställningen att äldre har mycket att tillföra både i arbetslivet och i civilsamhället. Utskottet konstaterar att under förra beslutade om ändringar av bestämmelserna i anställningsskyddslagen som innebär att åldersgränsen för rätten att kvarstå i anställning genom en höjning i två steg ökar från 67 till (rskr. 2018/19:276). Beslutet föregicks av en proposition från regeringen och ett enigt utskott i fråga om att anta lagändringarna (prop. 2018/19:91, bet. 2018/19:AU12). I likhet med vad utskottet då gav uttryck för anser det fortfarande att det är av stor vikt att ta till vara äldres kompetens och den betydelse den har för arbetsmarknaden i stort. Utskottet anser inte att det just nu finns skäl till några ytterligare initiativ i fråga om äldre på arbetsmarknaden och det arbetsrättsliga regelverket. I ett par yrkanden från enskilda motionärer föreslås åtgärder från regeringen i fråga om arbetstagares möjligheter att arbeta heltid. Olika aspekter av heltidsfrågan behandlades av utskottet under förra i betänkande 2018/19:AU9 (s. 20 f.). Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan utan anser fortfarande att det inte finns skäl att överväga lagstiftning eller andra åtgärder med anledning av vad som föreslås i motionerna. Det partsgemensamma arbetet som rör heltid bör i stället prioriteras. Det finns dock skäl att upprepa att utgångspunkten på den svenska arbetsmarknaden ska vara att heltidsarbete är och att deltid ska vara en möjlighet för både kvinnor och män. Utskottet anser att heltidsarbete är viktigt för möjligheten till egen försörjning och för att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. När det gäller yrkandena om situationen för svenska au pairer respektive en lagstadgad rätt till lönespecifikation kan inte utskottet se att det finns skäl att föreslå några initiativ till regeringen på dessa områden. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om inträdesjobb. Utskottet hänvisar bl.a. till att det vidare arbetet med att införa etableringsjobb bör avvaktas. Jämför reservation 7 (M) och särskilt yttrande 2 (KD). framhåller i partimotion 2019/20:2833 av m.fl. vikten av att stärka integrationen och få fler att lämna utanförskap för jobb. Partiet vill därför införa en ny förenklad anställning för nyanlända och unga upp till utan gymnasieexamen, s.k. inträdesjobb (yrkande 15). Lönen ska uppgå till av rådande ingångslön i branschen, upp till ett tak om i bruttolön . av arbetstiden anses därmed gå till att lära sig arbetet eller till utbildning. För att ytterligare sänka anställningskostnaden slopas också arbetsgivaravgiften för den som har ett inträdesjobb. Motsvarande förslag framförs även i kommittémotion 2019/20:3190 av m.fl. (yrkande 8). Utskottet anser att en målsättning med det arbetsrättsliga regelverket bör vara att det ska bidra till att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten varaktigt. Det är viktigt att fler människor har ett arbete och därmed kan försörja sig själva. Inte minst är det viktigt att underlätta för grupper som normalt har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden, såsom utrikes födda, unga och personer med låg utbildningsnivå. Regelverket bör ha en sådan flexibilitet att det både underlättar inträde på arbetsmarknaden och garanterar att arbetstagarna kan utföra sitt arbete under trygga förhållanden. Som framgått ovan anser utskottet att tillsvidareanställning ska fortsätta att vara huvudregel på den svenska arbetsmarknaden. finns det skäl att poängtera att tidsbegränsade anställningar och olika former av subventionerade anställningar i flera fall kan vara en bra väg in på arbetsmarknaden och ett första steg till en tillsvidareanställning. Inte minst kan sådana former ha en viktig roll att fylla när det gäller att nå just de grupper som har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Utskottet vill dock poängtera att det är viktigt att ha ett system som fångar upp eventuellt felaktigt nyttjande av tidsbegränsade eller subventionerade anställningar. När det gäller frågan om vilka anställningsformer som bör finnas på den svenska arbetsmarknaden har utskottet tidigare framhållit vikten av att regeringen är mottaglig för eventuella förändringar som sker på arbetsmarknaden (se t.ex. bet. 2018/19:AU9 s. 13 f.). Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan. I vissa fall kan det innebära ett behov av att ompröva gamla sanningar för att hitta nya lösningar som kan bidra till att stärka sysselsättningen och se till att fler kan bli en del av den svenska arbetsmarknaden. I det sammanhanget spelar parterna en viktig roll för utvecklingen på arbetsmarknaden. Utskottet anser att den svenska arbetsmarknadsmodellen visat sig flexibel. Utskottet noterar att när det gäller nya initiativ för att möta problemet med att många har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden har parterna tagit fram ett gemensamt förslag om s.k. etableringsjobb. Den samverkan som skett mellan regeringen och parterna på området är ett konkret exempel på när politiken och parterna med utgångspunkt i den svenska arbetsmarknadsmodellen samarbetar för att stärka vägarna till arbete och förbättra matchningen på arbetsmarknaden. När det gäller etableringsjobb noterar utskottet att regeringen i budgetpropositionen har tillfört medel för etableringsjobb inom utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv (prop. 2019/20:1, bet. 2019/20:AU2, rskr. 2019/20:127). Av budgetpropositionen framgår bl.a. att staten genom etableringsjobben kommer att stimulera att anställningar för nyanlända och långtidsarbetslösa kommer till stånd så att fler får chansen till ett jobb. Ett etableringsjobb ska ge individen möjlighet att skaffa sig kunskaper och erfarenheter som efterfrågas på arbetsmarknaden, som arbetsgivarnas kompetensförsörjning underlättas. Regeringen anger vidare att fler behöver få chansen till ett jobb utan utbildningskrav. Det framgår också att etableringsjobben ska utvidgas till företag utan kollektivavtal och till bemanningsföretag på ett sätt som gör att fördelarna i etableringsjobben inte går förlorade. Utskottet noterar att regeringen har tagit fram en lagrådsremiss med förslag som skapar förutsättningar för att införa etableringsjobb i enlighet med vad som anges i budgetpropositionen . Utskottet förväntar sig att en proposition i frågan kommer att överlämnas till . har förslag om att införa en ny förenklad anställning för nyanlända och unga upp till utan gymnasieexamen, s.k. inträdesjobb. Utskottet uppfattar det som att den bakomliggande ambitionen med förslaget är att skapa fler möjligheter för personer som står långt ifrån arbetsmarknaden att få ett arbete och försörja sig själva. Som framgår ovan delar utskottet den grundläggande uppfattningen att det är viktigt att underlätta för grupper som har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Utskottet delar dock inte bedömning att införandet av inträdesjobb enligt förslag skulle vara den mest lämpliga vägen framåt. Utskottet anser att det i stället finns skäl att avvakta den vidare utvecklingen av etableringsjobben. Mot bakgrund av att etableringsjobben tagits fram av parterna är det utskottets bedömning att det är en form som har större förankring på arbetsmarknaden och därför bättre förutsättningar att bli lyckosam. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund båda motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ändringar i turordningsreglerna i anställningsskyddslagen. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående utredningsarbete och att det vidare arbetet med att genomföra innehållet i januariavtalet bör avvaktas. Jämför reservation 8 (M), 9 (SD) och 10 (KD), motivreservation 11 (V) och särskilt yttrande 3 (C). påpekar i kommittémotion 2019/20:3190 av m.fl. att många företag upplever att dagens turordningsregler är ett hinder för att anställa och behålla rätt kompetens. Turordningsregler som i högre grad baseras på kompetens skulle enligt partiet kunna förbättra rörligheten och matchningen på arbetsmarknaden och ge fler möjlighet att få ett arbete. Partiet vill därför se en ordning där turordningsreglerna i anställningsskyddslagen i högre grad baseras på kompetens (yrkande 13). Liknande yrkanden om att turordningsreglerna i anställningsskyddslagen bör ändras till att i högre grad baseras på kompetens framförs av enskilda motionärer från i motionerna 2019/20:1083 av och 2019/20:2872 av Boriana . I motion 2019/20:2388 anser (M) att det finns skäl att överväga att utöka möjligheten för arbetsgivare att undanta anställda från turordningen (yrkande 1). I kommittémotion 2019/20:811 av m.fl. framhåller att det är inom småföretagen som de nya jobben skapas men att det också är småföretagen som är mest konjunkturkänsliga. Partiet föreslår därför att undantaget från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen ska utökas från två till fem personer för företag med upp till tio anställda (yrkande 4). framhåller i partimotion 2019/20:3108 av m.fl. att de gamla och godtyckliga regleringarna av arbetsmarknaden bör ersättas med flexibla, rättvisa och enkla regler. Det ska vara regler som är lika för alla, som skyddar mot godtycke och diskriminering och som premierar kompetens. Partiet vill se en utveckling där turordningsreglerna ska vara lika för alla och baserade på kompetens, inte anställningsår (yrkande 5). föreslår i kommittémotion 2019/20:3202 av m.fl. att undantaget från turordningsreglerna ska utökas till fyra personer oavsett företagets storlek (yrkande 19). Syftet med denna reform för ett flexiblare arbetsliv är att företagen ska ges bättre möjligheter att behålla nyckelpersoner och ha en god omställningsförmåga. Turordningsreglerna i 22 § anställningsskyddslagen är aktuella vid arbetsbristsituationer när personer ska sägas upp och valet står mellan flera arbetstagare. Huvudregeln är att arbetstagare med kortare anställningstid står först i tur att sägas upp, före arbetstagare med längre anställningstid. ger högre ålder företräde. Om en arbetstagare måste omplaceras för att få fortsatt arbete krävs att arbetstagaren har tillräckliga kvalifikationer för det fortsatta arbetet. En domstol kan pröva om arbetsgivarens uppsägning står i strid med turordningsreglerna och om så är fallet döma arbetsgivaren att betala skadestånd. gäller ett undantag från den gällande turordningsprincipen, det s.k. tvåpersonersundantaget. Regeln innebär att en arbetsgivare med högst tio arbetstagare får undanta högst två arbetstagare som enligt arbetsgivarens bedömning är av särskild betydelse för den fortsatta verksamheten. Den eller de personer som undantas har företräde till fortsatt anställning oavsett turordningen. Arbetsgivarens beslut att tillämpa undantagsbestämmelsen kan i normalfallet inte prövas rättsligt. Reglerna i 22 § anställningsskyddslagen är dispositiva genom att en avvikelse får göras genom kollektivavtal. Om avtalet inte har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation krävs det att det finns ett sådant avtal mellan parterna i andra frågor. Utredningen om en moderniserad arbetsrätt beslutade regeringen att tillsätta en utredning för att föreslå hur arbetsrätten kan moderniseras och anpassas efter dagens arbetsmarknad som en grundläggande balans mellan arbetsmarknadens parter upprätthålls (dir. 2019:17). Uppdraget ska enligt direktiven redovisas till regeringen . Uppdraget till utredningen innehåller följande fyra deluppdrag: • Utredningen ska utarbeta författningsförslag för tydligt utökade undantag från turordningsreglerna. • Utredningen ska utarbeta författningsförslag för att inom ramen för anställningen stärka arbetsgivarnas ansvar för kompetensutveckling och anställdas omställningsförmåga. • Utredningen ska utarbeta författningsförslag som särskilt för mindre företag innebär lägre kostnader vid uppsägning samtidigt som rättssäkerhet och skydd mot godtycke upprätthålls. • Utredningen ska överväga författningsförslag i syfte att skapa en bättre balans i anställningsskyddet för personal med olika anställningsvillkor. Av direktiven framgår vidare att utredaren i dessa frågor och generellt särskilt ska beakta mindre företags behov av flexibilitet. Utredaren ska också ha den svenska arbetsmarknadsmodellen som utgångspunkt för sina överväganden och förslag. Yrkandena i detta avsnitt kan delas upp i två huvudgrupper. För det första vill ett antal motionärer se förändringar av själva grundkonstruktionen för turordningsreglerna så att reglerna i högre grad baseras på kompetens. För det andra vill motionärer från flera olika partier utöka möjligheten för arbetsgivare att undanta anställda från turordningen. Förslag om såväl turordningsregler baserade på kompetens som utökade undantag behandlades av utskottet även vid förra i betänkande 2018/19:AU9 (s. 21 f.). Utskottet står fast vid det som tidigare framhållits. Utskottet anser dock att det finns skäl att här upprepa en del av vad som har framförts när det gäller utgångspunkterna för turordningsreglerna i anställningsskyddslagen och vad som bör vara styrande för eventuella förändringar av regelverket. Utskottet konstaterar att flera olika regeringar har arbetat utifrån det uttryckliga målet att arbetsrätten ska skapa förutsättningar för ett arbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. Det är lagstiftarens uppgift att tillsammans med parterna på arbetsmarknaden finna en lämplig nivå i balansen mellan flexibilitet och trygghet. Utskottet anser fortfarande att anställningsskyddslagens utformning är central för att skapa den önskade balansen och att utformningen av regelverket för bl.a. turordningsreglerna spelar en viktig roll. När det gäller turordningsreglerna i anställningsskyddslagen konstaterar utskottet att avvikelser får göras genom kollektivavtal. Det är alltså möjligt för parterna att i ett kollektivavtal ställa upp kriterier som kan komma att påverka en arbetstagares plats i turordningen. Utskottets uppfattning är också att det är vanligt förekommande att de inblandade parterna kommer överens om en s.k. avtalsturlista när en arbetsbristsituation uppstår på en arbetsplats. Det innebär att det är vanligt att avsteg görs från anställningsskyddslagens regler om sist in, först ut och att man i stället kommer överens om en lista med en annan turordning. Det finns också skäl att framhålla att enligt arbetar av de anställda i på arbetsplatser som omfattas av kollektivavtal. vill utskottet poängtera att alla arbetsgivare inte omfattas av kollektivavtalade lösningar. För dessa arbetsgivare och deras anställda blir utformningen av den arbetsrättsliga lagstiftningen särskilt viktig. Utskottet konstaterar att turordningsreglerna har haft en liknande utformning sedan 1974 års anställningsskyddslag och vidare över till den nuvarande anställningsskyddslagen. Vissa redaktionella förändringar har gjorts och en möjlighet för arbetsgivaren att enligt lagen undanta personer från turordningen har funnits vid ett par olika tillfällen. Nuvarande ordning med rätt för arbetsgivare med högst tio arbetstagare att undanta högst två arbetstagare av särskild betydelse för den fortsatta verksamheten har dock gällt . Utskottet noterar att det i olika sammanhang har förekommit diskussioner om att se över lagstiftningen som reglerar turordningen. Utgångspunkten för krav av det slaget har inte sällan varit att lagstiftningen behöver förändras i takt med att arbetsmarknaden förändras. Utskottet håller på ett generellt plan med om att det är viktigt att både arbetsrätten i stort och just turordningsreglerna utvecklas i takt med förändringar på arbetsmarknaden. Det är viktigt att både parterna på arbetsmarknaden och lagstiftaren bevakar utvecklingen och agerar i de fall det är nödvändigt. Företags och andra verksamheters överlevnad och utveckling är avgörande för sysselsättning och ekonomi. Ett mer globaliserat samhälle där ny teknik sprider sig snabbt ställer krav på stor anpassningsförmåga och ständig utveckling. Företag och andra verksamheter behöver kunna behålla nyckelkompetens i samband med omstruktureringar för att klara av konkurrensen och för att verksamheter ska kunna växa. Detta gäller särskilt för mindre företag som har mindre marginaler att hantera personalnedskärningar och där den möjlighet som dagens turordningsregler ger att behålla enskilda nyckelpersoner kan vara avgörande för företagets överlevnad. Utskottet anser att målet med ett eventuellt förändringsarbete måste vara att utforma regelverket så att det tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. Utskottet noterar att behovet av att modernisera arbetsrätten och däribland att se över turordningsreglerna är en fråga som tydligt fångats upp av regeringen, och Liberalerna i januariavtalet. Av punkt 20 framgår bl.a. just att arbetsrätten ska moderniseras och anpassas efter dagens arbetsmarknad som en grundläggande balans mellan arbetsmarknadens parter ska upprätthållas. Vidare framgår att anställningsskyddslagen ska ändras genom tydligt utökade undantag från turordningsreglerna. En utredning på området ska också bl.a. föreslå hur arbetsgivarens ansvar för kompetensutveckling och den anställdes omställningsförmåga stärks. Utskottet konstaterar att en utredning är igång med att utreda en modernisering av arbetsrätten med utgångspunkt i vad som slås fast i januariavtalet. Av direktiven framgår bl.a. att ett av fyra deluppdrag i utredningen är inriktat på turordningsreglerna och att utredaren ska utarbeta författningsförslag för tydligt utökade undantag från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen. Vidare framgår av direktiven att till de grundläggande utgångspunkterna för utredningen hör behovet av flexibilitet och trygghet för såväl arbetsgivare som arbetstagare i likhet med vad utskottet anfört ovan.