bet · H701SoU10 · 2020-03-27 00:00:00 — slutsatser utifrån det treåriga uppföljningsarbetet är att behoven av utveckling inom området psykisk hälsa är stora och att fortsatta långsiktiga satsningar inom området är nödvändiga. Enligt uppgift från är ärendet avslutat. Rapport om bemötande av personer med psykisk ohälsa lämnade rapporten personer med psykisk ohälsa – Det vi inte ser – Slutredovisning av uppdrag att ta fram och sprida utbildningsmaterial om bemötande i hälso- och sjukvården av patienter med psykisk ohälsa (S2018/03511/FS). Av rapporten framgår att har tagit fram olika utbildningsmaterial för att stödja hälso- och sjukvårdspersonal i deras arbete med bemötandefrågor. Målgrupp för utbildningsmaterialet är all personal inom hälso- och sjukvården som möter patienter med psykisk ohälsa, inklusive personal i den kommunala hälso- och sjukvården. Utbildningsmaterialet utgår från att ett gott bemötande är en förutsättning för alla patienter oavsett om personen har psykisk ohälsa eller inte. Enligt uppgift från är ärendet avslutat. Rapport om psykiatrisk vård och behandling till barn och unga vård och behandling till barn och unga – Öppna jämförelser 2019 publicerades . Av rapporten framgår att det finns skillnader mellan olika regioner för flera av utfallen, bl.a. vård och behandling vid olika tillstånd och diagnoser, läkemedelsanvändning och tillgänglighet till vård. Det finns även skillnader mellan könen och mellan barn och unga i olika åldersgrupper. Rapport om psykisk ohälsa hos personer Rapporten hos personer – Uppföljning av vård och omsorg vid psykisk ohälsa hos äldre är en öppen jämförelse som publicerade 2018. Av rapporten framgår att psykisk ohälsa är vanligare hos äldre personer som är än hos yngre personer som är . Även redovisat per län är mönstret detsamma. Det finns även en högre förekomst av psykisk ohälsa hos de personer som har insatser från äldreomsorg eller hälso- och sjukvård än hos äldre som inte har insatser från kommunen. Broschyr om psykisk ohälsa Broschyren Våga tala om psykisk ohälsa! – Till dig som är äldre eller är närstående till en äldre person har tagits fram av , , , , , Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa samt Hjärnkoll. Broschyren tar upp vad psykisk ohälsa är, hur den kan yttra sig, när det är dags att söka hjälp och var hjälpen finns. är en nationell webbplats som samlar kunskap inom bl.a. området psykisk ohälsa. Syftet med Kunskapsguiden är att underlätta kunskapsstyrning, kunskapsspridning och kunskapsinhämtning samt att främja att personal som arbetar med hälsa, vård och omsorg använder den mest aktuella kunskapen och de bästa metoderna och modellerna. är ansvarig utgivare av Kunskapsguiden, i samverkan med , , , , och . Inom området psykisk ohälsa finns olika temasidor, t.ex. om strategin inom området psykisk hälsa och äldres psykiska hälsa. Svar på skriftliga frågor Socialminister (S) besvarade en skriftlig fråga om bristen på medarbetare inom psykiatrin (fr. 2019/20:280). Socialministern framförde bl.a. följande: har frågat mig vilka slutsatser jag drar av att psykiatrin har svårt att rekrytera erfarna psykologer och att bristen på medarbetare förväntas fortsätta att öka. Kompetensförsörjning inom bl.a. psykiatrin är en prioriterad fråga för regeringen. avsatte regeringen genom en överenskommelse med SKL ca med syfte att stimulera till utvecklade förutsättningar för vårdens medarbetare. Vidare har regeringen beslutat att inrätta ett nationellt vårdkompetensråd för att stärka arbetet med kompetensförsörjningen. har regeringen säkerställt att utbildningarna till sjuksköterska, barnmorska och specialistsjuksköterska har byggts ut och universitet och högskolor har tillförts medel för detta. Regeringen har arbetat för att modernisera läkarutbildningen och vidareutbildningen i strävan att skapa ett sammanhållet utbildningssystem för läkare, hela vägen från student till specialist. har i uppdrag att kartlägga hälso- och sjukvårdens tillgång på och långsiktiga behov av specialistläkare inom samtliga specialiteter, bl.a. psykiatrin. Syftet är att kartläggningen ska kunna fungera som ett stöd till landstingen i deras arbete med att planera för läkarnas specialiseringstjänstgöring mer långsiktigt. Socialminister (S) besvarade en skriftlig fråga om åtgärder mot psykisk ohälsa (fr. 2019/20:492). Socialministern framförde bl.a. följande: har frågat mig vilka nya konkreta nationella åtgärder som jag skyndsamt avser verka för att vidta i syfte att minska den psykiska ohälsan. Psykisk hälsa är en mycket prioriterad fråga för mig och regeringen. Jag delar frågeställarens uppfattning att hälsofrämjande insatser är nödvändiga för att den psykiska ohälsan ska minska. beslutade om prop. 2017/18:249 God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälsopolitik. Syftet med förslagen i propositionen är att underlätta folkhälsoarbetet på alla samhällsnivåer. Det nya målet är att folkhälsopolitiken ska skapa samhälleliga förutsättningar för en god och jämlik hälsa i hela befolkningen och sluta de påverkbara hälsoklyftorna inom en generation. har i uppdrag att utveckla en stödstruktur för det statliga folkhälsoarbetet som möjliggör systematiska och samordnade insatser. Myndigheten ska redovisa en samlad strategi för hur detta arbete ska ske. Socialminister (S) besvarade en skriftlig fråga om äldres ensamhet och ökande psykiska ohälsa (fr. 2019/20:671). Socialministern framförde följande: har frågat mig hur jag och regeringen avser att minska ensamheten hos äldre och bryta trenden med den ökande psykiska ohälsan så att den i stället minskar. Psykisk hälsa är en mycket prioriterad fråga för mig och regeringen. Regeringens nuvarande strategi inom området psykisk hälsa syftar till att skapa förutsättningar för ett långsiktigt och strategiskt arbete, med ett gemensamt ansvarstagande inom ordinarie strukturer. Målet är att främja psykisk hälsa, motverka psykisk ohälsa, förstärka tidiga insatser till personer som drabbas av psykisk ohälsa och förbättra vården och omsorgen för personer med omfattande behov av insatser. Barn, unga, vuxna och äldre med psykisk ohälsa måste kunna räkna med att få tillgång till rätt insatser i rätt tid. Personal inom bland annat primärvården, handläggare inom och hemtjänstpersonal behöver kunskap för att upptäcka tidiga signaler och kunna ge adekvata vård- och stödinsatser. har därför fått i uppdrag att stödja hälso- och sjukvårdens och arbete med att förebygga suicid och att ge stöd till efterlevande. Även civilsamhället är en viktig aktör i arbetet med att motverka psykisk ohälsa bland äldre. har fördelat i verksamhetsbidrag till ideella organisationer för att stödja kunskapsutveckling inom psykisk hälsa och suicidprevention. har regeringen även beslutat om en ny förordning (2019:474) om statsbidrag för insatser som bidrar till att motverka ofrivillig ensamhet bland äldre personer och avsatt till detta ändamål. Organisationer och stiftelser inom den ideella sektorn kan ansöka om medel enligt denna förordning. avsätter regeringen inom området psykisk hälsa. Det förebyggande och främjande arbetet är en viktig del i satsningen på psykisk hälsa. Socialminister (S) besvarade en skriftlig fråga om en kraftig ökning av antalet kvinnor som begår självmord (fr. 2019/20:684). Socialministern framförde följande: har frågat mig om jag och regeringen anser att det är aktuellt med ett nationellt forskningsprogram för området psykisk hälsa, där forskning relaterad till suicid är en central del. är och ska fortsatt vara en ledande forskningsnation. För att stärka den positionen har arbetet med nästa forskningspolitiska proposition nu börjat. Regeringen presenterar varje mandatperiod en samlad proposition för att peka ut den forskningspolitiska inriktningen. Nästa forskningspolitiska proposition planeras . Propositionen ska peka ut riktningen för forskningspolitiken . Inriktningen på arbetet är att den fria forskningen ska värnas som forskningspolitiken ska svara mot globala och nationella samhällsutmaningar. En forskningsberedning är utsedd som expertgrupp knuten till arbetet och uppdrag är skickade till berörda myndigheter. Cirka 200 organisationer har också ombetts inkomma med inspel till innehållet i propositionen. Inom ramen för denna beredningsprocess kommer regeringen att gemensamt komma fram till vilka forskningssatsningar som kan bli aktuella. Motionsyrkanden om en nationell strategi för området psykisk ohälsa och samordning m.m. behandlades senast i socialutskottets betänkande 2018/19:SoU15 Frågor om psykisk ohälsa. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:193). Den psykiska ohälsan är ett av vår tids stora samhällsproblem. Utskottet vill understryka att tidiga insatser är viktiga för att minska lidandet och förhindra att lindriga problem blir allvarliga. Utskottet noterar att regeringen fortsätter sitt arbete utifrån den nuvarande strategin för området psykisk hälsa. Syftet med strategin är att skapa förutsättningar för ett långsiktigt och strategiskt arbete, med ett gemensamt ansvarstagande inom ordinarie strukturer. Målet är att främja psykisk hälsa, motverka psykisk ohälsa, förstärka tidiga insatser till personer som drabbas av psykisk ohälsa och förbättra vården och omsorgen för personer med omfattande behov av insatser. Utskottet ser positivt på detta. Utskottet konstaterar att den nationella samordnaren för utveckling och samordning av insatser inom området psykisk hälsa i sitt slutbetänkande gör bedömningen att statens styrning av insatser inom området psykisk hälsa bör utgå från en samlad nationell strategi som bör gälla –2030. Strategin bör utformas med ett övergripande mål, att skapa samhälleliga förutsättningar för en god och jämlik psykisk hälsa och ett ökat psykiskt välbefinnande bland kvinnor och män, flickor och pojkar. Betänkandet bereds i . Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd när det gäller motionsyrkanden om en strategi m.m. Motion 2019/20:825 (SD) yrkandena 2–4 och 13 bör därför avslås. Utskottet noterar att har i uppdrag att bygga upp och utveckla samordningen av det nationella arbetet inom området psykisk hälsa. ska utveckla samordningen och samverkan mellan berörda myndigheter och aktörer, utveckla kunskapssammanställning, genomföra utvecklingsarbete samt utveckla uppföljningen inom psykisk hälsa- och suicidpreventionsområdet. Vidare ska stödja kunskapsutveckling på regional och lokal nivå samt inom den ideella sektorn inom området psykisk hälsa. Utskottet noterar också att utredningen om samordnad utveckling för god och nära vård har i uppdrag att utreda förutsättningarna för att utveckla en ny form av skyndsamma och ändamålsenliga insatser inom primärvården vid lättare psykisk ohälsa i syfte att bl.a. förebygga svårare ohälsa och sjukskrivningar och vid behov lämna förslag om hur detta kan genomföras på ett effektivt sätt. Mot denna bakgrund bör även motionerna 2019/20:2252 (M), 2019/20:2927 (M) yrkandena 4 och 6 samt 2019/20:3186 (S) avslås. Några motionsyrkanden tar upp frågan om kompetens. Utskottet noterar inledningsvis att överenskommelsen om insatser inom området psykisk hälsa bl.a. ska stödja ett fortsatt utvecklingsarbete utifrån de lokala och regionala handlingsplaner som tagits fram i enlighet med 2016–överenskommelser samt bidra till bättre förutsättningar för regioner och kommuner att arbeta utifrån bästa tillgängliga kunskap. Utskottet vill i detta sammanhang även lyfta fram överenskommelsen om god och nära vård 2020 och då särskilt utvecklingsområdena utvecklingen av den nära vården med fokus på primärvården och goda förutsättningar för vårdens medarbetare. Vidare har ett nationellt vårdkompetensråd inrättats som har i uppdrag att långsiktigt samordna, kartlägga och verka för att effektivisera kompetensförsörjning av personal inom vården. Utskottet noterar avslutningsvis att den ovan nämnda utredningen om samordnad utveckling för god och nära vård har i uppdrag att utreda förutsättningarna för att utveckla en ny form av skyndsamma och ändamålsenliga insatser inom primärvården vid lättare psykisk ohälsa. Utskottet välkomnar detta arbete. Mot denna bakgrund finns det därför enligt utskottet ingen anledning att föreslå någon åtgärd från i denna fråga. Motionerna 2019/20:825 (SD) yrkandena 7, 8 och 31, 2019/20:1969 (L), 2019/20:2796 (SD) yrkande 9 och 2019/20:3371 (L) yrkande 14 bör därför avslås. Avslutningsvis tar några motionsyrkanden upp frågan om forskning. Utskottet vill i detta sammanhang särskilt lyfta fram SBU:s uppdrag att utvärdera insatser för att främja psykisk hälsa och förebygga psykisk ohälsa och suicid bland barn och unga. Inom ramen för uppdraget ska SBU se över det vetenskapliga underlaget vad gäller strukturerade manualbaserade interventioner (program) för att främja psykisk hälsa och förebygga psykisk ohälsa och suicid bland barn och unga i åldern 2–. Mot denna bakgrund bör även motionerna 2019/20:1830 (S) och 2019/20:2828 (M) yrkande 17 avslås. Psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård. Jämför reservation 7 (SD). I motion 2019/20:95 av (SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att utreda lagen om psykiatrisk tvångsvård i syfte att genomföra ett barnperspektiv. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att införa en nationell målsättning att minska antalet bältesläggningar som åtgärd vid tvångsvård av barn och unga. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att alla bältesläggningar inom svensk psykiatri ska dokumenteras och rapporteras till . I motion 2019/20:230 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att ta initiativ för att stärka stödpersonsrollen inom den psykiatriska tvångsvården och den rättspsykiatriska vården. Stödpersonsverksamheten administreras och arvoderas av regionernas patientnämnder, vilket enligt motionären innebär att reglerna tolkas olika i olika regioner. Av 1 § första stycket lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, förkortad LPT, framgår att föreskrifterna i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och patientlagen (2014:821) gäller all psykiatrisk vård. Kompletterande föreskrifter om psykiatrisk vård som är förenad med frihetsberövande och annat tvång (tvångsvård) ges i LPT. Föreskrifter om psykiatrisk tvångsvård finns också i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, förkortad LRV (1 § andra stycket LPT). Tvångsåtgärder vid vård enligt LPT och LRV får användas endast om de står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Är mindre ingripande åtgärder tillräckliga ska de användas (2 a § första stycket LPT och 2 a § första stycket LRV). Särskilda bestämmelser om sluten psykiatrisk tvångsvård finns i 18–25 §§ LPT. Vid sluten rättspsykiatrisk vård enligt LRV gäller, med vissa undantag, i tillämpliga delar bestämmelserna i 18–24 §§ LPT (8 § första stycket LRV). Av 18 § LPT framgår att en patient får hindras att lämna vårdinrättningens område eller den del av inrättningen där han ska vistas. Om andra åtgärder inte är tillräckliga, får det tvång användas som är nödvändigt för att hindra patienten att lämna vårdinrättningens område eller den del av inrättningen där denne ska vistas, för att upprätthålla ordningen på vårdinrättningen eller för att tillgodose säkerheten i vården. Om det finns en omedelbar fara för att en patient allvarligt skadar sig själv eller någon annan får patienten kortvarigt spännas fast med bälte eller liknande anordning. Vårdpersonal ska vara närvarande patienten hålls fastspänd (19 § första stycket LPT). Om det finns synnerliga skäl får det beslutas att patienten ska hållas fastspänd längre än som anges i första stycket (19 § andra stycket LPT). Chefsöverläkaren beslutar om fastspänning. Inspektionen för vård och omsorg ska utan dröjsmål underrättas om beslut enligt andra stycket (19 § tredje stycket LPT). Vidare finns bestämmelser om avskiljande (20 §), inskränkning av en patients rätt att använda elektroniska kommunikationstjänster (20 a §) och kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning (23 §). Bestämmelser om stödperson finns i 30–31 a och 37 §§ LPT. Föreskrifterna om stödperson i 30–31 a §§ LPT gäller i tillämpliga delar med några undantag vid rättspsykiatrisk vård (26 § tredje stycket LRV). Chefsöverläkaren ska se till att en patient som vårdas enligt LPT, så snart patientens tillstånd tillåter, genom en individuellt anpassad information upplyses om sin rätt att få en stödperson. När patienten begär det, ska en stödperson utses. En stödperson kan utses också i annat fall, om patienten inte motsätter sig det. Stödpersonen ska bistå patienten i personliga frågor så länge denne ges tvångsvård enligt LPT och, om patienten och stödpersonen samtycker till det, även efter det att tvångsvården har upphört. Stödpersonen har rätt att besöka patienten på vårdinrättningen. Stödpersonen får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon under uppdraget har fått veta om patientens hälsotillstånd eller personliga förhållanden i övrigt. Stödpersonen utses av en patientnämnd enligt lagen (2017:372) om stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården (30 § första–fjärde styckena LPT). Av föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2008:18) om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård framgår att innan ett beslut fattas om fastspänning med bälte eller liknande anordning, enligt 19 § andra stycket LPT och 8 § LRV, än ska den beslutande läkaren själv undersöka patienten (3 kap. 2 § första stycket). Bakgrund och pågående arbete Av budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 9) framgår följande (s. 54): Regeringen avser att lämna förslag till om ändringar i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och lagen (1991:11:29) om rättspsykiatrisk vård. Regeringen satsar därför för att förbättra kvaliteten på den psykiatriska tvångsvården för barn. Insatserna förväntas bidra till ökad kvalitet, ett stärkt barnrättsperspektiv och ökad rättssäkerhet inom den barn- och ungdomspsykiatriska heldygnsvården. Förslagen kan även bidra till minskad användning av tvångsåtgärder inom den barn- och ungdomspsykiatriska tvångsvården. Proposition om förbättringar för barn inom den psykiatriska tvångsvården Regeringen överlämnade propositionen Förbättringar för barn inom den psykiatriska tvångsvården (prop. 2019/20:84) till . I propositionen lämnade regeringen förslag till vissa ändringar i LPT och LRV. Förslagen innehåller bl.a. särreglering av tvångsåtgärderna fastspänning med bälte, avskiljande från andra patienter och inskränkning i rätten att använda elektroniska kommunikationstjänster för patienter som är . Regeringen föreslår bl.a. att förutsättningarna för att använda dessa tvångsåtgärder skärps och att tiden för hur länge tvångsåtgärden får pågå förkortas samt att förutsättningarna för förlängning av en beslutad tvångsåtgärd tydliggörs. Vidare föreslår regeringen en ny bestämmelse om särskild underrättelse till Inspektionen för vård och omsorg om en patient som är har blivit föremål för upprepade tvångsåtgärder . Dessutom föreslår regeringen en ny bestämmelse om att patienter som är ska ha rätt till dagliga aktiviteter på vårdinrättningen och att vistas utomhus , om inte medicinska skäl talar mot det. Ändringarna föreslås träda i kraft . Uppdrag om den barn- och ungdomspsykiatriska heldygnsvården inklusive den psykiatriska tvångsvården fick 2019 i uppdrag att stimulera och stärka det nationella arbetet med att utveckla och sprida relevant och aktuell kunskap samt ändamålsenliga kunskapsstöd, metoder och arbetssätt till hälso- och sjukvårdspersonal som arbetar med barn i den psykiatriska heldygnsvården, inklusive den psykiatriska tvångsvården (S2019/01522/FS). Utvecklingsarbetet kan även omfatta unga i de fall myndigheten finner det relevant. Uppdraget ska slutredovisas till () . är en nationell webbplats som samlar kunskap inom bl.a. området psykisk ohälsa. Syftet med Kunskapsguiden är att underlätta kunskapsstyrning, kunskapsspridning och kunskapsinhämtning samt att främja att personal som arbetar med hälsa, vård och omsorg använder den mest aktuella kunskapen och de bästa metoderna och modellerna. Inom området psykisk ohälsa finns olika temasidor, t.ex. om tvång och begränsningar samt tvångsvård. Kunskapsguiden finns närmare beskriven i avsnittet Insatser på området psykisk hälsa. Ett motionsyrkande om psykiatrisk tvångsvård behandlades senast i socialutskottets betänkande 2018/19:SoU15 Frågor om psykisk ohälsa. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:193). Som redovisats ovan har regeringen överlämnat en proposition om förbättringar för barn inom den psykiatriska tvångsvården till . I propositionen lämnar regeringen förslag till vissa ändringar i LPT och LRV. Förslagen innehåller bl.a. särreglering av tvångsåtgärderna fastspänning med bälte, avskiljande från andra patienter och inskränkning i rätten att använda elektroniska kommunikationstjänster för patienter som är . Riksdagsbehandling av propositionen är planerad . Utskottet noterar vidare att har i uppdrag att stimulera och stärka det nationella arbetet med att utveckla och sprida relevant och aktuell kunskap samt ändamålsenliga kunskapsstöd, metoder och arbetssätt till hälso- och sjukvårdspersonal som arbetar med barn i den psykiatriska heldygnsvården, inklusive den psykiatriska tvångsvården. Någon anledning för att i detta läge ta ett initiativ finns därmed inte, och motionerna bör därför avslås. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsförslag som beretts i förenklad ordning. Jämför särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (KD) och 5 (L). I betänkandet behandlas motionsförslag som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . Under /19 har detta gjorts i betänkandena /19:SoU1 och 2018/19:SoU15. Utskottet avstyrker motionsförslagen med hänvisning till detta. Strategi m.m., punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:825 av m.fl. (SD) yrkandena 2–4 och 13. I samband med inrättandet av den tioåriga nationella strategin som vi förespråkar anser vi att regeringen bör förtydliga och förstärka roll. Vidare anser vi att regeringen bör anta en tydlig nationell målsättning för förbättrad psykisk hälsa. Regeringen bör också tillsätta ett nationellt råd med huvudansvar för det samlade arbetet när det gäller psykisk hälsa. Slutligen anser vi att regeringen bör utreda möjligheten att förändra lagstiftningen från dagens föräldraperspektiv till ett barnperspektiv. Samarbete m.m., punkt 2 (M) av (M), (M) och i (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2927 av m.fl. (M) yrkandena 4 och 6 samt 2019/20:2252 av (M) och 2019/20:3186 av m.fl. (S). Vi anser att regeringen bör pröva möjligheterna att ta fram ett samarbetsavtal mellan berörda aktörer inom psykiatri och övrig vård. Ett bättre samarbete och omhändertagande av personer med psykisk ohälsa i somatisk vård kan enligt vår mening bl.a. förbättra vårdens kvalitet och patienternas hälsa. Vidare anser vi att regeringen bör stärka samarbetet mellan psykiatrin och den ideella sektorn. Vi föreslår ett systematiskt samarbete mellan psykiatrin och delar av den ideella sektorn, t.ex. idrottsföreningar samt musik- och kulturverksamheter. Samarbete m.m., punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2927 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2019/20:2252 av (M), 2019/20:2927 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2019/20:3186 av m.fl. (S). Vi anser att regeringen bör pröva möjligheterna att ta fram ett samarbetsavtal mellan berörda aktörer inom psykiatri och övrig vård.