bet · H801KU10 · 2020-11-30 00:00:00 — Mycket av det som har satts igång i tack vare den klimatlag som vi har antagit är ju oerhört positivt. Vi har till exempel väldigt stora investeringar i biobränsle, fossilfritt stål, biogas och elektrifiering. Det är en enorm explosion av vindkraftsutbyggnad som sker i tack vare klimatlagen. Detta ger stabilitet och förutsättningar för investeringar. Generellt kan man väl säga – och detta kan jag säga både som minister och som språkrör – att det inte är hållbart med stora investeringar i fossila verksamheter för de enskilda näringsidkarna om vi nu tror att vi kommer att uppnå klimatmålen och vara nere på nettonollutsläpp . Det är någonting som alla investerare behöver ta med i sina affärsplaner från och med . I mark- och miljödomstolarna handläggs miljörättsliga mål, exempelvis mål om tillstånd till miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet, fastighetsrättsliga mål såsom fastighetsbildningsmål och expropriationsmål, plan- och byggrättsliga mål såsom mål om detaljplaner, bygglov och rivningslov. Enligt 1 kap. 2 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar får en mark- och miljödomstols domar och beslut överklagas till Mark- och , om inte annat är föreskrivet. Mark- och domar och beslut får överklagas till , om inte annat är föreskrivet. Av 1 kap. 1 § första stycket framgår att bestämmelserna i balken syftar till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. En sådan utveckling bygger på insikten att naturen har ett skyddsvärde och att människans rätt att förändra och bruka naturen är förenad med ett ansvar för att förvalta naturen väl. Enligt andra stycket ska tillämpas så att människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägenheter oavsett om dessa orsakas av föroreningar eller annan påverkan värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas den biologiska mångfalden bevaras mark, vatten och fysisk miljö i övrigt används så att en från ekologisk, social, kulturell och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushållning tryggas återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med material, råvaror och energi främjas så att ett kretslopp uppnås. I 2 kap. 9 § första stycket anges att om en verksamhet eller åtgärd kan befaras föranleda skada eller olägenhet av väsentlig betydelse för människors hälsa eller miljön, även om sådana skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått vidtas som kan krävas enligt denna balk, får verksamheten bedrivas eller åtgärden vidtas endast om regeringen finner att det finns särskilda skäl. En verksamhet eller åtgärd får enligt andra stycket inte bedrivas eller vidtas om den medför risk för att ett stort antal människor får sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller miljön försämras avsevärt. Vad som sägs i första och andra stycket gäller enligt tredje stycket inte, om regeringen har tillåtit verksamheten enligt 17 kap. 1, 3 eller 4 §. Enligt 17 kap. 1 § gäller att regeringen ska pröva tillåtligheten av vissa närmare angivna nya verksamheter. I 17 kap. 3 § första stycket anges att regeringen för ett visst fall får förbehålla sig att pröva tillåtligheten av en verksamhet som inte omfattas av kravet på prövning enligt 1 §, om verksamheten i betraktande av de intressen som denna balk enligt 1 kap. 1 § ska främja kan antas få betydande omfattning eller bli av ingripande slag, verksamheten utanför ett område som har förtecknats enligt 7 kap. 27 § kan antas mer än obetydligt skada naturvärdet inom området, eller verksamheten omfattas av 4 kap. 6 § tredje stycket. I tredje stycket anges att om ett mål eller ärende enligt denna balk pågår om tillståndsprövning av verksamheten, ska regeringen lämna besked om förbehållet till den tillståndsprövande mark- och miljödomstolen eller myndigheten. Enligt 17 kap. 5 § första stycket ska en myndighet eller en kommun som inom sitt verksamhetsområde får kännedom om en verksamhet som avses i 3 § underrätta regeringen om detta. ska enligt andra stycket underrätta regeringen om byggande av vägar och järnvägar som omfattas av första stycket. I finns bestämmelser om att den prövande myndigheten eller domstolen med ett eget yttrande ska överlämna frågan om tillåtlighet till regeringen för prövning bl.a. om regeringen har förbehållit sig prövningen av tillåtligheten enligt 17 kap. 3 § . Bestämmelser om överlämnade finns såväl för den situationen att prövning sker hos en förvaltningsmyndighet eller en kommun som när prövningen sker hos en mark- och miljödomstol, Mark- och eller . Bestämmelserna i finns i 19 kap. 2 § första stycket, 21 kap. 7 § första stycket, 23 kap. 7 § och 23 kap. 9 §. Enligt förarbetena ska domstolens yttrande avges efter huvudförhandling och avse de omständigheter som har betydelse för tillåtlighetsfrågan (prop. 1997/98:45, del 2, s. 235). När regeringen har prövat tillåtligheten lämnas målet tillbaka till domstolen som då ska avslå ansökan om regeringen inte tillåtit verksamheten eller ge tillstånd med tillhörande villkor om regeringen tillåtit verksamheten. Att regeringen prövar vissa verksamheter motiveras bl.a. med att ingen annan än regeringen kan åstadkomma en allsidig prövning med en sammanvägning av bl.a. miljöskyddsmässiga, arbetsmarknadspolitiska och regionalpolitiska synpunkter. Framför allt är det viktigt att avgörandet av vissa verksamheter beslutas av ett organ som det går att utkräva politiskt ansvar av. Regeringens tillåtlighetsprövning har därför ansetts viktig som en tidig och betydelsefull länk i prövningskedjan för att regeringen därigenom ska kunna utöva en politisk styrning av vissa beslut inom ramen för gällande rättsregler (prop. 1997/98:45, del 1, s. 435 f.). Vid prövningen av verksamheter enligt måste regeringen utgå från hänsynsregler samt övriga tillståndsregler. Det finns inte någon särreglering som skiljer regeringens prövning från annan tillståndsprövning av verksamheter enligt (prop. 2004/05:129 s. 80). Samma miljökrav bör således ställas på en verksamhet som prövas av regeringen som på annan verksamhet (prop. 1997/98:45, del 1, s. 436). I förarbetena anges som utgångspunkt för regeringsprövningen att den ska ske i ett förhållandevis tidigt skede i processen (prop. 1997/98:45, del 1, s. 442). När regeringen har tillåtit en verksamhet är den frågan avgjord och ska inte ingå i den efterföljande tillståndsprövningen enligt . Vidare anförs i förarbetena att regeringens beslut i tillåtlighetsfrågan torde omfattas av lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut. Detta innebär att (tidigare Regeringsrätten) efter överklagande prövar om avgörandet i ärendet strider mot någon rättsregel. I en kommentar till anförs när det gäller 17 kap. 3 § tredje stycket att skyldigheten gäller i pågående mål och ärenden om tillståndsprövning (Sylten, Miljöbalk (1998:808) 17 kap. 3 §, ). En tolkningsfråga gäller uttrycket ””. Det avser formellt regeringens besked om förbehåll. Men i propositionen med förslag till miljöbalk sägs att själva tillåtlighetsprövningen ska ske i ett förhållandevis tidigt skede i processen. I 5 § detta kapitel och i flera förordningar, som nämns i kommentaren till den paragrafen, stadgas om skyldighet för myndigheter att underrätta regeringen om verksamheter som kan bli föremål för förbehåll. Enligt 4 § förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd ska en myndighet anmäla frågan om förbehåll till regeringen före huvudförhandling eller meddelande av tillståndsbeslut. Men förbehållsrätten gäller enligt 21 kap. 7 § och 23 kap. 7 § även för rättegången i överklagade mål i Mark- och och även i , se 23 kap. 9 § MB, vilket rimmar mindre väl med vad som sägs i förarbetena att regeringens tillåtlighetsprövning ska ske i ett förhållandevis tidigt skede i processen. Dessutom kan en förbehållsrätt på detta sena stadium strida mot principen om domstolarnas självständighet i 11 kap. 3 § regeringsformen. Förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd I 4 § förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd anges att om det i ett mål eller ärende enligt 9 kap. är fråga om tillstånd till en miljöfarlig verksamhet vars tillåtlighet enligt eller Havs- och vattenmyndigheten bör prövas av regeringen enligt 17 kap. 3 § , ska verket eller myndigheten innan målet sätts ut till huvudförhandling eller tillståndsbeslut meddelas anmäla saken till regeringen. Målen för miljöpolitiken är strukturerade i ett målsystem som kallas för miljömålssystemet, enligt följande (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377): – ett generationsmål som anger inriktningen för den samhällsomställning som behöver ske inom en generation för att nå miljökvalitetsmålen – miljökvalitetsmål som beskriver det tillstånd i den svenska miljön som miljöarbetet ska leda till – etappmål som beskriver de samhällsomställningar som är viktiga steg för att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen. Generationsmålet är det övergripande målet för miljöpolitiken och beskriver att vi till nästa generation ska lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Målen för miljöpolitiken ska integreras i andra politikområden. Myndigheter ska ta hänsyn till miljö- och klimatfrågorna när de fullgör sin huvuduppgift. har beslutat om 16 miljökvalitetsmål (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377), bl.a. målet Begränsad klimatpåverkan. har även beslutat etappmål som bidrar till att öka takten i arbetet med att nå miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan (prop. 2016/17:146, bet. 2016/17:MJU24, rskr. 2016/17:320. Miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan innebär att halten av växthusgaser i atmosfären i enlighet med om klimatförändringar ska stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. I klimatlagen (2017:720), som trädde i kraft , finns bestämmelser om regeringens klimatpolitiska arbete, vad arbetet ska syfta till och hur det ska bedrivas (1 §). I 2 § anges att regeringen ska bedriva ett klimatpolitiskt arbete som syftar till att förhindra farlig störning i klimatsystemet bidrar till att skydda ekosystemen samt nutida och framtida generationer mot skadliga effekter av klimatförändring är inriktat på att minska utsläppen av koldioxid och andra växthusgaser och att bevara och skapa funktioner i miljön som motverkar klimatförändring och dess skadliga effekter vilar på vetenskaplig grund och baseras på relevanta tekniska, sociala, ekonomiska och miljömässiga överväganden. Regeringens klimatpolitiska arbete ska enligt 3 § utgå från det långsiktiga, tidssatta utsläppsmål som har fastställt. Regeringen ska fastställa de övriga utsläppsminskningsmål som behövs för att nå det långsiktiga målet. Arbetet ska bedrivas på ett sätt som ger förutsättningar för klimatpolitiska och budgetpolitiska mål att samverka med varandra. I förarbetena (prop. 2016/17:146 s. 51) anfördes att det förhållandet att lagen riktar sig till regeringen innebär att det är regeringen som kollektiv – och ytterst statsministern – som är ansvarig för att se till att lagen efterföljs (jfr 6 kap. 1 § och 7 kap. 3 och 4 §§ regeringsformen). och de statliga förvaltningsmyndigheterna är centrala aktörer i regeringens arbete för att säkerställa detta (jfr 7 kap. 1 och 2 §§ regeringsformen). Genom en skrivelse som sänts till har utskottet begärt svar på vissa frågor. Som svar har utskottet fått en promemoria från (bilaga A3.4.2). Av svaren framgår att regeringen inte håller sig informerad om ansökningar om tillstånd till verksamheter som kan omfattas av 17 kap. 3 § på annat sätt än genom underrättelser enligt 17 kap. 5 § eller från enskilda. Såvitt kunnat utredas har regeringen förbehållit sig att pröva tillåtligheten av en verksamhet enligt 17 kap. 3 § vid åtta tillfällen. Besluten föregicks i sju av fallen av en underrättelse från en statlig myndighet eller en kommun. I ett av fallen föregicks beslutet av en underrättelse från en enskild. När det gäller det aktuella ärendet kom en underrättelse in till från . Tillståndsärendet hade inte tagits upp i någon dialog med . i informerade om att hade för avsikt att underrätta regeringen om verksamheten eller på annat sätt upplysa regeringen om verksamheten utifrån ett regionalt perspektiv. I övrigt hade det aktuella tillståndsärendet inte behandlats mellan och före skrivelsen . När det gäller vad uttalade i intervjun anförs i svaren att hon uttalade sig i egenskap av partiföreträdare. Uttalandet var allmänt hållet och inte avsett att föregripa den tillåtlighetsprövning som regeringen hade till uppgift att göra efter att Mark- och överlämnat frågan till regeringen. Det uttalade i interpellationsdebatten om investeringar i fossila verksamheter var allmänt hållet och inte avsett att föregripa tillåtlighetsprövningen. Utskottet begärde svar på vad som låg till grund för vissa bedömningar som gjorde i interpellationsdebatten . Dessa var följande: Att det inte finns någon bortre tidsgräns för när en underrättelse kan ske. Att det är en fördel om regeringen underrättas i ett tidigt skede av en prövningsprocess. Att det med det som anges i om att regeringen, om den förbehåller sig prövningen, ska lämna besked till domstolen menas, att när väl regeringen har fattat ett beslut om förbehåll ska det beslutet genast skickas till domstolarna så att de kan anpassa sin handläggning av och bereda ärendet på ett riktigt sätt. Att om regeringen inte hade valt att ta upp detta ärende hade den haft ett betydligt mindre handlingsutrymme – det hade försvårat för regeringen att uppnå klimatmålen. När det gäller punkt 1 anförs i svaren att det av 17 kap. 3 § första stycket 1 följer att regeringen för ett visst fall får förbehålla sig att pröva tillåtligheten av en verksamhet som inte omfattas av kravet på prövning enligt 1 §, om verksamheten i betraktande av de intressen som enligt 1 kap. 1 § ska främja kan antas få betydande omfattning eller bli av ingripande slag. Enligt 17 kap. 5§ första stycket ska en myndighet eller kommun som inom sitt verksamhetsområde får kännedom om en verksamhet som avses i 3 § underrätta regeringen om verksamheten. Bestämmelsen anger inga gränser i tiden för när en underrättelse ska ske. För att skyldigheten ska inträda krävs det att myndigheten eller kommunen dels har kännedom om verksamheten, dels gör bedömningen att denna uppfyller kraven i den sistnämnda bestämmelsen. Vidare anförs att det kan uppstå situationer där en myndighet eller kommun i ett sent skede, t.ex. på grund av ny information i utredningen av ett ärende, bedömer att en verksamhet kan antas få en sådan betydande omfattning eller bli av sådant ingripande slag som avses i 17 kap. 3 § . Av betydelse är också att kvalifikationen i 17 kap. 3 § första stycket 1 ska göras i förhållande till de intressen som enligt 1 kap. 1 § ska främja, vilka i sin tur konkretiseras i de miljömål som har antagit. När det gäller punkt 2 anförs att regeringen i den proposition som låg till grund för införandet av angav regeringen att en utgångspunkt för regeringsprövningen borde vara att den sker i ett förhållandevis tidigt skede i processen (prop. 1997/98:45 del 1 s. 442). Regeringen har i förordningar närmare angett i vilka skeden i tillståndsprocessen som vissa särskilt utpekade statliga förvaltningsmyndigheter ska underrätta regeringen i enlighet med 17 kap. 5 § . Det kan dock uppstå situationer där en myndighet i ett sent skede bedömer att en verksamhet kan antas få en sådan betydande omfattning eller bli av ett sådant ingripande slag som avses i 17 kap. 3 § . Av underrättelse framgår bl.a. att verket gjort bedömningen att det tillkommit omständigheter i ett sent skede av mark- och miljödomstolens prövning och att det varit lämpligt att underrätta regeringen trots att det skett i ett sent skede av prövningsprocessen. När det gäller punkt 3 anförs att det av 17 kap. 3 § tredje stycket följer att om ett mål eller ärende enligt pågår om tillståndsprövning av en verksamhet, ska regeringen lämna ett besked om ett beslut att förbehålla sig prövningen av tillåtligheten av verksamheten till den tillståndsprövande mark- och miljödomstolen eller myndigheten. Skyldigheten hänger samman med det krav som i uppställts på att den prövande myndigheten eller domstolen med ett eget yttrande ska överlämna frågan om tillåtlighet till regeringen för prövning (19 kap. 2 § första stycket i fråga om statliga förvaltningsmyndigheter eller kommuner, 21 kap. 7 § första stycket i fråga om mark- och miljödomstolarna, 23 kap. 7 § i fråga om Mark- och samt 23 kap. 9 § i fråga om ). Så snart den prövande mark- och miljödomstolen eller myndigheten får kännedom om regeringens beslut om förbehåll ska den handläggning som syftar till ett avgörande upphöra för att ersättas av en handläggning i syfte att överlämna frågan till regeringen. När det gäller punkt 4 anförs i svaren att det av förarbetena till framgår bl.a. följande. Att regeringen är det organ som prövar tillåtligheten av vissa typer av verksamheter har motiverats med att ingen annan än regeringen kan åstadkomma en allsidig prövning med en sammanvägning av bl.a. miljöskyddsmässiga, arbetsmarknadspolitiska och regionalpolitiska synpunkter. Prövningen av vilken påverkan på omgivningen som kan tolereras rymmer inte sällan samhällsfrågor som bör lösas utifrån ett nationellt perspektiv. De bedömningar som ska göras omfattar ytterst politiska ställningstaganden (prop. 1997/98:45 del 1 s. 435 f.). Vidare anförs att det av regeringens beslut framgår bl.a. att regeringen gjort bedömningen att den aktuella verksamheten kan antas få sådan betydande omfattning och bli av sådant ingripande slag som avses i 17 kap. 3 § . Av beslutet framgår också att har antagit ett långsiktigt klimatmål om att ska nå nettonollutsläpp för att därefter uppnå negativa utsläpp. Det anförs också att uttalande inte var avsett att föregripa den tillåtlighetsprövning som regeringen har till uppgift att göra efter att Mark- och överlämnat frågan till regeringen. Utskottet höll en offentlig utfrågning med klimat- och miljöminister (bilaga B6). Inför utfrågningen hade utskottet skickat ett antal skriftliga frågor till . Vid utfrågningen besvarade följande skriftliga frågor m.m. som skickats av utskottet före utfrågningen: Hur många möten med företrädare för har statssekreterare haft ? Har statsrådet deltagit på något av mötena och i så fall på vilka? Har statsrådet haft möten med företrädare för Preem och i så fall när? Vad har syftet varit med de möten som ägt rum? Har Preems ansökan rörande ett raffinaderi i diskuterats vid mötena? Har i så fall frågor om en återkallelse av ansökan diskuterats eller på annat sätt tagits upp vid något av mötena? Utskottet önskar ta del av den dokumentation som finns från mötena. Utskottet önskar ta del av den skriftväxling (oavsett vilken teknik som använts) som förekommit mellan och . Vad låg till grund för det som statsrådet skrev i ett twittermeddelande om att starka skäl för Preem att dra tillbaka sin ansökan enligt Preem var regeringens beslut om en mer ambitiös reduktionsplikt i och nya stöd till inhemsk förnybar drivmedelsproduktion. När påbörjades beredningen inför beslut om ”en mer ambitiös reduktionsplikt” och ”nya stöd till inhemsk förnybar drivmedelsproduktion” samt en ”satsning på statliga kreditgarantier för stora investeringar i , som bidrar till att nå målen i miljömålssystemet och det klimatpolitiska ramverket” och vilka beredningsåtgärder har vidtagits? Vilka övriga kommentarer eller upplysningar föranleder denna promemoria? Som svar på frågorna anförde följande. Hennes statssekreterare deltog i två möten med Preem. Mötena hölls och . deltog inte vid något av dessa möten, men hennes statssekreterare höll henne informerad om mötena. har inte haft några möten med företrädare för Preem. Det är viktigt att regeringen håller sig informerad om utvecklingen och behovet av åtgärder inom olika branscher. har löpande kontakter med branscher, företag, intresseorganisationer och andra samhällsaktörer. Preem har bl.a. inom ramen för regeringens initiativ Fossilfritt föreslagit åtgärder för en omställning till produktion av förnybart. Preem önskade en dialog med företrädare för regeringen. Syftet med mötena var att lyssna på Preem och få information om Preems arbete för omställning till en produktion av förnybart. Preem hade efterfrågat en möjlighet att få presentera sina utvecklingsplaner för raffinaderiet i , och tillmötesgår regelmässigt den typen av förfrågningar från parter i regeringsärenden. Frågan om återkallelse av tillståndsansökan har inte tagits upp eller diskuterats vid mötena. Däremot diskuterades bolagets ansökan vid det andra mötet. Av mötesprotokollet framgår att lämnade allmän information om handläggningen av tillåtlighetsärenden och att Preem lämnade information om bolagets projekt och framtida planer på övergång till förnybara alternativ. Twittermeddelandet baserades på uppgifter i Preems eget pressmeddelande. Av pressmeddelandet framgår att Preems beslut att återkalla ansökan var ett kommersiellt beslut. Preem pekar i pressmeddelandet på faktorer som har haft betydelse för beslutet och nämner både den minskade globala efterfrågan på drivmedel och att investeringsklimatet förbättrats till följd av regeringens viktiga satsningar om en skärpt reduktionsplikt och stöd till inhemsk förnybar drivmedelsproduktion, som regeringen har aviserat i budgetpropositionen . När det gäller reduktionsplikten beslutades den , och den trädde i kraft . Därefter har regeringen och samarbetspartierna både i januariavtalet och i den klimatpolitiska handlingsplanen aviserat att reduktionsplikten bör utformas så att den bidrar till att nå det nationella målet om minskade växthusgasutsläpp från inrikes transporter med minus till 2030. Det är det som har beslutat. Vid en kontrollstation har gjort en utvärdering av systemet med reduktionsplikt och föreslagit ökade nivåer till 2030. underlag uppdaterades för att korrigera för felaktiga data. redogjorde även i samma dokument för de synpunkter som har kommit in i samband med de möten som de har haft med olika aktörer. Beredningen av nya reduktionsnivåer påbörjades i efter att man fått det första underlaget från . En skärpt reduktionsplikt har förespråkats av bl.a. Fossilfritt . efterfrågade representanter för tre företag, inklusive Preem, i en debattartikel tillsammans med Fossilfritt representant att staten skulle bestämma en linjär reduktionskurva från dagens nivå till en nivå i enlighet med förslag. De nivåer som regeringen föreslår i budgetpropositionen ligger i linje med förslag och är till och med lite högre. De är ett resultat av förhandlingarna mellan regeringen, och Liberalerna. De förändrade reduktionsnivåerna för bensin och diesel samt en reduktionsplikt för flyget föreslås träda i kraft och bedöms kunna träda i kraft tidigast . Hur detta ska ske i detalj bereds nu i . I regeringens klimatpolitiska handlingsplan lyfter regeringen att det finns problem kopplade till kapitalförsörjningen för hållbara investeringar med obeprövade processer och tekniker. Till exempel har Tillväxtanalys lyft problematiken med att företagen inte kan finansiera storskaliga projekt på grund av risken i investeringen. Riskhantering är även något som flera av branscherna inom Fossilfritt har lyft fram i sina handlingsplaner. efterfrågade representanter för nio branscher i en debattartikel i att staten skulle utveckla åtgärder som sänker risken för dem som investerar i transformativa lösningar såsom investeringskrediter. erfarenheter visar att investerare ofta är mindre benägna att ta risker under en lågkonjunktur. Frågan om gröna kreditgarantier aktualiserades i samband med arbetet för grön återhämtning kopplat till coronakrisen. Regeringen, och Liberalerna kom överens om att införa gröna kreditgarantier till företag som vill göra miljö- och klimatinvesteringar.