bet · H701MJU13 · 2020-04-29 00:00:00 — Trots det måste den som vill göra sig av med gödsel vara beredd på att det kan kosta pengar. Många kommuner och entreprenörer tar ut en avgift för att ta emot hästgödsel. Det blir därmed inte bara svårt utan också kostsamt att bli av med gödseln. har dock utvecklingen av olika tekniker för att utvinna energi ur hästgödsel tagit fart, vilket kan medföra att hästgödsel kommer att kunna betraktas som en samhällsresurs snarare än ett problem. Gödsel från lantbrukets djur och häst definieras som naturgödsel. Naturgödsel är en animalisk biprodukt och ett organiskt gödningsmedel som omfattas av den EU-lagstiftning som reglerar animaliska biprodukter[3] och som är direkt tillämplig i hela EU. Enligt lagstiftningen är naturgödsel ett s.k. kategori 2-material. Obearbetad naturgödsel får enligt EU-lagstiftningen inte släppas ut på marknaden (d.v.s. övergå till tredje man) och kan därigenom inte samlas in av företag som sedan säljer den vidare för olika ändamål, t.ex. som ett bränsle. Detta är av smittskyddsskäl. Men hästägaren/hästföretaget, förbränningsanläggningsföretaget eller ett transportföretag kan utföra transport av sådan gödsel till den mottagande förbränningsanläggningen under förutsättning att de krav EU-lagstiftningen ställer på insamling, transport och spårbarhet följs. För bortskaffande av gödsel som avfall måste avfallsförbränningsanläggningen vara registrerad av för att ta emot animaliska biprodukter av kategori 2. Kraven som ställs vid en sådan anläggning avseende utsläpp är mycket stränga. Att däremot använda naturgödsel som bränsle kan låta sig göras med något mindre stränga utsläppskrav. Det finns då en begränsning i fråga om pannans effekt på 50 MW respektive 5 MW beroende på kraven på partikelutsläpp. Pannan ska godkännas av och även följa utsläppsgränser satta av miljöskäl. När det gäller energiutvinning från naturgödsel är de tekniker som används främst förbränning av hästgödsel och biogasproduktion. Utveckling pågår även inom andra användningsområden än för energiändamål. För att kunna bränna hästgödsel måste den antingen torkas eller blandas ihop med mer energirika bränslen så som halm, flis och pellets. Därefter kan den förbrännas. En annan möjlighet är att torka och pelletera gödseln och därefter använda den som bränsle. Askan från förbränningen kan exempelvis användas som gödningsmedel. Det finns flera anläggningar i som förbränner hästgödsel. Gemensamt för olika alternativ inom förbränning av hästgödsel och biogasproduktion är att det oftast är relativt storskaliga lösningar som kräver samarbete mellan hästhållare och andra aktörer på marknaden för att ge lönsamhet. Även miljölagstiftningen måste beaktas i samband med hanteringen av naturgödseln. Det kan t.ex. ställas miljökrav på förvaring av naturgödsel som väntar på förbränning. Gödsel från djurhållning ska förvaras tätt så att det inte kan uppstå läckage av fosfor och kväve. Detta innebär att gödsel ska förvaras invallat eller täckt så att regnvatten inte kan föra med sig näringsämnena ut i marken. Generella krav på lagringskapacitet för stallgödsel varierar beroende på djurhållning, djurslag, djurantal samt om marken befinner sig inom eller utanför nitratkänsligt område. Krav för lagring av gödsel regleras bl.a. i 2 och 12 kap. , förordningen (1998:915) om miljöhänsyn i jordbruket, föreskrifter (SJVFS 2004:62) om miljöhänsyn i jordbruket vad avser växtnäring och föreskrifter (SJVFS 1999:79) om miljöhänsyn i lantbruket. I betänkandet Stärkt lokalt åtgärdsarbete – att nå målet Ingen övergödning (SOU 2020:10) som lämnades till föreslås bl.a. nya bestämmelser om miljöhänsyn för hästhållare. Utredningen föreslår att regeringen ger i uppdrag att i samarbete med ta fram underlag till nya bestämmelser om miljöhänsyn för hästhållare. Bakgrunden till att det finns ett behov av nya bestämmelser är enligt utredningen bl.a. att de krav på hantering av stallgödsel som gäller för jordbruksföretag inte omfattar alla hästar eftersom en stor del av hästarna finns utanför jordbruksföretag. Dessutom produceras den största andelen hästgödsel utanför jordbruket, vilket innebär att en stor del av den resurs som hästgödseln utgör inte tas till vara. Betänkandet bereds i . Strandnära tång- och alginsamling för närsaltreduktion i havet är en åtgärd som kan medges bidrag inom förordningen om statligt stöd till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA). har exempelvis 16 LOVA-finansierade projekt för borttag av släke på beviljats. Den släke som tas upp inom de olika projekten kan användas som gödning inom lantbruket. Enligt uppgift från tar emellertid tång och alger upp föroreningar som finns i havet. I synnerhet gäller det tungmetaller såsom kadmium. Kadmiumhalten i tång och alger varierar men kan ofta ligga högre än de gränsvärden som finns för återvinning av näringsämnen på jordbruksmark. Det innebär att halten av kadmium kan vara ett hinder för att på olika sätt utnyttja tången som gödselmedel. Innan tång läggs på bör man enligt verket av detta skäl försäkra sig om att halten av bl.a. kadmium är under gällande gränsvärde. På samma sätt behöver rötresten från produktion av biogas ur tång och alger först provtas och vid behov renas från tungmetaller innan den kan användas som gödselmedel. När det gäller användningen av tång och alger för biogasproduktion bedrev , och ett samarbete –2015 genom projektet . Projektet ingick i satsning på innovativa miljöprojekt inom Life-plusfonden och syftade till att minska övergödningen och samhällets påverkan på klimatet genom åtgärder som främjar användandet av akvatisk biomassa för produktion av biogas. I satsades på en demonstration av fullskalig biogasproduktion baserad på bl.a. alger och tång som samlades upp från kommunens stränder och produktionsvåtmarker. Enligt betänkandet Mer biogas! För ett hållbart (SOU 2019:63) som presenterades konstateras att alger och annan akvatisk biomassa kan användas för framställning av biodrivmedel. innehåller ofta mycket kol, vilket är bra för tillverkning av biogas. Sjögräs kan utgöra en potentiell biomassaresurs för drivmedelsproduktion framför allt genom rötning till biogas men också för jäsning eller förgasning. Den tekniska potentialen för alger är stor på men tekniken är relativt omogen, både ur ett tekniskt perspektiv och ur ett marknadsperspektiv. Betänkandet har remitterats till . Hållbar gödselhantering och energiutvinning från stallgödsel Arbetet för att minska övergödningen är av hög prioritet, och utskottet noterar med tillfredställelse att uppgifter tyder på att de insatser som genomförts haft effekt och att förlusterna av kväve och fosfor från jordbruket i minskat . Fortsatt hög ambitionsnivå och fler åtgärder är dock nödvändigt för att nå miljömålet Ingen övergödning, och utskottet konstaterar att flera myndigheter har pågående uppdrag som syftar till att öka och utveckla det lokala arbetet samt analysera och utvärdera resultaten. Vidare välkomnar utskottet att utredningen om minskad övergödning genom stärkt lokalt åtgärdsarbete lämnat sitt betänkande till regeringen. Utskottet noterar att frågan om hantering av hästgödsel och behov av nya bestämmelser om miljöhänsyn för hästhållare behandlas i betänkandet. I avvaktan på det beredningsarbete som pågår bedömer utskottet att motionerna 2019/20:1507, 2019/20:1619 yrkande 5 och 2019/20:2512 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet konstaterar att bidrag kan beviljas för insatser för strandnära tång- och alginsamling inom ramen för lokala vattenvårdsprojekt (LOVA), och att sådana projekt genomförs i olika delar av landet. När det gäller att använda tång som jordförbättringsmedel konstaterar utskottet, liksom vid tidigare behandling av frågan, att det inte är oproblematiskt med hänsyn till de föroreningar som följer med tången. Mot bakgrund av det anförda avstyrks motion 2019/20:72. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om mål och åtgärder för att motverka matsvinn samt om ökad samverkan för att minska matavfall, i huvudsak med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 17 (SD), 18 (C) och 19 (L). Mål och åtgärder för minskat matsvinn I partimotion 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 39 samt i yrkande 37 i kommittémotion 2019/20:3258 av m.fl. (C) anförs att målen för matinsamling och energiåtervinning av biologiskt avfall bör skärpas. Motionärerna anser att målsättningar bör höjas och anser att det bör införas krav på obligatorisk insamling av matavfall. Enligt kommittémotion 2019/20:3361 av m.fl. (L) yrkande 19 ska mindre mat slängas och matavfall tillvaratas, t.ex. i biogasproduktion. Enligt motionärerna måste hushållen uppmärksammas på vikten av minskat matavfall. Allt fler kommuner agerar aktivt för att återvinna matavfall, och detta bör öka. Avfallet kan sedan användas för framställning av biogas som kan användas som fordonsbränsle eller till produktion av el och värme. I kommittémotion 2019/20:596 av m.fl. (SD) yrkande 7 anförs att onödigt matsvinn bör motverkas. Motionärerna framhåller att genom att bättre ta till vara avfall och mat i alla led finns det stora orealiserade möjligheter till samhällsekonomiska besparingar och möjligheter att minska utnyttjandet av jordens resurser. I motion 2019/20:1109 av (MP) yrkande 1 anförs att det bör antas vetenskapligt grundade, nationella övergripande mål för minskat matsvinn om mindre matsvinn senast till mindre matsvinn senast till 2050. Utifrån det kan mål för olika livsmedelsgrupper i detalj definieras av myndigheterna. Vidare anförs i yrkande 10 i samma motion att insatser för att minska det animaliska matsvinnet särskilt bör prioriteras. Motionären anser att det s.k. anatomiska ansvaret för köttproduktion bör ses över. För att minska klimatpåverkan per kilo producerad mängd, är det viktigt att större delar av djuret kommer till nytta. I partimotion 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 40 samt i kommittémotion 2019/20:3258 av m.fl. (C) yrkande 38 anförs att flera vägar för att minska matsvinnet bör prövas, exempelvis genom en avgift på matavfall som slängs från större näringsverksamheter. Enligt motionärerna är det angeläget att minska matsvinnet från näringsverksamheter som restauranger, storkök och butiker. Ett exempel kan vara en avgift på matavfall som slängs från större näringsverksamheter. Både i partimotion 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 41 och i kommittémotion 2019/20:3258 av m.fl. (C) yrkande 39 anförs att möjligheten att ta till vara överblivna livsmedel inom kommunala eller regionala verksamheter bör ses över. I motion 2019/20:1109 av (MP) yrkande 2 anförs att det bör fastställas ett mål för minskade mängder matavfall i förbränningsanläggningar – en minskning med senast till 2030, genom ökad sortering av hushållsavfall samt tydligare krav på sortering av importerat hushållsavfall. I yrkande 4 i samma motion anförs att det bör införas ett lagkrav om att källsorterat och insamlat matavfall ska materialåtervinnas och inte gå till förbränning, att en strategi för cirkulär ekonomi när det gäller matavfall bör utvecklas samt att ambitionerna i arbetet med att avgifta kretsloppen bör höjas. I yrkande 5 anförs att avfallsdefinitioner och krav på hantering av produkter bör ses över för att skapa ökade möjligheter för butiker och restauranger att på ett för hälsan och miljön säkert sätt exempelvis packa om och sälja rester. Vidare föreslås i yrkande 11 i samma motion att en lag som förbjuder restauranger och dagligvaruhandeln att slänga mat som osorterad brännbar avfallsfraktion införs. I yrkande 12 i samma motion att det bör ställas krav på att alla professionella aktörer som hanterar mat ska ha en avsättningsplan för överbliven mat och hur den ska hanteras. Utökad samverkan mot matsvinn I kommittémotion 2019/20:2663 av m.fl. (M) yrkande 12 anförs att som enda myndighet bör ges uppdraget att sprida kunskap om matsvinn och den stora miljöpåverkan detta har. Enligt motionärerna bör som enda myndighet ges uppdraget att genomföra informationsinsatser för att minska matsvinnet, i stället för att som ha uppgiften utspridd på tre myndigheter. Enligt kommittémotion 2019/20:2760 av m.fl. (KD) yrkande 46 bör ges i uppdrag att ta fram en handledningsbok till företagarna om hur de kan minska sitt matsvinn. I motion 2019/20:1109 av (MP) yrkande 14 föreslås att regeringen ska ge ett fortsatt uppdrag till berörda myndigheter för att dessa ska kunna fortsätta att driva och följa upp matsvinnsarbetet 2020–2030. Enligt motionären är det av yttersta vikt att resurser avsätts och att ett nytt uppdrag ges i samband med budgetpropositionen . I samma motion anförs i yrkande 7 att och bör få i uppdrag att i standardiseringsarbete främja matförvaring som underlättar för hushållen att minska matsvinnet. Vidare anförs i yrkande 8 att kraven på ansvariga myndigheter bör öka att i samverkansarbetet medvetandegöra om överproduktion och överkonsumtion av livsmedel och påverka jordbrukssystemen att använda mindre resurser och fungera effektivare. I yrkande 9 i samma motion föreslås att kraven på ansvariga myndigheter att i samverkansarbetet förbättra design av livsmedel samt deras förpackningar för att minska matsvinnet bör öka. I motion 2019/20:1109 av (MP) yrkande 13 föreslås att det samarbete som finns mellan branschaktörerna i livsmedelskedjan för ett minskat matsvinn förstärks, genom tydligare krav i handlingsprogrammen inom ramen för livsmedelsprogrammet. Motionären menar att ett organiserat bindande samarbete ger vinster genom att man kan hitta gemensamma åtgärder inom delar av kedjan samt vidta åtgärder som inte skickar matsvinnet vidare uppåt eller nedåt i kedjans led. Vidare anförs i yrkande 15 i samma motion att och bör få i uppdrag att tillsammans med kommun sprida arbetssätten i Matlust till fler regioner och kommuner. Kompletterande uppgifter och tidigare behandling Mål och åtgärder för minskat matsvinn Enligt regeringen behövs det förändringar inom många områden för att ställa om samhället till en cirkulär ekonomi. är bra på att återvinna material, energi och näring ur avfall, men avfallsmängderna fortsätter att öka. Att minska mängden matavfall och matsvinn är en viktig del i arbetet med att göra konsumtionen mer resurseffektiv och hållbar. antog en livsmedelsstrategi för . Det övergripande målet för strategin är en konkurrenskraftig livsmedelskedja där den totala livsmedelsproduktionen ökar, som relevanta nationella miljömål nås, i syfte att skapa tillväxt och sysselsättning och bidra till hållbar utveckling i hela landet. Livsmedelsstrategin anger en inriktning för livsmedelspolitiken och innehåller mål att uppnå och en struktur för genomförandet och kan ses som en plattform utifrån vilken politiken ska utformas . Utöver det övergripande målet har tre strategiska mål sats upp inom områden som bedöms vara särskilt viktiga: regler och villkor, konsument och marknad samt kunskap och innovation. Livsmedelsstrategin lyfter fram behovet av insatser för att främja minskat matsvinn i hela livsmedelskedjan från producent till konsument, genom t.ex. ökat samarbete mellan livsmedelskedjans aktörer och myndigheter och informationsinsatser riktade mot konsumenter. Att förebygga och styra avfall till lämpligt omhändertagande är prioriterat både i den europeiska och i den svenska avfallslagstiftningen. EU har beslutat om en avfallshierarki som styr hur avfallet ska tas omhand och en handlingsplan för cirkulär ekonomi. infördes avfallshierarkin i den svenska lagstiftningen. För matavfall innebär det att avfallet i första hand ska förebyggas, och därefter återvinnas genom biologisk behandling och i sista hand förbrännas. Som en del av livsmedelsstrategin gav regeringen i uppdrag att, i samarbete med och , arbeta för ett minskat matsvinn. Uppdraget sträckte sig , 2017–2019. En delredovisning av uppdraget lämnades . Som en första del i uppdraget har en handlingsplan för minskat matsvinn tagits fram. Handlingsplanen , Fler gör mer – Handlingsplan för minskat matsvinn 2030, syftar till att minska matsvinn/matavfall i hela livsmedelskedjan och berör primärproduktion, producenter, handel, måltider i vård, skola och omsorg, restauranger, konsumenter, myndigheter samt forskning och innovation. Planen innehåller 42 åtgärdsförslag, varav flera berör ökad information till konsumenter för att åstadkomma beteendeförändringar. Etappmål för ökad resurshushållning i livsmedelskedjan har antagits. Målen innebär att insatser ska göras så att av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger sorteras ut och behandlas biologiskt så att växtnäring tas till vara, och av matavfallet behandlas så att även energi tas till vara, . I Miljömålen – Årlig uppföljning av nationella miljömål 2019 (rapport 6890) konstateras att målet ännu inte har uppnåtts men inte är omöjligt att nå inom tidsramen. Allt fler kommuner i erbjuder separat insamling av matavfall, och de separat insamlade matavfallsmängderna har ökat . Enligt rapporten återstår dock en del arbete för att uppnå återvinningsmålet för matavfall till 2020. återvanns av matavfallet genom biologisk behandling så att näringsämnen togs till vara. var motsvarande andel av återvinning av matavfallet som behandlas biologisk så att både växtnäring och energi tas till vara . I handlingsplanen konstateras att för det matavfall som ändå uppstår behöver utsorteringsgraden öka. beslutade regeringen om förordningsändringar vad gäller kommunernas insamling av matavfall. För att bidra till att matavfall tas bättre om hand som en resurs, bl.a. genom produktion av biogas, införs krav på att kommunerna ska erbjuda system för separat insamling av matavfall från hushållen . Enligt uppföljning av etappmålen kommer detta att leda till att den biologiska återvinningsgraden ökar , men det kommer även öka behovet av anläggningar som kan behandla det utsorterade matavfallet biologiskt. slutredovisade regeringsuppdraget om minskat matsvinn 2017–2019 i rapporten matsvinn i sikte 2030 (dnr 2017/01822). I rapporten konstateras att genomförandet av den nationella handlingsplanen för minskat matsvinn (Fler gör mer – Handlingsplan för minskat matsvinn 2030) är påbörjat, men att det är mycket kvar att göra för att matsvinnet ska vara halverat till 2030. Enligt rapporten har handlingsplanen lett till konkreta resultat, bl.a. att ett förslag till nationellt mål är under framtagande, att utveckling har skett kring uppföljningar och mätningar, att en frivillig överenskommelse mellan branschen och regeringen är på gång, att åtgärder som underlättar för konsumenten att göra rätt är påbörjade. Det bedrivs även forskning och innovation inom frågor som rör matsvinn. För att halvera matsvinnet och minska förlusterna enligt målen i Agenda behöver dock fler aktörer bli aktiva inom fler områden – fler behöver göra mer. Alla som på olika sätt kommer i kontakt med mat behöver bidra till att halvera matsvinnet från jord till bord. Inom ramen för livsmedelsstrategin har regeringen gett , och ett nytt gemensamt sexårigt regeringsuppdrag som ger möjligheter för myndigheterna att fortsätta spela en central roll som samordnare, motor och katalysator i arbetet med att minska matsvinnet. Uppdraget innebär att , tillsammans med och , –2025 ska fortsätta arbeta i enlighet med handlingsplanen Fler gör mer – Handlingsplan för minskat matsvinn 2030, som gemensamt beslutats om (N2018/03968/DL). Inom ramen för den årliga redovisningen ska myndigheterna återrapportera vilka insatser som genomförts och redogöra för planerade åtgärder . får för att genomföra åtgärden använda . –2025 beräknas för åtgärden. Vidare ska , genom sitt för måltider inom vård, skola och omsorg, verka för en fortsatt utveckling av offentliga måltider (N2017/02351/SUN). Arbetet ska syfta till att främja hållbar och hälsosam livsmedelskonsumtion i den offentliga sektorn. får för åtgärdens genomförande använda . –2025 beräknas för åtgärden. En redovisning av uppdragets genomförande och en bedömning av dess effekter samt ekonomisk redovisning per åtgärd ska lämnas till () och (samordnande myndighet). En slutredovisning av uppdraget och en ekonomisk redovisning per åtgärd ska lämnas till regeringen () och . gav regeringen i uppdrag att föreslå nya etappmål inom miljömålssystemet för att förebygga bl.a. matavfall. Etappmålen fyller en viktig funktion i miljömålssystemet genom att konkretisera riktningen och takten i arbetet för att nå miljömålen. Etappmålen är även en del i genomförande av EU:s lagstiftningspaket om avfall och ska också bidra till arbetet med Agenda 2030. Som en del av mål 12 (Hållbar konsumtion och produktion) inom Agenda 2030 ska det globala matsvinnet per person i butik- och konsumentledet halveras, och matsvinnet minska längs hela livsmedelskedjan, även förlusterna efter skörd. redovisade uppdraget att föreslå nya etappmål om minskat matsvinn och om återanvändning av förpackningar. I uppdraget ingick inte att föreslå åtgärder eller ytterligare styrmedel för att nå de föreslagna etappmålen. Enligt redovisning är de etappmål som föreslås formulerade för att bidra till förändrade beteendemönster hos konsumenter och andra aktörer, i syfte att förebygga avfall och för en mer cirkulär ekonomi. Etappmål på dessa områden bidrar även till att kan genomföra krav i EU:s förpackningsdirektiv respektive avfallsdirektiv. För minskat matsvinn föreslår som etappmål att matsvinnet ska minska så att det sammantagna livsmedelsavfallet minskar med minst 20 viktprocent per capita som en ökad andel av den svenska livsmedelsproduktionen når butik och konsument till 2025. Förslaget ska ge drivkraft för åtgärder i hela livsmedelskedjan, från producenter till konsumenter. Ett etappmål underlättar ett gemensamt ansvarstagande genom att etablera en enhetlig definition, mätbarhet och uppföljning. Enligt bidrar etappmålsförslagets breda ansats till genomförandet av FN:s hållbarhetsmål om minskat matsvinn i Agenda . Förslaget om minskat livsmedelsavfall för perioden –2025 innebär en minskningstakt som motsvarar vad som krävs för en halvering av livsmedelsavfallet . Denna målnivå är en ambitionshöjning i förhållande till den takt i vilken livsmedelsavfallet har minskat –2018. Förslagen bereds i . Vid bedrivs ett tvärvetenskapligt forskningsprojekt om förpackningar för hållbar utveckling. Enligt forskningsprojektet behövs mer kunskap om hur förpackningsegenskaper interagerar med mänskliga behov av olika slag, och livscykeluppskattningar om hur mycket förpackningsmaterial som kan motiveras ur miljösynpunkt för att minska matavfall. Syftet är bl.a. att identifiera förpackningsrelaterade orsaker till matsvinn i detaljhandel och hos konsumenter och att studera drivkrafter och hinder för hållbar förpackningsutveckling. Projektet har etablerat ett internationellt nätverk, , med forskare från , , , , och och i samarbete med förpackningsföretag som . Kommissionen konstaterar i den nya handlingsplanen för cirkulär ekonomi som presenterades (COM (2020) 98 final) att livsmedelsvärdekedjan orsakar stor belastning på resurser och miljö, som uppskattningsvis av den sammanlagda livsmedelsproduktionen går förlorad eller slängs i EU. I linje med målen för hållbar utveckling kommer kommissionen därför att föreslå ett mål för minskat livsmedelsavfall, som en central åtgärd inom EU:s kommande strategi Från jord till bord, där livsmedelsvärdekedjan kommer att ges stort utrymme. Enligt handlingsplanen kommer kommissionen även att överväga specifika åtgärder för en mer hållbar distribution och konsumtion av livsmedel. Inom ramen för initiativet för hållbara produkter kommer kommissionen att inleda det analytiska arbetet för att fastställa tillämpningsområdet för ett lagstiftningsinitiativ för återanvändning för att ersätta förpackningar och bordsartiklar för engångsbruk med återanvändbara produkter inom livsmedelsservicesektorn.