bet · H701SfU17 · 2020-04-09 00:00:00 — I kommittémotion 2019/20:2257 av m.fl. (M) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska säkerställa att har bättre verktyg och tydligare riktlinjer för att kunna granska sjukintyg på ett likvärdigt sätt. Bedömningarna måste vara rättssäkra och likvärdiga i hela landet. Det är en allvarlig brist att beslutsstöd inte är anpassat för diagnoser inom psykisk ohälsa och inte heller för situationer då personer har flera sjukdomstillstånd, s.k. samsjuklighet. Handläggningen vid psykisk ohälsa och samsjuklighet bör förbättras. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om behovet av att öka tillsynen av läkares arbete med sjukskrivningsfrågor. bör kunna få sätta upp kvalitetskrav för vårdgivare som skriver läkarintyg. Vidare bör ges i uppdrag att via administrativa register löpande följa upp och granska sjukskrivningsmönstret hos olika vårdgivare. Vid upprepade anmärkningar liksom vid rent fusk ska vårdgivare kunna förlora rätten att utfärda sjukintyg. I kommittémotion 2019/20:2796 av m.fl. (SD) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om stärkt skydd mot godtyckliga avslag. överprövning av läkarintyg bör göras av en person med relevant försäkringsmedicinsk kompetens. Även kvaliteten i avslagsbeslut bör förbättras. I yrkande 14 begärs ett tillkännagivande om samkörning av uppgifter mellan och Arbetsförmedlingen. Försäkrade kan hamna mellan stolarna eftersom de själva ska skriva in sig på Arbetsförmedlingen. bör därför få överföra relevanta uppgifter om den försäkrade när kassan bedömer att han eller hon har full arbetsförmåga. I yrkande 19 begärs ett tillkännagivande om bredare möjligheter till koordineringsinsatser. Koordineringsinsatserna bör vara nära kopplade till den försäkrade samt omfatta koordinering, samverkan och samordning med alla inblandade aktörer, både hos , arbetsgivare, och hälso- och sjukvården m.fl. m.fl. (C) begär i partimotion 2019/20:3108 yrkande 8 ett tillkännagivande om att se över hur försäkrade med långvarig sjukfrånvaro kan ges bättre förutsättningar att komma i arbete. I yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att ska ha ett mål för återgång till arbete, i stället för dagens mål om att få ned antalet dagar som utbetalas från sjukförsäkringen. Många försäkrade som står utanför arbetsmarknaden är långtidssjukskrivna. bör ha ett mål för hur många som ska komma tillbaka till arbete snarare än ett mål som enbart syftar till att den försäkrade ska lämna sjukförsäkringen, även om det innebär att han eller hon övergår till andra bidragssystem som omfattas av andra aktörers ansvarsområden. I partimotion 2019/20:3104 av m.fl. (V) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag om att införa en rätt för den försäkrade att träffa försäkringsläkaren. I yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med förslag om förtydligade riktlinjer för . bör åläggas att göra bättre utredningar och involvera fler relevanta aktörer i sjukskrivningsprocessen. I kommittémotion 2019/20:2989 av m.fl. (KD) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om behovet av fortsatta åtgärder kring de medicinska underlagen för bedömning av rätten till sjukförsäkring samt tydligare information till den försäkrade. pågående utvecklingsarbete när det gäller det försäkringsmedicinska beslutsstödet och och översyn av användningen av beslutsstödet vid samsjuklighet behöver följas upp. Vidare bör det säkerställas att kan granska sjukintyg på ett mer likvärdigt sätt och att de medicinska underlagen vid psykisk ohälsa förbättras. Den försäkrade behöver också få ökad förståelse för hur bedömningar går till och att läkarintygen utgör en del av denna bedömning. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om en som ger den försäkrade stöd i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. En skulle kunna hjälpa den försäkrade att ta till vara de möjligheter som finns och vara samtalspartner, bollplank och rådgivare inför olika val och beslut. Stödet skulle kunna vara särskilt betydelsefullt i övergången mellan och Arbetsförmedlingen, särskilt för personer med psykiatriska diagnoser. Ett sådant system bör utredas. I motion 2019/20:2102 av (S) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att verka för att prioritera samordningsuppdraget. behöver ha större fokus på sitt samordningsuppdrag för att kunna ge tillräckligt stöd och hjälpa den försäkrade att återgå i arbete så fort som möjligt. I motion 2019/20:943 av (S) begärs ett tillkännagivande om att kvalitetssäkra arbete. Risken för att den försäkrade hamnar mellan stolarna bör minimeras. Teknikanvändningen i handläggningen bör ses över liksom möjligheten att inrätta en granskningsgrupp i ärendehandläggningen och en oberoende grupp i skadeståndsärenden. är en central aktör i sjukskrivningsprocessen. bedömer om en försäkrad har nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom samt prövar rätten till ersättning från sjukförsäkringen och ser till att behovet av rehabilitering klarläggs. samordnar rehabiliteringsinsatserna och ser till att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. I regleringsbrev anger regeringen att sjukförsäkringens mål ska vara att ge trygghet vid sjukdom och vara ett effektivt stöd för att återfå arbetsförmåga och återgå i arbete. Vidare anges att sjukfrånvaron ska vara långsiktigt stabil och låg, vilket anges ersätta det tidigare samhällsmålet om att ska bidra till ett sjukpenningtal om 9,0. Det anges även att ska verka för att de olika aktörerna ska genomföra insatser som ligger inom deras respektive verksamhetsområden. Aktörerna ansvarar för att genomföra och bekosta insatserna medan följer upp åtgärderna och stöttar den försäkrade under processen. En förutsättning för att ska kunna ge ett bra stöd till de försäkrade är att det vid behov finns välfungerande kontakter och kommunikation med relevanta aktörer. Det gäller den försäkrades arbetsgivare när en sådan finns, men även hälso- och sjukvården och Arbetsförmedlingen. Utskottet noterar att har i uppdrag att, inom ramen för sitt lagstadgade samordningsuppdrag, särskilt förstärka arbetet för att ge stöd till sjukskrivna personer för återgång i arbete. och är två myndigheter som utifrån olika utgångspunkter och roller bär en stor del av ansvaret för att kvaliteten och följsamheten till förändrade förutsättningar säkras . Utskottet kan konstatera att för att sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen ska vara ändamålsenlig, rättssäker och effektiv måste samarbetet mellan och hälso- och sjukvården fungera väl. I samband med behandlingen av av arbetsförmåga vid psykisk ohälsa – en process med stora utmaningar (RiR 2018:11) anförde utskottet att kraven och förväntningarna som ställs på behandlande läkare i sjukskrivningsprocessen behöver förtydligas särskilt när det gäller de psykiatriska diagnoserna. Vidare ansåg utskottet i likhet med att kraven på att både och hälso- och sjukvården sköter sin respektive del av ansvaret behöver stärkas. Mot den bakgrunden har i ett tillkännagivande till regeringen framfört behov av en översyn av det försäkringsmedicinska beslutsstödet och av modell för försäkringsmedicinsk analys. Översynen ska avse handläggningen vid psykiatriska diagnoser och särskilt vid samsjuklighet (bet. 2018/19:SfU13, rskr. 2018/19:145). Utskottet noterar att nu har fått i uppdrag att tillsammans med vidareutveckla sjukförsäkringshandläggningen i dialog med hälso- och sjukvården. För del handlar det om att se över hur läkarintygen kan utvecklas för att underlätta uppgiftsutlämnandet och se över utredningsskyldighet. För del gäller det att bl.a. utveckla det försäkringsmedicinska stödet. I uppdraget ingår även att se över metoder vid psykiatriska diagnoser. Även strukturer och arbetsformer ses över och bör utvecklas för att skapa bättre samarbetsformer. Dessa förväntas stärka dialogen mellan hälso- och sjukvården och . Det noteras särskilt att tillkännagivande till regeringen ska beaktas i myndigheternas fortsatta arbete. Uppdraget ska redovisas senast . gäller en lagstadgad skyldighet för regionerna att erbjuda koordineringsinsatser till sjukskrivna patienter för att främja återgång till eller inträde i arbetslivet. Koordineringsinsatserna omfattar personligt stöd, intern samordning och samverkan med andra aktörer med inriktning på de behov som ska tillgodoses av regionerna inom hälso- och sjukvårdsverksamheten. Skyldigheten för regionerna att erbjuda koordineringsinsatser avser inte sådana insatser som andra aktörer ansvarar för, utan inriktas på de behov som ska tillgodoses av regionerna inom hälso- och sjukvårdsverksamheten. Utskottet noterar att avsikten är att ansvarsgränserna ska vara tydliga och avskilda från varandra. Enligt utskottets mening finns det därför inte anledning att utvidga regionernas ansvarsområde. När det gäller samarbete med Arbetsförmedlingen anger regeringen i budgetpropositionen 2020 att myndigheterna har implementerat en gemensam process och att en dialog förs om hur reformeringen av Arbetsförmedlingen påverkar myndigheternas samarbete. Det framgår också att har utvecklat möjligheter till gemensamma digitala möten med de personer som myndigheterna samverkar om. Utskottet håller med om att sjukförsäkringens bestämmelser är komplicerade och att försäkrade kan vara i underläge gentemot , såväl kunskapsmässigt som på grund av sjukdom, ålder, funktionsnedsättning eller andra faktorer. Dessa faktorer kan vara av särskild betydelse vid handläggning av ärenden om t.ex. sjukpenning och aktivitetsersättning. Det är av största vikt att en försäkrad som drabbas av ohälsa ska vara trygg. Den försäkrade ska inte heller riskera att gå miste om en förmån som denne har rätt till på grund av att beslutsunderlaget har varit ofullständigt. Utskottet noterar att Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) har i uppdrag att granska hur tillämpar bestämmelserna om myndighetens utredningsskyldighet i ärenden om sjukpenning och aktivitetsersättning (S2019/03411/SF). Uppdraget ska redovisas . I övrigt noteras att i en återrapport till regeringen anger att den fortsätter med de systematiska kvalitetsuppföljningarna och att dessa är en integrerad del i myndighetens planering och uppföljning. Resultatet av uppföljningarna analyseras först i team och därefter för respektive förmåner. En annan form av kvalitetsuppföljning som används är att både pågående och avslutade ärenden följs upp av specialist och enhetschef i dialog med försäkringsutredare för att ge möjlighet till lärande genom reflektion och utveckling. Mot bakgrund av vad som anförts och då pågående arbete bör avvaktas anser utskottet att det saknas skäl för att göra ett tillkännagivande med anledning av motionerna 2019/20:2257 (M) yrkandena 2 och 5, 2019/20:2796 (SD) yrkandena 13, 14 och 19, 2019/20:3104 (V) yrkandena 3 och 13, 2019/20:2989 (KD) yrkandena 8 och 12 samt 2019/20:943 (S), varför motionerna avstyrks. Motion 2019/20:2102 (S) yrkande 3 om att prioritera samordningsuppdraget och motion 2019/20:3108 (C) yrkandena 8 och 9 om återgång i arbete får anses delvis tillgodosedda och avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att bl.a. se över rehabiliteringskedjan, sjukförsäkringens ersättningssystem, återinföra den bortre tidsgränsen och stärka samordningsförbundens verksamhet. Jämför reservation 22 (SD), 23 (KD), 24 (M), 25 (SD), 26 (C), 27 (V), 28 (M, KD), 29 (C) och 30 (V). Den s.k. rehabiliteringskedjan styr när och i förhållande till vilket eller vilka arbeten som arbetsförmågan ska prövas. Bedömningen av rätt till sjukpenning görs utifrån fasta tidsgränser för försäkrade som har en anställning. av en sjukskrivning bedöms den försäkrades förmåga att klara sitt vanliga arbete eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder (27 kap. 46 § SFB). Från och med den 91:a dagen ska även beaktas om den försäkrade kan utföra något annat arbete hos arbetsgivaren (27 kap. 47 § SFB). Från och med den 181:a dagen ska bedömas om den försäkrade kan försörja sig själv genom förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt. Om det finns särskilda skäl ska prövningen mot hela arbetsmarknaden kunna skjutas upp, dock inte längre än t.o.m. dag 365 i sjukperioden (27 kap. 48 § SFB). Om den försäkrade är arbetslös bedöms arbetsförmågan i förhållande till ett normalt förekommande arbete på arbetsmarknaden eller annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. När det gäller egna företagare beaktas förmågan att kunna utföra det vanliga arbetet av sjukperioden, och därefter tillämpas övriga steg i rehabiliteringskedjan. För den som drabbas av sjukdom under föräldraledighet eller deltar i arbetsmarknadspolitiska program finns särskilda regler. I stället för sjukpenning kan den försäkrade få rehabiliteringspenning om den försäkrade genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering. Rehabiliteringspenningen lämnas på samma nivå som sjukpenningen, och även för dem som får rehabiliteringspenning prövas arbetsförmågan enligt reglerna för rehabiliteringskedjan. samordnar och utövar tillsyn över de insatser som behövs för rehabiliteringen (30 kap. 8–11 §§ SFB). Vidare ska i samråd med den försäkrade se till att den försäkrades behov av rehabilitering klarläggs och att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. ska, om den försäkrade medger det, samverka med arbetsgivaren, arbetstagarorganisationen, hälso- och sjukvården, , Arbetsförmedlingen och andra myndigheter som berörs. ska verka för att nämnda organisationer och myndigheter, var och en inom sitt område, vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. Slutligen ska se till att rehabiliteringsåtgärder påbörjas så snart det är möjligt av medicinska och andra skäl. är arbetsgivaren skyldig att upprätta en plan för återgång i arbete för arbetstagare som kan antas ha en nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom under minst . Planen ska vara upprättad senast dag 30 i sjukperioden (30 kap. 6 § SFB). Den arbetslivsinriktade rehabiliteringen ska leda till att arbetstagaren ska kunna återgå till sitt gamla arbete eller få ett annat lämpligt arbete hos sin nuvarande arbetsgivare. Åtgärderna kan omfatta bl.a. ändrade arbetsuppgifter, arbetsträning, ändrade arbetstider, tekniska anpassningsåtgärder och särskilda arbetshjälpmedel. Arbetsgivaren är dock inte skyldig att vidta åtgärder som innebär en utvidgning av verksamheten eller att skapa nya arbetsuppgifter. Staten ger ekonomiskt stöd till arbetsgivare vid köp av utredningstjänster för att förebygga sjukfall och för att vid sjukfall öka arbetstagares möjligheter att återgå i arbete. Bidraget för köp av arbetsplatsnära stöd ändrade namn till bidrag till arbetsgivare för köp av arbetsplatsinriktat rehabiliteringsstöd för återgång i arbete. Bidraget utvidgades även till att, förutom utredande insatser, även omfatta planering, genomförande och uppföljning. Vidare har bidragsbeloppen höjts till per arbetstagare och år samt ges med högst per arbetsgivare. Medicinsk rehabilitering syftar till att så långt som möjligt återställa den fysiska och psykiska funktionsförmågan och utförs till största delen av hälso- och sjukvården. Arbetsförmedlingen har hand om den yrkesinriktade rehabiliteringen som är avsedd att hjälpa arbetssökande med särskilda behov att finna och få ett arbete, i första hand på den reguljära arbetsmarknaden. Rehabiliteringen består av utredning och funktionsbedömning, vägledning, arbetsprövning, arbetsplatsanpassning, studie- och yrkesvägledning, information om studier och yrken och anställningsförberedande aktiviteter. Social rehabilitering sker i huvudsak i regi och syftar främst till att ge ekonomisk och social trygghet och att få människor att fungera socialt. ansvarar för social rehabilitering. Finansiell samordning genom samordningsförbund (Finsam) bedrivs av förbunden och är en frivillig samverkan mellan , Arbetsförmedlingen, regionerna samt en eller flera kommuner. Insatserna ska rikta sig till försäkrade med behov av samordnade rehabiliteringsinsatser och syftar till att dessa ska uppnå eller förbättra sin förmåga att utföra förvärvsarbete. Målgruppen befinner sig ofta långt ifrån arbetsmarknaden. Insatserna bestäms av respektive samordningsförbund och kan avse frågor om samlokalisering och att utveckla gemensamma metoder och individanpassade åtgärder för sjukskrivna. bidrar med statens andel motsvarande hälften av medlen; regionen och kommunen ska bidra med var sin fjärdedel. Enligt lagen (2018:744) om försäkringsmedicinska utredningar ska regionerna tillhandahålla försäkringsmedicinska utredningar på begäran av . Försäkringsmedicinska utredningar utförs inom en hälso- och sjukvårdsverksamhet av legitimerad läkare och annan hälso- och sjukvårdspersonal. Iakttagelser och bedömningar av den försäkrades funktions- och aktivitetsförmåga ska sammanställas i ett skriftligt utlåtande och skickas till . En region får sluta avtal med en annan region eller någon annan i egenskap av vårdgivare om att utföra de uppgifter som regionen ansvarar för enligt lagen. Lagen trädde i kraft . gäller lagen (2019:1297) om koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter. Enligt lagen ska alla regioner erbjuda koordineringsinsatser till sjukskrivna patienter för att främja deras återgång till eller inträde i arbetslivet. Vidare gäller överenskommelsen mellan staten och Kommuner och Regioner för en kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess som ska stimulera kvalitetshöjande insatser inom hälso- och sjukvården och utveckla samverkan med andra aktörer. Målet är att förebygga eller förkorta sjukskrivning och främja kvinnors och mäns återgång i arbete. En förutsättning för rätt till sjukpenning är att en sjukpenninggrundande inkomst (SGI) har fastställts för den försäkrade. SGI är den årsinkomst i pengar som en försäkrad kan förväntas få genom arbete (25 kap. 2 § SFB). SGI:n bestäms i samband med att en försäkrad ansöker om en förmån som grundas på SGI, t.ex. sjukpenning eller föräldrapenning. För att en försäkrad ska ha rätt till sjukpenning krävs att hans eller hennes arbetsförmåga är nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom. Sjukpenning lämnas enligt följande förmånsnivåer (27 kap. 45 § SFB): Hel sjukpenning lämnas för dag när den försäkrade saknar arbetsförmåga. Tre fjärdedels sjukpenning lämnas när den försäkrades arbetsförmåga är nedsatt med minst tre fjärdedelar men inte saknas helt. Halv sjukpenning lämnas när den försäkrades arbetsförmåga är nedsatt med minst hälften men inte med tre fjärdedelar. En fjärdedels sjukpenning lämnas när den försäkrades arbetsförmåga är nedsatt med minst en fjärdedel men inte med hälften. Den försäkrades sjukpenning ska beräknas på ett underlag som för sjukpenning på normalnivå motsvarar av den försäkrades SGI och som för sjukpenning på fortsättningsnivå motsvarar av den försäkrades SGI (28 kap. 7 § SFB). är den högsta SGI:n 8 prisbasbelopp, dvs. För att ha rätt till sjukpenning krävs att SGI:n uppgår till av prisbasbeloppet, dvs. SGI:n kan vara skyddad i vissa situationer. Det innebär att den försäkrade har en SGI som baseras på tidigare arbete trots att förvärvsarbetet har avbrutits eller inskränkts. En sådan situation är t.ex. att den försäkrade är helt eller partiellt arbetslös. En förutsättning för SGI-skydd vid arbetslöshet är att den försäkrade har varit arbetssökande genom Arbetsförmedlingen (26 kap. 13 § SFB). gäller ett SGI-skydd även i avvaktan på beslut om en ny period med sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall. ersattes karensdagen med ett karensavdrag som ska uppgå till av en genomsnittlig veckoersättning av sjuklön. En försäkrad som riskerar ett större antal sjukperioder eller en eller flera längre sjukperioder kan beviljas ett särskilt högriskskydd (27 kap. 40–44 §§ SFB). Bestämmelserna om särskilt högriskskydd är anpassade till reglerna om karensavdrag. Det särskilda högriskskyddet gäller för den tid som anges i beslut. Om det finns särskilda skäl för det kan beslutet gälla tills vidare (27 kap. 43 § andra stycket SFB). Med anledning av spridningen av coronaviruset som orsakar sjukdomen covid-19 har regeringen föreslagit att karensavdraget tillfälligt ska slopas (prop. 2019/20:132). Staten ska i stället betala ut sjukpenning för i sjukfallet. I kommittémotion 2019/20:2257 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning som ska undersöka lämpligheten i och förutsättningarna för en särskild rehabiliteringskedja för vissa lättare psykiatriska diagnoser. Tidsgränserna i rehabiliteringskedjan är inte anpassade till annat än traditionella sjukdomstillstånd. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om behovet av att införa en förebyggandegaranti vid psykisk ohälsa. Försäkrade som har ett arbete och är i behov av förebyggande åtgärder bör i regel kunna få påbörja insatser inom en månad. I kommittémotion 2019/20:2796 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att stärka rehabiliteringskedjan. Den personliga kontakten bör vara regelbunden med obligatoriska avstämningsmöten och kontrollstationer samt med en tydlig rehabiliteringsplan. Det behövs positiva incitament att återgå i arbete, och en förenklad övergång till sjukersättning för försäkrade som är långvarigt sjuka bör utredas. I kommittémotion 2019/20:3250 av m.fl. (C) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att genomföra en översyn av sjukförsäkringen. Sjukförsäkringen bör ge tidigt stöd och hjälp till återgång i arbete med uppföljningar och avstämningar varje halvår. Rehabiliteringen bör därför stärkas med tidiga insatser, täta uppföljningar och avstämningar mellan den försäkrade, arbetsgivaren, och läkare. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att införa en flexibel återgång i arbete och rekommendationer för kortare sjukskrivning. Det är viktigt att den sjukskrivne snabbt kommer i arbete, annars riskerar han eller hon att hamna i isolering. Regler bör därför införas i rehabiliteringskedjan för en snabb, successiv återgång i arbete. Den bör vara kort och möjligheterna att vara deltidssjukskriven bör öka. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att göra en översyn av samordningen inom sjukförsäkrings- och rehabiliteringskedjan. Rollfördelningen behöver bli tydligare så att försäkrade inte ska kunna hamna mellan stolarna. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att se över hur stödet till arbetsgivarna kan förbättras så att de lättare kan medverka till den anställdes återgång i arbete. Arbetsgivare behöver stöd och hjälp på olika sätt för att medverka till minskade sjukskrivningar och därför bör den försäkrades hela problembild belysas, t.ex. familjesituationen, egna barn och bonusbarn samt levnadsförhållanden i form av ekonomisk situation och socialt nätverk. I yrkande 24 begärs ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna för att ge fler legitimerade vårdyrken rätt att skriva intyg för kortare sjukskrivningar. Det kan allmänt öka tillgången till läkare och vård. I partimotion 2019/20:3104 av m.fl. (V) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska slopa rehabiliteringskedjan och återkomma med förslag om en ny rehabiliteringsmodell utifrån steg-för-steg-modellen. En återgång till den steg-för-stegmodell som gällde innan införandet av rehabiliteringskedjan bör utredas och analyseras. Modellen består av sju steg som på flera sätt liknar den nuvarande rehabiliteringskedjan, med den avgörande skillnaden att modellen inte innehåller några tidsgränser. handläggare ska vara närvarande under hela processen. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om utvidgad rätt till studier under rehabiliteringen. Det är möjligt för sjukskrivna att studera med rehabiliteringspenning, men möjligheten är begränsad. Regeringen bör återkomma med förslag om att utöka den försäkrades rätt att studera under rehabiliteringen. Det kan underlätta återgång till arbete och karriärbyte.