bet · H701CU16 · 2020-04-27 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår de motionsförslag som behandlas i betänkandet. Motionsförslagen rör bl.a. vissa frågor om samhällsplanering, lov- och anmälningsplikt samt utformning av byggnader. Utskottet hänvisar främst till gällande rätt och pågående arbete. I betänkandet finns en reservation (KD) och fyra särskilda yttranden (M, SD, C, V, KD, L). Cirka 160 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /20. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Samhällsplanering och biologisk mångfald Planarbetet och beredskap i planeringsfrågor Vissa frågor om lov- och anmälningsplikt Frågor om utformning av byggnader Krav och åtgärder som följer upp regelverket i PBL Motioner som bereds förenklat Planarbetet och beredskap i planeringsfrågor, punkt 2 (KD) 1.Samhällsplanering och biologisk mångfald, punkt 1 (C) 2.Vissa frågor om lov- och anmälningsplikt, punkt 3 (C) 3.Frågor om utformning av byggnader, punkt 4 (C) 4.Motioner som bereds förenklat, punkt 7 (M, SD, C, V, KD, L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet Utskottets förslag till riksdagsbeslut Samhällsplanering och biologisk mångfald 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 46, 2019/20:3247 av m.fl. (C) yrkande 15 och 2019/20:3266 av m.fl. (C) yrkande 27. Planarbetet och beredskap i planeringsfrågor 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkandena 63, 64 och 66 samt 2019/20:3266 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 21. Reservation (KD) Vissa frågor om lov- och anmälningsplikt 2019/20:905 av och (båda C), 2019/20:2106 av (M), 2019/20:2911 av (M) och 2019/20:3266 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 4. Frågor om utformning av byggnader 2019/20:162 av (C) yrkandena 1 och 2, 2019/20:187 av (C), 2019/20:916 av Per Schöldberg och (båda C) yrkandena 1 och 2, 2019/20:1819 av (M), 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 35 och 2019/20:3267 av m.fl. (C) yrkande 19. Krav och åtgärder som följer upp regelverket i PBL 2019/20:358 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2019/20:1105 av (MP) yrkandena 2–4. 2019/20:2560 av (M) yrkande 4. Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (C), (V), (L), (M), (M), (M), (M), (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (SD), (SD) och (SD). I betänkandet behandlar utskottet ca 160 motionsyrkanden som väckts under allmänna motionstiden /20 och som rör frågor om planering och byggande. Av dessa behandlas ca 130 yrkanden i förenklad ordning eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. I bilaga 2 finns en förteckning över de motionsförslag som behandlas i förenklad ordning. Samhällsplanering och biologisk mångfald Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om biologisk mångfald i samhällsplaneringen. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför särskilt yttrande 1 (C). I partimotion 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 46 anför motionärerna att åtgärder för att stärka den biologiska mångfalden måste integreras tydligare i stadsplaneringen och i kommunernas ansvar. Ytorna som det offentliga förfogar över ska användas på ett sätt som gynnar den biologiska mångfalden. Därför begär motionärerna ett tillkännagivande om att statliga myndigheter och kommuner i högre grad ska vara skyldiga att värna den biologiska mångfalden i sin infrastruktur och samhällsplanering. Motsvarande förslag läggs fram i kommittémotionerna 2019/20:3247 av m.fl. (C) yrkande 15 och 2019/20:3266 av m.fl. (C) yrkande 27. Allmänt om hanteringen av klimataspekter i planeringsfrågor Biologisk mångfald är variationsrikedomen bland levande organismer av alla ursprung. Begreppet innefattar mångfald inom arter, mellan arter och av ekosystem. Samhällsplanering görs genom plansystemet enligt (2010:900), förkortad PBL, som består av regionplan, översiktsplan, områdesbestämmelser och detaljplan (3 kap., 4 kap. och 7 kap.). Vid all planläggning ska de allmänna och enskilda intressena i 2 kap. PBL beaktas. Hänsyn ska tas till bl.a. natur- och kulturvärden, miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden (2 kap. 3 §). Frågor om miljö- och klimataspekter hanteras normalt inom ramen för kommunernas översiktsplanering som anger planläggningens övergripande inriktning för och är vägledande när detaljplaner tas fram. Internationella åtaganden, klimatmål och miljökvalitetsmål För att uppfylla åtaganden enligt om klimatförändringar har beslutat om ett antal miljökvalitetsmål. Ett av miljökvalitetsmålen är Begränsad klimatpåverkan. Detta mål innebär att halten av växthusgaser i atmosfären, i enlighet med om klimatförändringar, ska stabiliseras på en nivå som innebär att människors påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. Målet ska uppnås på ett sådant sätt och i en sådan takt att bl.a. den biologiska mångfalden bevaras. Ett annat miljökvalitetsmål som har beslutat om är God bebyggd miljö. Det innebär att städer, tätorter och bebyggd miljö ska utgöra en god och hälsosam livsmiljö. Den bebyggda miljön ska medverka till en god regional och global miljö. Byggnader och anläggningar ska lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt och så att en långsiktigt god hushållning med mark, vatten och andra resurser främjas. Målet syftar till att uppnå en hållbar utveckling i den bebyggda miljön där de ekologiska, sociala och ekonomiska aspekterna vägs in. Målet ska uppnås 2020. Målet har flera preciseringar som används för att förtydliga det och tydliggöra uppföljningsarbetet. Preciseringen hållbar samhällsplanering innebär att städer och tätorter samt sambandet mellan tätorter och landsbygd ska vara planerade utifrån ett sammanhållet och hållbart perspektiv på sociala, ekonomiska samt miljö- och hälsorelaterade frågor. Preciseringen infrastruktur innebär att infrastruktur för energisystem, transporter, avfallshantering och vatten- och avloppsförsörjning ska vara integrerade i stadsplaneringen och i övrig fysisk planering samt att lokalisering och utformning av infrastrukturen ska vara anpassad till människors behov, för att minska resurs- och energianvändning samt klimatpåverkan, som hänsyn ska tas till bl.a. natur- och kulturmiljö. Vid antog världens länder 17 globala hållbarhetsmål till 2030, den s.k. Mål 13, Bekämpa klimatförändringar, innebär att länderna ska vidta omedelbara åtgärder för att bekämpa klimatförändringarna och dess konsekvenser. Ett av delmålen handlar om att integrera klimatåtgärder i t.ex. planering på nationell nivå. Mål 15, Ekosystem och biologisk mångfald, fastställer att biologisk mångfald är avgörande för jordens livsuppehållande system och anger att vår nuvarande och framtida välfärd vilar på denna grund. Enligt målet ska länderna därför skydda, återställa och främja bl.a. ett hållbart nyttjande av landbaserade ekosystem samt hejda förlusten av biologisk mångfald. Målet innebär bl.a. att mänsklighetens behov av t.ex. energi och vatten ska tillgodoses utan att undergräva biologisk mångfald och genom att hållbart nyttja ekosystemtjänster och minska utsläppen av växthusgaser. Därutöver kan noteras att 2017 beslutade om ett klimatpolitiskt ramverk som syftar till att skapa långsiktiga förutsättningar för en ambitiös och effektiv klimatomställning. består av nationella klimatmål, en klimatlag och ett klimatpolitiskt råd. Vidare anges i en sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna (fortsättningsvis kallad januariavtalet) att det klimatpolitiska ramverket står fast, att all relevant lagstiftning som berör detta kommer att ses över samt att klimatmålen ska nås. har på uppdrag av regeringen tagit fram en vägledning för översiktsplaneringen som ett led i arbetet med att nå miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö i de delar som handlar om hur översiktsplaneringen kan bidra till att nå bl.a. de nationella klimatmålen. Vägledningen innehåller exempel på hur kommunerna kan göra för att nå ett ökat klimatfokus i översiktsplaneringen. Den är tänkt att vara till stöd för personer som arbetar med översiktsplanering och frågor om bl.a. miljö eller andra frågor med koppling till den fysiska planeringen. Den kan även vara till stöd för länsstyrelserna i rollen som samrådspart till kommunerna. Regeringen beslutade kommittédirektiv om en översyn av relevant lagstiftning för att uppnå klimatmål (dir. 2019:101). Kommittédirektiven bygger på januariavtalet som nämns ovan. Enligt direktiven ska en särskild utredare se över all relevant svensk lagstiftning så att det klimatpolitiska ramverket får genomslag. Syftet med översynen är att skapa bättre förutsättningar för att klimatmål ska kunna nås. • se över hur kan anpassas för att utgöra ett effektivt verktyg för att nå klimatmålen • identifiera annan relevant lagstiftning som kan ha betydelse för att nå klimatmålen • redovisa på vilket sätt lagstiftningen är relevant för möjligheterna att nå klimatmålen • prioritera lagstiftningarna utifrån förutsättningar att bidra till att dessa mål nås på ett kostnadseffektivt sätt • se över denna lagstiftning så att det klimatpolitiska ramverket får genomslag • lämna nödvändiga författningsförslag • redovisa eventuella ytterligare utredningsbehov. Uppdraget att se över hur kan utgöra ett effektivt verktyg för att nå klimatmålen, samt analysen av annan relevant lagstiftning, ska redovisas i ett delbetänkande . Uppdraget i övrigt ska slutredovisas . Utskottet konstaterar att det i PBL finns regler som gör det möjligt att ta hänsyn till miljö- och klimatfrågor i samhällsplaneringen. Dessutom noterar utskottet att ger kommunerna vägledning i fråga om hur de kan ta hänsyn till sådana frågor i översiktsplaner. Vidare finns i januariavtalet en överenskommelse mellan regeringen, och Liberalerna om en översyn av all relevant lagstiftning som berör det klimatpolitiska ramverket. Regeringen har även beslutat kommittédirektiv om en översyn av relevant lagstiftning för att uppnå klimatmål och som bygger på den nämnda överenskommelsen. Enligt utskottets mening pågår därmed ett arbete på området som är i linje med önskemålen i motionerna. Mot denna bakgrund ser utskottet inte skäl för något initiativ med anledning av motionsförslagen, som därmed bör avslås. Planarbetet och beredskap i planeringsfrågor Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om planarbetet och beredskap i planeringsfrågor. Utskottet hänvisar till gällande rätt och till pågående arbete. Jämför reservationen (KD). I kommittémotion 2019/20:3243 av m.fl. (KD) anförs att tilldelning och försäljning av mark spelar en central roll när bostadsbyggandet ska planeras och styras. Det kan enligt motionärerna finnas ekonomiska incitament att hålla tillbaka utbudet av mark för att hålla uppe prisnivåerna på marken och få ut en högre vinst. För att få ned prisnivåerna behöver man vidta åtgärder som ökar utbudet av mark. Därför begär motionärerna ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda hur kommuner kan överplanera bostäder och diversifiera så att planer föreskriver att en viss andel bostäder ska vara egna hem (yrkande 63). Motionärerna begär även att länsstyrelserna ska få i uppdrag att kartlägga planberedskap i kommunerna och hur planeringen ser ut när det gäller upplåtelseform för bostäder (yrkande 64). Motionärerna begär dessutom ett tillkännagivande om att det ska finnas ett register för den mark som har kartlagt och att registret ska vara tillgängligt för allmänheten (yrkande 66). Frågan om föreskrifter som reglerar upplåtelseform av bostäder i olika planer berörs även i kommittémotion 2019/20:3266 av m.fl. (C). Motionärerna anför att en hållbar bostadspolitik bl.a. behöver utgå från lokala förutsättningar och vara anpassad till de övergripande samhällsutmaningar som vi står inför. Det är därför viktigt att det finns ett regelverk som bidrar till att det byggs bostäder med olika upplåtelseformer och till att äldre småhusägare kan byta sin villa mot en lite mer lättskött bostadsrätt. Motionärerna begär därför ett tillkännagivande om att ge småhusägare större möjligheter att bidra till bostadsbyggandet (yrkande 21). I samma kommittémotion anför motionärerna att det behövs en rad åtgärder för att råda bot på bostadsbristen. Kommunerna behöver vara drivande i processen för att öka bostadsbyggandet. Den statliga nivån behöver stödja och uppmuntra kommunerna i planeringsarbetet. I detaljplanelagt område finns enligt motionärerna ofta mark som snabbt kan tas i anspråk för bostadsbyggandet men många kommuner behöver goda exempel och erfarenheter för att kunna göra detta. Den statliga nivån skulle kunna fungera som smörjmedel och sprida sådana exempel. Motionärerna begär därför ett tillkännagivande om att samordna beslutsfattandet och påskynda förtätning och utveckling inom detaljplanelagt område (yrkande 5). Som nämnts i föregående avsnitt består plansystemet enligt PBL av regionplan, översiktsplan, områdesbestämmelser och detaljplan. I en översiktsplan anges inriktningen för den långsiktiga utvecklingen av den fysiska miljön. Av översiktsplanen ska det framgå inte bara hur den byggda miljön ska utvecklas och bevaras utan också hur den ska användas (jfr 3 kap. 2 § PBL). Översiktsplanen är vägledande för fortsatta planprocesser, bl.a. för detaljplaner eller områdesbestämmelser. Det är också genom en detaljplan eller genom områdesbestämmelser som kommunen kan reglera hur mark ska användas och bebyggas på ett bindande sätt. Om en detaljplan avviker från en översiktsplan ska det i detaljplanen anges på vilket sätt den gör det och skälen för avvikelsen. I en detaljplan får kommunen vidare bestämma om byggnaders användning och om andelen lägenheter av olika slag i bostadsbyggnader och lägenheternas storlek (4 kap. 11 §). Med byggnaders användning avses den bebyggelse som marken är avsedd att användas för enligt detaljplanen. Detta innebär att marken kan vara avsedd för bebyggelse av bostad, handel, samlingslokal, kontor, garage, industri eller för allmänt ändamål. Med lägenheter av olika slag avses ordinära familjelägenheter, studentlägenheter, servicelägenheter och olika lägenhetstyper för kollektivboende. Med storlek avses lägenheternas bruksarea, antal rumsenheter eller motsvarande (prop. 1985/86:1 s. 575–578). En kommun får däremot inte reglera bostäders upplåtelseform genom en detaljplan. All planläggning ska vidare enligt PBL främja bostadsbyggandet och utvecklingen av bostadsbeståndet (2 kap. 3 § första stycket 5). Vid tillämpningen av bestämmelsen i 2 kap. 3 § första stycket 5 PBL ska de kommunala riktlinjerna för bostadsförsörjning vara vägledande (4 § lagen [2000:1383] om kommunernas bostadsförsörjningsansvar). I PBL anges dessutom att det ska framgå av översiktsplanen hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behovet av bostäder. Denna redovisning i översiktsplanen kan enligt uttalanden i förarbetena anpassas till kommunens situation när det gäller bostadsförsörjning (prop. 2013/14:59 s. 33). Kommunens riktlinjer för bostadsförsörjningen och det behov av bostäder som identifierats i riktlinjerna ska därmed påverka översiktsplanen. Kommuner kan således använda översiktsplanen som ett verktyg för att genomföra sina intentioner när det gäller bostadsförsörjningen. Regleringen innebär i praktiken att översiktsplanen ska återspegla bostadsförsörjningsbehovet genom ställningstaganden om den fysiska planeringen (prop. 2013/14:59 s. 22 f.). Översiktsplanen är därför ett viktigt verktyg för att genomföra kommunens intentioner när det gäller bostadsförsörjningen. Kommunerna har därmed det huvudsakliga ansvaret för planeringen och genomförandet av bostadsförsörjningen. Det finns inte någon övergripande planering på nationell nivå av mark- och vattenområden. Staten har dock ett ansvar och vissa intressen i frågor som rör bostadsförsörjningen. Statens intressen hanteras bl.a. genom nationella mål och genom att staten pekar ut riksintresseområden enligt . Detta skapar vissa ramar för bostadsbyggandet som kan påverka den kommunala och regionala nivån. Vidare finns i PBL-regleringen funktioner som tillgodoser de statliga intressena och statens ansvar för bostadsförsörjningen. Kommunerna kan t.ex. begära ett planeringsbesked från i de frågor som staten råder över (5 kap. 10 f §). Syftet är att det tidigt i planeringsprocessen ska gå att klarlägga om det finns skäl för ingripande mot planeringen från statens sida. Det är i regel länsstyrelserna som tillvaratar och samordnar de statliga intressena för frågor som rör användningen av mark- och vattenområden under planprocessen. Detta görs genom samråd under planprocessen. Länsstyrelserna ska under samrådet uttala sig om huruvida de instämmer i kommunens bedömning vad gäller frågan om mark- och vattenområden används på det sätt som de är mest lämpade för. Länsstyrelsernas samordnande ansvar innebär bl.a. att de på lämpligt sätt ska hålla andra berörda statliga myndigheter informerade under samrådet. Dessutom har länsstyrelserna i vissa fall ansvar för att tillhandahålla planeringsunderlag. Härutöver infördes genom lagstiftningsärendet En utvecklad översikts-planering (prop. 2019/20:52, bet. 2019/20:CU7, rskr. 2019/20:168) nya bestämmelser om översiktsplanering som syftar till att ge bättre förutsättningar för mer effektiva plan- och byggprocesser. Bland annat ska kommunen i början av varje mandatperiod anta en planeringsstrategi i vilken kommunfullmäktige ska bedöma om kommunens översiktsplan är aktuell och ta ställning till det fortsatta arbetet med översiktsplaneringen. Att kommunen tar fram en planeringsstrategi ska vara en förutsättning för att översiktsplanen ska anses vara aktuell. infördes förtydliganden när det gäller översiktsplanens innehåll i syfte att underlätta dialogen mellan staten och kommunen om hur bebyggelsen ska utvecklas. Lagändringarna trädde i huvudsak i kraft . Till stöd för kommuners planeringsarbete finns vidare en vägledning från som har det övergripande ansvaret för kommunernas planeringsarbete och för uppföljningen av det. konstaterar i delbetänkandet En utvecklad översiktsplanering – reglering av upplåtelseformer (SOU 2018:46 del 2) att det finns ett allmänt behov hos kommunerna att reglera upplåtelseformer bl.a. för att de ska kunna uppfylla sitt bostadsförsörjnings-ansvar. I betänkandet anförs bl.a. att en detaljplan kräver omfattande resurser när den tas fram och ska bestå . En bestämmelse om upplåtelseform kan enligt utredningen inte bestå , och därför gör utredningen bedömningen att det inte är lämpligt att ha med sådana bestämmelser i en detaljplan. Utredningen anser dessutom att det inte är lämpligt att kommunen reglerar upplåtelseform i detaljplaner när någon annan än en kommun äger marken. Utredningen konstaterar därför att det inte är lämpligt att införa en möjlighet att reglera upplåtelseformer i PBL. Däremot lämnar utredningen ett förslag till en ny lag som innebär att kommunen ska kunna besluta att bostäder som byggs på mark som kommunen eller ett kommunalt aktiebolag äger bara ska få upplåtas med hyresrätt. Ett sådant beslut ska även gälla för en ny ägare av marken. Utredningen anser att förslaget skulle göra det lättare för kommunen att säkerställa att marken kommer att bebyggas med hyresrätter, om kommunen har satt upp detta som ett villkor i samband med försäljningen av marken. Beredning av utredningens förslag pågår i . Utskottet konstaterar inledningsvis att gällande rätt innebär att planläggning av användningen av mark- och vattenområden är en angelägenhet. Kommunerna har därmed en stark ställning när det gäller var och hur enskilda byggnader lokaliseras och utformas samt hur marken bebyggs. Detta är ett uttryck för den kommunala självstyrelsen och bör enligt utskottets mening värnas. Det finns ett behov av att de regler som styr planarbetet inte i onödan försvårar planeringen. Det kan bl.a. ske genom regler som syftar till att förbättra förutsättningarna för mer effektiva plan- och byggprocesser. I finns olika former av ett sådant stöd till kommunerna i deras planarbete, bl.a. genom förtydliganden om att planläggningen ska främja bostadsbyggandet och utvecklingen av bostadsbeståndet. Som utskottet framhållit finns i regelverket även funktioner som tillvaratar statens ansvar och intressen i frågor om bostadsförsörjningen. Det handlar bl.a. om att länsstyrelserna ska tillhandahålla vissa planeringsunderlag och om samrådet under planprocesserna. Vidare har det genomförts lagändringar som berör frågor om planarbetet. Genom bl.a. lagstiftnings-ärendet En utvecklad översiktsplanering infördes lagändringar som syftar till att underlätta dialogen mellan staten och kommunerna om hur bebyggelsen ska utvecklas. Mot denna bakgrund finner utskottet inte anledning att vidta några åtgärder med anledning av motionerna 2019/20:3243 (KD) yrkandena 63, 64 och 66 samt 2019/20:3266 (C) yrkande 5, som därför bör avslås. När det gäller frågan om en reglering av upplåtelseformer av bostäder i planer konstaterar utskottet att har lämnat förslag om en reglering av upplåtelseformer. Förslaget bereds inom . Utskottet anser inte att det finns skäl att föregripa det pågående arbetet och avstyrker därför även motion 2019/20:3266 (C) yrkande 21. Vissa frågor om lov- och anmälningsplikt Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör vissa frågor om lov- och anmälningsplikt. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför särskilt yttrande 2 (C). I kommittémotion 2019/20:3266 av m.fl. (C) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att göra det enklare att förändra fastigheters verksamhetssyfte. Motionärerna anför att planmonopolet har utvecklings-potential eftersom det innebär att kommunerna har goda möjligheter att vara drivande i frågor om att utveckla och driva plan- och byggprocesser. Genom att låta kommunerna testa olika lokalt anpassade modeller kan nya, effektiva arbetssätt uppstå som förkortar ledtider och möjliggör att det snabbare byggs bostäder. Motionärerna begär därför även ett tillkännagivande om att se över möjligheten att införa en försöksverksamhet för att förkorta och förenkla byggprocesser (yrkande 4). I motion 2019/20:905 av och (båda C) begärs ett tillkännagivande om lagändringar i PBL som medför ändrad juridisk status för detaljplaner så att det finns större möjligheter att tillåta avvikelser från detaljplan vid lovprövning när det gäller omgivningspåverkan och andra synpunkter från grannar. Motionärerna vill att regeringen ger i uppdrag att utreda om det är möjligt att införa sådana lagändringar. I motion 2019/20:2106 av (M) anförs att reglerna om bygglovsbefriade åtgärder (Attefallsåtgärderna) i 9 kap. PBL har inneburit många fördelar för bostadsmarknaden bl.a. genom att de skapat nya bostäder. Men Attefallsåtgärderna har också medfört problem för kommunerna som inte kan tillämpa sitt planmonopol och planera för markanvändningen på det sätt som är avsett med PBL. Motionären anser därför att regeringen bör vidta åtgärder som säkerställer att intentionerna med regelverket om Attefallsåtgärder inte förfelas. Motionären begär därmed ett tillkännagivande om att se över behovet av åtgärder mot missbruk av Attefallsåtgärder. I motion 2019/20:2911 av (M) anförs att reglerna om bygglovsbefriade åtgärder är en stor frihetsreform och att det är viktigt att det införs enklare regler som möjliggör byggande med mindre byråkrati. Därför vill motionären införa ytterligare en komplementbyggnad (Bohmanhus) . Motionärerna begär ett tillkännagivande om att ta fram ett förslag på sådana hus. Allmänt om regelverket för lov och dess förhållande till plansystemet Markanvändning är främst en angelägenhet. Kommunerna kan styra och planera bebyggelseutveckling och markanvändning genom plansystemet. Detta görs övergripande genom översiktsplaner som sedan ger vägledning för fortsatta planprocesser. I detaljplaner bestämmer kommunerna var och hur man får bygga i en tätort.