bet · H701MJU10 · 2020-03-11 00:00:00 — Sambanden mellan yt- och grundvatten var mycket påtagliga under sommarens torka 2018. Grundvattennivån sjönk i delar av landet så lågt att inget grundvatten tillfördes ett antal mindre vattendrag som därmed torrlades med bl.a. effekter på ekosystem. Det är viktigt att ta med extrema vädersituationer i beräkningen i kommunalt och regionalt planeringsarbete. Särskild insikt krävs om hur grundvatten hanteras inom ramen för centrala frågeställningar som markanvändning, hållbar naturresurshantering och samhällsutveckling. Vidare redovisas att flera myndigheter genomfört insatser för att minska klimatets påverkan på arter och naturmiljöer. Särskilt relevanta är och Havs- och vattenmyndighetens handlingsplaner, men även meteorologiska och hydrologiska instituts () som främst har fokus på klimatdata och modellering. , och har även –2019 tagit fram handlingsplaner för klimatanpassning. I budgetpropositionen (utg.omr. 23) redovisas att flera insatser har genomförts i syfte att stärka skyddet av dricksvatten. Flera av de åtgärdsförslag som föreslogs i betänkande (SOU 2016:32) berörs i den pågående översynen av EU:s dricksvattendirektiv. Beredningen av dessa förslag fortsätter. har på regeringens uppdrag analyserat hur den fysiska planeringen kan utvecklas för att skapa bättre förutsättningar för trygg dricksvattenförsörjning. Regeringen följer arbetet med den nationella planen för transportsystemet 2018–2029 där medel avsatts för skydd av vatten. har rapporterat sitt uppdrag att börja utveckla en metod för samhällsekonomiska analyser som beaktar transportsystemets påverkan på yt- och grundvattnets funktion inklusive slutlig påverkan på dricksvatten. Statens väg och transportforskningsinstitut (VTI) har delarapporterat sitt uppdrag att ta fram kunskap om mikroplastutsläpp från transportsystemet. har samordnat arbetet med att ta fram en handbok om klimatanpassning av dricksvattenförsörjningen i ett förändrat klimat. är ett praktiskt stöd till dricksvattenproducenter som arbetar i samverkan med kommun och länsstyrelse med att klimatanpassa dricksvattenförsörjningen. har även redovisat uppdraget att inleda arbetet med att inrätta ett nationellt dricksvattenråd med förslag på åtgärder samt behov av medel för att utveckla kunskapen och stärka kompetensen kring dricksvatten. Ärendet bereds vidare i . blev ansvarig tillsynsmyndighet för samhällsviktiga tjänster inom leverans och distribution av dricksvatten i enlighet med och rådets direktiv (EU) 2016/1148 av om åtgärder för en hög gemensam nivå på säkerhet i nätverks- och informationssystem i hela unionen. Direktivet har införlivats i svensk lagstiftning genom lagen (2018:1174) om informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster och den tillhörande förordningen (2018:1175) om informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster. tillförde medel för den nya uppgiften (prop. 2018/19:1, bet. 2018/19:MJU2, rskr. 2018/19:113), vilket möjliggjort rekryteringar av personal med nödvändig kompetens till myndigheten. har informationsinsatser genomförts för att nå berörda aktörer. Regeringen anför att en förstärkning av den nationella samordningen på dricksvattenområdet ger förutsättningar för en utvecklad styrning och samordning av dricksvattenrelaterade frågor för att åtgärda de brister som konstaterade i betänkandet En trygg dricksvattenförsörjning (SOU 2016:32). Klimatförändringarna samt erfarenheter från de senaste årens torka och vattenbrist visar på behovet av att långsiktigt arbeta med åtgärder för att förebygga risker och säkerställa planeringen för dricksvattenförsörjningen i ett förändrat klimat. Regeringen förstärker därför i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) insatserna i syfte att skydda tillgången till säkert dricksvatten i . Komplexa och grundläggande samhällsfunktioner berör i regel flera aktörer. Dricksvattenförsörjningen är en komplex och viktig samhällsfunktion. nuvarande samordningsuppdrag breddas till att leda ett nationellt samordningsarbete av dricksvattenfrågor. Arbetet omfattar hela dricksvattenkedjan från grundvatten till tappkran. Regeringen tillför därför . Regeringen anför att med de utmaningar som följer av klimatförändringarna kommer frågor om vattenhushållning att bli allt viktigare eftersom vatten som en produktionsresurs är avgörande för en hållbar jordbruksproduktion. har bifallit regeringens förslag (bet. 2019/20:MJU2, rskr. 2019/20:112). Regeringen har även gett länsstyrelserna ett ökat anslag –2021 med för att inrätta vattenskyddsområden. I vårändringsbudgeten föreslog regeringen en satsning om på åtgärder för havs- och vattenmiljö, och av dessa medel föreslogs avsättas för arbete med vattenskyddsområden i syfte att öka takten med att inrätta och se över vattenskyddsområden. biföll regeringens förslag (prop. 2018/19:99, bet. 2018/19:FiU21, rskr. 2018/19:288). Regeringen gav i uppdrag att inrätta ett för hållbar hantering av vatten i jordbruket. Uppdraget är en del i handlingsplanen för att genomföra livsmedelsstrategin. Kompetenscentrumet ska genom samverkan bidra till att öka myndigheternas kompetens om jordbrukets vattenhushållning. Kompetenslyftet ska medverka till att tillämpning och utveckling av regler och andra styrmedel som påverkar jordbrukets vattenhushållning stödjer livsmedelsstrategins mål om en konkurrenskraftig och hållbar svensk livsmedelsproduktion. har också fått i uppdrag av regeringen att analysera jordbrukets vattenförsörjning med hänsyn till förväntade klimatförändringar, marknaden och den gemensamma jordbrukspolitikens utveckling. Det har resulterat i rapporten av vattenförsörjning (2018:18). Utredningen har genomförts i samverkan med () och presenterar bl.a. beräknings- och kunskapsunderlag som beskriver vattenbehovet för både växtodling och djurhållning. Rapporten kan användas som kunskapsunderlag för myndigheter, jordbrukare, rådgivare, entreprenörer och konsulter som arbetar med vattnets roll i landskapet. fick i uppdrag att skaffa erfarenheter och synpunkter om torkan 2018 från företag inom jordbruks- och livsmedelssektorn, och därefter analysera resultatet och vid behov föreslå åtgärder. Åtgärderna skulle syfta till att skapa bättre förutsättningar för företagen inom jordbruks- och livsmedelssektorn på medellång och på för att stärka förmågan att stå emot situationer med extremt väder . I effekter av torkan 2018 och hur jordbruket kan bli mer motståndskraftigt mot extremväder (2109:13) redovisas att det behövs en långsiktig kunskapsuppbyggnad och satsningar på forskning och utveckling för att skapa förutsättningar för en långsiktigt konkurrenskraftig och hållbar jordbruksproduktion. Det svenska lantbruket behöver anpassa sig för att förebygga negativa effekter av extremt väder. I den nya jordbrukspolitiken, i landsbygdsprogrammet och i den strategiska planen för jordbrukspolitikens insatser i blir det viktigt att välja åtgärder som stöder anpassningen till allt extremare väder och ökad hållbarhet i lantbruket. I och att föreslå åtgärder till handlingsplan för arbetet med livsmedelsstrategin 2020–2022 (dnr. Ä2018-1060) föreslår myndigheterna bl.a. att regeringen ger i uppdrag att utveckla för jordbrukets vattenhushållning till att även arbeta med vattenhantering. Det innebär att breddar verksamheten från att enbart arbeta med förutsättningarna för växtodling till att omfatta hela jordbrukets behov av vattenförsörjning. De senaste årens torka och vattenbrist har skapat en ökad konkurrens om vattenresurserna och en medvetenhet om att tillgången till vatten kan vara begränsande för både växtodlingen och djurhållningen. Kompetens om jordbrukets vattenhantering är viktig i arbetet med att utforma styrmedel för att klara dessa utmaningar. lanserade regeringen del 2 av handlingsplanen för en livsmedelsstrategi för . Handlingsplanen består av ett antal olika åtgärder som ska bidra till att nå livsmedelsstrategins övergripande mål –2025. En av satsningarna handlar om att ta fram en strategi för en hållbar hantering av vatten i jordbruket. Den ska bl.a. ta upp underhåll och anpassning av diken och andra markavvattningsanläggningar för en ökad produktion och förbättrad vattenmiljö samt ökat behov av bevattning i områden med risk för torka. Det är som inom ramen för för jordbrukets vattenhushållning har fått i uppdrag att ta fram en sådan strategi till . Vidare framgår av statsrådet svar på fråga 2019/20:591 Åtgärder mot vattenbrist att regeringen –2020 har avsatt medel som huvudsakligen ska investeras i att stärka landskapets egen förmåga att buffra och balansera vattenflöden, öka tillskottet till grundvattnet och öka vattenrening. Mer vatten ska kunna magasineras och hållas kvar i markerna genom att i större utsträckning restaurera och anlägga våtmarker. Våtmarkerna bidrar till att bromsa upp och hålla kvar vatten i landskapet och förhindra vattenavrinning. I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) föreslog regeringen en satsning på för detta ändamål. biföll regeringens förslag (prop. 2017/18:1, bet. 2017/18:MJU1, rskr 2017/18:115). gav regeringen , generaldirektör på , i uppdrag att samordna arbetet med näringslivets vattenhushållning. Uppdraget är att främja ett ansvarsfullt nyttjande av landets vattenresurser och bidra till en ökad dialog med näringslivet, inklusive jordbruks- och livsmedelssektorn, i syfte att underlätta erfarenhetsutbyte och samverkan. Viktigt är också att stödja pågående arbete, föreslå former för utveckling och samordning, identifiera utvecklingsbehov och analysera påverkan på svensk konkurrenskraft. När det gäller investeringar i ny teknik etc. för att trygga tillgången till vatten föreslog utskottet i betänkande 2018/19:MJU1 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård att skulle avsättas till investering i ny teknik och för medfinansiering av åtgärder för en tryggad tillgång till dricksvatten. biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2018/19:98). I Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev framgår att får efter beslut av regeringen användas till investering i ny teknik och för medfinansiering av åtgärder för en tryggad tillgång till dricksvatten. På uppdrag av regeringen fördelade Havs- och vattenmyndigheten till länsstyrelserna för att säkra bättre vattenhushållning och bättre tillgång till dricksvatten. Det är länsstyrelserna som hanterar ansökningarna om bidrag till åtgärder i fråga om vattenskyddsområden, vattenbesparing, framtagande av kunskaps- eller planeringsunderlag, investering i ny teknik eller andra åtgärder som syftar till en bättre vattenhushållning eller bättre tillgång till dricksvatten. Kommuner och kommunala va-bolag har kunnat söka bidragen. Länsstyrelserna har fattat beslut om bidrag i enlighet med förordningen (2019:556) om statligt stöd för bättre vattenhushållning som trädde i kraft . fick länsstyrelserna i uppdrag att kartlägga och analysera vattensituationen på regional och lokal nivå i respektive län. I uppdraget ingick även för länsstyrelserna att redovisa vilken förmåga som finns för att förebygga och hantera en vattenbristsituation. Regeringen anförde i uppdraget att dricksvattenförsörjningen i påverkas av klimatförändringarna och att nuvarande situation med låga vattennivåer kan bli långvarig eftersom det kräver flera säsonger med riklig nederbörd för att återställa vattenmagasinen. Kartläggningen och analysen ska ge fördjupad information om hur vattensituationen utvecklas för att länsstyrelserna ska vara förberedda på eventuell vattenbrist. När det gäller återanvändning av vatten pågår det bl.a. arbete på EU-nivå. presenterade kommissionen ett förslag till förordning om minimikrav för återanvändning av vatten (COM(2018) 337). Det övergripande syftet med förslaget är att bidra till att minska vattenbristen i EU i samband med anpassningen till klimatförändringen, i första hand genom att återanvända vatten, framför allt för bevattning inom jordbruket där detta är relevant och kostnadseffektivt som man säkerställer ett fortsatt folkhälso- och miljöskydd på hög nivå. Genom att fastställa harmoniserade minimikrav (i första hand nyckelparametrar för referenspatogener) för kvaliteten på återvunnet vatten och genom gemensam övervakning med harmoniserade riskhanteringssåtgärder skulle man kunna säkerställa likvärdiga förutsättningar för de som ägnar sig åt återanvändning av vatten och de som påverkas, förebygga potentiella hinder för den fria rörligheten för jordbruksprodukter som bevattnats med återvunnet vatten, säkerställa att hälsa och miljö skyddas och därigenom även öka förtroendet för metoden att återanvända vatten. I den kommenterade dagordningen inför anför regeringen att det behövs åtgärder för att komma till rätta med problemet med vattenbrist och att man ser positivt på en ökad återanvändning av vatten. Regeringen anser dock att det måste säkerställas att återanvändning av avloppsvatten för bevattning av jordbruksmark inte innebär risker för miljön eller för människors och djurs hälsa. Det pågår även olika projekt när det gäller vatteneffektivisering. Inspirewater, in the for next generation Resource Efficient Water management, testar nya lösningar för att minska vatten- och energiförbrukningen i processindustrin. Projektet finansierades genom EU:s ramprogram för forskning och innovation, Horisont 2020, och svenska partner i projektet var IVL och . Projektet omfattade ca och pågick . Vidare har aktörer i vattensektorn tillsammans tagit fram en nationellt förankrad strategisk forsknings- och innovationsagenda för vattensektorn i : Vattenvisionen – för hållbara vattentjänster för god hälsa och god miljö. Vattenvisionen ska skapa förutsättningar för innovativa och hållbara lösningar på svenska och globala vattenutmaningar, öka möjligheterna för EU-finansiering samt vara vägledande för finansiering av svensk forskning och innovation inom vatten- och avloppsförsörjning. Forsknings- och innovationsområden man har identifierat rör bl.a. en tryggare dricksvattenleverans och resurseffektiv avloppshantering med låg miljöpåverkan. Inledningsvis vill utskottet påminna om att vatten är en nödvändig resurs i livsmedelskedjans alla led. har insikten om att det också är en begränsad resurs gjort sig påmind då extrema vädersituationer har uppstått, bl.a. torkan i . Utskottet ser med oro på denna utveckling. Det är positivt att regeringen har genomfört flera insatser för att stärka vattenförsörjningen i händelse av torka men även för att stärka skyddet av dricksvatten. Flera myndigheter har också genomfört insatser för att minska klimatets påverkan på arter och naturmiljöer, och handlingsplaner för klimatanpassning har tagits fram. Beredskap vid torka och vattenbrist När det gäller vattentillgång och torka noterar utskottet att regeringen vidtagit åtgärder för att bl.a. höja beredskapen vid extrema väderhändelser såsom torka. Ett för jordbrukets vattenhushållning har inrättats och en strategi för en hållbar hantering av vatten i jordbruket ska tas fram. Utskottet välkomnar uppdraget att öka dialogen med näringslivet, inklusive jordbruks- och livsmedelssektorn, för att underlätta erfarenhetsutbyte och samverkan när det gäller ett ansvarsfullt nyttjande av landets vattenresurser. Utskottet noterar även att åtgärder som stöder anpassningen till allt extremare väder och ökad hållbarhet i lantbruket kan bli aktuella i den strategiska planen inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Mot bakgrund av det ovan anförda anser utskottet att motionerna 2019/20:2662 (M) yrkande 9 i denna del och 2019/20:3267 (C) yrkande 9 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet delar regeringens syn att det är viktigt att långsiktigt arbeta med åtgärder för att förebygga risker och säkerställa planeringen för dricksvattenförsörjningen i ett förändrat klimat. Vattenhushållning kommer att bli en viktig fråga i detta sammanhang. Utskottet noterar att regeringen har tillfört medel för arbetet med dricksvattenförsörjning och att ska leda ett nationellt samordningsarbete om dricksvattenfrågor. Även länsstyrelserna arbetar med att säkra bättre vattenhushållning och tillgång till dricksvatten. Vidare konstaterar utskottet att flera projekt och samarbeten pågår i relation till vatteneffektivisering. Utskottet anser därmed att motionerna 2019/20:3107 (C) yrkande 32 och 2019/20:3267 (C) yrkandena 3 och 14 kan lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultaten av dessa pågående insatser. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förorenade områden i vatten och om samordning av verksamhets- och forskningsdata för hav och vatten. Jämför reservation 16 (M) och 17 (M). Förorenade områden i vatten Enligt kommittémotion 2019/20:2662 av m.fl. (M) yrkande 2 bör Havs- och vattenmyndigheten få i uppdrag att kartlägga och utarbeta en vägledning för arbetet med förorenade områden i vatten. havs- och vattenmiljö är ett prioriterat politikområde för motionärerna. Motionerna 2019/20:1348 av (M) och 2019/20:2361 av (M) tar upp behovet av att vidta lämpliga åtgärder för att komma till rätta med problemen med de 23 000 gifttunnor som finns i , utspridda mellan och . Tunnorna innehöll bl.a. kvicksilverhaltig katalysatormassa och dumpades i havet Dessa gifttunnor är ett hot mot miljön och hälsan. Samordning av verksamhets- och forskningsdata för hav och vatten I kommittémotion 2019/20:2662 av m.fl. (M) yrkande 3 anförs att relevanta miljömyndigheter bör i ökad grad samordna och samverka kring sin insamling och hantering av verksamhets- och forskningsdata för att effektivisera arbetet med levande hav och rent vatten. är uppgifterna inte alltid möjliga att överföra digitalt mellan myndigheter, utan måste matas in manuellt. Detta leder till onödiga kostnader och effektivitetsförluster. Förorenade områden i vatten arbetar med förorenade sediment inom ramen för sitt arbete med förorenade områden. Deras anslag för att sanera förorenade områden innefattar även förorenade sediment i hav, sjöar och vattendrag. deltar tillsammans med Havs- och vattenmyndigheten, och länsstyrelserna i åtgärd Förorenade sediment – samverkan för kunskap och prioritering av åtgärder. geologiska undersökning driver åtgärden, och en rapport blev färdig . I rapporten sediment – behov och färdplan för en renare vattenmiljö (rapport 2018:21) uppmärksammar myndigheterna bl.a. att en nationell plan för inventeringen av förorenade sedimentområden behöver tas fram. Ansvariga myndigheter bör även identifiera vilka vägledningar och bedömningsgrunder som branschen behöver och prioritera arbetet med dessa. Syftet med rapporten var att beskriva nuläget, samt att identifiera kunskapsluckor och behov inom arbetet med förorenade sediment. I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) anför regeringen att arbetet och kunskapsläget om förorenade sediment ligger långt efter arbetet med förorenade områden på mark. Det behövs därför mer kunskap för att hantera de förorenade sedimentområden som utgör störst risk för miljön och människors hälsa. Regeringen gav därför i uppdrag till , geologiska undersökning, , Havs- och vattenmyndigheten och länsstyrelserna att genomföra insatser för att få bättre kunskap om bl.a. utbredningen av förorenade sedimentområden, risken för att miljögifter sprids och vilka åtgärdsalternativ som lämpar sig bäst. Inom uppdraget ska myndigheterna även utveckla vägledningar för inventering och bedömning av hälso- och miljörisker vid förorenade sedimentområden. Uppdraget ska göra det möjligt för myndigheterna att ta fram en långsiktig nationell prioriteringsplan för att genomföra kostnadseffektiva åtgärder. kommer att vara projektledare och ha en samordnande roll i arbetet, som kommer att pågå till . Myndigheterna fick använda 2019 för att arbeta med uppdraget. –2021 beräknar regeringen att avsätta ytterligare medel. Det finns ett stort behov att komma åt de ansamlingar av miljögifter i hav och vatten som utgör störst risk för människa och miljö. Som en del av satsningen på rent hav föreslog därför regeringen i budgetpropositionen att 2020–2022 skulle tillföras arbetet med förorenade sediment och miljöfarliga vrak. biföll regeringens förslag (bet. 2019/20:MJU1, rskr. 2019/20:121). Miljö- och klimatminister anförde i svaret på interpellationerna 2019/20:40 och 2019/20:32 om gifttunnor i följande: Att sanera förorenade områden från miljögifter är en viktig fråga för regeringen. Det har regeringen visat gång på gång genom ökade medel till anslaget för sanering av förorenade områden. Anslaget har aldrig varit så stort som det är . Det uppgår till nästan jämfört med 2014. Jag vill påminna om att för beslutade att anvisa mindre till anslaget jämfört med det som regeringen föreslog i budgetpropositionen . På regeringens förslag förstärktes därefter anslaget i vårändringsbudgeten . Regeringen har dessutom satsat särskilda medel som är öronmärkta för just minskade miljögifter i hav och vatten, bland annat för sanering av förorenade sediment. Regeringen arbetar aktivt för renare hav och vatten. Det statliga bidraget för sanering av förorenade områden är till för insatser där det inte finns någon ansvarig som kan betala hela eller delar av insatsen. har tagit fram en nationell plan för fördelningen av medel för att se till att efterbehandlingsåtgärder genomförs vid de mest prioriterade förorenade områdena. För mig är det viktigt att vi hanterar våra gamla miljöskulder på ett ansvarsfullt sätt genom att minska risker för människa och miljö. Regeringen har genom ökade medel möjliggjort ett mer aktivt arbete så att fler förorenade områden kan undersökas och åtgärdas. Men det finns tyvärr många förorenade områden i , varav hela 8 000 bedöms utgöra stor eller mycket stor risk för människor hälsa och för miljön. Bara i och finns nästan 600 objekt i riskklass 1 och 2, varav nästan 100 objekt i riskklass 1. Prioriteringarna på både regional och nationell nivå är därför nödvändiga för att kunna hantera de områden som utgör störst risk. Jag delar och oro, och jag anser att det är angeläget att man kan genomföra undersökningar för att bedöma på vilket sätt tunnorna utgör en risk för människors hälsa och miljön och därefter besluta om lämpliga åtgärder. Länsstyrelserna arbetar utifrån sin uppgift som tillsynsmyndighet. i arbetar nu med ett tillsynsärende för att kunna fastställa det miljörättsliga ansvaret vad gäller det utpekade dumpningsområdet utanför . har endast ca 3 600 av de dumpade tunnorna identifierats. Regeringen gav flera myndigheter, däribland länsstyrelserna, i uppdrag att tillsammans ta fram bättre kunskap för att hantera förorenade sediment i hav och sjöar. Dessa uppdrag kan bidra till bättre kunskap om bland annat resterande dumpade gifttunnors lokalisering och risker. Regeringen har inga beräkningar på vad det skulle kosta att täcka eller ta upp de dumpade gifttunnorna. Det är svårt att veta när inte undersökningarna och riskbedömningarna är gjorda. Men bara själva undersökningen av tunnorna i dumpningsområdet uppskattas kosta mellan ungefär 10 och . Det vi vet är att både undersökningar och saneringsåtgärder är kostsamma och ofta tar tid samt att regeringen har gjort flera satsningar på sanering. Dessutom behövs mer kunskap om förorenade sediment och spridningen av miljögifter i hav och vatten, ett arbete som regeringen har påbörjat. Samordning av verksamhets- och forskningsdata för hav och vatten beslutade regeringen om en digitaliseringsstrategi (För ett hållbart digitaliserat – en digitaliseringsstrategi) vars syfte är att bidra till konkurrenskraft, full sysselsättning samt ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling. Strategin anger inriktningen för regeringens digitaliseringspolitik. Regeringen anför bl.a. att aktörer som vill återanvända offentlig information ska så långt som möjligt få tillgång till data. Det ska vara så enkelt som möjligt för så många som möjligt att tillgodogöra sig värdet av denna informationssamling.