bet · H701TU9 · 2020-04-01 00:00:00 — Många kommuner som arbetar trafiksäkerhetsinriktat markerar hela eller delar av cykelbanan med färg, t.ex. vid trafikkorsningar, för att uppmärksamma bilar och andra trafikanter på att det är en cykelbana. Motionärerna konstaterar att ambitionen är god och på många håll eftertraktad som det saknas en standardisering av färgval. Enhetliga markeringar av cykelbanor tillhör enligt motionärerna de åtgärder som kan underlätta för cyklister och fotgängare. Utskottet kan inledningsvis konstatera att det inom EU och inte finns någon standardfärg för färgsatta cykelbanor och cykelfält. Både rött och blått förekommer, och internationellt finns också exempel på gröna cykelbanor. I har de färgsatta cykelbanorna och cykelfälten använts sparsamt. I vägmärkesförordningen (2007:90) finns regler om hur skyltar och markeringar på vägbanan ska markeras. I 4 kap. 3 § anges att vägmarkeringar i vägbanan ska vara vita om inget annat anges. Vägmarkeringar i vägbanan kan dock vara i gul färg om det finns ett tillfälligt behov som vid t.ex. vägarbete. I 8 kap. 4 § vägmärkesförordningen anges vidare att man inte får sätta upp anordningar som kan förväxlas eller riskerar att missförstås. I (SOU 2012:70) uppmärksammades att cykelfält kan markeras med avvikande färg och att detta i förekommande fall görs för att öka uppmärksamheten. Utredningen pekade på att detta inte har någon ytterligare regelmässig effekt och att det därmed inte ger cyklister prioritet i korsningar. Frågan om vägmarkeringar för cykel behandlades även i den översyn av regler med betydelse för cykling som presenterades i form av en promemoria och som därefter remissbehandlats. I promemorian konstaterades att en viktig pusselbit för cykeln som transportsätt är att det finns vägmarkeringar på vägens yta för cyklande där det behövs och att det är viktigt att dessa vägmarkeringar underhålls och hålls i sådant skick att de ger den som cyklar vägledning, styrning och information för att transportsättet ska kunna vara effektivt och säkert. I promemorian påpekades att det finns vissa brister i hur olika vägmarkeringar används men också att det har pågått diskussioner bland väghållarna om vilken färg vägmarkeringarna kan eller får ha. I promemorian konstaterades att det inte finns några särskilda trafikregler knutna till viss färg på vägytans beläggning men att det vore en stor fördel om de olika väghållarna kunde enas om att använda samma färg på asfaltsytan på de platser där det är lämpligt med färgsättning. konstaterades att det även här är av vikt att inte avvika från bestämmelserna i vägmärkesförordningen. I promemorian lämnades inte några förslag till ändringar i fråga om färgsättning. Utskottet vill avslutningsvis peka på att kommunen är skyldig att följa vägmärkesförordningen och endast ska märka upp cykelbanor på ett sådant sätt som är förenligt med denna. En kommun kan dock välja att använda färgad asfalt, något som t.ex. förekommer i där kommunen har använt blå asfalt för att uppmärksamma att det är en cykelbana. Utskottet finner inte anledning att ta något initiativ i frågan och avstyrker därmed motionerna 2019/20:195 (C) yrkande 3 och 2019/20:3347 (SD) yrkande 31. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag i olika frågor om elsparkcyklar. Utskottet pekar på att det finns begränsad kunskap om de nya fordonen i transportsystemet men att det riktats ökat fokus på behovet av att samla kunskaper inom området. Utskottet framhåller det breda utredningsuppdrag som regeringen har gett Transportstyrelsen i fråga om eldrivna enpersonsfordon, däribland elsparkcyklar, och anser att de frågeställningar som tas upp i motionsyrkandena därigenom synes vara väl beaktade. Jämför reservation 19 (M), 20 (SD), 21 (V) och 22 (L). Elskotrar eller elsparkcyklar och andra liknande fordon kan definieras som cyklar om de uppfyller vissa krav enligt lagen (2001:559) om vägtrafik-definitioner. Några av kraven är att motorerna får ha en högsta effekt på och att fordonen är konstruerade för en högsta hastighet av . De fordon som uppfyller kraven ska användas på samma sätt som vanliga cyklar i trafiken enligt trafikförordningen (1998:1276), och i vissa fall kan de även omfattas av samma bestämmelser som gående. och (båda C) anser i motion 2019/20:184 yrkande 16 att en myndighet bör ges i uppdrag att ta fram en vägledning till kommunerna för tillsyn över uthyrning av elsparkcyklar. Motionärerna oroas över uthyrningsfirmornas bristande ansvar för ordningen i gatumiljön, fordonens påstått korta livslängd och batteriernas miljöpåverkan. Motionärerna oroas även över hur elsparkcyklarna framförs i strid med trafikregler och med brist på hänsyn till andra trafikanter. Motionärerna månar om framkomligheten för synskadade och andra personer med funktionsnedsättning och menar att kommunerna måste ställa krav på uthyrarna och utarbeta ordningsregler som underlättar samverkan. Motionärerna anser att regeringen bör ge ett uppdrag till någon myndighet att kartlägga problemen och ge kommunerna vägledning om tillstånd och tillsyn. Motionärerna pekar på att en sådan tillsyn kräver finansiering och därmed en möjlighet för kommuner att ta ut en tillstånds- och tillsynsavgift av uthyrarna. (KD) anför i motion 2019/20:293 yrkande 1 att elsparkcyklar bör förbjudas på gågator och trottoarer. Motionären pekar på att antalet elsparkcyklar har ökat kraftigt och att det finns ett antal olika företag som erbjuder uthyrning av elsparkcyklar. I takt med det ökade intresset har också olyckorna ökat kraftigt. Motionären pekar på att elsparkcyklar även när de körs utgör en säkerhetsrisk för synskadade och andra gående, då de kan färdas i bland stora folkmassor. Motionären framhåller vidare att det ska finnas uppställningsplatser och organiserade parkeringsplatser för elsparkcyklar (yrkande 2). Motionären anser att i de städer där det finns elsparkcyklar bör de styrande ta sitt ansvar och se till att det finns uppställningsplatser och organiserade parkeringsplatser för elsparkcyklarna. När dessa som ligger slängda på trottoarer och gågator utgör de enligt motionären en säkerhetsrisk för synskadade och andra gående. Motionären anser att den som slänger en elsparkcykel på gatan i stället för att lämna den på en särskild uppställningsplats bör bötfällas. I samma motion framhålls vidare att de företag som tillhandahåller elsparkcykeltjänster måste ta sitt ansvar och plocka bort omkullkastade elsparkcyklar (yrkande 3). Lyckas de inte med detta anser motionären att man bör dra in deras tillstånd att bedriva verksamheten. (S) påtalar i motion 2019/20:845 att det behöver övervägas åtgärder för att stärka den kommunala beslutsrätten vad gäller elsparkcyklar. Motionären pekar på att flera städer i har översvämmats av elsparkcyklar. Flera bolag konkurrerar med varandra och detta har lett till att ett stort utbud av billiga elsparkcyklar placerats ut på städernas gator. Enligt motionären har elsparkcyklar många fördelar som det finns skäl att överväga om detta är lösningen på städernas trafik- och miljöutmaningar. Flera patientorganisationer larmar om problem med elsparkcyklarna och att de gör det svårare att ta sig fram på städernas trottoarer. Motionären pekar även på att det finns flera olika problem med färdmedlet utifrån hållbarhetsaspekter. Rättsläget verkar enligt motionären vara i högsta grad oklart, bl.a. när det gäller huruvida kommunerna har rätt att reglera verksamheten och i så fall i vilken utsträckning. Motionären anser att kommunerna borde få möjlighet att reglera antalet hyrsparksbolag, bötfälla bolag som inte ser till att deras kunder parkerar cyklarna säkert samt kräva geofencing av trafiksäkerhetsskäl. m.fl. (V) anför i kommittémotion 2019/20:868 yrkande 11 att regeringen skyndsamt bör återkomma med en lämplig klassificering av elskotrar för att öka säkerheten och förbättra kontrollen samt, om nödvändigt, vidta alla ytterligare åtgärder för en trafiksäker och hållbar reglering av färdmedlet. Motionärerna pekar på att elskotrarna som de skapar frihet för användarna även begränsar framkomligheten för många andra, inte minst för personer med funktionsnedsättning. Felaktigt använda skotrar kan utgöra en stor trafikfara för både användarna och andra. Enligt motionärerna är det uppenbart att lagstiftare, lokalpolitiker och myndigheter inte har hunnit följa med i den snabba utveckling som elsparkcyklarna är ett uttryck för och att det på många håll råder kaos kring både användning och uppställande av elskotrarna. Som exempel på att samhället inte har följt med i utvecklingen anges att elsparkcyklar klassas som cyklar i lag och förordning. Det innebär i sin tur att det inte finns någon åldersgräns för användandet eller krav på hjälm för personer och att elsparkcyklarna får framföras på samma sätt som vanliga cyklar, bl.a. på gångvägar så länge gångfart tillämpas. Motionärerna menar att ordningslagen och lokala ordningsföreskrifter redan nu borde kunna användas för att reglera verksamheten och att en klassning av elskotrarna i en egen fordonskategori sannolikt skulle underlätta kontrollen av verksamheten. Motionärerna pekar även på att Transportstyrelsen arbetar med möjliga regeländringar med anledning av de personskador som elskotrarna orsakat men konstaterar att det är oklart i vilken omfattning regeländringar och förbättrad kontroll kommer att införas och när dessa kommer att vara på plats. (S) anför i motion 2019/20:1429 att en översyn av ordningsstadgan när det gäller elsparkcyklar bör övervägas. Motionären pekar på att elsparkcyklarna ökar i antal och att de har många förtjänster då de genom att ersätta taxi och privatbilism vid kortare transporter kan bidra till att minska städernas totala utsläpp. Motionären pekar på utmaningar när elsparkcyklarna parkeras och läggs utan ordning och att det kan innebära problem för personer som är rullstolsburna eller har synnedsättning. En annan utmaning är enligt motionären att elsparkcyklarna framförs tillsammans med gående, på cykelbanor och tillsammans med biltrafik och att det inte heller ställs några krav på förarbevis eller hjälm. Motionären pekar även på att kommunerna inte heller har någon annan möjlighet att reglera trafiken med elsparkcyklar än via ordningsstadgor. (MP) anser i motion 2019/20:1527 yrkande 2 att regeringen bör återkomma med lagförslag om att definiera elsparkcyklar, segways och liknande eldrivna enpersonsfordon som ett eget trafikslag i lagen om vägtrafikdefinitioner. Motionären anser vidare att regeringen bör återkomma med förslag om att göra nödvändiga ändringar i förordningar för att möjliggöra lokala trafikföreskrifter som förbjuder framförande av elsparkcyklar, segways och liknande eldrivna enpersonsfordon på trottoarer och gångstråk (yrkande 3). Motionären pekar på att elsparkcyklar och liknande transporter är kategoriserade som cyklar i lagen om vägtrafikdefinitioner och att detta bl.a. innebär att kommuner inte kan särreglera cyklar och elsparkcyklar. Enligt motionären borde det i stället vara möjligt för kommuner att sätta upp en skylt om parkeringsförbud specifikt för elsparkcyklar på platser där många människor rör sig och det lätt blir rörigt. Detta skulle enligt motionären kräva att lagen om vägtrafikdefinitioner reformeras och att elsparkcyklar, segways och liknande enpersonsfordon definieras som en egen fordonskategori. Därigenom skulle också kommunerna ges möjlighet att införa specifika lokala trafikföreskrifter för denna fordonskategori. Vidare anser motionären att regeringen bör återkomma med förslag om att göra elsparkcyklar och liknande kommersiellt utställda mobilitetslösningar tillståndspliktiga (yrkande 4). Motionären pekar på att om lagstiftningen förtydligas så att kommersiell och storskalig utplacering av elsparkcyklar blir tillståndspliktig enligt lag kan kommuner kräva att aktörerna uppfyller ett antal kriterier för att få och behålla sitt tillstånd. Enligt motionären skulle kommuner då kunna kräva att företagen själva tar ansvar för felparkerade fordon och ställa krav på var de placeras ut så att elsparkcyklarna inte är i vägen. Vidare skulle en tillståndsplikt enligt motionären innebära att kommuner ges möjlighet att begränsa antalet elsparkcyklar och antalet uthyrningsaktörer som får finnas i en stad. Motionären pekar på att liknande reglering redan finns i t.ex. . Alireza Akhondi m.fl. (C) betonar i motion 2019/20:1778 behovet av att vidta åtgärder vad gäller reglering och hantering av elsparkcyklar. Motionärerna pekar på att som elsparkcyklarna snabbt har blivit populära och ökat i antal finns även utmaningar och problem, inte minst när det gäller hur de parkeras och hur snabbt de körs i trängre utrymmen. som olyckorna med elsparkcyklar har mångdubblats finns det få formella möjligheter att ställa krav på elsparkcykelföretagen på regional nivå. Motionärerna pekar på att flera europeiska länder har infört stränga regleringar av elsparkcyklar men att elsparkcykelparkering i stort sett är helt oreglerat i . Enligt motionärerna krävs det insatser på nationell nivå för att inte fler olyckor, och även dödsfall, ska inträffa på grund av elsparkcyklarna. Det är enligt motionärerna därför dags att regeringen startar en utredning om hanteringen av elsparkcyklar och hur de kan regleras. (M) pekar i motion 2019/20:2412 på behovet av att se över reglerna för och användandet av eldrivna sparkcyklar i stadsmiljö. som elsparkcyklarna är ett smidigt transportmedel har de enligt motionären även ställt till problem. Många har klagat på hur de parkeras och att de framförs utan hänsyn till gällande trafikregler eller sunt förnuft. Motionären pekar på att det uppstår problem när gående och elsparkcyklar ska samsas på samma utrymme. Situationen har förvärrats särskilt när det gäller de synskadades mobilitet och möjlighet att ta sig fram. Enligt motionären behövs därför en total översyn av regelverk och användande för att elsparkcyklarna ska bli hållbara i stadsmiljö. (M) framhåller i motion 2019/20:2483 behovet av att tydliggöra förutsättningarna och klargöra ansvarsfrågorna när det gäller hur elsparkcyklar får användas och placeras i stadsmiljöer. Motionären pekar på att de många elsparkcyklar som placerats ut i svenska städer har mött blandade reaktioner och att detta beror på hur de framförs och hur de parkeras. Enligt motionären verkar det bristfälliga ansvarstagandet och handhavandet av dessa fordon från såväl producenter och ägare som användare inte vara av övergående karaktär. För att bringa ordning kring dessa fordon som är nya i trafikmiljön är det enligt motionären dags att införa bestämmelser som definierar och tydliggör vilken sorts fordon elsparkcykeln är, eventuella åldersbegränsningar för dess användande och hur de får placeras ut i stadsmiljöer. Enligt motionären behövs vidare ett tydliggörande av producenternas, fordonsägarnas och användarnas ansvar liksom kommunernas möjligheter att genom ordningsföreskrifter skapa säkrare och mer ordnad hantering av elsparkcyklar i stads- och trafikmiljöerna. m.fl. (M) betonar i kommittémotion 2019/20:2597 yrkande 26 behovet av att komma till rätta med den problematik som kan uppstå i samband med de elsparkcyklar och hyrcyklar som finns att tillgå i vissa städer. Motionärerna pekar på att möjligheten att hyra cyklar och elsparkcyklar i städerna ökar mobiliteten och förenklar vardagslivet för människor. håller dock elsparkcyklarna enligt motionärerna på att bli ett allt större problem när det gäller t.ex. olyckor, och parkeringen av sparkcyklar leder till försämrad tillgänglighet i stadsmiljö. Motionärerna anser att regelverket är otydligt och att regeringen därför bör utreda om reglerna behöver förändras eller förtydligas i dessa delar. m.fl. (L) anför i kommittémotion 2019/20:2746 yrkande 18 att elsparkcykelns möjligheter ska tillvaratas, som ett regelverk behöver utredas för att undvika dess negativa effekter framför allt i stadsmiljön. m.fl. (SD) framhåller i kommittémotion 2019/20:3347 yrkande 32 behovet av att skapa ett regelverk för elsparkcyklar. Motionärerna pekar på att användningen av elsparkcyklar har ökat kraftigt och att detta även har inneburit en kraftig ökning av antalet olyckor. Enligt motionärerna placeras elsparkcyklarna ofta fel och utgör därmed ett hinder för bl.a. synskadade och personer med rörelsehinder. Elsparkcyklarna välter lätt och följden blir ofta att de ligger på gångbanor i vägen för övriga trafikanter. Enligt motionärerna är det inte heller ovanligt att se två personer på dessa elsparkcyklar trots att de är byggda för en person. Motionärerna anser utifrån detta att det behövs en utredning av parkeringssituationen och av hur ett regelverk kan utformas för att minska olycksrisken. Det snabba intåget av de nya fordonen i transportsystemet har inneburit att bl.a. cyklar, elcyklar och elsparkcyklar samsas på cykelvägar och vägar. Utskottet vill inledningsvis peka på att det finns begränsad kunskap inom området men att det riktats ökat fokus på behovet av att samla kunskaper inom området. Här kan nämnas att det med finansiering av skyltfond presenterades en kunskapsöversikt om de eldrivna enpersonsfordonens plats i trafiken. I utredningen ingick bl.a. att belysa hur eldrivna enpersonsfordon används och upplevs av förare, hur lagstiftning, reglering och klassificering ser ut i andra länder, olyckor och orsaker till dessa samt vad som kan göras för att öka trafiksäkerheten för användare och medtrafikanter. Utskottet kan konstatera att en av de iakttagelser som gjordes i kunskapsöversikten är att det finns mycket lite forskning och studier som berör trafiksäkerhetsaspekterna av ökat användande av eldrivna enpersonsfordon och att det inte har genomförts någon forskning i utifrån svenska förhållanden. Utifrån den snabba tekniska utvecklingen och en kontinuerlig introduktion av nya fordon anfördes det i rapporten att det behövs ökad kunskap om dessa fordons potential och egenskaper och marknadsutvecklingen, inte minst utifrån ett trafiksäkerhetsperspektiv. Vidare konstaterades att tydliga och enkla regler skulle förenkla kontrollen av fordonen i trafiken och därmed bidra till en ökad handlingskraft bland berörda myndigheter. Utskottet välkomnar mot denna bakgrund och med utgångspunkt från nollvisionen det breda uppdrag som regeringen beslutade att ge Transportstyrelsen och som syftar till att beskriva de regelverk som gäller och utreda behovet av förenklade regler för eldrivna enpersonsfordon, däribland elsparkcyklar och elcyklar. Som skäl för uppdraget anger regeringen bl.a. att ny teknik och innovation tillsammans med möjligheterna med delningsekonomin är viktiga för utvecklingen av ett hållbart transportsystem. Regeringen uppmärksammar att det i vissa sammanhang har framförts att det är oklart vilka regler som gäller för dessa eldrivna enpersonsfordon, t.ex. hur och var de får framföras och vilka konstruktionskrav som kan ställas på fordonen och vilka andra krav som kan ställas på den som framför fordonet. Regeringen pekar på att det finns tillämpliga regler på området, men att det finns anledning att tydliggöra vilka dessa regler är och se över möjligheten att förenkla reglerna för att underlätta för användarna och öka säkerheten. I uppdragsdirektiven anges vidare att utredningen ska omfatta alla regler som är relevanta för användningen av dessa fordon, t.ex. trafikregler, konstruktionsregler, ordningsregler och regler om flyttning av fordon. I uppdraget ingår även att överväga om det ska överlämnas till kommunerna att avgöra behovet av särskilda regler för den egna kommunen. I uppdraget ingår därför att analysera hur de befintliga möjligheterna att utfärda föreskrifter enligt nuvarande trafiklagstiftning kan och bör förtydligas eller utökas för att ge kommunerna bättre möjligheter att reglera eldrivna enpersonsfordon. Utifrån den snabba tekniska utveckling som sker anger regeringen att utgångspunkten för utredningen är att eventuella förslag på regler ska vara funktionsbaserade och teknikneutrala och kunna vara tillämpliga på framtida eldrivna enpersonsfordon så att behovet av framtida regeländringar minimeras. Utskottet välkomnar även att det i uppdraget till Transportstyrelsen ingår att – beskriva omfattningen av olyckor och olyckstillbud där sådana fordon är inblandade samt utreda behovet av regeländringar för att åstadkomma en trafiksäker och miljövänlig användning av eldrivna enpersonsfordon, som också underlättar för användarna – redovisa hur ett lämpligt urval av andra länder arbetar med trafiksäkerheten för motsvarande typer av fordon – belysa vad utformningen av infrastrukturen eller stadsplaneringen innebär för ett trafiksäkert framförande av dessa fortskaffningsmedel – analysera om det bör införas krav på uthyrare att lämna information om gällande regler till användare av dessa fordon – utreda möjligheten att införa ett krav på tillstånd för att få hyra ut elsparkcyklar. Utskottet ser positivt på att Transportstyrelsen i enlighet med direktiven vid genomförandet av uppdraget ska begära in synpunkter från , och andra berörda myndigheter, kommuner samt övriga aktörer och allmänheten i lämplig omfattning. Utskottet ser med mycket stort intresse fram emot resultatet av det uppdrag som Transportstyrelsen i enlighet med direktiven ska redovisa till Infrastrukturdepartementet i tre delar enligt följande: – ska en beskrivning redovisas av de regelverk som gäller för eldrivna enpersonsfordon. – ska en beskrivning redovisas av omfattningen av olyckor och olyckstillbud där sådana fordon är inblandade. Redovisningen ska även omfatta de åtgärder för en höjd trafiksäkerhet som ett urval av länder har vidtagit inom området. Redovisningen ska vidare omfatta en analys av nulägesbeskrivningen av de åtgärdsalternativ som har genomförts i respektive land. – ska en slutredovisning lämnas med en beskrivning av uppdragets resultat i sin helhet inklusive eventuella förslag till regelförändringar med tillhörande konsekvenser. Utskottet vill i sammanhanget även uppmärksamma att elsparkcyklar och elskotrar också har varit föremål för interpellationer i . Infrastrukturministern deltog i en interpellationsdebatt om elsparkcyklar i stadsmiljöer (ip. 2018/19:295) och ordning och reda kring elskotrar (ip. 2018/19:307). Vid interpellationsdebatten pekade ministern på att det uppdrag som har getts till Transportstyrelsen är brett och att det utförs på förekommen anledning. Vidare framhöll infrastrukturministern bl.a. att säkerheten och behovet av ordning och reda kommer först i och att detta kommer att vara vägledande för uppdraget. Ministern pekade på den möjlighet som det innebär att kunna använda elsparkcyklarna även framöver. Utskottet delar den uppfattning som ministern också framförde om behovet av att få tydliga regler för användningen av elsparkcyklar, behovet av en ordentlig dialog med branschen, behovet av att kommunerna tar sitt ansvar och får ett klargörande av vilka regler som står till deras förfogande samt behovet av förändringar, inte minst vad gäller klassificeringen. Ministern framhöll även att regeringens ambition är att skapa ordning och reda och inte att förbjuda elsparkcyklar. Enligt ministern vill regeringen därför se till att kommunerna och branschen tar sitt ansvar, och regeringen ska utreda och skapa bästa grund för en reglering av användningen. Avslutningsvis framhöll ministern att det med gemensamma krafter kommer att bli både ordning och reda inom detta område och dessutom en bra möjlighet till mobilitet i städerna även framöver. Utskottet välkomnar detta. Genom det breda utredningsuppdrag som regeringen har gett Transportstyrelsen synes de frågeställningar som tas upp i motionsyrkandena vara väl beaktade. Utskottet finner därför inte anledning att ta något initiativ i frågan.