bet · H701KU5 · 2020-01-14 00:00:00 — genomförde utbildningsutskottet fyra subsidiaritetsprövningar. Föregående uppföljningsår, 2017, genomförde utskottet en subsidiaritetsprövning. Utskottet har t.o.m. prövat 22 utkast till lagstiftningsakter. Mot bakgrund av utskottets förhållandevis få subsidiaritetsärenden som är fördelade på ett relativt stort antal politikområden, varav ett politikområde – utbildning – inte får harmoniseras, kan utskottet inte dra några mer övergripande slutsatser på det sätt som efterfrågas i promemoria. Kommissionen var förslagsställare i de ärenden som utskottet prövade 2018, liksom i samtliga ärenden som utskottet prövat . Utskottet har tidigare efterfrågat mer utvecklade motiveringar från kommissionen till varför förslagen är förenliga med subsidiaritetsprincipen. Utskottet kan konstatera att den positiva utvecklingen av kommissionens motiveringar som utskottet kunnat skönja fortsatte . Utskottet har inte behandlat något utkast där kommissionens motivering i subsidiaritetsfrågan saknats. Vid de subsidiaritetsprövningar som utskottet genomförde hämtade utskottet information om andra parlaments behandling av utkasten från webbplatsen IPEX. Utskottet fann informationen på webbplatsen av liten eller ingen relevans för behandlingen av utkasten och har därmed, som även påpekades i tidigare års yttranden, intrycket av att informationen som finns tillgänglig via webbplatsen är begränsad. Den löpande rapporteringen från representant vid EU:s institutioner utgör ett värdefullt kunskapsunderlag. Representanten kontaktas i övrigt när det bedöms relevant. uppfattning är att beredningen av subsidiaritetsärenden i huvudsak har fungerat väl. Utskottet har tidigare påpekat vikten av att kommissionen tydligt motiverar sitt val av regleringsform i utkast till lagstiftningsförslag. Så har i utskottets mening inte skett i samtliga fall som utskottet subsidiaritetsprövade . Utskottet vill därför återigen understryka vikten av att valet av regleringsform motiveras av förslagsställaren. Utskottet kan vidare konstatera att det är svårt att förutse kommande subsidiaritetsärenden. Det saknas detaljerad information om kommissionens planering för nya lagstiftningsutkast och om när åttaveckorsfristen för subsidiaritetskontrollen av dem kommer att inledas. Utskottets uppfattning är att tidigare och mer detaljerad information från kommissionen om dess planering för enskilda initiativ skulle förbättra möjligheten till planering av arbetet med subsidiaritetsärenden. Utskottet vill i sammanhanget lyfta fram att samtliga subsidiaritetsprövningar som genomfördes av utskottet under uppföljningsåret skedde under förutsättning att förslagen skulle hänvisas till utskottet för subsidiaritetsprövning . anför i sitt yttrande att antalet genomförda subsidiaritetsprövningar var ungefär lika många som , och även utfallet blev liknande. Det höga antalet subsidiaritetsprövningar inom utskottets beredningsområde kan ses mot bakgrund av att kommissionen har gjort en översyn av den befintliga lagstiftningen inom främst vägtrafikområdet och antagit tre stora paket med lagstiftningsakter. Sedan Lissabonfördraget trädde i kraft har utskottet subsidiaritetsprövat 110 utkast till lagstiftningsakter, vilket utgör av alla utkast som har subsidiaritetsprövats av . lämnade utskottet tio utlåtanden med motiverade yttranden. Av utskottets utlåtanden rörde fem transportpolitik, tre rörde tillnärmning av lagstiftning som rör den inre marknaden och ytterligare tre rörde transeuropeiska nät, dvs. de områden som utskottet har prövat flest utkast till lagstiftningsakter inom. Utskottet konstaterar att dess beredningsområde präglas av internationellt samarbete och att åtgärder på unionsnivå bedöms vara nödvändiga för att lösa gränsöverskridande problem, vilket resulterar i ett förhållandevis stort antal utkast till lagstiftningsakter från . Att det är lämpligt att fatta beslut på unionsnivå innebär likväl inte att det alltid behöver vara så, något utskottets sammanlagt tio utlåtanden med motiverade yttranden visar. På ett övergripande plan kan konstateras att utskottets beredningsområde i stor utsträckning förutsätter överstatliga regleringar och att EU därför har getts betydande beslutskompetens inom både transport- och telekomområdet. Utrymmet för nationell lagstiftning inom utskottets beredningsområde är därmed till viss del redan upptaget eller intecknat. Andelen nya initiativ jämfört med förenklingsinitiativ, förordningar jämfört med direktiv och beslut liksom förekomsten av delegerade akter kan ge ytterligare fingervisning om utvecklingen av utrymmet för nationella åtgärder inom utskottets beredningsområde till följd av utkast till lagstiftningsakter från EU. En genomgång visar att merparten av de utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade har rört frågor där det redan finns lagstiftning på unionsnivå. Det har t.ex. varit fråga om upphävande, ändring och omarbetning av befintlig lagstiftning. Utskottet konstaterar att utrymmet för nationella åtgärder till viss del redan varit begränsat eftersom EU har utövat sin befogenhet i ett tidigare skede, men noterar att tre av utskottets subsidiaritetsprövningar har rört nya lagstiftningsakter där det tidigare saknats EU-lagstiftning. Utskottet ansåg att ett av dessa utkast, kommissionens förslag till förordning om rationaliseringsåtgärder för att påskynda förverkligandet av det transeuropeiska transportnätet, stred mot subsidiaritetsprincipen. Ett antal av utkasten som utskottet subsidiaritetsprövade har presenterats inom ramen för kommissionens Refitprogram som syftar till att göra lagstiftningen enkel, tydlig och lättförståelig samt med minsta möjliga börda för berörda. Utskottet påpekar att denna typ av förslag rimligtvis borde ha en begränsad påverkan på utrymmet för nationella åtgärder, eftersom de i huvudsak innebär en förenkling och rationalisering av EU:s befintliga regelverk, men att så likväl inte alltid är fallet. Vissa innebär t.ex. omfattande ändringar, såsom utökat tillämpningsområde, och därmed minskat nationellt handlingsutrymme. Utskottet framhåller vidare att en tydlig övervikt kan konstateras för förordningar, vilka per definition är direkt tillämpliga i nationell lagstiftning och på så sätt verkar mer inskränkande på medlemsstaternas utrymme för nationella åtgärder än direktiv. I tio utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade föreslogs att kommissionen skulle ges befogenhet att anta delegerade akter, dvs. komplettera eller göra tillägg till icke väsentliga delar av lagstiftningsakter. Utskottet har vid tidigare tillfällen konstaterat att delegerade akter har en lagstiftningsfunktion, vilket innebär att de minskar utrymmet för nationella åtgärder. Utskottet nämner också att det trots att delegeringen av befogenhet att anta icke-lagstiftningsakter är föremål för strikta gränser, har förekommit att kommissionen överskridit sin befogenhet. Utskottet påpekar vidare att även om det nationella handlingsutrymmet oundvikligen minskar till följd av att gemensamma EU-bestämmelser införs har utskottet, men även , gjort bedömningen att merparten av kommissionens utkast till lagstiftningsakter varit förenliga med subsidiaritetsprincipen och att subsidiaritetsprincipen därmed upprätthålls inom utskottets beredningsområde. Samtliga utkast till lagstiftningsakter som trafikutskottet subsidiaritetsprövade innehöll en motivering avseende subsidiaritetsprincipen. I fyra fall var motiveringen dock mycket kortfattad och omfattade enbart någon enstaka mening. Dessa fyra utkast innebar förvisso endast mycket begränsade ändringar i befintlig lagstiftning, men kommissionens motivering kan likväl rent principiellt anses vara otillfredsställande. Utskottet noterar att kommissionen har angett att den har för avsikt att börja tillämpa den bedömningsmetod som arbetsgruppen för subsidiaritet, proportionalitet och ”göra mindre, mer effektivt” rekommenderat. Utskottets förhoppning är att det nya förfarandet kan leda till mer ingående motiveringar från kommissionens sida. använder IPEX för att få en överblick av subsidiaritetsprövningar i andra nationella parlament. Utskottet anser fortfarande att IPEX användarbarhet kan förbättras, t.ex. i fråga om en mer konsekvent tillämpning av vilken information som läggs in i systemet, i vilket skede och på vilket språk. har också löpande kontakt med representant vid EU:s institutioner, och utskottet bedömer att kontakten fungerar mycket väl. representant har bevakat ett antal frågor å utskottets vägnar och informerat om ärendegången i EU:s institutioner och i andra nationella parlament. informerade i sin tur representant i samband med att utskottet justerade sina två utlåtanden med motiverade yttranden . Eftersom det i dessa subsidiaritetsärenden länge var oklart när översättningarna skulle bli färdiga och tidsfristen gå ut och hur dessa datum skulle förhålla sig till kammarens sommaruppehåll, fick utskottet fatta beslut ovanligt tidigt i processen, i princip som tidsfristen började löpa. Genom representant kunde övriga nationella parlament därmed i ett tidigt skede uppmärksammas på utskottets beslut om att kommissionens förslag ansågs strida mot subsidiaritetsprincipen. I sammanhanget kan konstateras att ett av utkasten som utskottet ansåg stred mot subsidiaritetsprincipen, nämligen COM(2018) 277, var ett av tre utkast som genererade flest motiverade yttranden (fyra) och att var det första nationella parlamentet att fatta beslut i frågan. framhåller att kommissionen antagit flera utkast till lagstiftningsakter i omfattande paket, vilket innebär att utskottet i förekommande fall ska hantera ett flertal subsidiaritetsprövningar , vilket i vissa fall kan påverka de praktiska möjligheterna att hinna fördjupa sig i de enskilda ärendena inom givna tidsramar. Vidare har dessa paket antagits av kommissionen i nära anslutning till stundande sommar- och juluppehåll i kammaren, något som rent planeringsmässigt gjort dem mer utmanande att hantera. I sammanhanget kan nämnas att utskottet genomförde 13 av 17 subsidiaritetsprövningar i anslutning till sommaruppehåll, vilket medförde att utskottet därmed var tvunget att frångå den ordinarie beredningsprocessen i merparten av sina subsidiaritetsprövningar. Utskottet framhåller i detta sammanhang att det är positivt att kommissionen nu har bekräftat att den avser att göra ett uppehåll i åttaveckorsfristen för de nationella parlamentens subsidiaritetskontroll mellan . Miljö- och jordbruksutskottets yttrande Miljö- och jordbruksutskottet framhåller i sitt yttrande att det –2018 genomfördes totalt 862 subsidiaritetsprövningar av utskott. Av dessa prövades 146 utkast av miljö- och jordbruksutskottet, vilket utgör av alla utkast som prövats av sedan Lissabonfördraget trädde i kraft. Därmed har miljö- och jordbruksutskottet prövat flest utkast av alla utskott. genomfördes totalt 149 subsidiaritetsprövningar av utskott. Av dessa prövades 15 utkast av miljö- och jordbruksutskottet. Utskottet ansåg i ett fall att förslaget stred mot subsidiaritetsprincipen. prövade utskottet sex utkast till lagstiftningsakter. I samtliga dessa fall ansåg utskottet att förslagen inte stred mot subsidiaritetsprincipen. Utskottet vill särskilt framhålla den viktiga funktion som subsidiaritetsprövningarna fyller i det parlamentariska arbetet. När det gäller betydelsen av subsidiaritetsprövningarna hänvisar utskottet till vad det anfört i sitt yttrande under uppföljningen . Utskottet poängterade då att subsidiaritetsprincipen ständigt behöver ägnas särskild uppmärksamhet. Skyldigheten att värna subsidiaritetsprincipen vilar på de nationella parlamenten. Subsidiaritetsprövningen innebär en unik möjlighet för och övriga nationella parlament att framföra sina synpunkter på de olika förslagen direkt till EU:s institutioner, och utskottet ansåg naturligtvis att denna möjlighet ska tas till vara. Utskottet hänvisar även i övrigt till de synpunkter som framfördes under uppföljningen 2017. framhåller i sitt yttrande att utskottet –2018 prövat 85 utkast till lagstiftningsakter (). prövade utskotten 149 utkast till lagstiftningsakter, varav 15 utkast prövades av näringsutskottet (). Utskottet lämnade –2018 totalt sju utlåtanden, varav fem resulterade i motiverade yttranden till kommissionen. resulterade två av prövningarna i utlåtanden. I 10 fall av de 15 som utskottet prövade var utskottet enigt i sin bedömning att förslagen inte stred mot subsidiaritetsprincipen. I tre fall lämnade företrädare för avvikande meningar mot utskottsmajoritetens uppfattning att förslagen var förenliga med subsidiaritetsprincipen. Av de 15 prövade förslagen innehöll sex bestämmelser om delegerade akter, fyra av förslagen handlade om ändringar av befintliga lagstiftningsakter, tre om upphävande av en eller flera befintliga lagstiftningsakter och ett om tekniska anpassningar i samband med brexit. Vad gäller det samlade utfallet av genomförda subsidiaritetsprövningar på olika politikområden jämfört med samt sedan Lissabonfördragets ikraftträdande kan man allmänt säga att en större andel av förslagen rörde tillnärmning av lagstiftning och strukturfonder jämfört med då fokus låg på energipolitik följt av tillnärmning av lagstiftning. konstaterar vidare att 14 av de 15 utkast till lagstiftningsakter som utskottet prövade var utkast till förordningar, vilka inskränker medlemsstaternas utrymme för nationella åtgärder mer än direktiv eftersom de i motsats till de sistnämnda är direkt tillämpliga i nationell lagstiftning och därigenom kan ha större verkan. Kommissionens befogenhet att anta delegerade akter, vilket föreslogs i sex av fallen som utskottet prövade, innebär befogenhet att göra kompletteringar eller tillägg till icke väsentliga delar av lagstiftningsakter. Även om delegerade akter inte är lagstiftningsakter är de rättsligt bindande, vilket därmed innebär att de inom ramen för en lagstiftningsakt ytterligare kan minska utrymmet för nationella åtgärder. finns ett nytt interinstitutionellt register över delegerade akter. Det är dock relativt svårt att utan en djupare analys få en överblick över de delegerade akter som antagits inom utskottets beredningsområde och deras inverkan på utrymmet för åtgärder på nationell nivå. Sammanfattningsvis kan utskottet konstatera att även om utrymmet för nationell lagstiftning sedan Lissabonfördragets ikraftträdande har minskat ge-nom det samlade antal lagstiftningsakter som har föreslagits och slutligen antagits inom utskottets beredningsområde har utskottet bedömt att det stora flertalet av dessa () har varit förenliga med subsidiaritetsprincipen. Utskottet vill i detta sammanhang upprepa vad det anfört i sina tidigare yttranden till om uppföljningen av tillämpning av subsidiaritetsprincipen om att det krävs en mer genomgripande analys och jämförelse än vad som är görligt inom ramen för ett yttrande för att fastställa om kompetens faktiskt har överförts eller inte. Att det saknas ett tillämpligt analysverktyg riskerar att göra bedömningen godtycklig, och det blir svårt att göra jämförelser . Därmed blir det svårt att bedöma om, och i vilken utsträckning, utrymmet för nationella åtgärder har minskat till följd av att ny lagstiftning har antagits på EU-nivå. Kommissionen har i samtliga förslag till lagstiftningsakter utom ett som utskottet prövade redogjort för sin syn på hur förslaget överens-stämmer med subsidiaritetsprincipen. Det aktuella förslaget handlade om att upphäva en befintlig förordning som bedömdes vara ineffektiv (COM(2017) 769). Den rättsliga grunden för förordningen som förslaget skulle upphäva grundades på artikel 194 i EUF-fördraget (energifrågor) och omfattades därför av det ordinarie lagstiftningsförfarandet, varför förslaget måste godkännas av både och rådet. har inte i någon större utsträckning använt sig av IPEX eller tagit kontakt med representant i . På ett övergripande plan kan nyttan av informationen i IPEX i samband med subsidiaritetsprövningar fortfarande upplevas som bristfällig. Det kan dock framhållas att kontakterna med representant i på ett relativt tidigt stadium ofta kan ge information om beredningsläget i andra parlament. Utskottet vill avslutningsvis framhålla att det kan vara svårt att förutse när ett subsidiaritetsärende ska komma in till . Det medför att utskottets verksamhetsplanering försvåras, vilket kan skapa en ökad arbetsbelastning för utskottet. Utskottet konstaterar att det underlag som haft att tillgå från kommissionen emellanåt visat sig vara otillförlitligt. arbetar EU-samordning aktivt med att sprida den information som finns att tillgå om kommissionens planering till utskotten. konstaterar inledningsvis att utskottet genomfört relativt få subsidiaritetsprövningar sedan Lissabonfördraget trädde i kraft och att det därför är svårt att kommentera det samlade utfallet av genomförda subsidiaritetsprövningar på olika politikområden . Det är också svårt att göra en samlad bedömning av i vilken utsträckning utrymmet för nationella åtgärder på olika politikområden minskat till följd av lagstiftningsakter från EU sedan Lissabonfördraget, liksom att göra en bedömning av den sammantagna utvecklingen på olika politikområden. Utskottet kan inte heller se en trend att antalet utkast till lagstiftningsakter har ökat . Däremot framgår av iakttagelser att antalet motiverade yttranden i förhållande till antalet prövningar är relativt högt för arbetsmarknadsutskottet jämfört med andra utskott, särskilt . Av iakttagelser framgår även att arbetsmarknads-utskottet subsidiaritetsprövade ett förslag till direktiv om balans mellan arbete och privatliv för föräldrar och anhörigvårdare och 2018 ett förslag till direktiv om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen. noterar att dessa två s.k. minimidirektiv inom bl.a. det arbetsrättsliga området antogs av EU:s institutioner och ska genomföras i medlemsstaterna. Utskottet bedömer att en konsekvens av att EU vidtagit de här två lagstiftningsåtgärderna är att utrymmet för nationella åtgärder på det arbetsrättsliga området, såväl lagstiftningsåtgärder som åtgärder av arbetsmarknadens parter, har minskat. Subsidiaritetskontrollen och den årliga uppföljningen Genom Lissabonfördraget som trädde i kraft fick de nationella parlamenten en särskild roll att kontrollera hur subsidiaritetsprincipen tillämpas. Enligt ska de nationella parlamenten se till att subsidiaritetsprincipen följs i enlighet med de förfaranden som anges i protokollet om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. och de övriga nationella parlamenten har alltså en fördragsenlig skyldighet att bevaka att subsidiaritetsprincipen efterlevs. Såsom flera utskott framhållit i yttranden till innebär subsidiaritetsprövningarna även en möjlighet för att framföra invändningar när det gäller de olika förslagen direkt till EU:s institutioner. kom fram till att de nationella parlamentens kontroll av subsidiaritetsprincipens tillämpning sannolikt bidrar till att subsidiaritetsprincipen hålls aktuell i EU-institutionernas verksamhet, i synnerhet när kontrollen liksom i är systematisk. Kontrollen torde också bidra till att ge lagstiftningen på EU-nivå demokratisk legitimitet. Den ger en signal till medborgarna om att det nationella parlamentet tar ansvar för att bevaka att EU använder sig av sina tilldelade befogenheter i enlighet med subsidiaritetsprincipen och att EU-institutionerna uppmärksammas på alla betänkligheter parlamentet har i detta avseende, även om antalet motiverade yttranden inte är tillräckligt för ett s.k. gult kort som innebär att förslagsställaren måste ompröva förslaget. uppfattning var därför att subsidiaritetskontroll är meningsfull och ändamålsenlig (2017/18:URF1 s. 188). I doktrinen råder vidare i princip enighet om att subsidiaritetsprövningarna bidrar till att medvetenheten om EU-frågor ökar (rapport /14:RFR10 Subsidiaritet i EU efter av Hettne m.fl. s. 39). som varje utskott fick i uppdrag att genomföra subsidiaritetsprövningar av utkast till lagstiftningsakter inom sina respektive beredningsområden fick i uppdrag att göra en uppföljning av subsidiaritetsprincipens tillämpning i en gång . En särskild bestämmelse om detta infördes i riksdagsordningen. Syftet med uppföljningen är att ett organ ska följa utvecklingen av subsidiaritetskontroll på en mer övergripande nivå och samla erfarenheter från olika områden. iakttagelser kan vidare ge vägledning till övriga utskott om tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. anser att det är värdefullt att en systematisk uppföljning görs . Uppföljningen innebär att man kan följa utvecklingen . Även information om att endast ett fåtal ärenden prövats ett visst år och inom ett visst område blir av intresse vid en sådan uppföljning. För att uppföljningen ska bli så heltäckande som möjligt ges övriga utskott tillfälle att yttra sig som ett led i beredningen av ärendet. Yttrandena innehåller värdefulla iakttagelser och synpunkter om hur subsidiaritetsprövningarna fungerar. I samband med granskningar av de årliga subsidiaritets- och förbindelserapporterna har möjlighet att uppmärksamma kommissionen på olika förbättringsförslag och synpunkter som framkommit vid uppföljningen, vilket utskottet har gjort t.ex. när det gäller kommissionens motiveringar och åttaveckorsfristen (se nedan). Samlat utfall av genomförda subsidiaritetsprövningar översändes totalt 149 förslag till de nationella parlamenten för subsidiaritetsprövning, varav kommissionen var initiativtagare till alla utom ett förslag. Ett förslag översändes av rådet. Det är det högsta antalet förslag som översänts Lissabonfördraget trädde i kraft. En möjlig förklaring till det höga antalet förslag kan vara att kommissionen närmade sig slutet av mandatperioden. Utskottet noterar att kommissionen i arbetsprogrammet åtog sig att lägga fram de planerade initiativen senast i slutet av , för att och rådet skulle hinna slutföra lagstiftningsarbetet innan Europaparlamentsvalet . Inte något förslag samlade tillräckligt många invändningar från de nationella parlamenten för att tröskeln för ett gult kort skulle uppnås. lämnade tolv motiverade yttranden och var därmed det nationella parlament som lämnade flest motiverade yttranden . Sedan Lissabonfördraget trädde i kraft har totalt 862 förslag översänts till de nationella parlamenten, varav tre förslag har lett till ett gult kort. har lämnat totalt 74 motiverade yttranden, vilket innebär invändningar mot av alla förslag. En majoritet av de förslag som har översänts grundade sig på artikel 114 i EUF-fördraget, dvs. tillnärmning av lagstiftning som rör den inre marknaden. Förslagen återfinns inom de flesta av utskottens beredningsområden. Därefter följer förslag inom jordbruk och fiskeri, transportpolitik, miljöpolitik och etableringsrätt (bilaga 12). Utrymmet för nationella åtgärder till följd av EU-förslag Inom ramen för årets uppföljning har tagit emot yttranden från nio utskott. När det gäller utrymmet för nationella åtgärder till följd av EU-förslag noterar särskilt följande. , som inte lämnat några förslag till motiverade yttranden , anför att förslagen inom dess område framför allt gällt harmonisering av indirekta skatter, vilket är normalt. Några av förslagen har lett till EU-lagstiftning, vilket därmed har minskat utrymmet för nationella åtgärder inom dessa politikområden. Utskottet framhåller att det på skatteområdet krävs enighet bland medlemsstaterna och att medlemsstaterna har bättre möjlighet att värna sin suveränitet inom detta område än inom andra områden. , som inte heller lämnade några motiverade yttranden , anser att det är viktigt att frågan om subsidiaritet ges särskild uppmärksamhet när det handlar om förslag inom det straff- och processrättsliga området. Dessa frågor är en central del i varje stats funktion och legitimitet och återspeglar grundläggande värden, seder och bruk i medlemsstaterna. Det är därför viktigt att sådan lagstiftning på EU-nivå endast initieras om den bidrar till ett betydande mervärde.