bet · H701UU6 · 2020-01-15 00:00:00 — är det farligaste landet i världen för kvinnor. Och protesterna ökar. Både i och i ser vi hur kvinnor och kvinnorörelser reser sig upp och vägrar acceptera denna utveckling. Jag vill fråga utrikesministern på vilket sätt och vår feministiska utrikespolitik kan stödja sådana grupper och detta arbete. (V): Det är denna resolution antogs. Jag undrar hur vi arbetar för att trycka på FN att bli bättre på att följa sin egen resolution. Om jag har förstått det rätt har inte alla insatser som FN gör internationellt denna resolution i sitt mandat. De länder som bidrar mest med personal till FN:s olika insatser ute i världen – de tio länder som bidrar mest – har ännu inte heller egna handlingsplaner. Jag undrar hur arbetar för att trycka på att FN själva ska bli bättre på detta arbete? Utrikesminister : Det var lite liknande frågor. Jag svarar därför på några av dem i klump. Både från och ställdes frågor om hur kvinnor ska vara med i fredsprocesser. Jag ska börja med att säga att vi varje gång när det gäller alla resolutioner i har krävt att kvinnor ska vara med. Sedan ser vi ändå i verkligheten att detta inte sker. Mitt konkreta exempel är när vi hade förhandlingar i med aktörer från . Då hade vi sagt att vi ville att man skulle ha med kvinnor i delegationerna. Men ändå tog man inte med kvinnor. Då såg vi till att både vi och FN bjöd in kvinnor från de olika aktörerna, och sedan fick de sitta vid sidan om. Sedan fick de säga vad de ville, och de fick träffa utrikesministern. Sedan tog vi in det till aktörerna, och så kanske de sa något. Sedan gick det tillbaka. Det gick alltså inte att få aktörerna att ha kvinnor i rummet. Men då blev detta det näst bästa, alltså att vi bjöd in kvinnorna så att vi ändå kunde ha med dem. Det är självklart inte det bästa. Vi ser också i de fredsbevarande insatserna att vi inte lever upp till vare sig de svenska eller de internationella målsättningarna när det gäller antalet kvinnor. Detta kommer säkert att berätta mer om. Det är inte bara fredsprocesser, men vi kan räkna det som del i fredsprocesser. är målet att komma kvinnor i observatörs- och stabsbefattningar. Detta vill vi höja . når inte målen. Vi har kvinnor i observatörs- och stabsbefattningar. Men en av anledningarna är att det generellt är svårt att rekrytera kvinnor till Försvarsmakten. Det börjar där, och sedan blir det svårt att få in dem i de fredsbevarande delarna. Det var alltså svaret på detta. När det gäller om vi kommer att ta med moskéer och imamer i arbetet kan jag säga att vi kommer att ha med tros- och övertygelseorganisationer. Om man väljer att ha någon imam med tror jag inte att vi kommer att lägga oss i. Men i arbetet med detta kommer vi att ha med tros- och övertygelseorganisationer. Frågan om kvinnorättsförsvarare i FN har jag redan svarat på. Vi har det i alla legationer. Det ställdes en fråga om hur stöder arbetet mot mäns våld mot kvinnor globalt. Jag nämnde koalitionen när det gäller kvinnors rättigheter. Detta gäller framför allt sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Där har man nu fått nästan 20 organisationer som är mot dessa rättigheter och möjligheter till exempelvis legala och säkra aborter och preventivmedel. Då har man dragit bort allt stöd till organisationer som jobbar mot detta för kvinnor. Då har vi gått samman med ungefär 55 andra organisationer för att lägga tillbaka detta stöd till dessa organisationer som de andra organisationerna har dragit tillbaka. Vi försöker alltså möta upp det på detta sätt. När det gäller mäns våld mot kvinnor har regeringen presenterat en lång rad åtgärder som gäller ökat stöd till kvinnojourer, straffskärpningar, en ny samtyckslag och så vidare. Det finns alltså ett helt batteri med åtgärder mot mäns våld mot kvinnor. Jag kan också säga att jag var i när de stora kvinnoprotesterna ägde rum mot att en kvinna mördas och att en våldtäkt äger rum . Jag var också i när en av de förfärliga gängvåldtäkterna ägde rum. Och man bränner kvinnor. Detta har hänt ett antal gånger. Jag tror att det finns en ökad medvetenhet om att detta också påverkar ländernas ställning i det internationella arbetet. I till exempel skulle presidenten under dessa protester ha talat på . Men han ställde in det för att i stället besöka offer för kvinnovåldet för att trycket var så skarpt, också internationellt. Jag tror därför att det är oerhört viktigt att man också reagerar internationellt och att man gör som vi gör och tar upp dessa frågor vid till exempel officiella statsbesök. I träffade jag och drottningen faktiskt en rad organisationer som arbetar för kvinnor som riskerar prostitution och är utsatta för våld och så vidare, för att se hur kan stötta dessa organisationer på olika sätt. Det gäller både rent ekonomiskt och moraliskt genom att vi tar upp dessa frågor och visar att vi träffar dem, stöder dem och ser att detta är ett problem som finns mer eller mindre över hela jorden och att vi vill samarbeta med dem för att få bort dessa problem. Ordföranden: tackar utrikesministern för hennes medverkan här. ger jag ordet till generaldirektör . Sedan är det viceamiral från Försvarsmakten. Först därefter blir det tid för frågor. , : Jag tackar för inbjudan att få tala om denna viktiga fråga om kvinnor, fred och säkerhet. Jag är särskilt glad att få göra det som chef för en myndighet som arbetar med dessa frågor, både i och utomlands. Jag tänkte använda mina på det sättet att jag först kortfattat säger någonting om den värld som vi arbetar i med dessa frågor för att sedan berätta för er hur vi arbetar i både på hemmaplan och utomlands. Jag ser nämligen det som två sidor av samma mynt. ska jag säga någonting om som vi har blivit uppmanade att också tala om. Talar man om kvinnor, fred och säkerhet är det naturligtvis omöjligt att inte reflektera över hur världen ser ut. Alla vi som följer dessa frågor vet att det är en orolig tid som vi verkar i. Jag ska inte trötta er med mycket siffror. Men räknar vi med att ungefär 40 000 människor har fått sätta livet till i väpnade krig och konflikter. Enbart i har ungefär 24 000 människor fått sätta livet till på grund av våldet i detta land. Ser vi till den trend som vi har i världen, och om den håller i sig, kommer mer än hälften av världens fattiga befolkning 2030 att leva i länder som är drabbade av en hög nivå av våld. Och vi vet alla att är målåret för de globala utvecklingsmålen. Det är alltså verkligen stora utmaningar som vi har framför oss. Sätter vi in denna utveckling i ett perspektiv med kvinnor, fred och säkerhet vet vi också att kvinnor och män drabbas på olika sätt av konflikter. Vi vet att män ofta är utsatta för exempelvis försvinnanden och blir fråntagna rätten till sina egna liv, medan kvinnor oftare utsätts för sexuellt våld och absolut inte tillåts komma till tals i fredssamtal, vilket utrikesministern också var inne på tidigare. Jag menar att om det ska vara möjligt att hantera dessa stora utmaningar globalt är det helt avgörande att man arbetar inkluderande. Att arbeta inkluderande handlar också om att naturligtvis inkludera kvinnor och att arbeta aktivt med agendan för kvinnor, fred och säkerhet. Det handlar helt enkelt om att inkludera hela befolkningar för att kunna skapa en fredligare värld. Det är faktiskt omöjligt att uppnå hållbar fred om inte fredsförhandlingar inkluderar kvinnor, om inte fredsavtal adresserar frågor av betydelse för kvinnor och om inte implementeringen av fredsavtalen inkluderar kvinnor och perspektiv som också är avgörande för kvinnor. Med andra ord går det inte – det är min bestämda uppfattning – att arbeta för global fred om man inte har ett inkluderande arbetssätt och arbetar väldigt aktivt, systematiskt och målmedvetet med agendan kvinnor, fred och säkerhet. är myndighet för fred och säkerhet. Vi är en vanlig traditionell myndighet, men vi har också ett unikt uppdrag, nämligen att vi arbetar med de viktiga frågorna om fred och säkerhet. Jag menar att arbetet för kvinnor, fred och säkerhet internationellt inte börjar i insatsländerna utan i hemmaorganisationen. I vår myndighet och i vår organisation talar vi mycket om att det är viktigt att leva som vi lär. Det handlar helt enkelt om walk the talk. I vår egen organisation har vi nu faktiskt kvinnor av alla anställda. Det kan man möjligtvis också problematisera ur ett jämställdhetsperspektiv. Men det är helt klart att vi har en bra genderbalans i vår organisation. Vi sekunderar internationella civila experter till FN, EU och . Könsbalansen där är ungefär 50–50, vilket vi också är mycket glada för. På hemmaplan arbetar vi systematiskt med att sätta jämställdhetsfrågorna i centrum genom olika organisatoriska strukturer. Jag menar också att jämställdhetsarbetet faktiskt inte är en fråga om ställningstaganden – statements – i vackra tal. Vad det handlar om är ett vanligt vardagsarbete, eller vardagsslit, där det handlar om att ta fram checklistor för jämställdhetsintegrerade utbildningar och vad det kan vara. Det måste finnas med i vardagen hos alla medarbetare. Vi försöker arbeta på det sättet. Jag nämner dessa exempel just för att jag menar att sättet att arbeta i hemmaorganisationen måste vara en spegelbild av sättet som vi arbetar utomlands. Vad gör vi då utomlands? I vårt arbete vägleds vi i huvudsak av tre olika perspektiv. För vår del handlar arbetet med agendan kvinnor, fred och säkerhet om att säkerställa deltagande som handlar om kvinnors rätt att vara och ses som likvärdiga aktörer i freds- och säkerhetsfrågor. Det handlar om skyddsfrågor, alltså kvinnors rätt till skydd från våld, och i synnerhet då naturligtvis sexuellt våld. Och det handlar om jämställdhetsintegrering som ytterst handlar om freds- och säkerhetsarbete och att det ska bedrivas med ett jämställdhetsperspektiv. Vi är också övertygade om att om man ska göra skillnad spelar chefer en mycket viktig roll oavsett vilken organisation det är eller vilket land det rör sig om. Det är samma sak för som det är för FN, och det är samma sak för som det är för . Cheferna har en mycket viktig roll. Talar man om jämställdhetsarbete och jämställdhetsintegrering i chefskapet gäller samma förhållningssätt i detta sammanhang som när chefer hanterar andra frågor, det vill säga att cheferna ska leda och prioritera, sätta riktning och visa att de menar allvar genom att naturligtvis följa upp och hålla sig själva och organisationer ansvariga för verksamheten. Ska man klara av detta ur ett jämställdhetsperspektiv måste man också ha kunskap om vad jämställdhetsfrågorna handlar om, vilket inte alltid behöver vara detsamma som att man är expert på jämställdhetsfrågor. För att klara av detta på bästa sätt har vi utvecklat ett koncept som vi kallar för Gender Responsive Leadership. Med detta verktyg försöker vi ge cheferna hemma hos oss, men också de chefer som vi arbetar med internationellt, verktyg att fungera just som effektiva och moderna chefer också ur ett jämställdhetsperspektiv. är erfarenheterna mycket goda av det. Jag ska säga någonting om och vårt arbete där. Vi har kanske lite olika erfarenheter och kunskaper om . Jag ska därför kortfattat ge några fakta om detta land som kanske är ett av de svåraste länderna att arbeta i, inte minst när det gäller kvinnor, fred och säkerhet. är ungefär sex gånger så stort som . har en befolkning som uppgår till 18,5 miljoner invånare. är den förväntade livslängden . I går presenterade UNDP sin senaste . Där rankar man en stor del av världens länder utifrån olika parametrar. Det visar sig faktiskt att av 185 länder hamnar på plats 184, vilket möjligtvis säger någonting om utmaningen och svårigheten att arbeta just i . av kvinnorna kan läsa – alltså en fjärdedel – och ungefär hälften av männen. Hälften av flickorna i gifts bort innan de är . Nio av tio kvinnor i har blivit omskurna. En kvinna i föder i snitt sex barn under sin livstid. Tittar vi på det politiska systemet, som också utrikesministern var inne på, är det färre kvinnor i den nya regeringen än i den förra. Det är 9 kvinnor av 38. Tittar vi på parlamentet, vilket kan vara lämpligt eftersom vi befinner oss i , är av parlamentsledamöterna i kvinnor. Kvinnorna är också kraftigt underrepresenterade i de olika mekanismer som upprättats för att genomföra och övervaka fredsavtalet. Då kan man fråga sig varför det är på detta sätt. Det är klart att det finns många orsaker. En helt grundläggande orsak är naturligtvis samhällsstrukturen och det fragmentiserade samhälle som är. Men sedan har det naturligtvis också varit så att det inte har varit en politisk prioritet att inkludera kvinnor i fredsprocessen. Kvinnor har på detta sätt helt klart systematiskt också blivit marginaliserade. Då ska man komma ihåg att denna marginalisering har skett trots att det har funnits stora ansträngningar från det internationella samfundet i form av FN-missionen Minusma och att UN Women systematiskt arbetar med dessa frågor. Men förutom det som Minusma och UN Women arbetar med görs det också en del andra saker. Det har faktiskt tagits fram nationella instrument och olika policyer som stöder främjandet av kvinnors deltagande i fredsprocessen och kvinnors deltagande på olika nivåer i staten i . – 2015 – antogs en kvoteringslag som innebär att man nu strävar efter att i olika beslutande organ på olika nivåer i ska vara kvinnor. Man kan se vissa positiva resultat , inte minst efter lokalvalen som har genomförts i . Man har också antagit en tredje nationell handlingsplan för genomförandet av resolution om fred och säkerhet i , vilket naturligtvis är ett steg i rätt riktning. Vad gör då ? Vi främjar naturligtvis implementeringen av fredsavtalet, och vår målgrupp i är olika maliska aktörer. Det handlar om regeringsföreträdare, det handlar om myndigheter och det handlar om institutioner. Vi har fokuserat på tre olika grundläggande åtgärder. Vi har sekunderat rådgivare till UN Women i landet. Vi har arbetat med olika former av kapacitetsutbildningsprogram som gäller 1325. Vi har också tagit fram en hel del handledningar och material till stöd för arbetet med 1325. Vår erfarenhet är att om man ska nå genomslag och effektivitet är det otroligt viktigt att också arbeta med de språk som gäller i landet. Det mesta vi gör i gör vi på franska. Vilka resultat har vi då kunnat se? Det är naturligtvis svårt att se några långsiktiga resultat. Men vi är mycket glada över att vi har fått förtroendet att vara med och förbereda det högnivåmöte som ska genomföras i syfte att öka kvinnors deltagande i fredsprocessen. Här arbetar vi med försoningsministeriet i , och vi arbetar med FN. Målet är att detta arbete ska bidra till att ta fram konkreta åtgärder och åtaganden för att helt enkelt säkerställa att kvinnors formella och informella deltagande ökar i detta sammanhang. Vi har också bidragit till att en ny nationell handlingsplan har antagits, vilket vi är mycket glada över. Vi märker också att det arbete som vi genomför genom vår sekundering i landet har betydelse. Vi kan nämligen arbeta med att ge goda råd till den nationella koordinatorn inom detta område. En slutsats är att man genom att arbeta systematiskt, praktiskt och metodiskt, och kanske inte försöka gå på de stora och helt övergripande frågorna, kan nå resultat. Vi är mycket glada över att kunna se att det i , trots alla utmaningar och trots alla svårigheter, nu finns ett fungerande multisektoriellt ledarskap och ett tekniskt team som ansvarar för koordineringen av dessa frågor. Detta är ett direkt resultat av det arbete som vi har varit med om att genomföra, inte minst genom den personal som vi har på plats i landet. skulle jag bara vilja säga att utmaningarna är stora, som vi alla förstår, och inte lätta att hantera. Det är inte heller lätt för en enskild myndighet att alltid prestera de resultat som vi hoppas. är i detta sammanhang ett litet land jämfört med många andra aktörer. Därför är det otroligt viktigt att vi har ett bra samarbete mellan de olika svenska aktörerna. Vi samarbetar med Försvarsmakten, med Sida och naturligtvis med UD och ambassaderna. Allt detta tillsammans brukar vi kalla för . Jag skulle vilja säga att det är avgörande för att kunna nå bra resultat. När det gäller Sida vill jag fästa er uppmärksamhet på att detta samarbete fungerar mycket väl på det sättet att Sida i huvudsak är en finansiär och att i huvudsak är en implementerande myndighet som genomför egen verksamhet, vilket innebär att vi kan komplettera varandra mycket väl också i fält, inte minst i som vi har sett. Avslutningsvis: Uppgifterna som ligger framför oss är stora. Men jag är helt övertygad om att vi jämfört med många andra aktörer har en verksamhet som fungerar väl. En väldigt starkt bidragande orsak till att de svenska insatserna står sig så väl är just att vi har ett genomtänkt arbete som rör agendan kvinnor, fred och säkerhet och att det vi gör internationellt bottnar i det som vi arbetar med hemma. Det är helt enkelt på det sättet att vi walk the talk. Jag tackar för uppmärksamheten. Ordföranden: noterade naturligtvis de hemska siffrorna när det gäller könsstympning i . Vi får anledning att återkomma till detta, och jag hoppas att då kan svara på frågor. Då ska jag ge ordet till viceamiral som har med sig stabschefen för ledningsstaben överste som också ska kunna besvara specifika frågor om insatsen i . , Försvarsmakten: Tack för inbjudan! Jag tackar även för utrikesministerns och FBA:s generaldirektörs föredragningar med frågeställningar. Försvarsmakten välkomnar givetvis dagens utfrågning i , och vi ser fram emot värdefulla diskussioner som ett komplement till de rapporter som myndigheten lämnar i enlighet med den svenska handlingsplanen för kvinnor, fred och säkerhet. Som militär aktör utgör vi en viktig spelare när det gäller att bidra till internationell fred och säkerhet och att därigenom försöka skapa förutsättningar för en världsordning som tar sitt avstamp i respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och allas lika värde, inklusive jämställdhet. Som en grund för att stå upp för dessa universella värden vilar sig Försvarsmakten internt på sin militära profession och sin värdegrund. Som en del av laget Team vilar sig Försvarsmakten på de budskap som förs fram, bland annat av vår feministiska utrikespolitik men även generellt genom hur balanserar rollen som en ideologisk förkämpe för mänskliga rättigheter i de internationella samarbeten vi ingår i. Säkerhetsläget i världen är utmanande. Försvarsmakten bidrar till den svenska politiska viljeinriktningen med sin militära kapacitet som ett instrument bland många. Samverkan blir därför viktig för oss i syfte att få till effekter i våra insatser, som når en civilbefolkning bestående av kvinnor, män, flickor och pojkar. Även om steget ibland är långt från den militära aktörens roll i en insats till att samverka mer fördjupat med civilbefolkningen finns det absolut saker vi kan göra och saker som vi redan gör. Det finns också möjligheter som inte får tappas avseende att indirekt stödja de aktörer som har bäst kompetens och roll för att arbeta mer direkt med civilbefolkningen. Återigen hamnar samverkan i fokus för att vi verkligen ska kunna bistå på ett bra sätt som en del av en allomfattande ansats. Jag kommer att återkomma till konkreta exempel både på samverkan och på hur Försvarsmakten och dess representanter mer specifikt kan gå till väga i en internationell insats för att eftersträva mål i enlighet med den nationella handlingsplanen för kvinnor, fred och säkerhet. Först vill jag framföra några övergripande punkter från Försvarsmaktens sida. För det första: Mekanismer för att arbeta utifrån en jämställdhetsintegrerad styrapparat har etablerats i Försvarsmakten. För det andra: Orderverken inkluderar styrningar om att utbildning som ska förbereda soldater och officerare inför en insats omfattar utbildning gällande kvinnor, fred och säkerhet. För det tredje: Det finns flera exempel där svenska förband agerar för att genomföra resolution i insatsen de deltar i. För det fjärde: De svenska förbandens agerande för att till exempel skydda civilbefolkningen och stärka det säkerhetsskapande arbetet bidrar till att de är uppskattade av befolkningen i insatsområdet, som därmed också i praktiken ser vinster med att ha samröre med oss som militär aktör. Indirekt bidrar goda relationer med befolkningen till att även öka skyddet för det svenska förbandet. För det femte: Svensk personal på strategiskt viktiga internationella positioner kan påverka missionen utifrån Försvarsmaktens värden och svenska värden rörande bland annat demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet. Jag ska nu fördjupa mig lite i hur Försvarsmakten omsätter politiska styrningar i orderverken, i utbildning och via expertis. De politiska målsättningar som återfinns i propositionen för en insats omsätts på militärstrategisk nivå till order för respektive insats. I dessa dokument finns styrningar för ÖB:s underställda chefer gällande hur de ska omhänderta de politiska styrningarna, till exempel genom insatsförberedande utbildning. Som komplement utarbetas på operativ nivå en ytterligare nedbrytning. Till detta finns en så kallad stående order som gäller för alla internationella insatser. Det är en särskild order som tillsammans med planer för respektive insats utgör det ramverk som med styrningarna från strategisk nivå omhändertas och sedan bryts ned. Våra insatser inkluderar även expertis inom området kvinnor, fred och säkerhet. Det märks genom att vi har eller har haft så kallade gender focal points och gender advisors ute i olika områden. En del kontingenschefer har genomgått extra utbildning vid in Military Operations, beläget i . Man har dessutom avsatt tid för insatsförberedande utbildning. Till exempel har samtliga kontingenter, eller förband, i – 01 till 10 – haft avdelade gender focal points. Dessa har stött såväl chef som rådgivare vid till exempel FN:s Sektor och vid i . Samtliga gender focal points har utbildats av NCGM i eller av Försvarsmaktens jämställdhetsrådgivare för militära operationer. Till exempel gav chefen för 08 sin gender focal point i uppdrag bland annat att arbeta av sin tid med kvinnor, fred och säkerhet. Inom EUTM finns en instruktör för humanitär rätt, mänskliga rättigheter och skydd mot sexuellt våld. För att fördjupa det budskap jag har nämnt, som rör skydd av och trovärdighet bland civilbefolkningen samt vikten av strategiskt utsänd svensk – i detta fall militär – personal, kommer jag nu att exemplifiera med några konkreta nedslag ur vår verksamhet i . Det första exemplet är från 04. Det var ett underrättelseförband som genomförde en insats med huvudgruppering i Timbuktu. Den förberedande utbildningen i omfattade bland annat utbildning av personal i chefsbefattningar vid vårt gendercenter i . Exemplet är från säkerhetsoperationer i Timbuktu. försämrades säkerhetsläget i Timbuktu genom bland annat mord på myndighetsrepresentanter och anfall mot posteringar som bemannades av regeringens armé. Civilbefolkningen påverkades negativt eftersom spänningarna mellan de olika etniska grupperingarna trappades upp. För att öka säkerheten och fokusera arbetet tog det svenska förbandet initiativ till att samla de olika aktörerna i form av FN-förband, de civila FN-organen, den maliska militären, regionguvernören, borgmästaren, lokala myndigheter såsom skolväsendet och polisen samt kvinnoorganisationer, religiösa organisationer och ungdomsorganisationer i ett gemensamt säkerhetsskapande projekt. Det inleddes med en förankringsprocess med var och en av de deltagande aktörerna. Därefter genomfördes ett stormöte i så kallade town hall med representanter för samtliga aktörer för att gemensamt förankra och manifestera en enad front mot det ökade våldet. Bland annat infördes olika möjligheter för civilbefolkningen att lämna anonyma tips. Därefter följde med intensifierad patrullverksamhet för att visa närvaro alla tider . Handledning av den civila polisen och de afrikanska FN-förbanden genomfördes för att öka deras effekt.