bet · H801SoU2 · 2020-11-18 00:00:00 — Dessutom konstaterar utskottet att utredningen kunskapsstyrnings förslag, bedömningar och rekommendationer bereds inom . Utskottet noterar vidare de fleråriga satsningarna på att sjuksköterskor ska kunna specialisera sig och på karriärtjänster för specialistsjuksköterskor med fördjupad kompetens och att dessa satsningar föreslås fortsätta . Med hänsyn till det ovan anförda anser utskottet att motionerna 2019/20:3644 (M) yrkandena 6 och 8, 2019/20:3633 (V) yrkande 6, och 2019/20:3640 (KD) yrkande 6 bör avslås. Utskottet anser också att motion 2019/20:3640 (KD) yrkande 5 bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om riktlinjer för nationella ersättningssystem för digitala arbetssätt samt om digitala vårdmöten. Jämför reservation 13 (M, SD, KD). Regeringen konstaterar att det pågår en digitalisering inom samtliga samhällssektorer och en tillämpning av nya tekniker som både ökar tillgänglighet och kvalitet och effektiviserar offentliga samhällsuppgifter. Myndigheten för digital förvaltning inrättades 2018 med uppdraget att samordna och stödja den förvaltningsgemensamma digitaliseringen i syfte att göra den offentliga förvaltningen mer effektiv och ändamålsenlig. Myndigheten ska stötta andra myndigheter, kommuner och regioner i digitaliseringsarbetet. och hälso- och sjukvården är välfärdsområden där digitaliseringen enligt regeringen bär med sig stora möjligheter. ingick regeringen och SKR överenskommelsen”Vision e-hälsa 2025”. Den övergripande visionen är att 2025 ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och e-hälsans möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna resurser för ökad självständighet och delaktighet i samhällslivet. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder med kopplingar till insatsområdena. Bl.a. har och haft uppdraget att tillsammans utveckla och tillgängliggöra ett digitalt pedagogiskt stöd för informationshantering och dokumentation utifrån gällande rätt. Det digitala stödet lanserades och riktar sig bl.a. till personal med journalföringsplikt inom vård och omsorg. Det digitala stödet vidareutvecklas nu med fokus på nytta och användbarhet för målgrupperna. Regeringen beslutade om direktiv till en utredning med uppdraget att göra en översyn av vissa frågor som rör personuppgiftshantering i socialtjänst- och hälso- och sjukvårdsverksamhet (dir. 2019:37). Utredaren ska bl.a. se över möjligheterna att införa direktåtkomst inom och mellan vissa verksamheter i socialtjänst och hälso- och sjukvård samt utvidgad informationsöverföring för kvalitetsutveckling mellan bl.a. vårdgivare i hälso- och sjukvård och kommunala nämnder. Utredningen ska slutrapportera sitt arbete . Enligt regeringen påverkas utvecklingen för digital och virtuell vård av etableringen av nya privata utförare och tjänster av digital vård. Utredningen för en jämlik vård (S 2017:08) fick tilläggsuppdraget att analysera hur ett långsiktigt hållbart system för s.k. nätdoktorer kan skapas, med beaktande av principen om en behovsstyrd vård. Utredningen överlämnade sitt slutbetänkande till regeringen (SOU 2019:42), i vilket den lämnar förslag som tydliggör på vilket sätt patienter ska välja utförare i primärvården och understryker behovet av såväl digital som fysisk tillgänglighet till all primärvård. Utredningens förslag bereds vidare i . Den fortsatta verksamhetsutvecklingen genom digitalisering av hälso- och sjukvården förväntas också få betydelse för produktivitet och effektivitet i primärvården och för samordningen med övriga delar av hälso- och sjukvården. Den fortsatta utvecklingen kan innebära effektivitetsvinster för patienter och vårdens professioner, men i vilken utsträckning och hur snabbt är enligt regeringen fortfarande för tidigt att säga. Regeringens bedömning är att regionerna bör öka sin utvecklingstakt för att kunna erbjuda de vårdtjänster som är lämpliga för digitalt utförande utifrån invånarnas olika behov – en första linjens digitala vård. Det handlar även om att stödja regionerna i arbetet med att hantera olika typer av patientströmmar och se till att dessa hamnar på rätt vårdnivå med hjälp av digitala stöd. Det handlar även om att förbättra informationsflödet mellan vårdens olika delar. Att utveckla digitala tjänster där information kan tillgängliggöras för personalen eller individen genom hela vårdförloppet, oavsett verksamhet och vilket vårdsystem som en vårdgivare använder, kan både stärka patientens ställning och göra vården mer samordnad. Regeringen beslutade att bevilja SKR medel för insatser som syftar till att utveckla första linjens digitala vård. Regeringen har beslutat om medel även . Totalt har SKR fått för detta syfte. Av de överenskommelser som regeringen tecknat med SKR framgår att en ökad digitaliseringstakt samt säkra och ändamålsenliga it-system är centrala faktorer för den önskade utvecklingen i hälso- och sjukvården och för att personalen i vården ska få bättre förutsättningar att tillhandahålla god och nära vård med hög tillgänglighet och god kontinuitet. Digitalisering skapar även förutsättningar för effektivare arbetssätt och processer, något som enligt regeringen kan innebära kortare väntetider i vården och avlastning för personalen. I kommittémotion 2019/20:3644 av m.fl. (M) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att ta fram riktlinjer för nationella ersättningssystem som underlättar utveckling och innovation av nya digitala arbetssätt i primärvården. Motionärerna begär vidare ett tillkännagivande om att hälso- och sjukvården ska erbjuda digitala vårdmöten (yrkande 11). Motionsyrkanden om digitala vårdtjänster behandlades senast i socialutskottets betänkande 2019/20:SoU11. Motionsyrkandena avstyrktes (s. 88). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2019/20:275). Den ovan nämnda utredningen för en mer jämlik vård rekommenderar att regionerna i samband med införandet av ett nationellt reglerat grunduppdrag också tillämpar gemensamma ersättningsprinciper för primärvården (SOU 2019:42 s. 493 f.). Följande principer bör enligt utredningen gälla: långsiktighet, stabilitet och innovationsfrämjande, årlig uppräkning av ersättningen, fast ersättning (kapitering) för listade som huvudsaklig ersättning, riskjustering i kapiteringen för att styra mot dem med störst behov, minskad detaljstyrning, kontinuitet och tillgänglighet prioriteras och belönas, i ökad utsträckning göra medicinsk service och läkemedel till en s.k. fri nyttighet för utförare inom primärvården. Regionerna bör enligt utredningen vidare undvika olika behandling av utförare, snedvridande incitament och särbehandling av kontaktform, som t.ex. besök hos annan vårdgivare än där man är listad eller utomlänsbesök. Enligt utredningen bör regeringen följa utvecklingen på området och om principerna inte tillämpas bör ytterligare åtgärder i form av reglering av principerna övervägas. Utredningens förslag bereds inom . Som noterats ovan sköt regeringen till till regionerna med fokus att kunna stärka primärvården och regeringen föreslog i budgetpropositionen att satsningen utökas till totalt ca . I satsningen ingår utveckling av digitala stöd för patienter, vårdpersonal och vårdgivare (prop. 2020/21:1 utg. omr. 9 s. 45). Utskottet anser att digitalisering är en viktig förutsättning för att nå en mer effektiv hälso- och sjukvård. Utskottet ser positivt på att regeringen har gjort ett antal insatser för att stödja digitaliseringen. Utskottet konstaterar vidare att utredningen för en mer jämlik vårds betänkande bereds inom . Dessutom noterar utskottet Myndigheten för vård- och omsorgsanalys uppdrag att analysera vilka förutsättningar som finns för att uppnå en ändamålsenlig digitalisering samt redovisa kostnadseffektiva åtgärder som ansvariga huvudmän och arbetsgivare vid behov kan överväga för att stimulera en sådan utveckling (se ovan under avsnittet Utveckling). Uppdraget ska redovisas . Med hänsyn till det ovan anförda bör motion 2019/20:3644 (M) yrkandena 10 och 11 avslås. Förslaget om vårdval primärvård Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att genomföra förslaget om vårdval primärvård och om att lagen om valfrihet inte längre ska vara obligatorisk i primärvården. Jämför reservation 14 (SD, KD), 15 (V) och 16 (V). Regeringen anser att det förslag som utredningen utveckling för god och nära vård lade fram inte bör genomföras om att regionen ska organisera vårdval primärvård så att en utförare ensam eller i samverkan med andra särskilt tillhandahåller de kompetenser och hälso- och sjukvårdstjänster som krävs för att primärvårdens grunduppdrag ska fullgöras. Regeringen anser i stället att en översyn bör genomföras bl.a. av möjligheten för olika utförare att tillsammans delta i ett vårdvalssystem och av förutsättningarna för mindre utförare att etablera sig i primärvården. Regeringen konstaterar att regionerna kan inrätta olika vårdvalssystem för olika slags tjänster. Ett fåtal regioner har valt att införa flera vårdvalssystem (t.ex. separata vårdval för rehabilitering eller barnhälsovård). Samtliga regioner har dock etablerat ett mer omfattande vårdvalssystem som utgår från generalistkompetensen hos bl.a. specialister i allmänmedicin och distriktssköterskor. Dessa kompetenser kan ses som navet i den primärvård som bedrivs med regionen som huvudman. Detta vårdval motsvarar de hälso- och sjukvårdstjänster som vanligen tillhandahålls via det som brukar kallas hälsocentral, vårdcentral eller husläkarmottagning. Det är den utförare som patienten väljer inom detta vårdval som blir mottagare av den fasta ersättning från regionen som följer med patientens val. Utredningen ser ett behov av att tydliggöra särställningen hos detta vårdval och urskilja det från eventuella övriga vårdvalssystem inom primärvården genom att i bl.a. lagtexten benämna det vårdval primärvård. Utredningens förslag i denna del innebär att regionerna ska se till att de hälso- och sjukvårdstjänster och kompetenser som krävs för att fullgöra primärvårdens grunduppdrag blir tillgängliga för den enskilde oavsett vilken utförare inom det som betecknas vårdval primärvård som denne väljer. Varje enskild utförare inom vårdval primärvård (dvs. varje vårdcentral eller motsvarande) behöver inte själv kunna erbjuda det breda utbud som krävs för att fullgöra primärvårdsuppdraget utan kan samverka med andra utförare för att fullgöra uppdraget. Avsikten är att patienten ska kunna informeras om att utföraren har ett särskilt samarbete med vissa andra utförare men ska vara fri att anlita någon annan. Enligt utredningen innebär förslaget ett förtydligande av att regionerna är skyldiga att organisera sin primärvård på ett sammanhängande sätt. Regeringen noterar att det är regionens ansvar som huvudman att säkerställa att hela regionens primärvårdsutbud kan tillhandahållas de personer som omfattas av dess ansvar, oavsett vilken utförare den enskilde väljer. Regeringen är tveksam till såväl behovet av den föreslagna bestämmelsen som dess påverkan på utvecklingen av den nära vården och på konkurrensförhållandena inom området. Regeringen konstaterar att utförare av t.ex. olika storlek och med olika bemanning enligt nuvarande lagstiftning gemensamt ska kunna ingå avtal med regionen och därmed gemensamt uppfylla åtagandet att tillhandahålla vårdtjänster till befolkningen. Att gällande regelverk tillämpas så att fler utförare får möjlighet att verka ger en större mångfald av aktörer och kan t.ex. bidra till en mer tillgänglig nära vård i glest befolkade områden eller andra områden inom vilka det är särskilt svårt att attrahera vårdgivare. Regeringen menar att den möjlighet som finns enligt lagen om valfrihetssystem (LOV) och lagen om offentlig upphandling () att samarbeta med andra leverantörer för utförande av de avtalade tjänsterna är ett mer transparent och konkurrensneutralt förfarande än om utförare på egen hand ska avtala om ett samarbete, utan insyn för regionen eller befolkningen. Regeringen konstaterar att regelverket ger utförare möjligheter att samverka om t.ex. öppettider och olika specifika hälso- och sjukvårdstjänster och det skulle därför vara positivt om regionerna är lyhörda för olika utförares villkor och förutsättningar att kunna verka. Mot bakgrund av resonemangen ovan ser regeringen inte att det finns något behov av att genomföra lagförslaget. Regeringen konstaterar vidare att ”vårdval primärvård” inte är något vedertaget begrepp och därför inte bör användas i lagtext utan att kopplas till någon definition. Regeringen bedömer också att den föreslagna regleringen inte omfattar utövare som arbetar mot den s.k. nationella taxan, dvs. enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning. Utredningen ska inom ramen för sitt fortsatta arbete se över hur dessa utövare kan integreras i den ordinarie primärvården och dess vårdvalssystem. Även av de skälen väljer regeringen att inte gå vidare med det aktuella förslaget. Regeringen gav i uppdrag att med stöd av kartlägga tillämpningen i primärvården av möjligheten för flera utförare av hälso- och sjukvård att tillsammans få delta i ett valfrihetssystem enligt LOV, alternativt möjligheterna för en grupp utförare att delta i en upphandling enligt . Författningsförslag kan också lämnas som förenklar för mindre enheter att i samverkan med andra erbjuda sina tjänster i primärvården. Kännedomen hos vårdgivare och huvudmän om vilka möjligheter till samverkan som regelverket medger är enligt regeringens bedömning alltför låg och behöver öka. Även den frågan ingår i uppdraget. Uppdraget ska slutredovisas . Förslaget om vårdval primärvård I kommittémotion 2019/20:3633 av m.fl. (V) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se till att utredningens förslag om vårdval primärvård genomförs. I kommittémotion 2019/20:3640 av Acko Ankarberg m.fl. (KD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om vårdval primärvård. Motionärerna anför att utredningens förslag bör ligga till grund för vidare utredning. Hur vårdvalssystemet ska byggas upp och vilka ersättningar som ges behöver övervägas. I kommittémotion 2019/20:3633 av m.fl. (V) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att lagen om valfrihet inte längre ska vara obligatorisk inom primärvården. Motionsyrkanden om ökad valfrihet genom vårdval behandlades senast i socialutskottets betänkande 2019/20:SoU11. Motionsyrkandena avstyrktes (s. 62). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2019/20:275). Genom regeringens proposition 2014/15:15 Upphävande av kravet på vårdvalssystem i primärvården föreslogs att regionerna inte längre ska vara skyldiga att ha vårdvalssystem inom primärvården. Regionerna skulle i stället få ha vårdvalssystem enligt lagen om valfrihetssystem. Mot bakgrund av kritik under riksdagsbehandlingen, bl.a. med hänvisning till remissutfallet samt den bristande beredningen av ärendet, återkallades förslaget av regeringen (skr. 2014/15:28). Med anledning av bl.a. en följdmotion som väckts på grund av regeringens skrivelse beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att avsluta beredningen av frågan om att upphäva kravet på vårdvalssystem i primärvården och att inte återkomma till med ett sådant lagförslag (bet. 2014/15:SoU3 s. 8–9 och rskr. 2014/15:125). Regeringen beslutade därefter att utreda förutsättningarna för och föreslå hur den offentliga finansieringen av privat utförda välfärdstjänster bör regleras (, Fi 2015:01). I tilläggsdirektiv (dir. 2015:108) tog regeringen bort uppdraget att föreslå hur regleringen kan ändras så att regionerna inte ska vara skyldiga att ha vårdvalssystem i primärvården enligt LOV. föreslog senare i delbetänkandet Ordning och reda i välfärden (SOU 2016:78) att nuvarande LOV ska upphävas och ersättas av en ny lag om valfrihetssystem. Utredningen föreslog bl.a. att det i lagen ska anges att kommuner och regioner ska se till att avtal som ingås inom ramen för ett valfrihetssystem innehåller villkor som gör det möjligt att avsluta valfrihetssystemet. Utredningens förslag i denna del har inte lett till något förslag från regeringen (SOU 2019:42 s. 138 f.). Utskottet instämmer i regeringens bedömning att utredningens förslag om hur vårdval primärvård ska fullgöras inte bör genomföras. Utskottet noterar att har i uppdrag att kartlägga tillämpningen i primärvården av möjligheten för flera utförare av hälso- och sjukvård att tillsammans få delta i ett valfrihetssystem enligt lagen om valfrihetssystem (LOV), alternativt möjligheterna för en grupp utförare att delta i en upphandling enligt lagen om offentlig upphandling (). Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd när det gäller motionsyrkandena om förslaget om vårdval primärvård. Motionerna 2019/20:3633 (V) yrkande 8 och 2019/20:3640 (KD) yrkande 2 bör därför avslås. Avslutningsvis anser utskottet att inte heller bör ta något initiativ i frågan om lagen om valfrihetssystem, och därför bör även motion 2019/20:3633 (V) yrkande 1 avslås. Patientansvar per fast läkarkontakt Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att införa fast läkarkontakt och om listtak och listning av patienter på enskilda läkare. Jämför reservation 17 (SD, KD) och 18 (M). Regeringen konstaterar att utredningen utveckling för god och nära vård föreslår att det ska förtydligas att patienten ska informeras om möjligheten att få tillgång till och välja en fast läkarkontakt hos den utförare i vad utredningen benämner ”vårdval primärvård” som patienten har valt. Vidare föreslår utredningen att det tydligare ska regleras vem som kan vara fast läkarkontakt i primärvården. Utredningen för en mer jämlik vård har haft regeringens uppdrag att bl.a. se över LOV, och lämna förslag på hur en kontinuerlig vård kan främjas genom att användandet av inhyrd vårdpersonal minskas. Utredningen överlämnade slutbetänkandet Digifysiskt vårdval (SOU 2019:42) till regeringen . Bland annat föreslår utredningen att man ska kunna välja utförare genom att lista sig hos utföraren och hos denne få tillgång till en fast läkarkontakt. Utredningen föreslår, liksom utredningen utveckling för god och nära vård, ändringar i 7 kap. 3 § HSL som gäller fast läkarkontakt. Regeringen konstaterar att det både i betänkandet SOU 2018:39 och i betänkandet SOU 2019:42 lämnas förslag som rör fast läkarkontakt i relation till utföraren inom vårdvalet. Regeringen avser att lägga förslag som förstärker skyldigheten för regionerna att informera om och erbjuda en fast läkarkontakt samt patientens möjlighet att få en sådan. Regeringen bedömer att dessa förslag bör hanteras samlat inom ramen för beredningen av det sistnämnda betänkandet, som pågår i . Redan i den nu aktuella propositionen behandlas emellertid förslaget i betänkandet SOU 2018:39 om en begränsning av patientansvar per fast läkarkontakt i primärvården. Regeringen bedömer att råd eller riktlinjer som stöder verksamheter och vårdgivare i hur patientansvar lämpligast kan fördelas på funktionen fast läkarkontakt i primärvården bör tas fram. Regeringen anser att antalet patienter som en fast läkarkontakt i primärvården ansvarar för bör kunna avgränsas för att möjliggöra en god och patientsäker vård, och en rimlig begränsning av antalet patienter per fast läkarkontakt kan t.ex. ge bättre förutsättningar för den enskilda läkaren att vara tillgänglig för sina patienter och erbjuda en god och säker vård. Regeringen konstaterar att det råder brist på specialister i allmänmedicin i primärvården, och det kan ifrågasättas om antalet läkare räcker till för att alla som vill ska kunna få en fast läkarkontakt i primärvården, i synnerhet om antalet patienter en läkare kan vara fast läkarkontakt för begränsas. Enligt regeringens bedömning är det emellertid av stor vikt för primärvårdens roll i hälso- och sjukvårdssystemet att personalen ges möjlighet att ha kontroll över sin arbetssituation. En god arbetsmiljö för medarbetare i primärvården är även en grundläggande förutsättning för att primärvården ska ses som en attraktiv arbetsplats där fler vill arbeta. Regeringen och SKR har ingått en överenskommelse om en god och nära vård som inkluderar insatser för en bättre arbetsmiljö och en förstärkt kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården. I överenskommelsen om en god och nära vård fördelas för arbete med att skapa goda förutsättningar för vårdens medarbetare. Enligt regeringens mening kan det finnas behov av ett nationellt stöd för verksamhetschefer och vårdgivare – men även för läkarprofessionen – i hur patienter lämpligast kan fördelas på funktionen fast läkarkontakt i primärvården. Olika överväganden behöver göras utifrån exempelvis vårdtyngd och läkarens erfarenhet. Regeringen anser att den typen av överväganden lämpar sig bäst att formuleras i råd eller riktlinjer och föreslår således inte någon författningsreglering. Regeringen noterar vidare att utredningen för en mer jämlik vård i sitt slutbetänkande har lämnat förslag om att regionen ska få begränsa antalet listade patienter hos utförare inom vårdvalssystem och att en patient som mest ska få göra ett omval av utförare i primärvård , om det inte finns skäl för annat (SOU 2019:42). Utredningen redovisade sina förslag och förslagen bereds inom . I kommittémotion 2019/20:3644 av m.fl. (M) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att införa fast läkare och samordning av vårdteam i primärvården. I kommittémotion 2019/20:3640 av Acko Ankarberg m.fl. (KD) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om rätten till en fast läkarkontakt samt till en personlig behandlings- och rehabiliteringsplan. Vidare begärs ett tillkännagivande om listtak och listning av patienter på enskilda läkare (yrkande 4). Tillkännagivande om fast läkarkontakt I betänkande 2017/18:SoU26 God och jämlik hälsa – en utvecklad folkhälsopolitik föreslog utskottet att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om att säkerställa patienternas rätt till en fast läkarkontakt. följde utskottet (rskr. 2017/18:406) Utskottet anförde följande (s. 17): Utskottet konstaterar att det följer av patientlagen att en fast vårdkontakt ska utses för patienten om han eller hon begär det. När det gäller primärvården anges vidare i patientlagen att patienten ska få möjlighet att välja en fast läkarkontakt. Utskottet noterar även att utredningen utveckling för god och nära vård i sitt delbetänkande (SOU 2018:39) föreslår ett förtydligande av patientens möjlighet att få tillgång till och välja en fast läkarkontakt i primärvården. Enligt utskottets uppfattning är det angeläget att säkerställa att fler patienter än får en fast läkarkontakt genom att patienten får möjlighet att välja en namngiven läkare som sin fasta läkarkontakt i primärvården och att den är kopplad till den utförare som patienten har valt inom det som utredningen benämner Vårdval primärvård. Regeringen bör därför återkomma till i denna fråga. Utskottet föreslår att , med bifall till motion […] ställer sig bakom det som utskottet anför och tillkännager detta för regeringen. Motionsyrkanden om fast läkarkontakt behandlades senast i socialutskottets betänkande 2018/19:SoU8. Motionsyrkandena avstyrktes (s. 46–47). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:233). Motionsyrkanden om listning hos legitimerade yrken inom vården behandlades senast i socialutskottets betänkande 2019/20:SoU11. Motionsyrkandena avstyrktes (s. 31–32). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2019/20:275). Som noterats ovan har regeringen skjutit till till regionerna med fokus på att kunna stärka primärvården och regeringen föreslog i budgetpropositionen att satsningen utökas till totalt ca . Funktionen fast läkarkontakt i primärvården ska fortsätta att utvecklas och stärkas.