bet · H701SoU11 · 2020-05-20 00:00:00 — – en professionsneutral vårdgaranti och en ändrad tidsfrist för en medicinsk bedömning – en resursöverföring från sjukhusvård till primärvård. Utredningen har tagit namnet Samordnad utveckling för god och nära vård (S 2017:01). I enlighet med tilläggsdirektiv (dir. 2017:97) ska utredningen också – analysera ändamålsenligheten med uppdelningen i öppen vård och sluten vård i relation till utredningens övriga förslag samt redogöra för vilka konsekvenser en förändring respektive borttagning av dessa begrepp skulle kunna få – utreda och lämna förslag på hur samverkan mellan primärvården och den kommunala hälso- och sjukvården och omsorgen kan underlättas och hur gränssnittet mellan dessa verksamheter bör se ut. presenterade utredningen sitt första delbetänkande God och nära vård – En gemensam färdplan och målbild (SOU 2017:53). I delbetänkandet presenteras en färdplan för omstruktureringen av hälso- och sjukvården som sträcker sig . Med delbetänkandet som grund lämnade regeringen en proposition till (prop. 2017/18:83 Styrande principer inom hälso- och sjukvården och en förstärkt vårdgaranti) som ett första steg i omstruktureringen av hälso- och sjukvården där primärvården ska bli den tydliga basen och första linjen i hälso- och sjukvården. ställde sig bakom regeringens förslag till ändringar i HSL som innebär att regionerna ska organisera hälso- och sjukvårdsverksamheten så att vården kan ges nära befolkningen. Om det är motiverat av kvalitets- eller effektivitetsskäl ska vården få koncentreras geografiskt. Vidare förstärks vårdgarantin inom primärvården. Från att ha varit formulerad som att den enskilde ska få besöka läkare blir det i stället så att den enskilde inom ska garanteras en medicinsk bedömning av läkare eller annan legitimerad sjukvårdspersonal. Lagändringarna trädde i kraft . lämnade utredningen sitt andra delbetänkande God och nära vård – En primärvårdsreform (SOU 2018:39). Av sammanfattningen (s. 17 f.) framgår att utredningen bl.a. föreslår att den gemensamma färdplanen och målbilden fördjupas och att primärvårdens uppdrag i hälso- och sjukvården moderniseras. Vidare lägger utredningen fram förslag som syftar till att tydliggöra primärvårdens uppdrag och skapa förutsättningar för en stark och likvärdig primärvård i hela . Utredningen föreslår även ett förtydligande av patientens möjlighet att få tillgång till och välja en fast läkarkontakt i primärvården hos den utförare i Vårdval primärvård som patienten valt. Utredningen framhåller att kontinuitet i relationen mellan patienten och vårdens medarbetare mellan olika professioner och olika vårdkontakter är central för såväl vårdens kvalitet och patientens upplevelse som medarbetarnas arbetsmiljö och effektiviteten i hälso- och sjukvården. I fråga om begreppet Vårdval primärvård anger utredningen (s. 19) bl.a. följande: Utredningen ser behov av att tydliggöra särställningen hos det av vårdval i primärvården som utgår från generalistkompetensen hos bl.a. specialister i allmänmedicin och distriktsköterskor, och fungerar som navet i den primärvård som bedrivs med som huvudman. Det bör benämnas Vårdval primärvård. ska organisera Vårdval primärvård så att utförare ensam eller i samverkan med andra särskilt tillhandahåller de kompetenser och hälso- och sjukvårdstjänster som krävs för att primärvårdens grunduppdrag ska fullgöras. Det andra delbetänkandet bereds inom och en proposition är aviserad . Ett tredje delbetänkande, God och nära vård – Vård i samverkan (SOU 2019:29), lämnades . Delbetänkandet innehåller inte några förslag. Utredningen analyserar om vårdens uppdelning i sluten och öppen vård är ändamålsenlig. Den redogör för vilka konsekvenser en utmönstring eller förändring av begreppen skulle få ur ett bredare perspektiv. Utredningen fokuserar vidare på hälso- och sjukvård med region och kommun som huvudman samt närliggande delar av verksamhet. Även samverkan med skolan belyses. Utredningen belyser även områden inom vilka den redan tidigare lämnat förslag, men där utredarna under utredningens arbete fått mycket inspel och material och därför vill belysa frågorna ytterligare. Här är fokus på hur samhället kan stärka hälsa – och inte bara behandla sjukdom – vilket enligt utredningen är helt avgörande för att kunna klara av att möta framtidens hälsoutmaningar och vårdbehov i befolkningen. Genom tilläggsdirektiv (dir. 2018:90) utvidgades utredningens uppdrag till att bl.a. – undersöka hur förutsättningarna för att samordna vårdinsatser för patienter och brukare i alla åldrar med omfattande och komplexa vårdbehov kan förbättras – se över befintlig lagstiftning när det gäller krav på vårdplaner och överväga en författningsreglering som ställer krav på patientkontrakt i form av en övergripande vårdplan för patientens samtliga vårdinsatser oavsett aktör eller huvudman – klargöra hur patientkontraktet bör förhålla sig till samordnad individuell plan, s.k. SIP. lämnades det fjärde delbetänkandet God och nära vård – En reform för ett hållbart hälso- och sjukvårdssystem (SOU 2020:19). I delbetänkandet redovisar utredningen en övergripande beskrivning av det som under utredningens gång identifierats som centrala framgångsfaktorer respektive möjliga hinder för omställningsarbetet. Dessutom lämnar utredningen ett antal förslag som syftar till att stärka olika dimensioner av samverkan och skapa ett mer sammanhanhängande hälso- och sjukvårdssystem. Här finns exempelvis förslag till bestämmelser i om patientkontrakt och att begreppet hemsjukvård ska ersättas med begreppet hälso- och sjukvård i hemmet för att tydliggöra att den hälso- och sjukvård som utförs i hemmet är likställd övrig vård och att det enda som särskiljer den är platsen som vården utförs på. Utredningen bedömer att förslagen är steg på vägen i utvecklingen av en modern, jämlik, tillgänglig och effektiv hälso- och sjukvård, med en stark och adekvat resurssatt primärvård som bas. Sammantaget bedömer utredningen att dessa förslag, tillsammans med förslag i de tidigare betänkandena utgör grunden för en reform för ett hållbart hälso- och sjukvårdssystem. Betänkandet bereds inom . Genom ytterligare ett tilläggsdirektiv (dir. 2019:49) utvidgades uppdraget till att utreda bl.a. förutsättningarna för att utveckla en ny form av skyndsamma och ändamålsenliga insatser inom primärvården vid lättare psykisk ohälsa i syfte att bl.a. förebygga svårare ohälsa och sjukskrivningar och vid behov lämna förslag om hur detta kan genomföras på ett effektivt sätt samt att överväga hur verksamheter såsom studenthälsovård och företagshälsovård kan bidra till och komplettera primärvårdens uppdrag m.m. Detta uppdrag, som bygger på en överenskommelse mellan Socialdemokraterna, , ska redovisas . Tillitsdelegationen (Fi 2016:03) Regeringen beslutade att tillsätta en delegation (dir. 2016:51) med uppdrag att analysera och föreslå hur styrningen av välfärdstjänster i offentlig sektor, kommuner och regioner kan utvecklas för att i större omfattning ta till vara medarbetares kompetens och erfarenhet, för att därigenom bidra till högre kvalitet för medborgare och företag. presenterade Tillitsdelegationen delbetänkandet Jakten på den perfekta ersättningsmodellen – Vad händer med medarbetarnas handlingsfrihet? (SOU 2017:56). I delbetänkandet kartlägger Tillits-delegationen ersättningsmodellernas styrande effekter i hälso- och sjukvård samt socialtjänst. Utredningen presenterar de ersättningsmodeller som är mest aktuella i och diskuterar sedan deras betydelse för möjligheten att ta till vara medarbetarnas kompetens och förmåga och därigenom bidra till en ändamålsenlig, kostnadseffektiv och innovativ välfärd av hög kvalitet. redovisade utredningen sitt huvudbetänkande Med tillit växer handlingsutrymmet – tillitsbaserad styrning och ledning av välfärdssektorn (SOU 2018:47) och delbetänkande – En lärande tillsyn – Statlig granskning som bidrar till verksamhetsutveckling i vård, skola och omsorg (SOU 2018:48). Kärnan i delegationens arbete har varit tolv försöksverksamheter som följts med stöd av forskare. I huvudbetänkandet diskuteras de insikter och den kunskap som delegationen fått genom dessa verksamheter. Den del av uppdraget som avser att utveckla den statliga tillsynen redovisas i delbetänkandet. De båda betänkandena har varit på remiss och bereds vidare inom . fick Tillitsdelegationen genom ett tilläggsdirektiv (dir. 2017:119) i uppdrag att bl.a. organisera och driva nätverk där grupper av statliga myndigheter praktiskt söker och prövar konkreta förändringar i styrningen utifrån ett tillitsperspektiv samt att sprida kunskap om hur statliga myndigheter kan utveckla en mer tillitsbaserad styrning i den egna verksamheten. slutredovisade utredningen uppdraget i betänkandet Med tillit följer bättre resultat – tillitsbaserad styrning och ledning i staten (SOU 2019:43). Här lämnas två förslag till regeringen. Tillitsdelegationen föreslår för det första att regeringen ska inrätta ett stöd till statliga myndigheter för att utveckla en mer tillitsbaserad styrning och ledning. Stödet ska bestå av information och kunskap om tillitsbaserad styrning och ledning, en plattform för erfarenhetsutbyte och samarbete, processtöd samt kompetensutveckling. För det andra föreslås att regeringen ska tillsätta en kommitté som får i uppdrag att skapa en arena för att kunna överväga och identifiera eventuella lösningar på komplexa samhällsutmaningar. Det ska vara en regeringsnära utvecklingsmiljö som ska ha i uppdrag att stimulera till lösningar på komplexa samhällsutmaningar tillsammans med berörda myndigheter och andra aktörer. Betänkandet bereds inom där det har remitterats. Styrning för en mer jämlik vård Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda hur styrningen av hälso- och sjukvården bättre kan främja en jämlik och behovsbaserad vård (dir. 2017:128). I uppdraget betonas att det övergripande syftet är att, med den befintliga ansvarsfördelningen för hälso- och sjukvården, säkerställa möjligheterna till en jämlik vård. Mer specifikt skulle utredningen se över lagen (2008:962) om valfrihetssystem, förkortad LOV, och med utgångspunkt i tillitsbaserad styrning överväga vilka styrsystem som bäst främjar måluppfyllelse, inklusive behovet av förändringar i ersättnings- och finansieringsmodeller. Utredningen tog namnet Styrning för en mer jämlik vård (S 2017:08). Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv till utredningen (dir. 2018:14) med uppdraget att analysera ett långsiktigt hållbart system för s.k. nätdoktorer. lämnade utredningen delbetänkandet Styrning och vårdkonsumtion ur ett helhetsperspektiv – Kartläggning av socioekonomiska skillnader i vårdutnyttjande och utgångspunkter för bättre styrning (SOU 2018:55). Utredningen anför bl.a. att det finns skillnader i vårdkonsumtion mellan olika grupper (s. 11 f.). Skillnader finns inte bara mellan socioekonomiska grupper utan också mellan kön, åldersgrupper och geografiska förutsättningar, exempelvis mellan stad och landsbygd. Skillnaderna ser också olika ut beroende på vilken vårdnivå som studeras. Enligt utredningen har staten ofta en oklar roll i styrningen av vården och styr på olika sätt direkt mot den professionella nivån. Slutligen anför utredningen att den i analysen kommer att utgå från de då avlämnade betänkandena från utredningarna Samordnad utveckling för god och nära vård (SOU 2018:39) och Tillitsdelegationen (SOU 2017:56). lämnade utredningen slutbetänkandet Digifysiskt vårdval – tillgänglig primärvård baserad på behov och kontinuitet (SOU 2019:42). Utredningen föreslår bl.a. följande: – Patient- och invånarperspektivet behöver stärkas, med en mer personcentrerad vård som i ökad utsträckning utgår från individers olika behov. – Kontinuitet behöver genomsyra styrning och organisering av vården, vilket bl.a. ökar patientsäkerhet och effektivitet. Kontinuitet ökar dessutom invånarnas förtroende för vården. – Transparensen och långsiktigheten i systemet behöver öka, med ökad tydlighet om vad patienten kan förvänta sig av vården och vad utförarens åtagande är. – Den digitala revolutionen behöver få ett brett genomslag i vården och bli en mer integrerad del i all hälso- och sjukvård. – Ett mer nationellt system behövs, med minskade skillnader i regionernas styrning. – Systemeffektiviteten för hela den offentligt finansierade hälso- och sjukvården behöver öka. De båda utredningsbetänkandena bereds inom . Utredningen om en sammanhållen god och nära vård för barn och unga gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att se över förutsättningarna för en sammanhållen god och nära vård för barn och unga (dir. 2019:93). Syftet med uppdraget är att uppnå en mer likvärdig vård som innefattar förebyggande och hälsofrämjande insatser för barn och unga i hela landet. Syftet är också att genom insatser inom den nära vården för barn och unga som lider av psykisk ohälsa avlasta den specialiserade barn- och ungdomspsykiatrin, BUP. Uppdraget att utreda förutsättningarna för en sammanhållen god och nära vård för barn och unga ska redovisas . ska uppdraget att främja utvecklingen av en sammanhållen god och nära vård för barn och unga med bl.a. psykisk ohälsa delredovisas. Delredovisningen ska göras genom en skriftlig redogörelse som innehåller en övergripande beskrivning av deluppdraget om att ta fram ett underlag som regeringen kan använda i utformningen av en överenskommelse med SKR. I övriga delar ska uppdraget redovisas . Regeringen inrättade (Fi2019/04300/K) . ska systematiskt identifiera och analysera konkreta åtgärder som kan stärka kommunsektorns förmåga att tillhandahålla välfärdstjänster av god kvalitet . Särskilt prioriterade är åtgärder som syftar till en förbättrad styrning av välfärden, ett effektivt nyttjande av offentliga resurser och en hållbar kompetensförsörjning och arbetsmiljö samt åtgärder inom digitaliseringsområdet som frigör resurser till välfärden. ska samla företrädare för staten, kommunerna, regionerna och arbetstagarorganisationer. Vid sitt arbete ska kommissionen särskilt beakta att kommuner och regioner har olika förutsättningar och utgångsläge i olika delar av landet. Vidare ska kommissionen beakta hur den statliga styrningen kan bidra till bättre förutsättningar för välfärden samt hur åtgärderna påverkar kommunsektorns hela välfärdsuppdrag. Åtgärderna ska leda till att offentliga resurser kan frigöras eller omprioriteras, som välfärdens kvalitet och rättssäkerheten för befolkningen värnas. Kommissionen ska även beakta vikten av lärande och samarbete mellan olika aktörer. Medlemmar i kommissionen är finansminister , civilminister , socialminister , jämställdhets-minister och utbildningsminister . Arbetet leds av . Regeringen har vidare till ledamöter utsett representanter från TCO, , , och SKR. ska redovisa hur arbetet har bedrivits. Internationell jämförelse av primärvården (IHP 2019) På regeringens uppdrag redovisar Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (Vårdanalys) i rapporten jämförelse av primärvården (IHP 2019) hur primärvårdsläkare i upplever att vården fungerar jämfört med vad primärvårdsläkare i andra länder tycker. Studien (IHP) genomförs i samarbete med den amerikanska stiftelsen . En fördjupad rapport med ytterligare analyser och resultat publiceras . Av rapporten framgår följande: – Läkare i är de i undersökningen som upplever mest stress på arbetet. De är också minst nöjda med sin arbetsbörda och den tid de kan lägga på varje patient. Däremot är de relativt nöjda med att arbeta som läkare och tycker den övergripande kvaliteten på hälso- och sjukvårdssystemet är bra. – är ett av de länder som har lägst tillgänglighet till vård på de ordinarie vårdcentralerna utanför kontorstid och . – På svenska vårdcentraler är det vanligare att flera yrkesgrupper arbetar på mottagningen, jämfört med andra länder där främst läkare arbetar på mottagningen. – är det land som i allra högst grad använder digitala verktyg för informationshantering, både för läkare och för patienter. – Läkare i svarar i lägre utsträckning än läkare i andra länder att de är väl förberedda vad gäller kompetens och erfarenhet att erbjuda vård till personer med kroniska sjukdomar. De upplever också brister i samordningen av information med andra vårdgivare. Stöd till hälso- och sjukvård I regleringsbrevet fick i uppdrag att stärka stödet till den kommunalt finansierade hälso- och sjukvården. Den åtgärdsplan som redovisas i finansierad hälso- och sjukvård – Förstudie ska vara en utgångspunkt för uppdraget. Åtgärdsplanen innehåller sju utvecklingsområden där kan förbättra stödet till hälso- och sjukvård. Stöden som ska anpassas till kommunernas behov, ska omfatta både kunskap som behövs för att utveckla vården på systemnivå och kunskap som behövs för att säkerställa en god kvalitet i möten med patienten. Uppdraget ska redovisas . Uppdraget delredovisades i rapporten finansierad hälso- och sjukvård – delredovisning. Rapporten innehåller beskrivningar av de olika projekt som har startats för att genomföra åtgärdsplan för kommunalt finansierad hälso- och sjukvård. Nästa steg för är enligt rapporten att fortsätta att stödja den kommunalt finansierade hälso- och sjukvården genom att fullfölja de påbörjade aktiviteterna med utgångspunkt i den övergripande strategin för att stödja omställningen till god och nära vård. Utredningen om ökade förutsättningar för hållbara investeringsprojekt i framtidens hälso- och sjukvård (S 2019:03) tillsatte regeringen en särskild utredare med uppdraget att genom kartläggning och analys utreda hur pågående och planerade investeringsprojekt i sjukhus förhåller sig till den pågående utvecklingen av hälso- och sjukvården på nationell nivå (dir. 2019:69). Syftet är att bidra till ökade förutsättningar för hälso- och sjukvårdens huvudmän och regeringen att fatta strategiska beslut om hälso- och sjukvård som svarar mot behoven ur ett nationellt perspektiv. – kartlägga de större investeringsprojekt i sjukhus som pågår och som planeras inom regionerna – analysera hur dessa investeringsprojekt förhåller sig till den pågående utvecklingen av hälso- och sjukvården på nationell nivå – analysera samverkan samt hur denna kan bidra till den nationella utvecklingen av hälso- och sjukvården och till ökad samhällsekonomisk effektivitet. Uppdraget ska redovisas . På regeringens uppdrag inrättades ett nationellt vårdkompetensråd vid . Rådet är ett rådgivande forum för samverkan mellan regioner, kommuner, lärosäten, och och ska långsiktigt samordna, kartlägga och verka för att effektivisera kompetensförsörjning av personal inom vården. ska redovisa rådets vidtagna åtgärder och aktiviteter till . lämnade regeringen ett uppdrag till och (U2017/01236/GV) att tillsammans genomföra ett treårigt utvecklingsarbete som ska syfta till att förbättra samverkan mellan elevhälsan, hälso- och sjukvården och så att barn och unga får tidiga och samordnade insatser. En slutredovisning med resultatet av uppföljningen, utvärderingen och hur slutsatserna av arbetet har spridits ska lämnas till (med kopia till ) . IVO:s tillsyn av vård och omsorg för barn och unga med psykisk ohälsa Barn och unga med psykisk ohälsa är ett av IVO:s prioriterade riskområden –2020 (). Enligt riskerar barn och unga med psykisk ohälsa att drabbas av brister i samordning och en osammanhängande vårdkedja. Av en förstudierapport framgår att myndigheten länge sett att det finns stora utmaningar för vården och omsorgen att samordna insatserna för barn och unga med psykisk ohälsa och att myndigheten skulle genomföra en nationell tillsyn där alla 21 regioner ingår. I tillsynen skulle samordningen av vården och omsorgen granskas för cirka 40 barn. Cirka 120 – 150 vård- och omsorgsgivare skulle delta i IVO:s analys- och dialogmöten. Tillsynens resultat kommer att redovisas . Privata sjukvårdsförsäkringar inom offentligt finansierad hälso- och sjukvård – myndighetsuppdrag redovisade Vårdanalys ett regeringsuppdrag (S2020/00213/FS -delvis) i rapporten sjukvårdsförsäkringar – Ett kunskapsunderlag om möjliga konsekvenser för patienter och medborgare (2020:3). Uppdraget omfattade att beskriva riskerna med att patienter med privata sjukvårdsförsäkringar får företräde till hälso- och sjukvården framför patienter som får offentligt finansierad hälso- och sjukvård. I rapporten anförs bl.a. att det är svårt att ge ett entydigt svar på hur patienterna i den offentligt finansierade hälso- och sjukvården påverkas av privata sjukvårdsförsäkringar. Vårdanalys lämnar följande rekommendationer – Regeringen bör säkerställa en ökad transparens genom bättre uppföljningsmöjligheter och kunskap, – Regeringen bör ge en lämplig myndighet i uppdrag att göra en internationell utblick kring utvecklingen av privata sjukvårdsförsäkringar, – Huvudmännen bör se över sin uppföljning av privata vårdgivare. Avslutningsvis anförs att det är väl känt att hälso- och sjukvården behöver utvecklas och förändras för att möta framtida utmaningar. Enligt rapporten har hälso- och sjukvården alltid gjort, och gör, prioriteringar men det är ett arbete som kommer att behöva utvecklas mer framöver. Frågan om prioriteringar inom hälso- och sjukvårdsystemet är enligt rapporten bred och rör mer än utvecklingen av privata sjukvårdsförsäkringar. Enligt rapporten finns risken för omotiverade skillnader på alla nivåer inom hälso- och sjukvården, oavsett hur vården finansieras, och detta påverkas delvis av att vi har ett fragmentiserat system med många huvudmän och vårdgivare. Det finns sex regionala cancercentrum (RCC) som samarbetar på nationell nivå för att tillsammans med regionerna skapa en mer jämlik cancervård i hela landet. RCC:s nationella samarbete bedrivs framför allt inom gruppen Regionala cancercentrum i samverkan. Samverkansgruppen har bildats på uppdrag av regiondirektörerna och består av de sex cheferna för centrumen samt SKR:s cancersamordnare, som leder gruppens arbete. Regionala cancercentrum i samverkan ska tillsammans med regionerna genomföra den nationella cancerstrategins intentioner, bl.a. genom att skapa nationell samsyn och samordning av vårdprogram, kvalitetsregister m.m. Med nationell högspecialiserad vård avses offentligt finansierad hälso- och sjukvård som behöver koncentreras till en eller flera enheter men inte till varje sjukvårdsregion. Beslut om vilken hälso- och sjukvård som ska utgöra nationell högspecialiserad vård och vid hur många enheter den ska bedrivas fattas av . Besluten ska baseras på analyser gjorda av sakkunniggrupper. Det första steget i arbetsprocessen är att de nationella programområdena (NPO) tar fram förslag på vårdområden som bör genomlysas för en eventuell koncentration på nationell nivå. Även andra aktörer har möjlighet att lämna förslag. De nationella programområdena ansvarar även för nomineringar av sakkunniga till andra steget. Sakkunniggruppen ska bestå av sju till nio personer från hela landet, och varje sakkunnig representerar sin sjukvårdsregion. I sakkunniggruppen ska det också finnas företrädare för patienter och närstående. För att få bedriva nationell högspecialiserad vård krävs det tillstånd. Beslut om sådana tillstånd fattas av som består av en representant för respektive sjukvårdsregion som utses av regeringen. ordförande är ordförande i nämnden. lämnade sin årliga återrapportering om arbetet med nivåstrukturering av högspecialiserad vård till regeringen. I slutsatserna inför det kommande arbetet konstaterar sammanfattningsvis att förståelsen för uppdraget ökade . Myndigheten har ökat takten i arbetet med sakkunniggrupper och planerar att starta cirka tio nya grupper per halvår. Beslutsprocessen fram till beslut om vad som ska utgöra nationell högspecialiserad vård och utlysning av möjligheten att ansöka har enligt rapporten visat sig fungera väl. Enligt myndigheten kommer de sista stegen i processen att prövas genom att de första pilotområdena kommer upp för tillståndsbeslut i nämnden. I en bilaga till återrapporteringen finns en bruttolista med nominerade vårdområden från respektive nationellt programområde, NPO.