bet · H701JuU26 · 2020-04-29 00:00:00 — Utskottet välkomnar därför att regeringen har tillsatt en utredning som ska titta på åtgärder för att stärka rättsprocessen och öka lagföringen, bl.a. vid brottslighet med kopplingar till kriminella nätverk. Utskottet ser också positivt på de åtgärder som regeringen aviserat i enlighet med det s.k. 34-punktsprogrammet, med bl.a. en utredning om skärpta straff för brott kopplade till kriminella uppgörelser och för den som rekryterar unga till kriminalitet. Utskottet finner mot denna bakgrund inte skäl att rikta ytterligare tillkännagivanden till regeringen på området. Motionerna 2019/20:2623 (M) yrkandena 5–7, 2019/20:2793 (L) yrkande 8, 2019/20:2794 (L) yrkande 8, 2019/20:3063 (M) yrkande 1 och 2019/20:3248 (C) yrkande 15 avstyrks därför. I fråga om vistelseförbud finner utskottet att detta kan vara en lämplig åtgärd för att minska kriminellas möjlighet att använda sitt våldskapital som en maktfaktor i ett bostadsområde. Det är ett problem att personer med anknytning till kriminella grupperingar, som har gjort sig skyldig till upprepad brottslighet, efter avtjänat fängelsestraff kan återvända till det område där han eller hon begått brotten. Utskottet finner förvisso att det förslag som har lämnats i en promemoria om möjligheter till tydligare villkor angående var en villkorligt frigiven person får vistas är ett steg i rätt riktning för att komma till rätta med detta. Det är dock inte tillräckligt. Enligt utskottet bör t.ex. överträdelse av ett vistelseförbud vara straffbart. Regeringen bär därför låta utreda ett vistelseförbud för personer som har begått upprepad brottslighet och som har anknytning till kriminella grupperingar, i syfte att motverka och bryta upp dessa grupperingar. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2019/20:2794 (L) yrkande 7, 2019/20:3063 (M) yrkande 2 och 2019/20:3248 (C) yrkande 16. I fråga om förverkande av tillgångar från grovt kriminella finner utskottet att mycket talar för att det är en av de mest effektiva åtgärderna mot grov organiserad brottslighet. Den som har berikat sig genom egen eller andras brottslighet bör inte få behålla utbytet av denna brottslighet, och förverkandebestämmelserna bör återspegla detta. Lagstiftningen om förverkande av brottslingars tillgångar har skärpts , men det går att komma längre. Som framgår av redogörelsen ovan är det enligt huvudregeln inte möjligt för polisen att beslagta egendom som påträffas hos en grovt kriminell person med skulder, om det inte är klart mera sannolikt att egendomen eller dess värde utgör utbyte av brottslig verksamhet. Utskottet anser att lagstiftningen behöver ses över så att det i större utsträckning blir möjligt att förverka egendom från grovt kriminella personer med skulder. Regeringen bör därför tillsätta att utredning med uppdrag att göra en bred översyn av förverkandelagstiftningen i syfte att ge polisen utökade möjligheter att förverka tillgångar från kriminella. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2019/20:554 (SD) yrkande 5 och 2019/20:2794 (L) yrkande 16 samt tillstyrker delvis motion 2019/20:2892 (M). Utskottet gör inte heller någon annan bedömning än vad det tidigare gjort vad avser frågorna om deltagande i kriminell organisation och ytterligare kriminalisering av förstadier till brott. Motionerna 2019/20:554 (SD) yrkande 1 och 2019/20:2794 (L) yrkande 9 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skärpt straff för överlåtelse av narkotika. Jämför reservation 28 (M, C, KD). I kommittémotion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 26 begärs ett tillkännagivande om att utreda skärpt straff för narkotikabrott vad gäller överlåtelsebrott. Liknande yrkanden framställs i kommittémotion 2019/20:2728 av m.fl. (KD) (yrkande 5) och i motion 2019/20:2943 av (M). Bestämmelser om olovlig befattning med narkotika finns i narkotikastrafflagen (1968:64). Bestämmelser om straff för bl.a. olovlig införsel och utförsel av narkotika finns dock i lagen (2000:1225) om straff för smuggling, kallad smugglingslagen. Enligt 1 § första stycket narkotikastrafflagen döms för narkotikabrott till fängelse i högst för den som olovligen och uppsåtligen framställer narkotika som är avsedd för missbruk förvärvar narkotika i överlåtelsesyfte anskaffar, bearbetar, förpackar, transporterar, förvarar eller tar annan sådan befattning med narkotika som inte är avsedd för eget bruk bjuder ut narkotika till försäljning, förvarar eller befordrar vederlag för narkotika, förmedlar kontakter mellan säljare och köpare eller företar någon annan sådan åtgärd, om förfarandet är ägnat att främja narkotikahandel, eller innehar, brukar eller tar annan befattning med narkotika. Om ett brott som avses i 1 § första stycket med hänsyn till arten och mängden narkotika samt övriga omständigheter är att anse som ringa, döms enligt 2 § samma lag för ringa narkotikabrott till böter eller fängelse . Om brottet är att anse som grovt, döms enligt 3 § första stycket i lagen för grovt narkotikabrott till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett en särskilt stor mängd narkotika eller annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art. Bedömningen ska grundas på en sammanvägning av omständigheterna i det enskilda fallet. I 3 § andra stycket föreskrivs att om brottet är att anse som synnerligen grovt, döms för synnerligen grovt narkotikabrott till fängelse i lägst sex och högst . Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led i en verksamhet som utövats i organiserad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med narkotika, avsett en synnerligen stor mängd narkotika eller annars varit av synnerligen farlig eller hänsynslös art. Regeringen gav i uppdrag att förstärka bekämpningen av illegal handel med narkotika (Ju2019/02681/PO). I uppdraget ingår att • utveckla åtgärderna för att minska förekomsten av narkotikahandel på offentliga platser • utveckla arbetsmetoderna och samverkan med berörda myndigheter för att öka upptäcktsrisken och lagföringen när det gäller illegal handel med narkotika • analysera och vid behov även föreslå åtgärder som kan vidtas för att ytterligare bekämpa den illegala handeln med narkotika. Uppdraget ska redovisas till regeringen , och en delredovisning ska lämnas . gav regeringen i uppdrag till (Brå) att studera narkotikamarknader i , inbegripet illegal handel med narkotikaklassade läkemedel (Ju2019/04064/). Studien ska omfatta den öppna gatuförsäljningen och handeln över internet och i den mån det är möjligt även belysa andra typer av narkotikamarknader. I uppdraget ingår att exempelvis belysa marknadernas organisation och aktörer samt hur distributionen och försäljningen äger rum. Studien ska också belysa kopplingar mellan narkotikamarknaderna och annan brottslighet i kriminella miljöer. Brå ska redovisa hur rättsväsendets och samhällets motåtgärder skulle kunna stärkas för att minska tillgången till narkotika. Uppdraget ska redovisas till regeringen . I regeringsförklaringen anförde statsministern att straffen ska skärpas för den som överlåter narkotika till andra. Regeringen uppger i det s.k. 34-punktsprogrammet, Regeringens åtgärder mot gängkriminalitet, under rubriken för den som överlåter narkotika till andra följande: I den illegala narkotikahandeln används ofta minderåriga som kurirer i syfte att undgå straff vid upptäckt. Straffen för att överlåta narkotika bör därför skärpas. En utredning om detta ska tillsättas. (Regeringens hemsida, ). Utskottet behandlade motionsyrkanden om skärpt straff för den som överlåter narkotika i betänkande 2018/19:JuU11. Utskottet anförde följande: Utskottet delar motionärernas uppfattning att narkotikahandeln måste bekämpas, inte minst eftersom narkotikaförsäljning är en stor inkomstkälla för de kriminella gängen. Som framkommit skärptes också straffen för narkotikabrott 2016. Utskottet anser emellertid att det finns anledning att överväga ytterligare straffskärpningar för dem som överlåter narkotika. Det är därför positivt att statsministern har aviserat en straffskärpning för den som överlåter narkotika till andra. För att säkerställa att en straffskärpning också sker anser utskottet att det finns anledning för att göra ett tillkännagivande om detta till regeringen. Målet med en straffskärpning bör vara en återgång till de straffnivåer som gällde innan ändrade sin praxis 2012−2013. En sådan straffskärpning skulle i många fall kunna leda till en fördubbling av längden på de fängelsestraff som döms ut vid överlåtelse av narkotika. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). Utskottet ser det som prioriterat att motverka narkotikahandeln, inte minst för att den utgör en stor inkomstkälla för de kriminella gängen. Det är därför särskilt påkallat att komma åt de som säljer narkotika. Detta gav regeringen till känna . Det är därför välkommet att regeringens i det s.k. 34-punktsprogrammet har aviserat en utredning om skärpta straff för narkotikaöverlåtelser. Utskottet ser inte anledning att för tillfället ta några ytterligare initiativ med anledning av motionerna i fråga. Utskottet avstyrker därför motionerna 2019/20:2728 (KD) yrkande 5, 2019/20:2943 (M) och 2019/20:3248 (C) yrkande 26. Skärpt straff för smuggling av explosiva varor Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om skärpt straff för smuggling av explosiva varor. Jämför reservation 29 (SD). I kommittémotion 2019/20:554 av m.fl. (SD) yrkande 11 begärs att straffen för smuggling av explosiva varor ska skärpas. Motionärerna anför att tillgången till och användandet av explosiva varor är ett tilltagande problem i samhället. I samband med utredningen 2019:14 föreslås reviderade straffskalor för smuggling av explosiv vara. Motionärerna menar att utredningens förslag är ett steg i rätt riktning men att vissa straffskärpningar bör utredas och införas. För grov smuggling av explosiv vara bör straffskalan vara fängelse i lägst två och högst . För synnerligen grov smuggling av explosiv vara bör straffskalan vara fängelse i lägst fyra och högst . I lagen (2000:1225) om straff för smuggling (smugglingslagen) finns bestämmelser om ansvar m.m. för gärningar som rör införsel till eller utförsel från landet av varor. I 3 § anges bl.a. att den som, i samband med införsel till landet av en vara som omfattas av ett särskilt föreskrivet förbud mot eller villkor för införsel, uppsåtligen bryter mot förbudet eller villkoret genom att underlåta att anmäla varan till tullbehandling, döms för smuggling till böter eller fängelse i högst . Det finns därtill ett antal mer specificerade brott som enligt samma bestämmelse också utgör smugglingsbrott. Är smugglingsbrottet att anse som ringa döms, enligt 4 §, till penningböter. Om brottet är grovt döms, enligt 5 §, för grov smuggling till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen om brottet är grovt ska, enligt andra stycket, särskilt beaktas om gärningen ingått som ett led i en brottslighet som utövats systematiskt eller i större omfattning, om gärningen med hänsyn till omständigheterna kring införseln, utförseln eller förfogandet varit av särskilt farlig art eller om gärningen annars inneburit en allvarlig kränkning av ett betydande samhällsintresse. För smuggling som begås av grov oaktsamhet döms, enligt 7 § smugglingslagen, för olovlig införsel eller olovlig utförsel till fängelse i högst . I 16 § lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor (LBE) föreskrivs att den som hanterar, överför, importerar eller exporterar explosiva varor ska ha tillstånd till det. Genom lagändringar som trädde i kraft höjdes straffmaximum för vapenbrott och brott mot tillståndsplikten för explosiva varor av normalgraden från fängelse till fängelse . För de grova brotten ändrades straffskalorna från fängelse i lägst ett och högst till fängelse i lägst två och högst . För de synnerligen grova brotten höjdes straffminimum från fängelse till fängelse (prop. 2017/18:26, bet. 2017/18:JuU8, rksr.2017/18:65). Det innebär att den som av oaktsamhet bryter mot tillståndsplikten för explosiva varor döms, enligt 29 § första stycket, till böter. Enligt andra stycket döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot tillståndsplikten för explosiva varor till böter eller fängelse i högst . Om ett uppsåtligt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor är att anse som grovt döms, enligt 29 a § första stycket, till fängelse i lägst två och högst . Om brottet är synnerligen grovt döms, enligt andra stycket, till fängelse i lägst fyra och högst . I 30 § första stycket anges att i ringa fall döms inte till ansvar enligt LBE. I andra stycket samma paragraf anges att till ansvar enligt 28 eller 29 § döms inte om gärningen är belagd med straff i eller smugglingslagen. Det innebär att smugglingsbrott konsumerar brott mot tillståndsplikten för explosiva varor av normalgraden. I promemorian En strängare syn på vapenbrott och smuggling av vapen och explosiva varor (Ds 2019:14) behandlas bl.a. vissa frågor relaterade till illegal hantering av vapen och explosiva varor. I promemorian föreslås en justering av uppräkningen av de omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt (s.k. kvalifikationsgrunder) i 9 kap. 1 a § första stycket vapenlagen och 29 a § första stycket LBE på följande sätt: – Den punkt som enligt befintlig reglering tar sikte på att vapnet respektive den explosiva varan har varit av särskilt farlig beskaffenhet förtydligas så att det framgår att vapnet respektive den explosiva varan kan vara av särskilt farlig beskaffenhet på grund av dess effekt, konstruktion eller utformning. Genom ändringen markeras att även andra omständigheter än ett vapens eldkraft och en explosiv varas sprängkraft bör vägas in vid farlighetsbedömningen. Ändringen innebär att fler vapen och explosiva varor än kommer att bedömas som särskilt farliga, och att fler gärningar därmed kommer att bedömas som grova brott. – I såväl vapenlagen som LBE införs en ny kvalifikationsgrund som innebär att det vid bedömningen av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om vapnet respektive den explosiva varan har innehafts eller hanterats i en kriminell miljö. Enligt befintlig reglering beaktas detta inom ramen för den punkt som tar sikte på att gärningen varit av särskilt farlig art. Den nya punkten införs för att säkerställa att den försvårande omständigheten att gärningen ägt rum i en kriminell miljö får större genomslag i rättstillämpningen. Vidare föreslås kvalifikationsgrunden för synnerligen grovt brott i 9 kap. 1 a § andra stycket vapenlagen och 29 a § andra stycket LBE utvidgas så att det utöver omständigheten att gärningen avsett ett stort antal vapen respektive ett stort antal explosiva varor eller en särskilt stor mängd av en vara, särskilt ska beaktas om gärningen avsett flera vapen av särskilt farlig beskaffenhet eller explosiva varor av särskilt farlig beskaffenhet. Genom tillägget markeras att en gärning som avser särskilt farliga vapen eller explosiva varor bör kunna kvalificeras som synnerligen grovt brott även om antalet vapen eller varor inte är stort. Liksom tidigare ska frågan om ett brott ska bedömas som synnerligen grovt avgöras med beaktande av samtliga omständigheter vid brottet. Straffskalan för synnerligen grovt vapenbrott och synnerligen grovt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor föreslås ändras så att straffmaximum höjs från fängelse till fängelse . Höjningen syftar till att skapa utrymme för mer nyanserade bedömningar också av de allra grövsta brotten. I smugglingslagen införs en separat reglering av smuggling av vapen och smuggling av explosiv vara. Brotten ges särskilda brottsbeteckningar och delas in i brott av normalgraden, ringa, grovt och synnerligen grovt brott. I bestämmelserna anges omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om brottet är grovt respektive synnerligen grovt. För ringa vapensmuggling döms till böter eller fängelse högst , för vapensmuggling av normalgraden döms till fängelse högst , för grov vapensmuggling döms till fängelse i lägst två och högst och för synnerligen grov vapensmuggling döms till fängelse i lägst fyra och högst . För smuggling av explosiv vara införs motsvarande straffskala med undantag för det ringa brottet. För ringa smuggling av explosiv vara döms till penningböter. Alla svårhetsgrader av vapensmuggling och smuggling av explosiv vara straffbeläggs på försöksstadiet. Även förberedelse och stämpling till normalgraden samt de grova och synnerligen grova brotten straffbeläggs, liksom förberedelse till ringa vapensmuggling. Promemorian bereds inom . Utskottet behandlade motionsyrkanden om strängare straff för vapenbrott och brott mot tillståndsplikten för explosiva varor vid behandlingen av de ovannämnda lagändringarna om höjning av straffmaximum för vapenbrott och brott mot tillståndsplikten för explosiva varor (bet. 2017/18:JuU8 s. 10 f.). Utskottet ansåg att det var problematiskt att förslaget inte omfattade en höjning av maximistraffet för de synnerligen grova brotten. Att minimistraffet för brotten höjdes från till medförde enligt utskottet att den föreslagna straffskalan riskerade att bli för snäv. Utskottet föreslog därför att skulle tillkännage för regeringen att den ska återkomma med ett förslag om att höja maximistraffen för de synnerligen grova brotten. ställde sig bakom utskottets förslag (rskr. 2017/18:65). För att bekämpa det ökade antal sprängningar som skett måste polisen och övriga myndigheter ha tillgång till ett ändamålsenligt och effektivt regelverk som gör det möjligt att tidigt ingripa mot de som begår denna typ av gärningar. Utskottet noterar att förslagen i den ovannämnda promemorian bl.a. borde innebära att fler brott bedöms som grova eller synnerligen grova och leder till strängare straff. Därtill blir fler brott kriminaliserade redan på försöks- och förberedelsestadiet. Enligt utskottet bör beredningen av promemorian inte föregripas. Utskottet avstyrker därför motion 2019/20:554 (SD) yrkande 11. Olovlig körning och rattfylleri m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. skärpt straff för rattfylleri, eftersupning och att överväga om vållande till annans död genom framförande av motorfordon under påverkan av alkohol eller annat medel bör bedömas som dråp. Jämför reservation 30 (V), 31 (KD) och 32 (KD, L). Vållande till annans död vid trafikbrottslighet I kommittémotion 2019/20:126 av m.fl. (V) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att se över om vållande till annans död genom framförande av motorfordon under påverkan av alkohol eller annat medel bör bedömas som dråp. Skärpta straff för rattfylleri m.m. I kommittémotion 2019/20:2728 av m.fl. (KD) yrkande 12 anförs att straffet för rattfylleri och grovt rattfylleri bör skärpas. Motsvarande yrkande framställs i kommittémotion 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 19. I motion 2019/20:1769 av och (båda C) yrkandena 1 och 2 anförs att straffen bör skärpas för upprepade fall av olovliga körningar respektive rattfylleri. I kommittémotion 2019/20:2728 av m.fl. (KD) yrkande 13 vill motionärerna se ett tillkännagivande om förbud mot s.k. eftersupning. Motsvarande yrkande framställs i kommittémotion 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 21. Liknande yrkanden framställs även i motionerna 2019/20:1483 av (M) och 2019/20:212 av (KD). I motion 2019/20:2269 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att stärka möjligheterna till bevisinsamling vid misstänkt eftersupning. I motion 2019/20:1696 av (SD) anförs att gränsen för att få framföra ett motordrivet fordon bör sänkas till noll promille. I motion 2019/20:2884 av Boriana (M) anförs att förare som saknar körkort och hävdat att deras utländska körkort är borttappade har blivit friade i domstol, då bevisbördan för att så inte är fallet ligger på åklagaren. Detta bör enligt motionären ändras så att alla som påstår sig ha ett körkort måste kunna bevisa det. I motion 2019/20:1694 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att mycket höga bötesbelopp ska utdömas och polisen ska få beslagta och fatta beslut om att förstöra ett fordon vars ägare framfört fordonet utan körkort och trafikförsäkring. Av 3 § första stycket lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott (trafikbrottslagen) framgår att om någon uppsåtligen framför ett körkortspliktigt fordon utan att vara berättigad till det ska han eller hon dömas till böter för olovlig körning. Har personen tidigare innehaft körkort som blivit återkallat eller har brottet skett vanemässigt eller är det annars att anse som grovt, får dömas till fängelse . Av 4 § samma lag framgår att den som framför ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker under vissa omständigheter ska dömas för rattfylleri till böter eller fängelse . Av andra stycket framgår att den som framför ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha intagit sådan narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter färden finns något narkotiskt ämne kvar i blodet också ska dömas för rattfylleri enligt första stycket, om det inte skett i enlighet med en läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination. Enligt tredje stycket döms också den som framför ett motordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt för rattfylleri enligt första stycket. Detsamma gäller om föraren är lika påverkad av något annat medel. I 4 a § samma lag föreskrivs att om ett brott som avses i bl.a. 4 § första eller andra stycket är att anse som grovt ska föraren dömas för grovt rattfylleri till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas bl.a. om föraren har varit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel eller om framförandet av fordonet har inneburit en påtaglig fara för trafiksäkerheten. 1 7 § anges bl.a. att ett fordon som har använts vid brott enligt trafikbrottslagen får förklaras förverkat, om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och förverkande inte är uppenbart oskäligt. Om någon har gjort sig skyldig till olovlig körning, rattfylleri eller grovt rattfylleri ska det vid bedömningen av om förverkande behövs för att förebygga fortsatt brottslighet särskilt beaktas om gärningsmannen har gjort sig skyldig till sådan brottslighet. Av 3 kap. 15 § körkortslagen (1998:488) framgår att den som framför bil ska ha med sig sitt körkort, om färden inte sker strax efter utfärdandet och körkortet ännu inte lämnats ut. Körkortet ska överlämnas för kontroll om en bilinspektör eller en polis begär det. Det följer vidare av 9 kap. 2 § första stycket att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot dessa bestämmelser döms till penningböter. I andra stycket anges vissa situationer när föraren inte ska dömas till straff, bl.a. om förarens identitet genast har kunnat fastställas. I 3 kap. 7 § anges att den som av oaktsamhet orsakar annans död, döms för vållande till annans död till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt, döms till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas • om gärningen har innefattat ett medvetet risktagande av allvarligt slag, eller • om gärningsmannen, när det krävts särskild uppmärksamhet eller skicklighet, har varit påverkad av alkohol eller något annat medel eller annars gjort sig skyldig till en försummelse av allvarligt slag. I 3 kap. 1 § anges bl.a. att den som berövar annan livet, döms för mord till fängelse , lägst tio och högst , eller på livstid.