bet · H701TU9 · 2020-04-01 00:00:00 — Inom dessa regionala forum finns möjligheter för kommunerna att påverka var belysning ska byggas längs med de statliga vägarna inom respektive region. I dessa forum ska även frågan om belysning av cykelvägar hanteras och prioriteras enligt riktlinjerna om belysning av cykelnät utanför tätort. Möjlighet till markanvändning för nationella och regionala cykelleder Cykelvägar kan anläggas inom ramen för väglagen om de är att betrakta som väganordningar. Däremot kan en cykelled inte anläggas enligt väglagen om den helt saknar samband med allmän väg. Utskottet påminner om att det i (SOU 2012:70) framhölls att det finns ett behov av att ytterligare bygga ut samt förbättra cykelvägnätet, både längs de statliga vägarna och inom samt mellan orter respektive kommuner. har även tidigare behandlat frågor relaterade till möjligheten att ta mark i anspråk för utbyggnad av nationella och regionala cykelleder, (bet. 2018/19:TU6). Utskottet vill nu liksom tidigare framhålla vikten av att infrastrukturen för cykling utformas på ett sådant sätt att resvägarna och därmed restiderna med cykel så långt som möjligt upplevs som ett fullgott alternativ till andra transporter som har en större miljöpåverkan och att fler därför väljer att använda cykeln som transportmedel. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet att det i regeringens beslut från om fastställelse av nationell trafikslagsövergripande plan för transportinfrastrukturen för perioden –2029 anges att ska utreda om, och i så fall hur, frågan om markåtkomst är ett hinder för tillkomsten av cykelvägar eller i genomförandet av regionala cykelplaner och vid behov lämna förslag till regeländringar (N2018/03462/TIF m.fl.). Vidare anges att SKR bör involveras i arbetet och att den nuvarande indelningen av väghållaransvaret ska beaktas och kvarstå oförändrad. Enligt uppgift från utreds frågan och en avrapportering planeras ske till senast . Utskottet ser med stort intresse fram emot att få ta del av resultatet av denna utredning. Mot bakgrund av bl.a. regeringens beslut om den nationella planen för transportinfrastruktur 2018–2029 och de insatser som beskrivs ovan finner utskottet inga skäl att ta särskilda initiativ med anledning av de motionsförslag som behandlas här. Därmed avstyrks motionerna 2019/20:184 (C) yrkandena 1, 3–8 och 11, 2019/20:195 (C) yrkande 1, 2019/20:397 (C), 2019/20:471 (S), 2019/20:868 (V) yrkandena 1 och 2, 2019/20:1530 (MP) yrkandena 1–5, 2019/20:1741 (C), 2019/20:1947 (M), 2019/20:2597 (M) yrkandena 51 och 53 i denna del, 2019/20:2746 (L) yrkande 17 i denna del, 2019/20:3246 (C) yrkande 14 och 2019/20:3347 (SD) yrkande 26. Underlättande av kombinerade resor med cykel Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om möjligheten att ta med sig cykeln i kollektivtrafiken. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete inom EU samt till den inriktning som anges i den nationella cykelstrategin. Utskottet uttalar vidare att den nuvarande ordningen, där de regionala kollektivtrafikmyndigheterna gör avvägningar om vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i läget, är en lämplig ordning. Jämför reservation 7 (V) och 8 (L). och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (tågpassagerar-förordningen) trädde i kraft . Förordningens syfte är att stärka och skydda tågresenärers rättigheter i EU. Tågpassagerarförordningen innebär en harmonisering inom EU av rättigheter för tågresenärer vid såväl inrikes som internationella tågresor inom unionen. När det gäller frågor som rör kombinerade resor med cykel inom kollektivtrafiken har tågpassagerar-förordningen betydelse för eventuell svensk reglering. I artikel 5 i förordningen anges att järnvägsföretagen ska ge resenärerna möjlighet att, mot extra betalning, ta med cyklar på tåget. Detta gäller förutsatt att det inte har någon negativ effekt på trafiktjänsten och att vagnarna tillåter det. Enligt lagen (2010:1065) om kollektivtrafik är det den regionala kollektiv-trafikmyndigheten som ansvarar för kollektivtrafiken i länet. De regionala kollektivtrafikmyndigheterna tar fram trafikförsörjningsprogram som omfattar all kollektivtrafik i respektive län. Programmen har sin utgångspunkt i de transportpolitiska målen och beaktar även andra nationella, regionala och lokala mål samt planer och program av betydelse för en hållbar utveckling och tillväxt. I samband med upprättandet av planerna förs även en dialog med bl.a. operatörer, kollektivtrafikföretag och övriga intressenter. och (båda C) anser i motion 2019/20:184 yrkande 14 att möjligheten att ta med cykel ska vara ett krav vid upphandling av trafik och fordon. Motionärerna vill att detta ska gälla både i de nationella och i de lokala kollektivtrafiknäten. Därför anser motionärerna att SJ och andra organisationer som upphandlar kollektivtrafik bör ha cykel på tåg som ett krav. Motionärerna framhåller vidare i samma motion behovet av att underlätta kombinationsresor (yrkande 15). Motionärerna anser att transportsystemet bör möjliggöra kombinationsresor med cykel och att infartsparkeringar bör göra det möjligt att parkera bilen och fortsätta resan med cykel. Kollektivtrafik bör enligt motionärerna medge cykeltransport liksom säker och väderskyddad förvaring och parkering. Motionärerna pekar på att detta förutsätter planering, vilket är viktigt för möjligheterna att välja cykeln framför andra färdmedel. Motionärerna anser även att det i betydligt större utsträckning än måste bli möjligt att reservera platser på tåg och bussar för cyklar. m.fl. (V) framhåller i kommittémotion 2019/20:868 yrkande 6 att bör få befogenhet att ställa krav på att tågoperatörer ska använda sig av tåg som kan medföra cykel där behov finns. Motionärerna pekar på att ett miljöanpassat samhälle måste arbeta målmedvetet för att undanröja hinder för hållbara transporter. Med ett hela-resan-perspektiv skulle fler kunna välja cykeln som en del av resan till arbete och studier. För att öka möjligheterna att ta med cykeln inom kollektivtrafiken måste det enligt motionärerna bli möjligt att ställa detta krav på kommersiell trafik. har inga befogenheter att tvinga tågoperatörer att använda sig av tåg som kan medföra cykel, och motionärerna anser att en ändring krävs inom detta område. m.fl. (L) vill i kommittémotion 2019/20:2746 yrkande 17 i denna del göra det enklare att ta med cykeln i kollektivtrafiken. Motionärerna pekar på att ju fler som kan ta med cykeln på pendeltåget, desto fler kan låta bilen stå, vilket är något som miljön tjänar på. Utskottet vill inledningsvis peka på vad som anges i lagen om kollektivtrafik (2010:1065) om att det är de regionala kollektivtrafikmyndigheterna som är ansvariga för kollektivtrafiken, dvs. för utbud, kvalitet och annat som är av betydelse för kollektivtrafikresenärerna. I uppdraget till (N 2010:08) ingick att analysera regler inom olika områden för att öka cyklingen och göra den säkrare. Ett av de delområden som sågs över var möjligheten att ta med cykel på tåg och bussar. I betänkande Ökad och säkrare cykling (SOU 2012:70) lämnades dock inga förslag när det gäller frågan om att underlätta för resenärer att kunna ta med sig cykel i kollektivtrafiken. Däremot föreslogs att regeringen skulle ge i uppdrag att i samråd med Transportstyrelsen ta fram en idékatalog inom området. Utskottet konstaterar att någon sådan idékatalog ännu inte har tagits fram. Utskottet vill dock i sammanhanget peka på vad som framhålls i den nationella cykelstrategi som regeringen presenterade om behovet av ett tydligt integrerat hela-resan-perspektiv vid planering av ökad cykling. I cykelstrategin betonas att en resenär kan vara cyklist under en del av resan och kollektivtrafikresenär eller annan typ av resenär under andra delar av resan, vilket innebär att det behöver skapas goda förutsättningar för tillgänglighet och för effektiva resor och transporter där cykel ingår som ett viktigt alternativ. Vidare framhålls behovet av goda parkeringsmöjligheter för cyklar vid målpunkter och att cykelnätet har god koppling till dessa. Utskottet instämmer i detta. När frågan om möjligheterna att kombinera cykeltrafik med kollektivtrafik har behandlats i har utskottet bl.a. pekat på den inriktning som anges i den nationella cykelstrategin och att det är lämpligt att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna gör avvägningar av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i landet. 2018/19:TU6). Utskottet vill vidare även peka på att presenterade ett förslag om ett antal ändringar i tågpassagerarförordningen där ett av ändringsförslagen rör möjligheterna att medföra cykel ombord på tåg (COM(2017) 548). I skälen till förordningsförslaget anges att järnvägsföretag bör göra det lättare att kombinera cykel- och tågresor i så hög grad som möjligt, i synnerhet genom att tillåta transport av cyklar ombord på tågen. Kommissionens ändringsförslag innebär att järnvägsföretagen ska göra det möjligt för resenärerna att ta med cyklar ombord på tågen mot rimlig ersättning om de är lätthanterliga, inte har någon negativ effekt på trafiktjänsten i fråga och om vagnarna tillåter det. Vidare ska resenärerna hålla uppsikt över sina cyklar under resan och säkerställa att inga besvär eller skador orsakas andra resenärer m.m. Tillståndet att ta med cyklar får vägras eller begränsas av säkerhetsskäl eller operativa skäl så länge resenärerna informeras om villkoren. Kommissionens förslag behandlas inom EU-institutionerna. När utskott för transporter och turism (TRAN) justerade sitt betänkande om kommissionens förslag föreslogs att rätten att ta med en cykel på tåget ska förstärkas ytterligare gentemot kommissionens förslag så att resenärerna ska ha rätt att ta med cyklar ombord på tåget, inbegripet på höghastighetståg, fjärrtåg, gränsöverskridande tåg och lokala tåg, samt att alla nya eller upprustade passagerartåg ska vara utrustade med en tydligt angiven plats för transport av minst åtta monterade cyklar. Vidare ska järnvägsföretag, biljettutfärdare, researrangörer och stationsförvaltare senast i samband med biljettköp informera resenärerna om villkoren för transport av cyklar på alla tåg. Vid rådet för transport, telekommunikation och energis () möte enades EU:s transportministrar om en allmän inriktning i fråga om den föreslagna rättsakten. Enligt rådets förslag ska resenärerna ha rätt att ta med cyklar ombord, dock med förbehåll för ett antal begränsningar. Enligt förslaget ska järnvägsföretagen få begränsa rätten att medföra cyklar av säkerhetsskäl eller operativa skäl, i synnerhet kapacitetsbegränsningar under rusningstid. Järnvägsföretag föreslås också få begränsa transporten av cyklar på grundval av deras vikt och dimensioner. Vilka villkor som gäller för transport av cyklar, inklusive uppdaterad information om kapacitetstillgången, ska enligt förslaget framgå av järnvägsföretagens officiella webbplatser. Vidare föreslås att det för tåg där det krävs obligatorisk bokning ska vara möjligt att boka transport av en cykel. Om detta trots bokning vägras utan motiverat skäl har resenären enligt förslaget rätt till ombokning eller återbetalning. I rådets förslag anges även att medlemsstaterna ska få kräva att järnvägsföretagen utarbetar planer för hur man ska kunna öka och förbättra transporten av cyklar samt andra lösningar som uppmuntrar till kombinerad användning av järnväg och cyklar, och att de håller dessa planer uppdaterade. Utskottet noterar att interinstitutionella förhandlingar om förslaget förväntas påbörjas . Utskottet finner ingen anledning att ta något initiativ i frågan om kombinerade resor med cykel, mot bakgrund av såväl det pågående arbetet på EU-nivå som att utskottet anser att det är lämpligt att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna gör avvägningar av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i länet liksom den inriktning som regeringen ger uttryck för i den nationella cykelstrategin. Därmed avstyrks motionerna 2019/20:184 (C) yrkandena 14 och 15, 2019/20:868 (V) yrkande 6 och 2019/20:2746 (L) yrkande 17 i denna del. Utbildning och insatser för ökad cykling bland barn och vuxna Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om utbildning och andra främjande insatser för ökad cykling bland barn och vuxna. Utskottet hänvisar bl.a. till olika utredningsinsatser som har genomförts och att det finns särskilt riktade insatser för ändamålet. Utskottet framhåller även att cykling är utmärkt vardagsmotion för både barn och vuxna och att det är angeläget att samhället genom olika insatser verkar för och på olika sätt främjar möjligheten att lära sig cykla och få kunskap om trafiksäkerhet. Jämför reservation 9 (SD) och 10 (KD). och (båda C) framhåller i motion 2019/20:184 yrkande 12 behovet av en nationell satsning på barns resor och behovet av fysisk aktivitet samt en nationell satsning på att lära vuxna cykla. Motionärerna pekar på att barns cykelresor har sjunkit dramatiskt och att många nyanlända flyktingar som kommer till inte har lärt sig cykla i sina hemländer. Enligt motionärerna finns det därför ett stort behov av utbildning vad gäller att lära sig cykla, med cykelteknik, situationsövningar och cykellek, men också utbildning i lagar och regler. Svenska skolor behöver enligt motionärerna stöd för att få in cykling på schemat, men också för att få bukt med den situation som uppstått i och med att allt fler föräldrar väljer att skjutsa sina barn. m.fl. (MP) anser i kommittémotion 2019/20:1531 yrkande 1 att regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder för att få fler barn och unga att cykla. Motionärerna pekar på att barn och unga cyklar allt mindre. Vidare pekar motionärerna på att fysisk aktivitet är av stor vikt för såväl fysisk som psykisk hälsa samt för att förebygga olika sjukdomar. Aktiv mobilitet är ett sätt att göra motion och rörelse till en del av vardagen och cykeln är då ett transportmedel som gör att barnen får både en större rörelsefrihet och mer fysisk aktivitet. Om barn tidigt lär sig att göra cykling till en del av sin vardag ökar enligt motionärerna sannolikheten för att de även senare i livet kommer att cykla och vara fysiskt aktiva. m.fl. (KD) betonar i kommittémotion 2019/20:2775 yrkande 67 behovet av cykelfrämjande åtgärder. För att öka intresset och verka för ökad cykling bland personer som inte är vana att cykla anser motionärerna att det behövs satsningar på informationsspridning på olika språk via ideella organisationer. Enligt motionärerna behöver cykling främjas inte minst bland barn och ungdomar och bland nya svenskar. m.fl. (SD) framhåller i kommittémotion 2019/20:3347 yrkande 27 behovet av att utöka barns möjlighet att lära sig att cykla och få kunskap om trafiksäkerhet. Motionärerna pekar på att cykling är en utmärkt vardagsmotion för alla, inte minst för barn, men att många barn inte lär sig cykla eller lär sig cykla i ett sent stadium. Om man tidigt får lära sig trafiksäkerhet och att cykla, blir medvetenheten om faror i trafiken större, vilket enligt motionärerna bör leda till färre olyckor. Att främja barns cykling och att utbilda barn i trafiksäkerhet stärker barns hälsa. Eftersom det finns föräldrar som inte kan cykla och därmed har svårt att lära sina barn anser motionärerna att samhället behöver ta ansvar i dessa fall. Utskottet har även tidigare behandlat motionsyrkanden om att främja cyklande bland barn, ungdomar och vuxna, (bet. 2018/19:TU6). Utskottet vill nu liksom tidigare framhålla att cykling är utmärkt vardagsmotion för både barn och vuxna och att det är angeläget att samhället genom olika insatser verkar för och på olika sätt främjar att alla barn ges möjlighet att lära sig cykla och få kunskap om trafiksäkerhet. I den nationella cykelstrategi som regeringen presenterade handlar ett av de fem fokusområden som pekas ut om att öka fokus på grupper av cyklister. Enligt regeringen vill den skapa bättre förutsättningar för asylsökande, nyanlända och andra utrikes födda att cykla. Regeringen anger i strategin att den bedömer att olika grupper av utrikes födda, bl.a. nyanlända, kan ha behov av att både lära sig att cykla och få ökade kunskaper om trafikregler och beteenden i olika trafiksituationer. Mot bakgrund av att har höga ambitioner i trafiksäkerhetsarbetet och ambitioner om en ökad cykling anser regeringen att detta måste följas av åtgärder för att också göra cyklingen säker. Ökade förutsättningar för cykling kan enligt regeringen även skapa ökade möjligheter för asylsökande på asylboenden utanför tätorter att nå olika samhällstjänster. Utskottet delar den hållning som regeringen för fram i strategin, att det fortsatta arbetet bör ha fokus på att vidareutveckla utbildnings- och informationsunderlag samt att genomföra utbildnings-insatser som kan användas för att främja ökad och säker cykling bland nyanlända och andra grupper av utrikes födda. Utskottet vill i sammanhanget även påminna om det uppdrag som regeringen gav att ta fram ett målgruppsanpassat informations- och utbildningsmaterial för ökad och säker cykling. redovisade regeringsuppdraget i en rapport (N2017/04203/TS). Målgrupperna för materialet har i första hand varit barn och unga samt nyanlända och andra grupper av utrikes födda. I rapporten redovisas fakta om målgrupperna, vad forskningen visar för effekter av beteendepåverkande insatser samt exempel på befintligt material och insatser. I rapporten konstateras bl.a. att det finns åtskilligt med material och exempel på insatser som kan fungera som lärande exempel och inspirationskällor, t.ex. cykelkurser för nyanlända och instruktioner för handledare av dessa. uppmärksammas att det saknas utvärderingar av insatser som kan visa på vilken eller vilka åtgärder som ger störst effekt. Vidare framkommer att det inte heller finns någon tydligt utpekad samlingsplats eller kunskapsbanker för lärande exempel, beskrivningar av olika angreppssätt eller material. Enligt bedömning bör material och arbetssätt kvalitetssäkras så att aspekter på såväl trafiksäkerheten som tillgänglighet, miljö, hälsa och genus beaktas och hanteras på ett fullgott sätt. drar även slutsatsen att det finns en brist på kunskap om nyanländas och andra grupper av utrikes föddas förutsättningar att cykla. Mot denna bakgrund ser utskottet positivt på det uppdrag som fick från regeringen att fördela i projektmedel till ideella organisationer för informations- och utbildningsinsatser som främjar ökad och säker cykling. Av den redovisning som har gjort av hur medlen har fördelats framgår att de målgrupper som prioriterats för utbildnings- och informationsinsatser inom ökad och säker cykling är barn och unga, nyanlända och andra grupper av utrikes födda. Utskottet noterar att för ändamålet har beviljat projektmedel till Cykelfrämjandet, , Föreningen för kvinnor i , MHF och NTF. Därutöver vill utskottet även påminna om Cykelcentrum vid VTI som invigdes och som har en viktig roll i arbetet med att öka det tvärvetenskapliga samarbetet och knyta forskningen närmare de problem som kommuner och andra aktörer har i sin strävan att göra det enklare och säkrare att cykla. Med anledning av de insatser som gjorts finner utskottet inte anledning att ta något ytterligare initiativ i frågan och avstyrker därmed motionerna 2019/20:184 (C) yrkande 12, 2019/20:1531 (MP) yrkande 1, 2019/20:2775 (KD) yrkande 67 och 2019/20:3347 (SD) yrkande 27. Trafiksäkerhet och trafikregler för cykling Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade cykelregler. Utskottet hänvisar bl.a. till den nationella cykelstrategin för ökad och säker cykling och de regelöversyner och regeländringar som har gjorts när det gäller cykling. Jämför reservation 11 (M), 12 (SD), 13 (V) och 14 (KD). Enligt den officiella statistik som Trafikanalys presenterar om väg-trafikskador omkom totalt 324 personer i vägtrafiken , vilket kan jämföras med att 270 omkom . Av de 324 som omkom var 23 cyklister, vilket kan jämföras med 26 . Av de 23 cyklister som omkom dog 14 i kollisioner med motorfordon. Enligt den officiella statistik som Trafikanalys redovisar om antalet svårt skadade personer i polisrapporterade vägtrafikolyckor uppgick antalet svårt skadade personer som färdades med cykel till 237 , vilket kan jämföras med 204 personer . Den officiella vägtrafikskadestatistiken kommer att presenteras av Trafikanalys . I av trafiksäkerhetsutvecklingen – Målstyrning av trafiksäkerhetsarbetet mot etappmålet 2020 redovisas att cyklister och bilister fortfarande står för av alla allvarligt skadade i trafiken. konstateras att medan antalet allvarligt skadade bilister fortsätter att minska har antalet skadade cyklister däremot inte förbättrats i någon högre utsträckning. I rapporten konstateras att antalet skadade cyklister därmed fortfarande uppgår till ca 2 000 personer . VTI har i en rapport som publicerades om omkomna cyklister i –2015 analyserat omständigheter och skador vid olyckor och lämnat förslag på förbättringar av säkerheten. I rapporten konstateras att cykling är en del av det hållbara transportsystemet, och det finns planer för att utöka denna grupp i transportsystemet i , och globalt. Förbättringar av säkerheten för denna trafikantgrupp är därför av stor betydelse. Syftet med studien har varit att identifiera mönster bland dödligt skadade cyklister i , för att kunna föreslå allmänna säkerhetsförbättringar eller förbättringar som riktar sig till särskilda grupper av cyklister eller särskilda trafikförhållanden. I studien har sammanlagt 271 dödsfall identifierats och analyserats, och majoriteten av olyckorna inträffade vår–höst. Två tredjedelar av de undersökta dödsfallen var män, och i åldrarna var det dubbelt så många män som kvinnor bland dödsfallen. I studien framkommer bl.a. att den största gruppen av dödsfall konstaterades vara av olyckstypen Motorfordon med platstypen Korsning i tätbebyggt område, följt av platstypen Länk i ej tätbebyggt område. Bland dödsfallen hade fått minst en dödlig eller allvarlig skallskada oavsett olyckstyp. Hjälmanvändningen bland dödsfallen var låg: jämfört för hela befolkningen. Förekomsten av alkohol visade sig vara dubbelt så stor bland manliga dödsfall som bland kvinnliga, och hälften av de män som förolyckats under kvälls- och var påverkade av alkohol jämfört . Bland bidragande olycksfaktorer, oavsett olyckstyp, var alkohol och mörker de vanligaste. I hälften av motorfordonsolyckorna vid korsningar var tveksamhet i fråga om väjningsplikt den vanligast förekommande bidragande olycksfaktorn. För singelolyckor var hög hastighet och oväntat stopp vanliga faktorer; inverkan av underlaget inrapporterades i enstaka fall. Baserat på resultaten i denna studie är det aktuellt att förbättra följande områden för att öka säkerheten enligt rapporten: synlighet både , samspel mellan trafikanter, infrastruktur, fordonsförbättringar samt användning av cykelhjälm. har, liksom de flesta länder i , ratificerat FN:s konvention om vägtrafik, given i . Genom ratifikationen har åtagit sig att följa konventionen. och regeringen ansvarar för att uppfyller sina folkrättsliga förpliktelser. Konventionen gäller inte direkt som svensk lag, utan myndigheter och domstolar tillämpar den via bestämmelser i den nationella lagstiftningen. har valt att föra över bestämmelser i konventionen till i huvudsak trafikförordningen (1998:1276). har även ratificerat FN:s konvention om vägmärken och signaler, given i , och genomfört den i bestämmelser i vägmärkesförordningen (2007:90) och föreskrifter till den. Trafikförordningen innehåller bestämmelser som i olika utsträckning rör cyklande och förhållandet till andra trafikantgrupper eller olika trafikområden. Dessa återfinns under följande rubriker: • Allmänna bestämmelser (1 kap.) • Bestämmelser för alla trafikanter (2 kap.) • Bestämmelser för trafik med fordon (3 kap.) • Bestämmelser för trafik med cykel och moped (6 kap.) • Bestämmelser för gående på väg (7 kap.) • Bestämmelser för trafik på gågata och i gångfartsområde (8 kap.)