bet · H701SoU6 · 2020-03-27 00:00:00 — avslår motionsyrkanden om bl.a. miljökrav på läkemedel och miljöpåverkan vid framställning av läkemedel. I motion 2019/20:1197 av m.fl. (S) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att verka för en konsumentvägledning om läkemedelspåverkan på miljön. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att verka för miljökrav på läkemedel. I motion 2019/20:2253 av (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om miljöpåverkan vid framställning av läkemedel. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att ska verka för att miljökrav förs in i om god tillverkningssed (good manufacturing practice, GMP). I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att miljökrav bör vara ett kriterium för TLV då läkemedel för försäljning ska väljas. Enligt 1 kap. 1 § läkemedelslagen (2015:315) är syftet med lagen främst att skydda människors och djurs liv, hälsa och välbefinnande samt att värna om folkhälsan och skydda miljön utan att detta i högre grad än vad som är nödvändigt hindrar utvecklingen av läkemedel eller handeln med läkemedel i och inom EES. Enligt 10 kap. 1 § gäller att den som yrkesmässigt tillverkar, importerar, säljer, transporterar, förvarar eller på annat sätt yrkesmässigt hanterar läkemedel ska vidta de åtgärder och i övrigt iaktta sådan försiktighet som behövs för att hindra att läkemedlen skadar människor, egendom eller miljön samt se till att läkemedlens kvalitet inte försämras. Den som i andra fall än yrkesmässigt hanterar läkemedel ska vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att hindra att läkemedlen skadar människor, egendom eller miljö. Bakgrund och pågående arbete tog den dåvarande regeringen och SKR tillsammans med en rad aktörer på läkemedelsområdet fram en nationell läkemedelsstrategi (NLS). enades regeringen och SKR, tillsammans med en bred uppslutning av läkemedelsaktörer, om att bygga vidare på och utveckla arbetet inom ramen för den nationella läkemedelsstrategin. Denna strategi sträckte sig över 2016–2018. Strategins långsiktiga vision var ”Rätt läkemedelsanvändning till nytta för patient och samhälle” och till visionen knöts följande tre långsiktiga mål: effektiv och säker läkemedelsanvändning tillgängliga läkemedel och jämlik användning samhällsekonomiskt och miljömässigt hållbar läkemedelsanvändning. avslutades arbetet med den nationella läkemedelsstrategin för perioden –2018. En övergripande sammanfattning av aktiviteter som har genomförts sedan strategin började och de resultat som dessa aktiviteter har lett till beskrivs i Den nationella läkemedelsstrategin 2011–2018 – Bred samverkan för bättre läkemedelsanvändning. När det gäller läkemedel och miljö anges bl.a. följande i rapporten: För att stärka kunskapen på miljöområdet har flera aktiviteter initierats inom ramen för den nationella läkemedelsstrategin. En av de aktiviteter som har genomförts är Uppmuntra frivillig kontroll av utsläpp från läkemedelsfabriker. Projektet syftade till att uppmuntra kontroll av utsläpp från läkemedelsfabriker genom införande av en miljöbedömning som bedömer hela produkten och inte bara den aktiva substansen. En miljöbedömningsmodell har utvecklats inom strategin som tar hänsyn till såväl utsläpp av läkemedelssubstans vid tillverkning som naturresursutnyttjande. Av regleringsbrev framgick att myndigheten skulle ta fram och arbeta enligt en verksamhetsplan för att främja myndighetens arbete med läkemedel i miljön (S2017/07302/RS). Uppdraget slutredovisades i rapporten i miljön (dnr 4.3.1-2018-048910). I sammanfattningen anger bl.a. följande: Föreliggande rapport redovisar aktuella utvecklingar nationellt och internationellt, samt möjligheter att ytterligare utveckla verksamheten. På den nationella arenan är en positiv förändring att regeringen inrättar ett för läkemedel i miljön vid . Fokus för detta kommer att vara samverkan, dialog och kunskapsspridning, något som kommer att förstärka möjligheter inom området. Vad denna förstärkning innebär är dock för tidigt att förutspå. Sannolikt kommer kunskapscentrumet öppna för möjligheter som inte förutser. En grov arbetsfördelning är att kommer att fokusera på samverkan mellan svenska aktörer medan ordinarie verksamhet kommer att ha fortsatt fokus på regulatorisk utveckling. På den nationella arenan arbetar nationella aktörer inom hälso- och sjukvård, apotek och vattenorganisationer allt mer aktivt med att försöka minska påverkan av läkemedel. Även internationellt syns en större medvetenhet om läkemedel i miljö. Fler ser behov av reglering av utsläppsbegränsningar av aktiv substans vid läkemedelstillverkning. Det ”svenska förslaget” om utsläppsbegränsningar av aktiv substans som verkställs via GMP, tas upp på internationella konferenser och allt oftare. Kunskapen om förslaget är dock väldigt varierad och flera missuppfattningar sprids. för läkemedel i miljön På uppdrag av regeringen har inrättat ett för läkemedel i miljön (S2018/03385/FS [delvis]). Kunskapscentrumet för läkemedel i miljön ska bidra till att samla svenska aktörer och utgöra en plattform för dialog och samarbete. Centrumets verksamhet ska förstärka och vara i enlighet med instruktionsenliga uppdrag att inom sitt verksamhetsområde verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås och vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. Arbetet ska även ta sin utgångspunkt i etappmålet om ökad miljöhänsyn i Europeiska unionens läkemedelslagstiftning och internationellt som beskrivs i propositionen På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken (prop. 2013/14:39). En verksamhetsplan för kunskapscentrumet har tagits fram –2023 med målet att bidra till en ökad miljöhänsyn kopplat till läkemedel inom och EU. Kunskapscentrumet kommer under dessa år att arbeta för att underlätta samverkan och dialog, öka kunskapen och genomföra omvärldsbevakning kring läkemedel i miljön. Visionen för arbetet är att såväl människor och djur som miljö ska tryggas från skadlig miljöpåverkan orsakad av läkemedel – nu och för framtida generationer. Läkemedel i miljön är ett omfattande område. Därför har följande fokusområden tagits fram: – stärka kunskapen om potentiellt miljöpåverkande läkemedelssubstanser – stärka kunskapen om hållbar tillverkning – verka för att kriterier för miljöhänsyn utvecklas och används. Av regleringsbrev framgår att myndigheten i enlighet med uppdrag i regleringsbrevet ska bistå i arbetet med att verka för en ökad miljöhänsyn i läkemedelslagstiftningen inom EU och internationellt i enlighet med det särskilda etappmålet till miljökvalitetsmålet Giftfri miljö (S2019/04312/FS). Särskild vikt bör enligt regleringsbrevet läggas vid frågan om att integrera miljöaspekter i regelverket för god tillverkningssed (GMP). Arbetet redovisades till regeringen () . Läkemedels- och apoteksutredningen (S 2011:07) fick genom tilläggsdirektiv 2011:82 bl.a. i uppdrag att överväga om miljöaspekter bör beaktas vid subventionsbeslut. Utredningen konstaterade i delbetänkandet SOU 2013:23 att läkemedelsområdet, bortsett från detaljhandeln, är ett harmoniserat område. Med hänvisning till bedömdes det inte vara möjligt att väga in miljöaspekter på det sätt som avsågs i uppdraget. En alternativ väg var enligt utredningen att skapa incitament för miljöanpassning inom ramen för förmånssystemet genom frivillig miljöklassificering och en miljöpremie inom ramen för systemet med periodens vara. Motioner om läkemedel och miljö – bl.a. miljöpåverkan vid framställning av generika och miljöprövning av läkemedel – behandlades senast i betänkande 2018/19:SoU7 Apoteks- och läkemedelsfrågor. Motionsyrkandet avstyrktes (s. 25). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:138, prot. 2018/19:56). Utskottet ser positivt på att driver på inom EU och internationellt för ökad miljöhänsyn i läkemedelslagstiftningen i enlighet med det särskilda etappmålet till miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Utskottet utgår från att även fortsättningsvis kommer att driva dessa frågor inom det EU-rättsliga samarbetet och verka för en ambitiös strategi. Utskottet ser vidare positivt på de nationella insatser som inletts . Sammantaget anser utskottet att det inte finns skäl för att ta några initiativ med anledning av motionerna 2019/20:1197 (S) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:2253 (M) yrkandena 1–3. Motionsyrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om etablering av farmaceuter på distans och om reglering av ägande av apotek och vårdföretag m.m. Jämför reservation 13 (C). Etablering av farmaceuter på distans I kommittémotion 2019/20:3253 av m.fl. (C) yrkande 31 föreslås ett tillkännagivande om att möjliggöra etableringen av farmaceuter på distans. Möjligheten att driva lokala apotek med närvaro av farmaceut på distans behöver ses över med justerad lagstiftning eller med ett undantag i lagstiftningen. Reglering av ägande av apotek och vårdföretag m.m. I motion 2019/20:1236 av (S) föreslås ett tillkännagivande om översyn av reglerna om apotekens möjligheter att äga och samarbeta med vårdtjänstföretag. I motion 2019/20:2318 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att se över lagstiftningen i enlighet med vad som anförs i motionen. Enligt motionärerna måste den lagstiftning som hindrar att en läkare ensam äger ett apotek även omfatta och reglera den nya typen av bolagskoncerner som äger appläkartjänster, apotek och vårdcentraler. Detaljhandel med läkemedel till konsument Behörig att utöva yrke som apotekare eller receptarie är endast den som har legitimation för yrket eller som särskilt förordnats att utöva det (4 kap. 4 § patientsäkerhetslagen). Enligt 2 kap. 6 § 1 lagen (2009:366) om handel med läkemedel ska den som har tillstånd enligt 1 § att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument ha lokalen bemannad med en eller flera farmaceuter under öppethållandet. Enligt 3 § föreskrifter (LVFS 2009:9) om detaljhandel vid öppenvårdsapotek ska antalet närvarande farmaceuter under öppethållandet vara tillräckligt, och de ska ha den kompetens som är nödvändig i förhållande till verksamhetens art och omfattning. Tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek Varje enskilt öppenvårdsapotek ska enligt lag ha ett tillstånd utfärdat av . Detta innebär att den som vill starta ett öppenvårdsapotek först måste ansöka om tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek hos myndigheten. bedömer ansökan utifrån hur verksamheten kommer att kunna leva upp till kraven i lagen om handel med läkemedel samt föreskrifter (LVFS 2009:8) om ansökan om tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek. Av 2 kap. 5 § lagen om handel med läkemedel framgår att tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument inte får beviljas den som bedriver yrkesmässig tillverkning av läkemedel eller mellanprodukter som innehar godkännande för försäljning av läkemedel som är behörig att förordna läkemedel över vilken en person som avses i 1 eller 2 har ett bestämmande inflytande, som utövar ett bestämmande inflytande över en person som avses i 1 eller 2 över vilken en person som avses i 3, ensam eller tillsammans med någon annan som avses i 3, har ett bestämmande inflytande. Bakgrund och pågående arbete Kartläggning av utbildningar och kompetenskrav för egenvårdsrådgivning på apotek I regleringsbrev fick myndigheten i uppdrag att i samråd med kartlägga vilka utbildningar som kan ge lämplig kompetens för rådgivning om egenvård på öppenvårdsapotek och ta fram förslag på kompetenskrav som ska gälla vid rådgivning om egenvård (S2018/04560/FS). ska beakta kompetensbehoven vid rådgivning i olika situationer, både på fysiska apotek och vid e-handel och annan distanshandel, och bl.a. bedöma om det behövs särskilda kompetenskrav när det gäller läkemedel för djur. Uppdraget ska redovisas till () . Uppdrag att genomföra förstudier om bl.a. försöksverksamhet med en farmaceutisk tjänst på apotek () fick 2018 i uppdrag av regeringen att bl.a. genomföra en förstudie inför försök med farmaceutisk tjänst på öppenvårdsapotek (S2018/04563/FS). Uppdraget redovisades i rapporten på öppenvårdsapotek – förstudie inför en försöksverksamhet. Farmaceutiska tjänster är rådgivning och andra insatser som genomförs av en farmaceut och definieras som verksamhet utöver apotekens grunduppdrag. TLV anför bl.a. att en målsättning är att öppenvårdsapoteken ska bidra mer till god och säker läkemedelsanvändning genom en eller flera farmaceutiska tjänster. Tjänsterna ska kunna utföras på de flesta apotek och ha en väl dokumenterad effekt och därmed motivera beslut om offentlig finansiering. Ett regelverk för att stödja sådana beslut och en ersättningsmodell bör tas fram under försöksverksamheten. För att nå dit bedömer TLV att det krävs ett nära samarbete mellan apoteksaktörer, hälso- och sjukvårdens huvudmän och myndigheter. Rapporten bereds inom . Översyn av begränsningar för att få tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek överlämnade av begränsningar för att få tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek (dnr 4.3.1-2019-019711) till regeringen. har haft i uppdrag att se över om nuvarande begränsningar för att få tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek i 2 kap. 5 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel är ändamålsenliga. Dagens begränsningar kan enkelt beskrivas som att den som kan förskriva läkemedel, läkemedelstillverkare och de som innehar godkännande för försäljning av läkemedel inte får äga öppenvårdsapotek. Även kommuner och regioner är hindrade från att äga och driva öppenvårdsapotek. Detta regleras dock i kommunallagen (2017:725). Privata vårdgivare har däremot möjlighet att äga och driva öppenvårdsapotek. I rapporten föreslår att vårdgivare inte ska kunna beviljas tillstånd att driva öppenvårdsapotek. Med vårdgivare avses vårdgivare inom både human- respektive veterinärmedicinska verksamheter. Anledningen till förslaget är i första hand de risker som har identifierats med överförskrivning av läkemedel på grund av andra incitament till förskrivning än medicinsk ändamålsenlighet samt risk för onödigt vårdutnyttjande. föreslår också att öppenvårdsapotek inte heller ska kunna äga vårdgivare då riskerna torde vara desamma när ägandeförhållandena är de motsatta. Det är enligt önskvärt med samarbeten mellan öppenvårdsapotek och vårdgivare som är till nytta för patienten och för professionerna. bedömer inte att de nya föreslagna begränsningarna innebär några hinder för sådant samarbete. Rapporten bereds inom . besvarade socialminister (S) en interpellation om apotekens roll för en nära och hälsofrämjande vård (ip. 2019/20:276). Socialministern anförde bl.a. följande (anf. − om regeringen kommer att bygga en ny lagändring på de svagt underbyggda argument som lyfts i rapport − om regeringen kommer att bygga en ny lagändring på lagförslag trots att det riskerar att hämma utvecklingen av nya vårdtjänster och tillgängliga helhetslösningar för patienter − om regeringen kommer att bygga en ny lagändring av föreslagen karaktär, som grundas på en översyn utan övertygande bevisning, empiriskt material eller proportionalitetsbedömning, trots att den kan komma att stå i strid med . Apoteken är en del av vårdkedjan och bidrar genom rådgivning och andra tjänster till en trygg vård och en säker läkemedelsanvändning. Information och rådgivning om läkemedel och egenvård som ges av apoteken kan innebära att kunden inte behöver kontakta läkare, vilket avlastar hälso- och sjukvården. Olika former av samarbeten mellan vårdgivare och apotek kan vara värdefullt för patienterna och också leda till ett effektivt utnyttjande av vårdens resurser. För samarbete krävs inte att det finns ett ägandeförhållande mellan parterna. Regeringens hållning är att patienter måste kunna lita på att de får den vård och de läkemedel de behöver utifrån sina behov, inte utifrån kommersiella intressen. Den dåvarande borgerliga regeringens omreglering av apoteksmarknaden och utvecklingen av nya affärssamarbeten på densamma ledde till att fick i uppdrag att se över om nuvarande begränsningar för att få tillstånd att bedriva apotek är ändamålsenliga eller om det finns skäl för förändringar. Beroende på hur ägandeförhållandena ser ut kan det finnas en risk för överförskrivning och att patienter inte får den mest ändamålsenliga behandlingen. Även sjukvårdsutnyttjandet kan påverkas. Sådana risker behöver tas på allvar. Apoteken möter många människor och har en central roll när det gäller att hjälpa besökarna till rätt vårdnivå, till exempel egenvård med receptfria läkemedel när det bedöms vara tillräckligt. För att säkerställa att personalen har god kompetens för denna uppgift har ett uppdrag som ska redovisas att i samråd med kartlägga utbildningar och ta fram förslag på kompetenskrav som ska gälla vid rådgivning om egenvård. Det är viktigt att apotekens potential att bidra till en bättre läkemedelsanvändning utnyttjas på ett mer effektivt sätt. fick i uppdrag att göra en förstudie på området. Förstudien gäller förutsättningarna för att genomföra och utvärdera en försöksverksamhet med en farmaceutisk tjänst på öppenvårdsapotek för en avgränsad kundgrupp och syftar till att uppnå ökad följsamhet till ordinerad behandling. När det gäller kan det konstateras att den inte innehåller färdiga författningsförslag och att framför att vissa frågor behöver utredas vidare. Rapporten analyseras inom . Regeringen har inte tagit ställning till hur förslagen ska hanteras vidare. Svar på skriftlig fråga besvarade socialminister (S) en skriftlig fråga om apotek som ägare av vårdgivare (fr. 2019/20:821). Socialministern anförde följande: har frågat mig om regeringen och jag kan överväga att föreslå begränsningar för apotek när det gäller att äga vårdföretag, i likhet med det nuvarande förbudet för vårdföretag att äga apotek. De nuvarande reglerna i lagen (2009:366) om handel med läkemedel innebär bl.a. att läkemedelstillverkare och förskrivare inte kan få tillstånd att driva öppenvårdsapotek. Reglerna omfattar dock inte vårdgivare som inte själva är förskrivare. Det innebär att begränsningen inte gäller för olika former av vårdföretag. När apoteksmarknaden omreglerades ansåg den dåvarande regeringen inte att det fanns skäl för att låta även sådana aktörer omfattas av begränsningarna. Regeringens hållning är att patienter måste kunna lita på att de får den vård och de läkemedel de behöver utifrån sina behov, inte utifrån kommersiella intressen. Beroende på hur ägandeförhållandena ser ut kan det finnas en risk för överförskrivning och att patienter inte får den mest ändamålsenliga behandlingen. Även sjukvårdsutnyttjandet kan påverkas. Sådana risker behöver tas på allvar. Mot bakgrund av den dåvarande borgerliga regeringens omreglering av apoteksmarknaden och utvecklingen av nya affärssamarbeten på densamma gav regeringen i uppdrag att se över om nuvarande begränsningar för att få tillstånd att bedriva apotek är ändamålsenliga eller om det finns skäl för förändringar. I sin redovisning av uppdraget föreslår bland annat att vårdgivare inom human- eller veterinärmedicinsk verksamhet inte ska kunna beviljas tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek, på grund av risk för överförskrivning eller onödigt vårdutnyttjande. Av samma skäl ska ett öppenvårdsapotek inte heller få äga en vårdgivare. innehåller inga färdiga författningsförslag och framför att vissa frågor behöver utredas ytterligare. Rapporten analyseras inom . Regeringen har ännu inte tagit ställning till hur förslagen ska hanteras vidare. Enligt lagen om handel med läkemedel ska den som har ett tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument ha lokalen bemannad med en eller flera farmaceuter under öppethållandet. Utskottet är inte berett att föreslå att ska ta några initiativ med anledning av motion 2019/20:3253 (C) yrkande 31 om att möjliggöra etableringen av farmaceuter på distans. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottet noterar bl.a. att av begränsningar för att få tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek bereds inom . Regeringens beredning bör inte föregripas. Därmed bör motionerna 2019/20:1236 (S) och 2019/20:2318 (S) avslås. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsförslag som beretts i förenklad ordning. Jämför särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (KD) och 5 (L). I betänkandet behandlas motionsförslag som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare i betänkande 2018/19:SoU7 Apoteks- och läkemedelsfrågor. avslog yrkandena i enlighet med utskottets förslag. Utskottet ser ingen anledning att nu göra en annan bedömning när det gäller de väckta förslagen och avstyrker därför motionsyrkandena. Systematisk effektuppföljning av läkemedelsbehandling, punkt 1 (M, SD, KD) av Acko Ankarberg (KD), (M), (SD), (SD), (KD), (M), i (M) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2917 av m.fl. (M) yrkande 6. Läkemedel som inte hämtas ut eller som används felaktigt är ett omfattande problem. Vi föreslår därför att regeringen ger en lämplig myndighet i uppdrag att ta fram en process som syftar till att ta fram och genomföra regelbunden och systematisk effektuppföljning av läkemedelsbehandlingar. Information om läkemedel som omfattas av läkemedelsförsäkringen, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:669 av m.fl. (V) yrkande 5. finns det ingen skyldighet för apotekspersonal att informera de patienter som hämtar ut sina läkemedel om huruvida läkemedlet ingår i försäkringen eller inte. Detta innebär att varje enskild patient får ansvara för att skaffa sig information om detta. Ett sådant system skapar inte patientsäkerhet och riskerar att bli godtyckligt. Därför anser jag att de ansvariga läkarna och farmaceuterna där läkemedlet hämtas ut ska ansvara för att informera patienterna om huruvida läkemedlet omfattas av läkemedelsförsäkringen. Regeringen bör se över möjligheten att införa en sådan ordning. Frågor om effektiv och säker läkemedelsanvändning i övrigt, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:93 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2019/20:817 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:818 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 20, 2019/20:825 av m.fl. (SD) yrkande 15 och 2019/20:2812 av (KD) yrkande 3. Information om biverkningar av vaccinationer bör enligt vår mening kunna föras över till . Regeringen bör se över denna fråga. För att minska den ökade förskrivningen av psykofarmaka till barn och unga med psykisk ohälsa anser vi att det krävs en tydlig strategi. Det behövs en standardiserad uppföljning och utvärdering av följsamheten av nationella riktlinjer och rekommendationer när det gäller förskrivning av sådana läkemedel till barn och unga. Regeringen bör ta initiativ till en sådan uppföljning. är helt digital och finns både på webben och som nedladdningsbar applikation. Digitalisering är en viktig och ständigt pågående del i vår samhällsutveckling. menar vi att man måste säkerställa att den här typen av viktig information inte enbart går att ta del av genom digitala plattformar. Därför anser vi att regeringen bör se över möjligheten att även fortsättningsvis ska kunna beställas i tryckt form. När det gäller säkerställandet av kvaliteten på implantat innan de opereras in konstaterar vi att det inte finns någon statlig myndighet som säkerställer detta. Med den nya EU-lagstiftningen kvarstår CE-märkningen av medicintekniska produkter, vilket även fortsättningsvis kommer att innebära att man granskar medicintekniska produkter på samma sätt som man kontrollerar t.ex. leksaker. Enligt vår mening bör i stället ansvara för att godkänna medicintekniska implantat.