bet · H701FiU24 · 2020-06-09 00:00:00 — Skillnaderna mellan prognosmakarna var dock relativt små. I Redogörelse för penningpolitiken 2019 skriver att de prognoser som banken gjorde över KPIF-inflationen förhållandevis väl fångade utvecklingen . Däremot blev avmattningen i den svenska ekonomin kraftigare än vad som framgick av prognoser . Diagram 5 visar att banken och i stort sett hela 2018 räknade med att BNP skulle växa med . Diagram 5 prognoser över BNP, KPIF, löner och arbetslöshet jämfört med utfallet Årlig procentuell förändring, utfall streckad linje. Källa: Riksbanksstudier . Som framgår av diagram 6 räknade samtliga bedömare med att KPIF-inflationen skulle bli högre än vad den blev (negativ röd stapel indikerar att utfallet varit lägre än prognoserna). Diagram 6 Jämförelse av träffsäkerheten i KPIF-prognoserna Anm: Systematiska fel (medelfel) beskriver hur mycket prognoser i genomsnitt avvikit från utfall. Positivt medelfel indikerar att utfallet varit högre än prognoserna och tvärtom. Träffsäkerhet (justerat medelabsolutfel) beskriver avvikelse från medelvärdet för samtliga prognosmakare. Ett negativt värde indikerar en träffsäkerhet som är bättre än genomsnittet och tvärtom. Källa: Riksbanksstudier, . KPIF-prognoser tillhörde de minst träffsäkra, men som redovisats tidigare var skillnaderna mellan bedömarna relativt små. Som framgår av diagram 7 försvagades kronans värde på den internationella valutamarknaden med (mätt enligt KIX-index som är ett viktat genomsnitt av kronans växelkurs mot valutorna hos viktigaste handelspartner) –2019. Under enbart 2019 försvagades kronan med . har en rörlig växelkurs, och penningpolitiken styrs av inflationsmålet, vilket innebär att varken eller har något mål för kronans kurs eller utveckling. Däremot har växelkursen stor betydelse för genom att den är en kanal för penningpolitiken och genom att förändringar i kronkursen påverkar både inflationen och den realekonomiska utvecklingen. Den svaga kronan har haft en avgörande betydelse för att KPIF-inflationen närmat sig inflationsmålet, främst genom att priset på svensk import stigit men också genom att den bidragit till en högre svensk export och en högre tillväxt i ekonomin. Men som också framgår av diagram 5 har haft betydande problem med att förutse kronans utveckling . Banken har genomgående räknat med att kronan ska förstärkas, medan den faktiska utvecklingen ofta blivit den motsatta. I stort sett samtliga bedömare av svensk ekonomi har gjort samma felbedömningar av kronans utveckling som . I finansutskottets utvärdering av penningpolitiken –2018 (bet. 2018/19:FiU24) kommenterade utskottet valutaprognoserna. Utskottet utgick i betänkandet från att såg över sin analys, sina metoder och modeller och sin kommunikation när det gäller bedömningarna av växelkursutvecklingen. pågår också en större översyn inom av de metoder som används för att analysera och göra prognoser för kronans utveckling. I Redogörelse för penningpolitiken 2019 redovisar två omfattande fördjupningsrutor om växelkursprognoser. slutsatser , som också redovisas i redogörelsen, är att jämviktsnivån för den reala kronkursen är svagare än vad som antagits och att kronan anpassar sig långsammare till denna nivå än vad banken har räknat med. Diagram 7 Kronans utveckling och kronprognoser Anm. KIX är ett viktat genomsnitt av kronans växelkurs mot valutorna hos viktigaste handelspartners. Ju högre värde desto svagare kronkurs. Externa bedömningar av penningpolitiken I rapporten konstaterade KI att den underliggande inflationen fortfarande var låg. Att KPIF-inflationen steg till berodde till stor del på ökade energipriser. KI bedömde dock att KPIF-inflationen skulle ligga under inflationsmålet på under både 2017 och 2018. Enligt KI skulle hålla reporäntan oförändrad och större delen av 2018. En höjning förväntades först , då resursutnyttjandet i den svenska ekonomin bedömdes vara tillräckligt högt för att pressa upp KPIF-inflationen mot inflationsmålet eller högre. I Konjunkturläget konstaterade KI att KPIF-inflationen dittills pendlat mellan , framför allt till följd av högre energipriser. Den underliggande inflationen, t.ex. KPIF exklusive energi, var dock betydligt lägre. KI räknade med att KPIF-inflationen skulle bli något lägre och när bidraget från energipriserna avtog. I likhet med bedömningen i Konjunkturläget mars räknade KI med att skulle börja höja reporäntan , vilket enligt KI låg ungefär i linje med egen bedömning. I Konjunkturläget konstaterade KI att KPIF-inflationen pendlat kring 2-procentsnivån på grund av att energi- och tjänstepriserna ökat kraftigt. KI räknade dock med att KPIF-inflationen skulle sjunka under men nära inflationsmålet på . Den första reporäntehöjningen förväntades i likhet med tidigare komma först . I Konjunkturläget konstaterade KI att KPIF-inflationen steg till . Uppgången berodde dock till stor del på kraftigt stigande energipriser till följd av stigande råoljepriser och skattehöjningar på el och drivmedel. KI räknade också med att hög lönsamhet i företagssektorn och låga löneökningar skulle hålla KPIF-inflationen under inflationsmålet på . förväntades KPIF-inflationen t.o.m. ligga runt låga . De svaga inflationsutsikterna skulle enligt KI leda till att avvaktade med att höja reporäntan till , vilket var senare än vad både och marknaden räknade med. första räntehöjning skulle då enligt KI komma ungefär som ECB höjer sin styrränta. I Konjunkturläget konstaterade KI att energipriserna fortsatte att stiga snabbt och räknade med att KPIF-inflationen skulle ligga kvar kring under både 2018 och 2019. Den starka konjunkturen talade visserligen för att företagen skulle komma att höja priserna, men lönsamheten var högre än normalt vilket skulle minska behovet av att ta ut kostnadshöjningar genom att höja priset mot konsument. Företagens inflationsförväntningar var dessutom dämpade, även om inflationsförväntningar inom handeln stigit något till följd av den svaga kronan som ökat importpriserna. Den underliggande inflationen, KPIF exklusive energi, väntades ligga kring för att stiga till . KI räknade med att skulle avvakta med sin första räntehöjning . I Konjunkturläget konstaterade KI att lönerna inte ökat särskilt mycket trots den starka svensk konjunkturen, men att de borde öka mer framöver i takt med att resursutnyttjandet på arbetsmarknaden fortsatte att stiga och bristen på arbetskraft steg ytterligare. KI konstaterade vidare att KPIF-inflationen pendlat kring , bl.a. till följd av snabbt stigande energipriser. Energiprishöjningarna bedömdes dock avta framöver och ersättas av stigande varupriser. KI bedömde att KPIF-inflationen skulle hamna strax under både 2018 och 2019 och att skulle genomföra en första höjning av reporäntan . I Konjunkturläget december konstaterade KI att KPIF-inflationen legat över inflationsmålet på . Uppgången berodde dock på snabbt stigande energipriser, medan den underliggande inflationen exklusive energi varit betydligt lägre. KI bedömde dock att den underliggande inflationen skulle stiga upp mot till följd av stigande tjänste- och livsmedelspriser. KI räknade därför, som tidigare, med att skulle höja reporäntan en första gång . Enligt KI skulle inflationstrycket bromsa in något men öka igen –2023. KI bedömde därför att successivt skulle höja reporäntan till en nivå på . I Konjunkturläget konstaterade KI att både den globala och den svenska ekonomin hade passerat konjunkturtoppen och att aktiviteten i den svenska ekonomin var på väg att avta. Både hushållens och företagens förtroende för den ekonomiska utvecklingen hade sjunkit som bostadsinvesteringarna hade fortsatt att minska i en snabb takt. Även om arbetsmarknaden var fortsatt stark räknade KI med att sysselsättningstillväxten skulle bromsa in under de kommande månaderna och att arbetslösheten skulle börja att stiga under loppet av 2019. BNP-tillväxten förväntades sjunka från 2019. KI konstaterade vidare att KPIF-inflationen legat eller t.o.m. lite under stora delar av 2018, framför allt p.g.a. snabbt stigande energipriser. Exklusive energi var inflationen betydligt lägre. KI räknade med att den underliggande inflationen skulle stiga något bl.a. på grund av försvagningen av kronan . KPIF-inflationen bedömdes dock sjunka en bra bit eftersom uppgången i energipriserna förväntades avta . KI räknade ändå med att skulle höja reporäntan till noll procent , vilket enligt KI var något senare än vad räknade med i sin prognos . I Konjunkturläget konstaterade KI att tillväxten i den svenska ekonomin bromsat in . Investeringarna och hushållskonsumtionen hade fallit tillbaka medan exporten ökat relativt starkt till följd av den svaga kronan. Även arbetsmarknaden försvagades med lägre sysselsättningstillväxt och en något högre arbetslöshet. Enligt KI talade det mesta för att den svenska ekonomin nu befann sig i en avmattningsfas och att BNP-tillväxten skulle bli lägre under de kommande kvartalen. KI räknade dock med att de låga internationella räntorna och den svaga kronan skulle bidra till att KPIF-inflationen exklusive energi skulle ligga kring eller något under senare halvan av 2019 och . KPIF-inflationen bedömdes däremot hamna något lägre till följd av sjunkande energipriser. KI räknade med att skulle höja reporäntan till noll , vilket var senare än KI:s bedömning och senare än bedömning . I Konjunkturläget konstaterade KI att den svenska ekonomin var inne i en tydlig avmattningsfas. Nedgången och osäkerheten om den globala konjunkturen dämpade den svenska exporten som investeringarna i industrin och bostadssektorn minskade. Sysselsättningstillväxten i ekonomin minskade, och arbetslösheten steg snabbt . KI konstaterade att KPIF-inflationen pendlat kring under både 2018 och inledningen av 2019 som en följd av snabbt stigande energipriser och den svaga kronan. hade dock inflationen gått ned markant bl.a. på grund av att energipriserna inte längre drev upp inflationen lika mycket som . KI bedömde att detta tillsammans med att bl.a. effekterna av den tidigare kronförsvagningen gradvis skulle ebba ut skulle innebära att inflationen blev lägre än inflationsmålet och . KI räknade därför med att inte skulle höja reporäntan eller början av 2020 som banken tidigare annonserat utan att räntan skulle ligga kvar på –0,till . I Konjunkturläget konstaterade KI att den svenska ekonomin mattats av av högkonjunktur. Osäkerheten kring den globala konjunkturutvecklingen och låga förtroendet för den ekonomiska utvecklingen bland både företag och hushåll talade för att avmattningen skulle fortsätta med lägre sysselsättningstillväxt och fortsatt ökad arbetslöshet. Efter en mycket låg inflation steg inflationen något . KI bedömde dock att KPIF-inflationen skulle ligga under inflationsmålet . KI räknade visserligen med att skulle höja reporäntan till noll procent , men ansåg att det vore bättre att inte höja räntan på grund av den pågående avmattningen i den svenska ekonomin och de svaga inflationsutsikterna. IMF konstaterade att den svenska ekonomin utvecklats starkt även till följd av den expansiva ekonomiska politiken och stigande investeringar inom framför allt bostadssektorn. IMF räknade också med att tillväxten skulle fortsätta att vara hög i takt med att tillväxten i omvärlden förbättrades. IMF konstaterade även att antalet sysselsatta vuxit med imponerande och att arbetslösheten sjunkit till av arbetskraften, eller om heltidsstuderande exkluderades ur statistiken. IMF räknade också med att arbetslösheten skulle fortsätta att sjunka även om tillväxttakten i ekonomin skulle avta något . Vidare konstaterade IMF att inflationen stigit upp mot inflationsmålet , men att uppgången främst berodde på engångsfaktorer och att den underliggande inflationen fortfarande var mycket lägre. Den låga underliggande inflationen kunde enligt IMF till stor del förklaras av låga löneökningar trots den höga aktiviteten i ekonomin. IMF rekommenderade att fortsätta med den expansiva penningpolitiken så länge den underliggande inflationen utvecklades långsamt. Räntan borde enligt IMF höjas först när det fanns tydliga tecken på att uppgången i inflationen var hållbar. IMF ansåg också att den riksbankskommitté som tillsattes borde analysera inflationsmålet. Enligt IMF var det internationellt jämförbara inflationsmåttet HICP en bättre målvariabel i inflationsmålet än KPIF som ändrade . Även om IMF noterade att den tidigare kraftiga uppgången i bostadspriserna avtagit något upprepade organisationen sina tidigare rekommendationer om att på olika sätt borde öka tillgången på bostäder och minska hushållens höga skuldsättning. IMF konstaterade att BNP och den inhemska efterfrågan vuxit starkt –2018 till följd av bl.a. den expansiva penningpolitiken. Sysselsättningen ökade kraftigt som arbetslösheten föll till av arbetskraften . Inflationen mätt enligt KPIF hamnade just över inflationsmålet på . En del av uppgången berodde dock på stigande energipriser. IMF konstaterade vidare att löneökningarna i den svenska ekonomin varit låga trots den starka arbetsmarknaden. Det bidrog till att perioden med extremt låg ränta och svag krona hade förlängts. IMF räknade med att tillväxttakten i den svenska ekonomin skulle sjunka till följd av en svagare internationell konjunktur och osäkerheten kring utvecklingen av det inhemska byggandet. Detta betydde enligt IMF att borde avvakta med fler räntehöjningar tills den ekonomiska statistiken och prognoserna visade att inflationen mer långsiktigt låg kring inflationsmålet. och utveckling () konstaterade i Sverigerapporten att den svenska ekonomin växte starkt och att arbetslösheten minskade, även om den fortfarande var relativt hög bland utlandsfödda. konstaterade också att inflationen stigit till följd av den svaga kronan och ett stigande kapacitetsutnyttjande i ekonomin, men att inflationen fortfarande låg under inflationsmålet. uppmanade att fortsätta med den expansiva penningpolitiken men att gradvis minska stimulansen i takt med att inflationen steg mot målet. Enligt var dock valmöjligheterna begränsade så länge omvärlden fortsatte att bedriva en starkt expansiv penningpolitik. konstaterade också att huspriserna och hushållens skulder stigit snabbt, vilket enligt var en oroande utveckling. Realt bedömdes den svenska prisuppgången på bostäder vara en av de högsta i OECD-området. Att dämpa prisuppgången och hushållens skuldsättning ansågs viktigt för att bevara tillväxten och den finansiella stabiliteten. För att minska skuldsättningen, öka utbudet av bostäder och förbättra fastighetsmarknaden rekommenderade att bl.a. införa ett tak för hushållens skuldsättning, reformera fastighetsskatten, fasa ut avdragsrätten för räntor, lätta på hyresregleringen och förenkla reglerna för prospektering och byggande. konstaterade i Sverigerapporten att den svenska ekonomin vuxit med . Uppgången hade, enligt , varit bred med både stigande konsumtion och investeringsverksamhet och ökad export. Sysselsättningen hade stadigt ökat och arbetslösheten sjunkit. räknade med att tillväxten skulle avta framöver i takt med att det höga resursutnyttjandet i den svenska ekonomin skapade en allt större brist på arbetskraft och bostadsinvesteringarna minskade. Den globala ekonomiska osäkerheten ökade också osäkerheten kring den svenska konjunkturutvecklingen. menade vidare att den mycket expansiva penningpolitiken med negativ ränta och omfattande obligationsköp bidragit till den ekonomiska uppgången och fört inflationen och inflationsförväntningarna upp mot inflationsmålet. Däremot välkomnade räntehöjning och ansåg att borde fortsätta att höja reporäntan gradvis för att minska risken för bl.a. ökad skuldsättning och tillgångsprisbubblor. Förutsättningarna för att fortsätta med räntehöjningar avgjordes dock, enligt , av hur andra centralbanker agerade, framför allt . En alltför hög ränteskillnad mot euroområdet riskerade att förstärka kronan och göra det svårare att nå inflationsmålet. Det senaste årets svaga krona var, enligt , en viktig anledning till att inflationen legat nära inflationsmålet. Utskottet har utvärderat penningpolitiken för perioden –2019. Utvärderingen omfattar hela perioden, men tyngdpunkten ligger på 2019. Utskottet har tidigare granskat utvecklingen och 2018 i betänkandena /18:FiU24 och 2018/19:FiU24. Svag ekonomisk tillväxt och nya penningpolitiska lättnader Utskottet konstaterar att både den internationella och den svenska konjunkturen försvagades markant under loppet av 2019 efter en ganska god utveckling under både 2017 och 2018. Det globala inflationstrycket, som redan i utgångsläget var relativt svagt, minskade ytterligare och flera centralbanker, däribland den amerikanska (Fed) och (), lade om penningpolitiken i en mer expansiv riktning för att dämpa den ekonomiska nedgången och få upp inflationen. Tillväxttakten i den svenska ekonomin nära nog halverades jämfört med och arbetslösheten började öka av starkt stigande sysselsättning och minskad arbetslöshet. nådde inte inflationsmålet 2019 Efter att ha legat på eller t.o.m. något över inflationsmålet på sjönk inflationstakten . Mätt enligt KPIF, som är den s.k. målvariabeln i inflationsmålet , steg priserna med i genomsnitt , vilket är under målet men inom variationsbandet. Till skillnad från , då kraftigt stigande energipriser drev upp KPIF-inflationen mot målet, bidrog sjunkande energipriser till att KPIF-inflationen hamnade under målet 2019. över hela utvärderingsperioden –2019 låg KPIF-inflationen på i genomsnitt , dvs. nära målet och inom variationsbandet. Den underliggande inflationen, dvs. den mer hållbara inflationen, steg någon tiondel men låg precis som fortfarande en bit under inflationsmålet. Detta indikerar enligt utskottet att kostnads- och pristrycket i den svenska ekonomin fortfarande var relativt svagt . Under hela utvärderingsperioden låg den underliggande inflationen (mätt som KPIF exklusive energi) på i genomsnitt , under inflationsmålet men inom variationsbandet. Räntehöjningar trots svagt inflationstryck Utskottet konstaterar att höjde reporäntan och fortsatte att höja räntan till noll (med verkan ), trots att inflationstakten sjönk , tillväxttakten i ekonomin mattades av och flera andra stora och viktiga centralbanker agerade i motsatt riktning och sänkte sina styrräntor. Genom höjningen blev den första i världen som höjt räntan tillbaka till noll, bland de centralbanker som haft en negativ styrränta . Utskottet kan också konstatera att höjningen kom trots rekommendationer från t.ex. () och () om att till följd av bl.a. den ekonomiska avmattningen i och internationellt borde avvakta med ytterligare höjningar tills inflationen mer långsiktigt etablerat sig kring inflationsmålet. Med tanke på det relativt svaga inflationstrycket och den sämre svenska och internationella konjunkturen kan det enligt utskottet möjligen ha varit motiverat att avvakta med räntehöjningen . En effekt av räntehöjningen är dock att reporäntan var högre än tidigare när coronapandemin bröt ut, vilket kan ge ett något större utrymme att eventuellt sänka räntan för att motverka den mycket kraftiga ekonomiska nedgången i pandemins spår. Svag krona under hela utvärderingsperioden Utskottet konstaterar att den svenska kronan fortsatte att försvagas med . Under hela utvärderingsperioden –2019 sjönk kronans värde med (mätt enligt KIX-index). Den svaga kronkursen bidrog i hög grad till den gynnsamma utvecklingen i den svenska ekonomin och den stigande inflationen under framför allt 2017 och 2018. Försvagningen har också varit en del av penningpolitiska strategi för att få upp inflationen mot inflationsmålet. I förra årets utvärdering av penningpolitiken –2018 tog utskottet upp svårigheter att förutse både kronans utveckling och vilka effekter förändringar i kronkursen får på ekonomin och inflationen. hade genomgående räknat med att kronan skulle stärkas medan utfallet har blivit det motsatta. Mönstret har sett ungefär likadant ut . Utskottet utgick i förra årets utvärdering från att skulle se över sin analys, sina metoder och modeller och sin kommunikation när det gäller bedömningarna av växelkursutvecklingen. Utskottet noterar att nu påbörjat en översyn av bankens växelkursprognoser för att komma till rätta med de senaste årens prognossvårigheter. Utskottet uppskattar att redovisar en del av resultaten av översynen i sin Redogörelse för penningpolitiken 2019. I likhet med många andra myndigheter har förutsättningarna för verksamhet förändrats drastiskt . För att mildra de enorma ekonomiska effekterna av coronapandemin har snabbt vidtagit ett stort antal åtgärder för att bl.a. öka likviditeten och kredittillgången i den svenska ekonomin. har en extremt viktig uppgift att fylla, speciellt i tider av ekonomisk och finansiell oro. Utskottet vill uttrycka sin tacksamhet för det ansvarstagande som uppvisar och det omfattande arbete som anställda utför för att hantera den djupa ekonomiska krisen i pandemins spår.