bet · H801UU3 · 2020-09-24 00:00:00 — Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till lag med vissa kompletterande bestämmelser till och rådets förordning (EU) 2019/452 om upprättande av en ram för granskning av utländska direktinvesteringar i unionen. Enligt förordningen ska varje medlemsstat inrätta en kontaktpunkt för genomförandet av förordningen. Lagen innehåller bestämmelser om att den myndighet som regeringen bestämmer ska vara kontaktpunkt enligt förordningen och att kontaktpunkten ska ha rätt att förelägga utländska investerare eller berörda företag att tillhandahålla vissa uppgifter eller handlingar. Lagen föreslås träda i kraft . I betänkandet finns 3 reservationer (M, SD). Proposition 2019/20:193 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar. Tre yrkanden i följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Granskning av utländska direktinvesteringar Lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar Möjlighet att överklaga kontaktpunktens beslut Kontaktpunktens behov av finansiell och säkerhetspolitisk kompetens 1.Möjlighet att överklaga kontaktpunktens beslut, punkt 2 (SD) 2.Kontaktpunktens behov av finansiell kompetens, punkt 3 (M, SD) 3.Kontaktpunktens behov av säkerhetspolitisk kompetens, punkt 4 (SD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 4 yttrande 2020/21:NU1y Utskottets förslag till riksdagsbeslut Lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar antar regeringens förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar. Därmed bifaller proposition 2019/20:193. Möjlighet att överklaga kontaktpunktens beslut 2020/21:2 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 1 (SD) Kontaktpunktens behov av finansiell kompetens 2020/21:25 av m.fl. (M). Reservation 2 (M, SD) Kontaktpunktens behov av säkerhetspolitisk kompetens 2020/21:2 av m.fl. (SD) yrkande 1. Reservation 3 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (M), (SD), (KD), (MP), (C), (S), (S), (L) och (SD). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet proposition 2019/20:193 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Lagförslaget har granskats av Lagrådet. Med anledning av propositionen har två följdmotioner med sammanlagt tre yrkanden väckts. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. har gett och tillfälle att yttra sig över propositionen och följdmotionerna inom deras respektive beredningsområden. har yttrat sig i form av ett protokollsutdrag som återfinns i bilaga 3. Yttrandet från näringsutskottet finns i bilaga 4. En föredragning i ärendet hölls för utskottet av inrikesminister . antogs och rådets förordning (EU) 2019/452 om upprättande av en ram för granskning av utländska direkt-investeringar i unionen, här kallad förordningen. Förordningen ska börja tillämpas . Under förhandlingarna om förordningen har en faktapromemoria upprättats och överlämnats till (2017/18:FPM9). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag på hur ett svenskt system för granskning av utländska direktinvesteringar inom skyddsvärda områden kan utformas (dir. 2019:50). Utredaren ska bland annat föreslå vilka utländska direktinvesteringar som ska omfattas av regler om granskning, under vilka förutsättningar utländska direktinvesteringar ska kunna hindras och vilken befintlig myndighet som ska ansvara för granskningen av investeringarna. I uppdraget ingick också att i ett delbetänkande föreslå de anpassningar som är nödvändiga för att förordningen ska kunna tillämpas i . Utredningen, som tog namnet (Ju 2019:06), överlämnade delbetänkandet Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar (SOU 2020:11). I delbetänkandet föreslås att det ska införas en ny lag som bland annat innehåller bestämmelser om att den myndighet som regeringen bestämmer ska vara kontaktpunkt enligt förordningen och att kontaktpunkten ska få vissa specifika befogenheter. I delbetänkandet föreslås även att , , ska vara kontaktpunkt enligt förordningen. Regeringen gav gett ISP i uppdrag att bl.a. vara kontaktpunkt (Ju2020/02166/L4). Utskottet föreslog med stöd av sin initiativrätt i 9 kap. 16 § första stycket riksdagsordningen att skulle göra ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen ska återkomma till med förslag på åtgärder för att möjliggöra granskning av utländska direktinvesteringar. beslutade i enlighet med utskottets förslag (bet. 2019/20:UU18, rskr. 2019/20:332) Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslaget. Lagrådet hade inga invändningar mot förslaget. I förhållande till lagrådsremissen föreslås ett något tidigare ikraftträdandedatum. Denna ändring är författningstekniskt och i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande över det förslaget. Regeringen föreslår en ny lag med vissa kompletterande bestämmelser till och rådets förordning (EU) 2019/452 om upprättande av en ram för granskning av utländska direktinvesteringar i unionen. Enligt förordningen ska varje medlemsstat inrätta en kontaktpunkt för genomförandet av förordningen. Lagen innehåller bestämmelser om att den myndighet som regeringen bestämmer ska vara kontaktpunkt enligt förordningen och att kontaktpunkten ska ha rätt att förelägga utländska investerare eller berörda företag att tillhandahålla vissa uppgifter eller handlingar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Betänkandet är disponerat så att utskottet inleder med en övergripande diskussion om granskning av utländska direktinvesteringar i svenska företag. Därefter behandlas regeringens lagförslag. Slutligen behandlas motioner som samtliga innehåller förslag på tillkännagivanden till regeringen som anknyter till propositionens innehåll. Granskning av utländska direktinvesteringar Utskottet konstaterade i betänkande 2019/20:UU18 att det allvarliga ekonomiska läget till följd av coronapandemin kan göra att svenska företag och immateriella tillgångar värderas lågt, vilket kan medföra att intresset för utländska direktinvesteringar ökar. Mot den bakgrunden bedömde utskottet att det är nödvändigt att möjliggöra granskning av utländska uppköp och strategiska förvärv av bolag med säte i vars verksamhet eller teknologi har betydelse för säkerheten eller den allmänna ordningen. Utskottet föreslog därför med stöd av sin initiativrätt i 9 kap. 16 § första stycket riksdagsordningen att skulle göra ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen ska återkomma till med förslag på åtgärder för att möjliggöra granskning av utländska direktinvesteringar. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr 2019/20:332). Regeringen uppmanades i tillkännagivandet att genomföra åtgärder för att möjliggöra granskning av utländska investeringar inom skyddsvärda områden, däribland att återkomma till med förslag till ändringar i säkerhetsskyddslagen vad gäller överlåtelser av säkerhetskänslig verksamhet. Regeringen skulle också skyndsamt utse den myndighet som ska vara kontaktpunkt enligt förordningen om utländska direktinvesteringar (2019/452). yttrande i form av protokollsutdrag konstaterar att regeringens förslag om en kontaktpunkt enligt förordningen utgör ett led i arbetet med att ta fram ett svenskt system för granskning av utländska direktinvesteringar. Regeringens förslag omfattar emellertid inte ett införande av ett svenskt system för granskning av utländska direktinvesteringar. påminner i övrigt om det som utskottet anförde i yttrandet till utrikesutskottet (yttr. 2019/20:FöU9y). påminner om den stora betydelse utländska investeringar har för svensk ekonomi och sysselsättning, vilket näringsutskottet tidigare framhållit och redogjort för i ett yttrande till utrikesutskottet (yttr. 2019/20:NU9y). Utländska direktinvesteringar tillför inte bara kapital utan även kunskap och kompetenser samt nya marknader till svenskt näringsliv och har även betydelse för svensk export. är ett litet handelsberoende land som konkurrerar i en global ekonomi och det är viktigt att även i fram-tiden förblir attraktivt för utländska investeringar. Det finns vidare ett brett stöd i för uppfattningen att frihandel i grunden är något positivt och därmed en viktig princip att värna. Även om grundinställningen enligt utskottets uppfattning måste vara att utländska investeringar är något bra finns det behov av att kunna stoppa investeringar som innebär ett hot mot säkerhet eller den allmänna ordningen. Det är således av vikt att får på plats ett nationellt granskningssystem. ser fram emot att ta del av slutbetänkande och noterar även att regeringen avser att överlämna en proposition till med förslag på åtgärder till skydd för säkerhet vid överlåtelser av säkerhetskänslig verksamhet. vill påminna om vikten av att alla åtgärder som vidtas i fråga om granskningar av utländska direktinvesteringar är väl avvägda. Det behöver finnas en bra balans mellan att säkra svenska intressen och att se till att är ett attraktivt land för utländska investerare genom att inte införa åtgärder som innebär för stora hinder för investeringar. Mot bakgrund av det ovannämnda tillkännagivandet till regeringen välkomnar utrikesutskottet att regeringen utsåg , ISP till kontaktpunkt för förordningen. Den föreslagna lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar är också ett viktigt steg för att möjliggöra granskning av utländska direktinvesteringar av bolag med säte i . Utskottet noterar även att regeringen beslutade en lagrådsremiss med förslag till kompletteringar av säkerhetsskyddslagen (2018:585) för att stärka skyddet för säkerhet vid överlåtelser av säkerhetskänslig verksamhet. Av regeringens propositionsförteckning för /21 framgår att regeringen avser att överlämna en proposition i ärendet . Det framgick av inrikesminister föredragning för utskottet att ska lämna sitt slutbetänkande . Han underströk att frågorna är komplicerade, men att utredningen arbetar skyndsamt med ambitionen att slutföra sitt uppdrag . Utskottet noterar det arbete som pågår inom och delar uppfattningen att utformandet av ett komplett system för granskning av direktinvesteringar är en komplicerad fråga som kräver noggranna överväganden. vill utskottet understryka att arbetet är tidskritiskt och måste genomföras skyndsamt. Utskottet noterar att regeringen, i likhet med , anser att kontaktpunktens behov av information från andra myndigheter kan tillgodoses inom ramen för myndigheternas samarbetsskyldighet och med stöd av generalklausulen. Utskottet noterar dock att utredningen också framhåller att frågan om andra myndigheters skyldighet att lämna uppgifter till kontaktpunkten kan behöva övervägas ytterligare inom ramen för behandlingen av förslaget om utformningen av ett svenskt granskningssystem. Utskottet utgår från att regeringen fortsätter att överväga om ytterligare åtgärder behöver vidtas för att underlätta samarbete mellan olika myndigheter i denna fråga. Utskottet behandlade i sitt utskottsinitiativ (bet. 2019/20:UU18) också frågan om att granska utländska direktinvesteringar i svenska mediaföretag. Utskottet vill återigen påtala vikten av att säkerställa möjligheten till fria och oberoende medier i hela . Statsrådet underströk i sin presentation för utskottet att uppdrag går ut på att, utifrån bl.a. bestämmelserna i om direktinvesteringar, lämna förslag på hur ett svenskt system för granskning av direktinvesteringar inom skyddsvärda områden kan utformas. I EU-förordningen ges ett antal exempel på områden där utländska investeringar anses kunna få effekter på säkerhet och allmän ordning. Ett av dessa är mediernas frihet och mångfald. Därutöver vill utskottet understryka vikten av att även bevaka att mark och byggnader för totalförsvarets intressen inte påverkas negativt av en eventuell utländsk direktinvestering eftersom detta rör ett nationellt säkerhetsintresse. Lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar. och rådets förordning (EU) 2019/452 om upprättande av en ram för granskning av utländska direktinvesteringar i unionen Regeringen anför att näringslivet har blivit allt mer internationaliserat. Svenska företag investerar i företag utomlands och utländska företag investerar i företag i . Internationaliseringen har många positiva effekter. Internationell handel och investeringar bidrar bl.a. till en högre tillväxt och sysselsättning. Internationaliseringen kan dock även få negativa konsekvenser. Om ett företag som är verksamt i en bransch som är av betydelse för nationella säkerhetsintressen köps av ett utländskt företag, finns en risk att värdefull teknologi eller information därigenom kommer att kontrolleras av en främmande stat på ett icke önskvärt sätt. Flera länder har regleringar som på olika sätt begränsar utländska aktörers möjligheter att investera i nationella företag när en sådan investering har säkerhetspolitiska implikationer. Förordningen har tagits fram för att skapa ett gemensamt regelverk för att granska och i vissa fall hindra utländska direktinvesteringar. Syftet med och rådets förordning (EU) 2019/452 om upprättande av en ram för granskning av utländska direktinvesteringar i unionen (härefter kallad förordningen) är, förutom att skapa ett rättsligt ramverk för medlemsstaternas granskning av utländska direktinvesteringar i unionen med hänsyn till säkerheten eller den allmänna ordningen, att fastställa en struktur för samarbete mellan medlemsstaterna respektive mellan medlemsstaterna och kommissionen när det gäller utländska direktinvesteringar i unionen som sannolikt kan påverka säkerheten eller den allmänna ordningen. Begreppet direktinvestering definieras i förordningen som en investering av vilket slag som helst som görs av en utländsk investerare för att etablera eller upprätthålla varaktiga och direkta förbindelser mellan den utländska investeraren och den företagare för vilken eller det företag för vilket kapitalet görs tillgängligt för bedrivande av en ekonomisk verksamhet i en medlemsstat, inbegripet investeringar som möjliggör ett faktiskt deltagande i ledningen eller kontrollen av ett företag som bedriver en ekonomisk verksamhet. Begreppet utländsk investerare avser en fysisk person i ett tredjeland eller ett företag som bildats eller på annat sätt organiserats enligt lagstiftningen i ett tredjeland, som avser att göra eller har gjort en utländsk direktinvestering. Medlemsstaterna blir genom förordningen inte skyldiga att införa nationella granskningssystem. Förordningen kringskär inte heller medlemsstaternas rätt att själva besluta om vilka utländska direktinvesteringar man tillåter på sitt territorium. Genom Förordningens bestämmelser om granskningssystem klarläggs dock rättsläget när det gäller medlemsstaternas rätt att införa, upprätthålla och ändra nationella granskningssystem, bl.a. genom fastställandet av vissa minimikrav. Det fastslås bl.a. att medlemsstaterna får behålla, ändra eller anta system för granskning av utländska direktinvesteringar på sitt territorium med hänsyn till säkerhet eller allmän ordning och att sådana system ska vara transparenta, icke-diskriminerande mellan olika tredjeländer och möjliggöra beaktande av de synpunkter från andra medlemsstater som ges inom ramen för samarbetsstrukturen. Det anges också vissa faktorer som medlemsstaterna och kommissionen får beakta vid fastställandet av huruvida en utländsk direktinvestering sannolikt kan inverka på säkerheten eller den allmänna ordningen, till exempel direktinvesteringens potentiella effekter på kritisk infrastruktur och tillgång på kritiska insatsvaror, däribland energi och råvaror. Medlemsstaterna ska vidare enligt förordningen lämna en rapport till kommissionen med bl.a. aggregerade uppgifter om utländska direktinvesteringar som gjorts på deras territorium föregående år. Förordningen innehåller ett antal bestämmelser om en samarbetsstruktur för utländska direktinvesteringar i unionen. Bestämmelserna syftar till att göra det möjligt för medlemsstaterna och i vissa fall kommissionen att samarbeta och bistå varandra när en utländsk direktinvestering skulle kunna inverka på säkerheten eller den allmänna ordningen i en eller flera medlemsstater. Genom strukturen får medlemsstaterna bl.a. rätt att lämna synpunkter till den medlemsstat där en sådan investering planeras eller har fullbordats, oberoende av om den medlemsstaten har ett granskningssystem eller om investeringen är föremål för granskning. Genom samarbetsstrukturen ges också kommissionen möjlighet att avge yttranden till den medlemsstat där investeringen planeras eller har fullbordats. Samarbetet enligt bestämmelserna i fråga ska ske via kontaktpunkter som medlemsstaterna och kommissionen åläggs att inrätta. Förordningen innehåller också bestämmelser om utländska direktinvesteringar som inverkar på s.k. projekt eller program av unions-intresse, vilka listas i en bilaga till förordningen. Bestämmelserna anknyter till regleringen av samarbetsstrukturen och föreskriver bl.a. att kommissionen, om den med hänsyn till säkerheten eller den allmänna ordningen anser att en utländsk direktinvestering sannolikt kan inverka på projekt eller program av unionsintresse, får avge ett yttrande riktat till den medlemsstat där den utländska direktinvesteringen planeras eller har fullbordats. En central fråga är vilka uppgifter som medlemsstaterna ska utbyta inom ramen för samarbetsstrukturen. De uppgifter som medlemsstaterna i vissa fall är skyldiga att tillhandahålla respektive har rätt att begära innefattar bl.a. uppgift om ägarstruktur för den utländska investeraren och det berörda företaget, samt uppgift om vilken affärsverksamhet de bedriver. Det föreskrivs också att uppgifterna i fråga ska tillhandahållas utan onödigt dröjsmål och att medlemsstaterna också ska sträva efter att utan onödigt dröjsmål tillhandahålla begärande medlemsstater och kommissionen eventuella kompletterande uppgifter. Den medlemsstat där den utländska direktinvesteringen kommer att göras eller har gjorts, får begära de aktuella uppgifterna från den utländska investeraren eller det berörda företaget. Eftersom utbytet av information inom samarbetsstrukturen kan omfatta känsliga uppgifter föreskrivs att uppgifter som mottas till följd av tillämpningen av förordningen ska användas enbart för det ändamål för vilket de begärts och att medlemsstaterna och kommissionen ska säkerställa skyddet av konfidentiella uppgifter som tas emot vid tillämpningen av förordningen i enlighet med unionsrätten och respektive nationell rätt. I förordningen finns också bestämmelser om bl.a. samarbete med ansvariga myndigheter i tredjeländer, behandling av personuppgifter och ikraftträdande. Enligt artikel 11.1 i förordningen ska varje medlemsstat och kommissionen inrätta en kontaktpunkt för genomförandet av förordningen. Kontaktpunkten ska involveras i alla frågor som rör genomförandet. Av skäl till förordningen framgår att kontaktpunkten bör ha en lämplig placering inom medlemsstatens förvaltning och ha den kvalificerade personal och de befogenheter som krävs för att kontaktpunkten ska kunna fullgöra sina uppgifter inom ramen för samarbetsstrukturen och för att säkerställa att konfidentiella uppgifter hanteras på ett korrekt sätt. Regeringen har gett , , i uppdrag att bl.a. vara kontaktpunkt enligt förordningen (Ju2020/02166/L4). Eftersom den nya lagen med kompletterande bestämmelser till förordningen föreslås innehålla bestämmelser om befogenheter för kontaktpunkten bör lagen lämpligen även innehålla en bestämmelse om att den myndighet som regeringen bestämmer ska vara kontaktpunkt enligt förordningen. Det närmare utpekandet av ISP, eller den myndighet som regeringen annars kan komma att bestämma, får sedan göras även i den förordning som tillhör lagen. Kontaktpunkten ska kunna förelägga den utländska investeraren eller det berörda företaget att tillhandahålla de uppgifter eller handlingar som behövs för att kontaktpunkten ska få tillgång till aktuella uppgifter. Ett beslut om sådant föreläggande ska få förenas med vite och kontaktpunkten ska också få bestämma att ett beslut om föreläggande ska gälla . Som framgår av propositionen ska kontaktpunkten vara mottagare av uppgifter som medlemsstaten har rätt att begära enligt artikel 9.4 i förordningen. För att kontaktpunkten på ett effektivt sätt ska få tillgång till uppgifterna bör den kunna meddela verkställighetsföreskrifter om de närmare formerna för hur uppgifterna ska lämnas. får inte tillföra något väsentligt nytt i sak eller innebära att enskilda åläggs ytterligare skyldigheter, utan ska bara tillföra vad som behövs för att lagen ska kunna tillämpas i praktiken. Föreskrifter om verkställighet av lag får meddelas av regeringen enligt 8 kap. 7 § första stycket 1 regeringsformen. För att kontaktpunkten ska kunna meddela verkställighetsföreskrifter måste ett bemyndigande om detta införas i en förordning. I syfte att klargöra att regleringen i förordningen och lagen inte är uttömmande bör det i lagen införas en paragraf som upplyser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om verkställighet av lagen. Ett beslut om föreläggande som fattas av en myndighet är ett förvaltnings-beslut. Utgångspunkten är att sådana beslut överklagas till förvaltnings-domstol och att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten, se 40 § förvaltningslagen. Det finns inte anledning att avvika från denna ordning när det gäller förelägganden som beslutats av kontaktpunkten. I likhet med utredningen anser regeringen att ett beslut om föreläggande avseende de uppgifter som kontaktpunkten behöver för att uppfylla sin uppgiftsskyldighet enligt förordningen alltså bör kunna överklagas till förvaltningsdomstol och prövningstillstånd bör krävas vid överklagande till kammarrätten. Inte heller formerna för överklagande av kontaktpunktens beslut, t.ex. vilken överklagandefrist som ska gälla, bör avvika från förvaltningslagens bestämmelser. När det gäller partsställningen bör, i enlighet med 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291), kontaktpunkten vara motpart i domstolen. Det finns sammantaget inte anledning att införa nya bestämmelser i dessa avseenden. Förordningen om utländska direktinvesteringar ska tillämpas fro.m. Den föreslagna nya lagen bör träda i kraft . Mot denna bakgrund bör lagändringarna träda i kraft . Skyldigheten för utländska investerare och berörda företag att lämna uppgifter följer direkt av förordningen (se artikel 9.4). Förslagen i lagen innebär endast att kontaktpunkten ges möjlighet att se till att den utländska investeraren eller det berörda företaget fullgör den nämnda skyldigheten. Att förelägganden som meddelas med stöd av den nya lagen kan avse uppgifter som gäller direktinvesteringar som har fullbordats före lagens ikraftträdande innebär enligt regeringens bedömning inte att det behövs några övergångsbestämmelser. yttrande i form av protokollsutdrag anser att utrikesutskottet bör tillstyrka regeringens förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar med de skäl som anförs i propositionen. konstaterar att förordningen är till alla delar bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat. Förordningen innebär bl.a. en skyldighet att inrätta en nationell kontaktpunkt för att utbyta information om utländska direktinvesteringar oavsett om medlemsstaten har ett system för granskning eller inte.