bet · H701JuU19 · 2020-02-14 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till lag om hemlig dataavläsning och de följdändringar som föreslås i ett antal andra lagar. Förslaget innebär att de brottsbekämpande myndigheterna får möjlighet att använda ett nytt hemligt tvångsmedel vid misstankar om allvarlig brottslighet. Det nya tvångsmedlet ska kallas hemlig dataavläsning. Hemlig dataavläsning är en metod för de brottsbekämpande myndigheterna att med någon form av tekniskt hjälpmedel i hemlighet bereda sig tillgång till en dator eller någon annan teknisk utrustning som kan användas för kommunikation och därigenom få besked om hur utrustningen används eller har använts och vilken information som finns i den. Hemlig dataavläsning bedöms leda till bättre och effektivare möjligheter att ta del av information som inte är tillgänglig. Det nya tvångsmedlet ska kunna användas under en förundersökning, i underrättelseverksamhet och vid särskild utlänningskontroll. Möjligheten till hemlig dataavläsning ska enligt förslaget införas genom en särskild tidsbegränsad lag som ska gälla . Utskottet föreslår att den nya lagen och lagändringarna ska träda i kraft och att den nya lagen därmed ska upphöra att gälla vid utgången av . Utskottet föreslår även att avslår åtta motionsyrkanden. I betänkandet finns sex reservationer (M, SD, V, KD). Proposition 2019/20:64 Hemlig dataavläsning. Åtta yrkanden i följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 1.Hemlig dataavläsning, punkt 1 (V) 2.Platskrav, punkt 2 (M, SD, KD) 3.Hemlig dataavläsning i inhämtningslagsfallen, punkt 3 (M, SD, KD) 4.Förbud mot hemlig dataavläsning i vissa fall, punkt 4 (SD) 5.Beslut om tillträdestillstånd, punkt 5 (KD) 6.Territorialitetsprincipen, punkt 6 (SD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 yttrande 2019/20:KU5y Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om hemlig dataavläsning, 2. lag om ändring i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m., 3. lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, 4. lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 5. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 6. lag om ändring i lagen (2017:1000) om en europeisk utredningsorder, med den ändringen att lagarna ska träda i kraft och att lagen om hemlig dataavläsning ska upphöra att gälla vid utgången av . Därmed bifaller proposition 2019/20:64 punkterna 1–6 och avslår motion 2019/20:3451 av m.fl. (V). Reservation 1 (V) 2019/20:3471 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2019/20:3475 av m.fl. (SD) yrkande 1. Reservation 2 (M, SD, KD) Hemlig dataavläsning i inhämtningslagsfallen 2019/20:3471 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2019/20:3475 av m.fl. (SD) yrkande 3. Reservation 3 (M, SD, KD) Förbud mot hemlig dataavläsning i vissa fall 2019/20:3475 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 4 (SD) 2019/20:3471 av m.fl. (KD) yrkande 3. Reservation 5 (KD) 2019/20:3475 av m.fl. (SD) yrkande 4. Reservation 6 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (KD), (M), (S), (M), (SD), (S), (V), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (C) och (KD). I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2019/20:64 Hemlig dataavläsning. I propositionen, som överlämnades till , föreslår regeringen att en ny lag med bestämmelser om hemlig dataavläsning införs. Lagen ska tidsbegränsas till att gälla efter införandet. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Tre motioner har väckts med anledning av propositionen. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. beslutade att ge tillfälle att yttra sig över propositionen och motionerna i de delar de berör beredningsområde. yttrande finns i bilaga 3. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om hemlig dataavläsning och de föreslagna följdändringarna i övriga lagar, med den ändringen att lagarna ska träda i kraft och att lagen om hemlig dataavläsning ska upphöra att gälla vid utgången av . avslår motionsyrkanden om bl.a. avslag på propositionen, platskrav och förbud mot hemlig dataavläsning i vissa fall. Jämför reservation 1 (V), 2 (M, SD, KD), 3 (M, SD, KD), 4 (SD), 5 (KD) och 6 (SD). Enligt 2 kap. 6 § första stycket regeringsformen (RF) gäller att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot bl.a. husrannsakan och liknande intrång, undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse samt hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande. Det finns också i paragrafens andra stycke en bestämmelse som tillförsäkrar enskilda ett generellt skydd gentemot det allmänna, mot betydande intrång i den personliga integriteten om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Skyddet kan enligt 2 kap. 6 § RF bara begränsas genom lag och endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. En begränsning får inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar (2 kap. 20 och 21 §§ RF). För utländska medborgare som är bofasta i riket gäller att särskilda begränsningar i dessa rättigheter får göras genom lag (2 kap. 25 § RF). Enligt artikel 8 i europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En inskränkning i dessa rättigheter får bara göras med stöd av lag och om det är nödvändigt med hänsyn till ändamål som är angivna i artikeln. gäller som svensk lag. En lag eller en annan föreskrift får inte meddelas i strid med åtaganden på grund av konventionen (2 kap. 19 § RF). En bestämmelse om rätt till respekt för bl.a. privatlivet och korrespondensen finns också i artikel 7 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. I artikel 8 slås därutöver fast en rätt till skydd för personuppgifter som rör någon enskild. För all användning av tvångsmedel gäller tre allmänna principer, nämligen ändamålsprincipen, behovsprincipen och proportionalitetsprincipen. Enligt ändamålsprincipen får ett tvångsmedel användas endast för det ändamål som framgår av lagstiftningen. Behovsprincipen innebär att ett tvångsmedel får användas endast om det finns ett påtagligt behov och en mindre ingripande åtgärd är otillräcklig. Proportionalitetsprincipen innebär att en tvångsåtgärd i fråga om art, styrka, räckvidd och varaktighet ska stå i rimlig proportion till vad som står att vinna med åtgärden. Bestämmelser om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning som tvångsmedel vid utredning av brott finns i 27 kap. (RB). Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation innebär att meddelanden, som i ett elektroniskt kommunikationsnät överförs eller har överförts till eller från ett telefonnummer eller annan adress, i hemlighet avlyssnas eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet (27 kap. 18 § första stycket RB). Ett elektroniskt kommunikationsnät är ett system för överföring och i tillämpliga fall utrustning för koppling eller dirigering samt passiva nätdelar och andra resurser som medger överföring av signaler, via tråd eller radiovågor, på optisk väg eller via andra elektromagnetiska överföringsmedier oberoende av vilken typ av information som överförs (1 kap. 7 § lagen [2003:389] om elektronisk kommunikation). I begreppet adress ingår olika typer av nummer, t.ex. telefonnummer och andra identifikationsnummer och adresser, såsom e-postadresser (prop. 2011/12:55 s. 62). Tvångsmedlet kan tillämpas på alla former av kommunikation genom elektroniska kommunikationsnät och är tillämpligt på muntlig och skriftlig kommunikation, liksom även på datakommunikation. Tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation får lämnas vid misstanke om brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , för vissa särskilt uppräknade brott som framför allt Säkerhetspolisen utreder samt om det i ett enskilt fall kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse (27 kap. 18 § andra stycket RB). Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation får användas när någon är skäligen misstänkt för ett brott och åtgärden är av synnerlig vikt för utredningen (27 kap. 20 § första stycket RB). Avlyssning får avse ett telefonnummer eller annan adress som som tillståndet avser innehas eller har innehafts av den misstänkte eller annars kan antas ha använts eller komma att användas av denne. Åtgärden får också avse ett telefonnummer eller annan adress som det finns synnerlig anledning att anta att den misstänkte som tillståndet avser har kontaktat eller kommer att kontakta. Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation innebär att uppgifter i hemlighet hämtas in om meddelanden som i ett elektroniskt kommunikationsnät överförs eller har överförts till eller från ett telefonnummer eller annan adress, vilka elektroniska kommunikationsutrustningar som har funnits inom ett visst geografiskt område eller i vilket geografiskt område en viss elektronisk kommunikationsutrustning finns eller har funnits (27 kap. 19 § första stycket RB). Genom hemlig övervakning av elektronisk kommunikation får meddelanden även hindras från att nå fram (27 kap. 19 § andra stycket RB). Till skillnad från hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation ger inte tvångsmedlet tillgång till uppgifter om innehållet i meddelanden. Det som kan hämtas in är i stället trafikuppgifter och uppgifter om lokalisering. Tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation kan beviljas vid en förundersökning om brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , för vissa särskilt uppräknade brott som framför allt utreder (t.ex. dataintrång och icke ringa barnpornografibrott) samt för vissa särskilt uppräknade brott som framför allt Säkerhetspolisen utreder (27 kap. 19 § andra stycket RB). Åtgärden får tillåtas dels om någon är skäligen misstänkt för brott och då avse de telefonnummer eller adresser som gäller vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, dels i syfte att utreda vem som skäligen kan misstänkas för brottet. I den senare situationen gäller dock att tvångsmedlet får användas endast vid en förundersökning som avser brott som kan leda till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och att övervakning som innebär att uppgifter hämtas in om meddelanden endast får avse förfluten tid (27 kap. 19 § fjärde stycket och 20 § andra stycket RB). Hemlig kameraövervakning innebär att fjärrstyrda tv-kameror, andra optisk-elektroniska instrument eller därmed jämförbar utrustning används för optisk personövervakning vid förundersökning i brottmål utan att upplysning om övervakningen lämnas (27 kap. 20 a § första stycket RB). I förarbetena till lagstiftningen om hemlig kameraövervakning förtydligas att tvångsmedlet inte omfattar ljudupptagning (prop. 1995/96:85 s. 37). Tillstånd till hemlig kameraövervakning kan lämnas vid förundersökning som rör de brott som kan aktualisera tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation (27 kap. 20 a § andra stycket RB). Övervakningen får som huvudregel användas endast om någon är skäligen misstänkt för brottet. Åtgärden får endast avse en plats där den misstänkte kan antas komma att uppehålla sig (27 kap. 20 b § RB). Övervakningen får även omfatta den plats där ett brott har begåtts eller en nära omgivning till denna plats i syfte att fastställa vem som skäligen kan misstänkas för brottet (27 kap. 20 c § RB). Hemlig rumsavlyssning innebär avlyssning eller upptagning som görs i hemlighet, och med ett tekniskt hjälpmedel som är avsett att återge ljud, och avser tal i enrum, samtal mellan andra eller förhandlingar vid sammanträden eller andra sammankomster som allmänheten inte har tillträde till (27 kap. 20 d § första stycket RB). Rumsavlyssning får endast användas vid förundersökning om brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , spioneri, brott mot lagen (2018:558) om företagshemligheter som kan antas ha begåtts eller understötts av främmande makt samt för vissa andra särskilt uppräknade brott (t.ex. människohandel, våldtäkt mot barn och grovt övergrepp i rättssak) om det i det enskilda fallet kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse . Tvångsmedlet får användas endast när någon är skäligen misstänkt för något av de angivna brotten. Dessutom får åtgärden endast avse en plats där det finns särskild anledning att anta att den misstänkte kommer att uppehålla sig. Om åtgärden avser någon annan stadigvarande bostad än den misstänktes får hemlig rumsavlyssning användas endast om det finns synnerlig anledning att anta att den misstänkte kommer att uppehålla sig där. Åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott Enligt lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott (preventivlagen) får tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation eller hemlig kameraövervakning beviljas redan i underrättelseskedet, dvs. innan en förundersökning har inletts. Tillstånd får beviljas om det med hänsyn till omständigheterna finns en påtaglig risk för att en person kommer att utöva brottslig verksamhet som innefattar bl.a. sabotage, spioneri och terroristbrott (1 § första stycket). Sådant tillstånd får också beviljas om det finns en påtaglig risk för att det inom en organisation eller grupp kommer att utövas sådan brottslig verksamhet och det kan befaras att en person som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen medvetet kommer att främja denna verksamhet (1 § andra stycket). Inhämtning av elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet Lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet (inhämtningslagen) reglerar förutsättningarna för , och att i underrättelseverksamhet hämta in övervakningsuppgifter om elektronisk kommunikation från teleoperatörerna. De uppgifter som kan hämtas in motsvarar de som kan hämtas in genom hemlig övervakning av elektronisk kommunikation när den åtgärden används för att utreda vem som skäligen kan misstänkas för ett brott (1 §). Uppgifter får hämtas in, om omständigheterna är sådana att åtgärden är av särskild vikt för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott vilka har ett straffminimum på fängelse eller om det är fråga om brottslig verksamhet som innefattar vissa särskilt angivna samhällsfarliga brott inom ansvarsområde (2 §). Enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll får tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation eller, om det är tillräckligt, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation beviljas om det är av betydelse för att utreda om en utlänning eller en organisation eller grupp som han eller hon tillhör eller verkar för planlägger eller förbereder terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott och det finns synnerliga skäl (19 och 20 §§). Förbud mot användning av hemliga tvångsmedel Vissa yrkeskategorier bedriver verksamhet som omfattas av tystnadsplikt. Tystnadsplikten hindrar i många fall personerna i verksamheten från att vittna i en rättegång om angelägenheter som anförtrotts dem i deras yrkesutövning (36 kap. 5 § RB). Bestämmelserna begränsar möjligheten att inför domstol ställa frågor till ett vittne och brukar därför beskrivas som frågeförbud. Det finns också regler som förbjuder användningen av hemlig rumsavlyssning i lokaler som används för viss verksamhet (27 kap. 20 e § tredje stycket RB). Förbudet mot hemlig rumsavlyssning gäller på följande platser: en plats som stadigvarande används eller är särskilt avsedd att användas för verksamhet som tystnadsplikt gäller för enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen en plats som stadigvarande används eller är särskilt avsedd att användas för verksamhet som bedrivs av advokater, läkare, tandläkare, barnmorskor, sjuksköterskor, psykologer, psykoterapeuter eller familjerådgivare enligt socialtjänstlagen (2001:453) en plats som stadigvarande används eller är särskilt avsedd att användas av präster inom trossamfund eller av dem som har motsvarande ställning inom sådana samfund, för bikt eller enskild själavård. Det finns även särskilda regler om avlyssningsförbud för både hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och för rumsavlyssning (27 kap. 22 § RB och 11 § preventivlagen). Bestämmelserna är utformade så att avlyssning inte får avse samtal, annat tal eller meddelanden där någon som yttrar sig är undantagen från vittnesplikt enligt frågeförbudet. I finns också skydd för uppgifter som en befattningshavare eller någon annan som avses i 36 kap. 5 § RB inte får höras som vittne om (27 kap. 2 § första stycket RB). Detta innebär förbud mot att ta en skriftlig handling i beslag om den kan antas innehålla sådana uppgifter och innehas av antingen en person som avses i 36 kap. 5 § RB eller av den som tystnadsplikten gäller till förmån för. har slagit fast att beslagsförbudet är ett informationsskydd som gäller oavsett informationsbärare och således inte enbart för information på ett papper (NJA 2015 s. 631 p. 25 och 26). Det finns inte någon legaldefinition av hemlig dataavläsning. Följande definition har dock ingått i de direktiv som ligger till grund för övervägandena i delbetänkandet Hemlig dataavläsning – ett viktigt verktyg i kampen mot allvarlig brottslighet (SOU 2017:89) och för regeringens proposition. Hemlig dataavläsning är en metod för de brottsbekämpande myndigheterna att med någon form av tekniskt hjälpmedel i hemlighet bereda sig tillgång till en dator eller annan teknisk utrustning som kan användas för kommunikation och därigenom få besked om hur utrustningen används eller har använts och vilken information som finns i den. Metoden för hemlig dataavläsning kan alltså sägas inbegripa två delar, dels att den brottsbekämpande myndigheten bereder sig tillgång till teknisk utrustning som kan användas för kommunikation, dels att myndigheten tar del av uppgifter som finns i utrustningen. De uppgifter som hemlig dataavläsning är tänkta att komma åt finns alltså i den tekniska utrustningen, t.ex. i en mobiltelefon eller en dator. Det skiljer sig från vad som är fallet vid hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation, där uppgifterna hämtas in på väg till eller från någons tekniska utrustning. Det skiljer sig också från hemlig rumsavlyssning och hemlig kameraövervakning, där uppgifterna hämtas in genom utrustning som tillhör och monteras av de brottsbekämpande myndigheterna. kan de brottsbekämpande myndigheterna få tillstånd att hämta in många av de uppgifter som skulle kunna hämtas in genom hemlig dataavläsning. I många fall motsvaras emellertid inte rätten att hämta in uppgifterna av en faktisk möjlighet att göra så. Det beror till stor del på att internetbaserad kommunikation allt oftare har krypterat innehåll (t.ex. samtal och meddelanden via vanligt förekommande mobiltelefonappar som Whatsapp, Imessage eller Facetime). Meddelanden och samtal som de brottsbekämpande myndigheterna i och för sig har rätt att lyssna av enligt ett tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation kan därför inte fångas upp i läsbart eller avlyssningsbart skick. Behovet av hemlig dataavläsning Regeringen gör i propositionen bedömningen att det finns ett påtagligt behov av nya och bättre metoder för att i hemlighet komma åt uppgifter som får hämtas in med befintliga tvångsmedel men som på grund av den tekniska utvecklingen och brotts- och samhällsutvecklingen i övrigt inte går att komma åt. Framför allt kryptering och anonymisering har lett till att hemlig avlyssning och hemlig övervakning av elektronisk kommunikation har minskat i effektivitet . När det gäller hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning finns det visserligen enligt regeringen ingenting som talar för att de åtgärderna i teknisk mening fungerar sämre än de gjort tidigare. Det har däremot framkommit att det i vissa fall inte är möjligt att verkställa åtgärderna på grund av att den verkställande myndigheten inte kan bereda sig tillgång till den plats ett tillstånd avser eller att det inte finns något lämpligt ställe på platsen att montera det tekniska hjälpmedlet på. En generell medvetenhet hos kriminella om under vilka förutsättningar de brottsbekämpande myndigheterna får använda befintliga hemliga tvångsmedel lyfts också fram som skäl för nya metoder. I propositionen gör regeringen även bedömningen att det finns ett påtagligt behov av att i hemlighet kunna samla in elektroniskt lagrade uppgifter och uppgifter som visar hur ett avläsningsbart informationssystem (t.ex. en dator eller mobiltelefon) används, som inte kan samlas in genom befintliga tvångsmedel. Regeringen konstaterar bl.a. att dagens ordinarie utredningsmetoder oftast inte är tillräckliga för att driva en förundersökning framåt. Beslag av datorer räcker inte för bevissäkring i komplexa ärenden, eftersom kryptering eller lösenordsskydd försvårar eller gör det omöjligt att i efterhand ta fram information från datorn. Förekomsten av raderingsprogram och instruktioner på internet om s.k. antiforensiska metoder talar enligt regeringen för att det finns behov av att kunna samla in uppgifter i hemlighet, löpande och i realtid. För detta talar också de fördelar det skulle innebära för de brottsbekämpande myndigheterna, t.ex. att under pågående tvångsmedelsanvändning kunna identifiera brottsplaner, förhindra att brott fullbordas, avvärja överhängande fara och säkra bevis. Regeringen framhåller också att det till skillnad från vad som gäller under en förundersökning inte finns några regler som tillåter beslag i den brottsförhindrande verksamheten. Det finns således inte någon möjlighet för de brottsbekämpande myndigheterna att i underrättelseverksamhet komma åt information som finns lagrad i en kommunikationsutrustning, utan det är först när uppgifterna sänds från enheten i t.ex. ett e-brev som de blir åtkomliga genom hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Regeringen konstaterar att de brottsbekämpande myndigheterna genom hemlig dataavläsning skulle kunna få tillgång till uppgifter som antecknade brottsplaner, fotografier över tänkta brottsplatser och annan lagrad information. Detta skulle redan i ett tidigt skede kunna ge bättre förutsättningar att hindra t.ex. planerade terrordåd. Hemlig dataavläsning förväntas vara en effektiv åtgärd Enligt regeringen kommer det att krävas ett omfattande förberedelsearbete och en förmåga att möta tekniska svårigheter vid verkställighet av hemlig dataavläsning. Mot den bakgrunden bedömer regeringen att hemlig dataavläsning endast kommer att vara möjlig att använda i ett begränsat antal fall. När det gäller kvalitativ effektivitet konstaterar regeringen att en brottsbekämpande myndighet, i de fall den inte har fysisk tillgång till den tekniska utrustningen, måste utnyttja sårbarheter för att komma åt uppgifterna. Sådana sårbarheter kan vara av olika slag och därför i förlängningen ge tillgång till olika delar av en viss teknisk utrustning. Beroende på karaktären på sårbarheten i det enskilda fallet kan det dock finnas begränsningar i vad som går att komma åt. Även andra tekniska faktorer, exempelvis hur säkerheten i form av brandväggar, virusprogram etc. är beskaffad, kan påverka vad som är möjligt att åstadkomma. Sättet att komma över uppgifter kan också variera .