bet · H701KU14 · 2020-04-06 00:00:00 — I propositionen bedömde regeringen, i likhet med flera remissinstanser, att den föreslagna straffskärpningsgrunden var förenad med betydande nackdelar. Det framstod enligt regeringen som tveksamt om den skulle få avsedd verkan som det kunde förutses att den skulle ge upphov till betydande tillämpningsproblem. Mot den bakgrunden ansåg regeringen att det sammantaget inte framstod som lämpligt att införa den. Frågan om vilka samhällsnyttiga funktioner som är i behov av ett förstärkt straffrättsligt skydd och hur ett förstärkt straffrättsligt skydd för dessa samhällsnyttiga funktioner kan uppnås på ett annat och mer ändamålsenligt sätt kräver enligt regeringen fortsatt utredningsarbete (prop. s. 38). Propositionen har behandlats av justitieutskottet. I sitt betänkande uttalade justitieutskottet bl.a. följande (bet. 2019/20:JuU8 s. 18): Som framgår ovan har regeringen valt att inte gå vidare med förslag att införa en särskild straffskärpningsgrund i 29 kap. för de fall någon angrips med anledning av sin yrkesutövning efter det att flera remissinstanser varit kritiska till förslaget. Utskottet har viss förståelse för regeringens agerande. Detta innebär dock inte att behovet av ett sådant starkare straffrättsligt skydd mot angrepp på viktiga samhällsfunktioner som den föreslagna straffskärpningsgrunden var avsedd att ge har bortfallit. Regeringen anför att frågan om vilka samhällsnyttiga funktioner som är i behov av ett förstärkt straffrättsligt skydd och hur ett förstärkt straffrättsligt skydd för dessa samhällsnyttiga funktioner kan uppnås på ett annat och mer ändamålsenligt sätt kräver fortsatt utredningsarbete. Det är enligt utskottet emellertid angeläget att frågan skyndsamt blir föremål för fortsatta överväganden. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. föreslog således bl.a. ett tillkännagivande till regeringen om en särskild straffskärpningsgrund för angrepp mot viktiga samhällsfunktioner. biföll utskottets förslag (rskr. 2019/20:43). Regeringen gav en kommitté i uppdrag att –2021 planera, samordna och genomföra en samling av insatser och aktiviteter för en stark demokrati (dir. 2018:53). I direktiven framhålls att demokratin ständigt måste främjas, förankras och försvaras. I direktiven hänvisas även till regeringens Strategi för en stark demokrati – främja, förankra, försvara (Ku2018/01406/D) som ger en lägesbild av demokratin. Den svenska demokratin står på många sätt stark. finns utmaningar som är särskilt viktiga att bemöta: ett demokratiskt utanförskap, ett hotat demokratiskt samtal och antidemokratiska aktörer som utmanar. Regeringen ser därför ett behov av att låta en kommitté planera och genom-föra en bred samling av insatser och aktiviteter för att främja delaktighet, förankra demokratin och stärka dess kraft att stå emot antidemokratiska aktörer. Utgångspunkten för kommitténs arbete ska vara regeringens demokratipolitiska mål, och regeringens demokratistrategi ska beaktas. Arbetet ska bidra till att utveckla och stärka demokratin på både kort och lång sikt genom att öka delaktigheten, förankringen av och motståndskraften i demokratin. Uppdraget ska slutredovisas . publicerade Utgivarna rapporten påverkan – Hot och trakasserier mot journalister 2017. Enligt rapporten fortsätter hoten och trakasserierna mot svenska medier och dess medarbetare att öka. Tre av fyra chefer och ansvariga redaktörer som svarat på Utgivarnas enkät uppger att hoten och trakasserierna ökar. Andelen som menar att hotbilden försämrats har ökat . Undersökningen innehåller också en tendens som inger hopp. Trots att de som utsatts för hot ökat från och att de som utsatts för allvarliga trakasserier gått från syns ingen motsvarande ökning av effekten av hoten. Rapport från Reportrar utan gränser I en rapport från Reportrar utan gränser med titeln of Journalists: Attack of the Trolls publicerad uttrycker Reportrar utan gränser oro över den ökande förekomsten av ett nytt hot mot pressfriheten: internetbaserade masstrakasserier mot journalister. I rapporten anges att de nordiska länderna ligger i topp i pressfrihetsindexet, men att många journalister trots det är utsatta för nättrakasserier, särskilt i . I rapporten har organisationen dokumenterat attacker och analyserat de metoder och verktyg som används för att tysta journalister genom att utnyttja nya digitala tekniker. Enligt rapporten kan förövarna bestå av enskilda eller grupperingar av individer eller ”trollarméer” avlönade av regimer. För båda typerna av förövare är målet att tysta journalister och undertrycka kritik eller viss rapportering. I rapporten lämnas ett antal rekommendationer till regeringarna, bl.a. att man bör förstärka lagstiftningen för att ge större möjlighet att väcka åtal för nättrakasserier som riktas mot journalister och att man måste ålägga de nätplattformar där hot och hat förekommer ett större ansvar för vad som sker på dessa plattformar. JMG:s och Svenska Journalistförbundets undersökning En undersökning som gjordes av , medier och kommunikation (JMG) vid i samarbete med , visar att andelen journalister som utsätts för hot är fortsatt hög. av de medlemmar som deltog i undersökningen uppgav att de mottagit hot , vilket är i nivå med två tidigare undersökningar som JMG gjorde 2013 och 2016 bland medlemmar. Andelen journalister som utsätts för kränkande eller nedsättande kommentarer har minskat från 2013 till 2019. Minskningen uppges till stor del bero på nedstängda kommentatorsfält på internet. Undersökningen visar att hoten påverkar journalisterna negativt på flera olika sätt. Drygt fyra av tio journalister uppger att de avstått från att bevaka vissa ämnen eller personer eller grupper på grund av risken för hot. Hoten och trakasserierna påverkar också arbetsmiljön. Över hälften av journalisterna uppger t.ex. att de blivit rädda efter att de mottagit hot. Den nya undersökningen visar att journalister i högre grad än tidigare vänder sig till säkerhetsavdelningen på arbetsplatsen i stället för till polisen. Bland journalisterna som uppgav att de hade vidtagit någon åtgärd hade en tredjedel gjort en polisanmälan 2013, men var motsvarande siffra . besvarade kultur- och demokratiminister en skriftlig fråga (2018/19:228) om vilka åtgärder ministern avser att vidta med anledning av ökningen av hot och trakasserier mot journalister och den fria åsiktsbildningen. Hon anförde följande som svar: Allt för många journalister utsätts för hot och hat. Hot och hat får också konsekvenser. Journalisternas trygghetsundersökning från som gjordes på uppdrag av regeringen, visar att var fjärde utsatt journalist har undvikit att bevaka ett visst ämne eller fråga. Över hälften av journalisterna uppger att de har blivit rädda efter att ha utsatts. Var fjärde har funderat på att lämna journalistiken. När hot och hat leder till självcensur så är det ett hot mot det demokratiska samtalet och i förlängningen ett hot mot demokratin. Under förra mandatperioden antog regeringen handlingsplanen Till det fria ordets försvar – åtgärder mot utsatthet för hot och hat bland journalister, förtroendevalda och konstnärer. Handlingsplanen omfattar tre åtgärdsområden: ökad kunskap, stöd till dem som utsätts och ett stärkt rättsväsende. Som ett led i ett förstärkt arbete med att ge stöd till journalister har regeringen gett vid Linnéuniversitetet i uppdrag att utveckla stödet till journalister och redaktioner som utsätts för hot och hat. arbetar med att bekämpa brott som hotar den fria åsiktsbildningen och ska myndigheten redovisa vilka åtgärder som vidtagits och i vilken utsträckning det finns likvärdiga möjligheter för bl.a. journalister att få hjälp i hela landet. En viktig framtidsfråga handlar också om att motverka att hot och hat normaliseras, inte minst på internet och i sociala medier. Var och en ska kunna nyttja den digitala utvecklingens potential till demokratisk delaktighet och inflytande. En allt viktigare förutsättning för detta är ökad medie- och informationskunnighet (). Regeringen har inlett en satsning på i syfte att stärka människors motståndskraft mot näthat, desinformation och propaganda. Ministern hänvisade även till att en kommitté har fått i uppdrag att planera, samordna och genomföra en samling i hela landet med fokus på att möta de utmaningar som demokratin står inför . Demokratin måste ständigt främjas, förankras och försvaras. besvarade kultur- och demokratiminister en skriftlig fråga (2019/20:720) om ministern bör markera mot hot och hat mot journalister som utför sitt demokratiska uppdrag och vilka generella åtgärder hon vidtar för att tydliggöra och stärka journalisters ställning. Hon anförde följande som svar: Hot och hat som riktas mot journalister med anledning av deras yrkesutövning är ett hot mot det demokratiska samtalet och i förlängningen mot demokratin. Min ambition som kultur- och demokratiminister är att bidra till ett systematiskt arbete för att stärka det demokratiska samtalet och demokratin. I ett tidigare svar till [svar på skriftlig fråga 2019/20:718; anmärkning] har jag redovisat regeringens arbete för att förebygga och skydda journalister mot hat och hot utifrån den handlingsplan som antogs av den förra regeringen: Till det fria ordets försvar – åtgärder mot utsatthet för hot och hat bland journalister, förtroendevalda och konstnärer. Genom åtgärder som syftar till ökad kunskap, stöd till den som utsätts och ett stärkt rättsväsende ska skyddet för journalister stärkas. Mediepolitikens övergripande mål är att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglighet samt att motverka skadlig mediepåverkan. De nationella mediepolitiska stöden syftar till att stärka förutsättningarna för en livskraftig mediesektor med en mångfald av starka, oberoende medier i hela landet och därigenom till att stärka yttrandefriheten. Samhället behöver tydligare stå upp för journalisters demokratiska uppdrag. Därför har jag tillsammans med inrikesminister bjudit in till ett rundabordssamtal med särskilt fokus på journalisters straffrättsliga skydd och arbete. Syftet är att ta del av olika aktörers erfarenheter för att tillsammans tydliggöra inom vilka områden det krävs förbättringar. I kammaren (prot. 2019/20:46) svarade justitie- och migrationsminister på interpellation 2019/20:146 om tjänstemannastatus för all blåljuspersonal. Han anförde bl.a. följande (anf. Jag anser i likhet med alla andra att det är oacceptabelt att människor vars jobb är att rädda liv och skydda oss attackeras. Det straffrättsliga skyddet i dessa avseenden måste vara starkt. Det var därför vi bad utredaren, den förre riksåklagare , att se över det straffrättsliga skyddet för både blåljusområdet och generellt sett. Han skulle också lämna förslag för att vi totalt sett ska kunna öka det straffrättsliga skyddet. En del i lagstiftningen har vi kunnat gå fram med, nämligen blåljussabotage. Det är enligt mig en stark lagstiftning. Den innebär att om man angriper ambulans, polis eller räddningstjänst i en utryckningssituation träffas man av denna lagstiftning. Straffskalan är hög om det får följdeffekter, vilket det mycket väl kan få om man exempelvis hindrar räddningstjänsten från att rycka ut för att släcka en brand och det slutar med att människor dör eller blir allvarligt skadade. Man kan få upp till livstids fängelse för detta brott. Själva poängen med lagen är att sända en mycket tydlig och kraftfull signal till dem som kan få för sig att göra på detta sätt. Man ska veta vad man riskerar. Det finns även andra delar i utredningen. Det handlar om den generella straffskärpningsgrunden för människor som utövar sitt yrke. För den delen fick vi ganska omfattande remisskritik. Därför har vi sagt att vi bör vidareutreda just den frågan. Jag ser ju att det kan finnas behov av ett straffrättsligt skydd också för andra yrkesgrupper, utöver blåljuspersonal, som utför viktiga samhällsnyttiga funktioner. Sjukvårdspersonal är en sådan yrkesgrupp. Journalister är också en sådan yrkesgrupp. Vi vet att en del ger sig på dem av olika skäl och att det kan finnas en hotbild. Som sagt: Det förslaget i utredningen fick omfattande remisskritik, men vi arbetar nu på direktiv till en ny översyn för att man ska kunna träffa en vidare krets av yrkesutövare som jobbar med viktiga samhällsnyttiga funktioner. Vi är i slutskedet av beredningen av de direktiven. Jag ser fram emot att utredningen kan tillsättas och att vi därmed, som jag ser det, ska kunna lämna förslag till för att ytterligare stärka det straffrättsliga skyddet för dessa yrkesgrupper. hade kultur- och demokratiminister och inrikesminister ett rundabordssamtal om hot och hat mot journalister med deltagare från mediebranschen och . Av ett pressmeddelande publicerat som samtalet ägde rum framgick följande: och har bjudit in till samtal för att lyssna in mediebranschens synpunkter på regeringens arbete för att motverka hot och hat mot journalister. kommer att informera om myndighetens arbete och svara på frågor från mediebranschen. Under mötet kommer särskilt frågan om journalisters straffrättsliga skydd att diskuteras. – Att journalister fritt och utan risk för hot kan rapportera om alla ämnen är en förutsättning för vår demokrati. Dagens möte är en viktig del i arbetet att skydda journalister och stå upp för deras demokratiska uppdrag, säger kultur- och demokratiminister . – Vi behöver ett starkt straffrättsligt skydd mot den här typen av brottslighet. finns möjligheter att döma de som på olika sätt hotar journalister, och har det vidtagits ett antal lagstiftningsåtgärder som sammantaget innebär ett bättre skydd för denna yrkesgrupp. I bereds också direktiv till en kommande utredning som ska se över det straffrättsliga skyddet för vissa samhällsnyttiga funktioner, däribland journalister, säger inrikesminister . arrangerade en öppen hearing om journalisters och medieredaktioners säkerhet och arbetsförutsättningar. Till hearingen var följande personer inbjudna som talare: , ordförande i utan gränser, , journalist vid , , vd för , Per , verksföreträdare vid Sida för demokrati och mänskliga rättigheter, , förbundsordförande i , , vd och chefredaktör för och , chefredaktör för . Hearingen finns publicerad i Rapporter från (2014/15:RFR12). Under /16 behandlade utskottet en motion om skydd för journalister och medieredaktioner. Utskottet anförde följande (bet. 2015/16:KU18): I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 17) aviserade regeringen en handlingsplan för att förebygga hot mot det demokratiska samtalet. Arbetet med att ta fram en handlingsplan pågår i . Av budgetpropositionen framgår även att det inom och pågår ett arbete med att kartlägga och förebygga hot och våld mot journalister. bereds även betänkandet om integritet och straffskydd som innehåller förslag om förstärkt skydd mot kränkningar på internet. Utskottet ansåg att det pågående arbetet med en handlingsplan och beredningen av betänkandet om integritet och straffskydd borde avvaktas och var inte berett att föreslå något tillkännagivande med anledning av motionen, och den avstyrktes därmed. En reservation lämnades (M, C, L, KD). Även under /18 behandlade utskottet motioner om skydd för journalister och mediereaktioner. Utskottet anförde följande (bet. 2017/18:KU31): Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att förebygga och hantera hot mot journalister och medieredaktioner. Genom den handlingsplan som regeringen antog har regeringen inlett ett mer systematiskt arbete för att förebygga hot mot det demokratiska samtalet. Regeringen har vidare bl.a. gett Linnéuniversitetet i uppdrag att identifiera och utveckla kompetensutvecklande insatser riktade till journalister och redaktioner för att förebygga och hantera hot och hat. Dessutom ska senast redovisa vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit för att bekämpa brott som hotar den fria åsiktsbildningen. Det straffrättsliga skyddet mot integritetskränkningar stärks genom det lagförslag som regeringen lade fram . Utskottet var mot denna bakgrund inte berett att föreslå något tillkännagivande med anledning av motionerna, och de avstyrktes. Vidare har utskottet under /19 behandlat liknande motionsyrkanden. I sitt ställningstagande hänvisade utskottet bl.a. till regeringens handlingsplan och uppdraget åt Linnéuniversitetet respektive . Utskottet uttalade även följande (bet. 2018/19:KU29 s. 18): Utskottet noterar vidare att regeringen gett den s.k. demokrati-kommittén i uppdrag att –2021 planera, samordna och genomföra en samling av insatser och aktiviteter för en stark demokrati. Kommitténs arbete ska bidra till att utveckla och stärka demokratin på lång och kort sikt genom att öka delaktigheten, förankringen av och motståndskraften i demokratin. Uppdraget ska slutredovisas . Regeringen har därutöver i samband med beredningen av den s.k. blåljusutredningen framhållit att frågan om vilka samhällsnyttiga funktioner som är i behov av ett förstärkt straffrättsligt skydd och hur ett sådant skydd kan uppnås på ett ändamålsenligt sätt kräver fortsatt utredningsarbete. Arbetet för att bekämpa hot och våld mot journalister bör prioriteras. Att samhället har en förmåga att skydda journalister och skapa goda förut-sättningar för dem att utföra sitt uppdrag är av avgörande betydelse i en demokrati. Utskottet förutsätter att regeringen delar utskottets uppfattning om behovet av åtgärder för att värna tryck- och yttrandefriheten och utveckla det förebyggande arbetet mot hot, våld och andra olagliga angrepp mot journalister och medieredaktioner. Utskottet utgår också från att regeringen löpande har en dialog med journalister och branschföreträdare för att ta del av de många erfarenheter och förslag på åtgärder som finns inom professionen. Mot bakgrund av det arbete som bedrivs, de åtgärder som redan har vidtagits och de som har aviserats är utskottet inte nu berett att föreslå något tillkännagivande. En rad undersökningar som har gjorts visar att många journalister och medieredaktioner är utsatta för hot och trakasserier, vilket inte är acceptabelt i en demokrati. Genom den handlingsplan som regeringen antog inledde regeringen ett mer systematiskt arbete för att förebygga och hantera hot och hat mot journalister och medieredaktioner. Utskottet noterar att regeringen bl.a. har gett myndigheter i uppdrag att kartlägga omfattningen av hot och hat mot journalister och att identifiera och utveckla kompetensutvecklande insatser riktade till journalister för att förebygga och hantera hot och hat. har vidare i uppdrag att utveckla och förbättra arbetet för att bekämpa hatbrott och andra brott som hotar demokratin. hade företrädare för regeringen ett rundabordssamtal med deltagare från mediebranschen och för att ta del av synpunkter på regeringens arbete för att motverka hot och hat mot journalister. Utskottet noterar vidare att den s.k. –2021 har fått i uppdrag att planera, samordna och genomföra insatser och aktiviteter för en stark demokrati. Regeringen har dessutom stärkt det straffrättsliga skyddet mot integritetskränkningar genom lagändringar som trädde i kraft dels , dels . bereds ett direktiv till en kommande utredning som ska se över det straffrättsliga skyddet för vissa samhällsnyttiga funktioner, däribland journalister. Mot bakgrund av det arbete som bedrivs, de åtgärder som redan har vidtagits och det arbete som pågår inom är utskottet inte berett att vidta någon åtgärd med anledning av motionerna. De avstyrks därmed. Motverka hybridkrigföring i form av propaganda Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att se över om det i yttrandefrihetsgrundlagen bör införas en möjlighet att genom vanlig lag ingripa mot propagandasändningar som riktar sig till mediekonsumenter i ett annat EU-land och som utgör ett led i hybridkrigföring. Jämför reservation 2 (M, KD). I kommittémotion 2019/20:2725 av m.fl. (M) begärs ett tillkännagivande om att se över om det i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) bör tillskapas en möjlighet att genom vanlig lag införa bestämmelser om ingripande mot fortsatt sändning av ett utbud som utgörs av sådan propaganda som huvudsakligen riktar sig till mediekonsumenter i något annat medlems-land i Europeiska unionen och som utgör ett led i eller en förberedelse för hybridkrigföring. Motionärerna framhåller att en inte oväsentlig del av den ryska propagandan utgörs av tv-sändningar och att t.ex. de baltiska staterna har känt sig pressade av sådan propaganda. finns det inte något utrymme för att vidta åtgärder mot propagandasändningar som ett led i hybridkrigföring mot eller något annat land. Säkerhetsläget i vår omvärld har dock skärpts och det kan därför vara motiverat att i en utredning analysera rättsläget och göra en avvägning mellan olika motstående intressen. Yttrandefrihetsgrundlagen och radio- och tv-lagen YGL reglerar bl.a. skyddet för yttrandefrihet i radio och tv. YGL är tillämplig på sändningar av program som är riktade till allmänheten och som är avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel (1 kap. 3 §). Med program avses innehållet i bl.a. ljudradio och tv som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor (1 kap. 2 § YGL). YGL skiljer mellan sändningar genom tråd och sändningar på annat sätt än genom tråd. För trådsändningar råder etableringsfrihet enligt 3 kap. 1 § YGL. Enligt denna bestämmelse har varje fysisk och juridisk person rätt att sända program genom tråd. Etableringsfriheten för trådsändningar innebär att inga krav på tillstånd kan ställas på sådana sändningar och att möjligheten att bedriva verksamheten i princip inte får begränsas av villkor som inte har stöd i grundlagen. Etableringsrätten för trådsändningar är dock inte oinskränkt. I 3 kap. 2 § YGL anges vilka undantag som får göras i lag. Etableringsfriheten hindrar t.ex. inte att det i lag meddelas föreskrifter om skyldighet för nätinnehavare att ge utrymme för vissa program i den utsträckning det behövs med hänsyn till allmänhetens intresse av tillgång till allsidig upplysning eller ingripanden mot fortsatt sändning av ett utbud som inriktas på våldsframställningar, pornografiska bilder eller hets mot folkgrupp. Rätten att sända program på annat sätt än genom tråd får enligt 3 kap. 3 § YGL regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Sådana bestämmelser finns i radio- och tv-lagen (2010:696). Enligt 3 kap. 6 § YGL avgör den som sänder program självständigt vad som ska förekomma i programmen. och rådets direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (det s.k. AV-direktivet) innehåller bl.a. bestämmelser om att medlemsländerna ska säkerställa att tillhandahållandet av audiovisuella medietjänster ska uppfylla vissa krav. Med audiovisuella medietjänster avses både traditionella tv-sändningar och s.k. beställ-tv. AV-direktivet har genomförts i svensk rätt genom den nuvarande radio- och tv-lagen. Direktivet utgår från den s.k. sändarlands- eller ursprungslandsprincipen. Denna princip innebär att den ansvariga medlemsstaten är skyldig att säkerställa att alla audiovisuella medietjänster som sänds av en leverantör av medietjänster inom statens jurisdiktion överensstämmer med regelverket som gäller för sändningar avsedda för allmänheten i den egna medlemsstaten. Direktivet bygger vidare på principen om fri rörlighet för tjänster. Medlems-staterna ska säkerställa fri mottagning och får inte begränsa vidaresändning inom sina territorier av audiovisuella medietjänster från andra medlemsstater av skäl som omfattas av direktivet. Från denna huvudregel finns vissa undantag. En medlemsstat har rätt att tillfälligt begränsa rätten till fri mottagning och vidaresändning av en tv-sändning från en annan medlemsstat under vissa särskilt angivna förutsättningar.