bet · H801TU2 · 2020-12-30 00:00:00 — som många anser att det inte finns tillräckligt med säkra upp-ställningsplatser är betalningsviljan för säkerheten låg; många chaufförer är inte beredda att betala något alls för att stå på en säker uppställningsplats. En aktuell problematik är dessutom att säkra uppställningsplatser som håller på att anläggas inte får tillstånd för kameraövervakning. Trafikanalys konstaterar att många aktörer är inblandade i frågan och att ansvarsfördelningen mellan det offentliga och branschen inte är helt tydlig. Många förare upplever att polisen inte är tillräckligt synlig eller utövar tillräcklig kontroll. Enligt Trafikanalys har transportbranschen möjlighet att ta större ansvar för de transportörer som de anlitar som underleverantörer, bl.a. genom att i större utsträckning använda tillgänglig teknik för att skydda både chauffören och godset. Men även transportköpare kan ställa krav på att chaufförerna erbjuds rimliga villkor. Det finns flera privata och lokala lösningar på uppställningsplatser, men det finns ingen samordning på statlig nivå. Trafikanalys konstaterar sammanfattningsvis att efterfrågan på uppställningsplatser är stor, att utbudet av trygga och säkra uppställningsplatser i inte alls stämmer överens med efterfrågan samt att lastbilschaufförerna är en utsatt grupp. En genomgång av brottsstatistiken visar enligt Trafikanalys inte någon ökning av brottslighet på uppställningsplatser, som de undersökningar som Trafikanalys genomfört visar att ett stort antal chaufförer upplever otrygghet och uppger sig ha blivit utsatta för brott och att mörkertalet kan vara stort. Enligt Trafikanalys är brottsutsattheten en tydlig indikator på behovet av trygga och säkra rastplatser. m.fl. (SD) framför i kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 71 att möjligheten att skapa fler säkra uppställningsplatser bör utredas. Motionärerna anför att många rastplatser har tagits bort och att möjligheten för privatbilister och yrkesförare att stanna har minskat. Anledningen till att rastplatser stängts ned är enligt motionärerna bl.a. problem med nedskräpning och skadegörelse. Motionärerna framför att rastplatser ockuperas av förare som använder dessa som bostäder och uppställningsplatser och att kriminalitet förekommer. Detta medför enligt motionärerna att trafikanter undviker att stanna på rastplatserna. m.fl. (KD) påtalar i kommittémotion 2020/21:2809 yrkande 54 lastbilschaufförernas behov av säkra uppställningsplatser. I kommittémotion 2020/21:3468 yrkande 18 framhåller m.fl. (M) vikten av säkerhet och tillgänglighet på rastplatser. Motionärerna anför att det är viktigt bl.a. för yrkesförarna att rastplatserna vid de stora vägarna är trygga och har en hög hygienisk standard. De anför även att den hygieniska standarden behöver höjas. En plan för detta arbete bör tas fram och möjligheten att införa en modell med externa finansiärer och avgifter utredas. Motionärerna pekar på att motsvarande modell finns i många andra europeiska länder. Utskottet vill inledningsvis peka på att regeringen i den nationella gods-transportstrategin som presenterades konstaterar att Trafikanalys utredning om trygga och säkra uppställningsplatser visar på ett större behov av platser än det befintliga utbudet. Utskottet välkomnar i sammanhanget regeringens syn på att goda sociala villkor för förare och en hög trafiksäkerhet är en prioriterad fråga och att det är viktigt att det finns säkra och trygga uppställningsplatser för yrkestrafiken där förare kan stanna och tillbringa sina raster eller sin dygnsvila. Utskottet vill också framhålla att regeringen i godstransportstrategin pekar på att staten i enlighet med det s.k. ITS-direktivet () har en skyldighet att tillhandahålla information om säkra uppställningsplatser liksom att samordningen av säkra och trygga uppställningsplatser behöver förbättras och att tillsynen av förhållandena på området behöver utvecklas. Utskottet delar för övrigt regeringens uppfattning att även transportföretagen har ett stort ansvar för förarnas arbetsmiljö och att även transportköpare kan ta ansvar genom att ställa krav på att förarna erbjuds rimliga villkor. Utskottet välkomnar även den översyn som regeringen därefter gav i uppdrag att genomföra. I översynen ingår bl.a. att belysa bristen på säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken längs större vägar, att bedöma hur behovet av säkra uppställningsplatser längs större vägar förväntas utvecklas, att analysera vilka nyttor, kostnader och andra konsekvenser som en utbyggnad av säkra uppställningsplatser längs större vägar är förknippad med samt att ta fram möjliga affärsmodeller som kan främja en tillräcklig utbyggnad. I uppdraget ingår vidare att i samband med planering av ny infrastruktur och ombyggnationer samt i samband med trimningsåtgärder i vägnätet planera åtgärder som underlättar för en privat etablering av säkra uppställningsplatser i anslutning till vägnätet. I uppdraget ingår också att se över vilka utökade möjligheter den nya kameraövervakningslagen har för en ökad säkerhet i detta sammanhang. I uppdraget ingår dessutom att se över och kostnadsuppskatta åtgärder som bidrar till att höja säkerheten på övriga rast- och uppställningsplatser utefter vägnätet. I denna del ska redogöra för hur detta påverkar övriga prioriteringar i den nationella planen för utveckling av transportinfrastrukturen. Vid planeringen ska utgångspunkten vara att utbyggnaden bidrar till att uppfyller de mål som framgår i förordningen om transeuropeiska transportnät (TEN-T-förordningen). Uppdraget ska genomföras i nära samarbete med andra berörda myndigheter och försäkrings- och branschföreträdare. Denna översyn sträcker sig fram till utgången av den nationella trafikslagsövergripande planen för transportinfrastrukturen för perioden –2029, och redovisar hur utvecklingen fortskrider till Infrastrukturdepartementet. Utskottet vill här även peka på att det i den överenskommelse som upp-nåddes om den första delen i mobilitetspaket framgår att EU kommer att verka för att det byggs säkra och skyddade parkeringsplatser och för att de används. Även om den normala veckovilan inte kan tas ut på en parkering har kommissionen för avsikt att utarbeta standarder och ett certifieringsförfarande för sådana parkeringar genom sekundärlagstiftning. Kommissionen avser vidare att skapa en webb-plats som gör det lättare att hitta parkeringarna. Mot bakgrund av den utredning som Trafikanalys har genomfört om trygga och säkra uppställningsplatser samt den pågående översyn som genomför av hur bristen på säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken längs större vägar kan avhjälpas finner utskottet inte anledning att ta något initiativ i frågan. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2020/21:2218 (SD) yrkande 71, 2020/21:2809 (KD) yrkande 54 och 2020/21:3468 (M) yrkande 18. Kontroller och tillsyn inom taxibranschen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kontroll och tillsyn inom taxibranschen. Utskottet betonar vikten av såväl kontroller och tillsyn som informationsinsatser för att skapa en trygg och väl fungerande taxibransch som präglas av hög regelefterlevnad. Utskottet hänvisar bl.a. till gällande bestämmelser och de åtgärder som har vidtagits för att underlätta kontrollen samt de informationsinsatser som görs. Jämför reservation 18 (SD) och 19 (KD). Enligt taxitrafiklagen (2012:211) har Transportstyrelsen ansvar för tillsynen över att tillståndshavare bedriver sin verksamhet enligt gällande bestämmelser. Transportstyrelsen utövar tillsyn över om det har förekommit allvarliga missförhållanden eller om förutsättningarna för tillstånd av någon annan anledning inte är uppfyllda i driften av trafikrörelsen eller i någon annan näringsverksamhet som tillståndshavaren bedriver. Vid missförhållanden kan taxitrafiktillståndet återkallas eller en varning delas ut. Transportstyrelsen är också den myndighet som hanterar frågor om utfärdande, kontroller och indragning av taxiförarlegitimationer. Det är Transportstyrelsen som fattar beslut om att bl.a. bevilja och återkalla taxi-förarlegitimationer, och myndigheten utövar även tillsyn över taxibranschen för att se om de företag som beviljats tillstånd att bedriva taxitrafik fortlöpande uppfyller taxitrafiklagens krav. Av taxitrafiklagen framgår att taxitrafiktill-stånd endast får ges till den som med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomiska förhållanden och gott anseende bedöms vara lämplig att bedriva verksamheten. Taxiföretagen har en skyldighet att i enlighet med taxitrafiklagen kontrollera att de som kör i taxitrafik har giltiga taxiförarlegitimationer och att vidta åtgärder om behörigheten av någon anledning blir ogiltig. I annat fall riskerar den tillståndshavare som bryter mot detta böter eller fängelse . m.fl. (SD) föreslår i kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 51 att det regelverk som reglerar yrkesmässig trafik i personbefordran ses över. Efter att ha varit reglerad uppvisar taxinäringen i enligt motionärerna på vissa håll orimligt stora variationer när det gäller prissättning och kvalitet. Enligt motionärerna leder konkurrenssituationen mellan olika förare och bolag i värsta fall till hotfulla situationer, vilket i sin tur har lett till att bl.a. flygplatser och järnvägsstationer har anlagt bomsystem för att endast släppa in vissa bolag. Motionärerna konstaterar vidare att det i många av de länder som turister kommer från inte råder en helt fri prissättning på taxiresor och att den första taxiresan i , om den företas med en oseriös chaufför, allvarligt kan påverka turistens generella intryck av landet på ett icke önskvärt sätt. m.fl. (KD) påtalar i kommittémotion 2020/21:2809 yrkande 76 att goda informationsinsatser och utökad tillsyn och kontroll är nödvändiga för att säkerställa att de nya reglerna inom taxinäringen följs. Motionärerna pekar på att taxibranschen är en viktig del av besöksnäringen men att rykte när det gäller priser och pålitlighet har naggats i kanten . Motionärerna menar att de nya reglerna kan bidra till att avhjälpa bristerna. För att beviljas taxitrafiktillstånd ska ett företag uppfylla krav på yrkes-kunnande, ekonomiska förhållanden och gott anseende. Transportstyrelsen är den myndighet som har ansvar för att utöva tillsyn över om det har förekommit allvarliga missförhållanden eller om förutsättningarna för tillstånd av någon annan anledning inte är uppfyllda i driften av trafikrörelsen eller i någon annan näringsverksamhet som tillståndshavaren bedriver. Vid missförhållanden är de sanktioner som Transportstyrelsen kan använda i tillsynen att varna eller att återkalla tillstånd att få bedriva verksamhet. I en tillsyn tittar Transport-styrelsen på olika aspekter för att kunna besluta om ett företag är lämpligt att bedriva taxiverksamhet eller inte. Resultatet av tillsynen beror på hur den sammanlagda bilden ser ut. Utskottet vill peka på att Transportstyrelsens kontroller av och tillsyn över taxibranschen utgår från ett riskbaserat arbetssätt. Kontrollerna och tillsyns-aktiviteterna sker genom samverkan med, och genom att underlag kommer in från, bl.a. , domstolarna, och . genomförde Transportstyrelsen tillsammans med för tredje gången en tillståndsmätning inom yrkestrafiken. Med anledning av detta publicerade Transportstyrelsen en rapport (TSG 2017-3925). Mätningarna genomförs och syftar till att ge en representativ bild av hur väl yrkestrafikföretag följer de krav och regler som finns. Utskottet noterar att Transportstyrelsen i den senaste rapporten konstaterar att regelefterlevnaden inom taxibranschen generellt är hög inom de flesta områden som kontrollerats i tillståndsmätningen. Bortsett från området personlig tidbok, som varit ett problemområde i flera mätningar, når regelefterlevnaden höga nivåer inom i stort sett samtliga områden. Enligt Transportstyrelsen finns det goda skäl att anta att de främsta problemen inom taxinäringen inte finns bland de aktörer som kör taxi med tillstånd, taxiförarlegitimation eller liknande. Snarare är taxibranschens bekymmer de som inte officiellt kör taxi men som trots det kör människor mot betalning. Enligt Transportstyrelsen finns det dock indikationer på att bestämmelser om t.ex. priser inte tillämpas på ett korrekt sätt. Transportstyrelsen pekar på att det därför är viktigt att delar av det som kontrolleras i tillståndsmätningen även följs upp på andra sätt för att stävja fusk som inte nödvändigtvis märks vid en första anblick. Utskottet delar denna uppfattning. Utskottet vill även peka på att det fr.o.m. har införts skärpta regler om beställares ansvar som innebär att den som beställer taxitrafik ska kontrollera att transporten sker med stöd av rätt tillstånd. Enligt de nya reglerna kan samtliga beställare i en avtalskedja hållas ansvariga om de känt till eller haft skälig anledning att anta att transporten var otillåten att utföra. Utskottet vill understryka vikten av en trygg och väl fungerande taxi-bransch som präglas av hög regelefterlevnad. Utskottet välkomnar därför regeringens beslut att ge en särskild utredare i uppdrag att se över hur kontrollverksamheten för yrkestrafik på väg, där taxi ingår, bedrivs. I uppdraget ingår att utredaren ska lämna förslag på förbättrande åtgärder, inklusive organisatoriska åtgärder, för att fler ska följa reglerna på området (dir. 2019:51). Vidare ska utredaren analysera i vilka fall det är lämpligt att genomföra sanktionsväxlingar på området utöver de som redan är genomförda och ta fram förslag om hur detta i så fall kan ske. Det övergripande syftet med översynen är att skapa en ordning för att genom effektivare kontroller och sanktionssystem främja brottsbekämpningen och trafiksäkerheten samt åstadkomma en god social situation för förarna och en sund konkurrens inom yrkestrafiken. Utskottet ser med stort intresse fram emot resultatet av uppdraget som ska redovisas till regeringen . Utskottet har tidigare behandlat motionsförslag om behovet av information med anledning av de nya regler som trädde i kraft om prisuppgift vid taxiresor, senast (bet. 2019/20:TU6). Utskottet pekade då bl.a. på de åtgärder som myndigheterna vidtagit för att sprida kunskap om de nya taxiregler som införts. När det gäller information om vilka regler som gäller för taxitrafik vill utskottet uppmärksamma att detta finns på Transportstyrelsens webbplats. Denna information riktas till såväl taxibranschen som de kunder som vill resa med taxi. Det lämnas bl.a. information om reglerna om att alla taxifordon ska ha jämförpris och prisdekaler både inne i och utanpå fordonet samt att kunden har rätt att få en prisuppgift redan innan en resa startar om jämförpriset överstiger . Det finns även information på engelska som beskriver prissättning och vad kunder ska vara uppmärksamma på. Transportstyrelsen gör även andra insatser för att sprida information. Exempelvis har Transportstyrelsen gjort informationsinsatser vid införandet av ovannämnda krav på obligatorisk prisuppgift före taxifärden. Då skickade myndigheten bl.a. ut riktad information till samtliga tillståndshavare för taxitrafik. Utskottet vill avslutningsvis även peka på att enligt uppgift från Transportstyrelsen informerar myndigheten även i samband med olika samverkansforum sådana aktörer som bl.a. Jernhusen, Swedavia och olika hotell om vikten av att de taxiföretag som de samarbetar med följer gällande regler. Utskottet anser att det är viktigt med information för att säkerställa att de regelverk som gäller för taxibranschen följs och välkomnar därmed att sådan information tillhandahålls på olika sätt och genom olika kanaler. När det gäller att skapa en trygg och väl fungerande taxibransch som präglas av hög regelefterlevnad vill utskottet liksom tidigare betona vikten av såväl kontroller och tillsyn som informationsinsatser. Mot bakgrund av de åtgärder som vidtagits för att underlätta kontrollen samt de informationsinsatser som görs inom området anser utskottet att det inte finns anledning att ta något initiativ på området. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2020/21:2218 (SD) yrkande 51 och 2020/21:2809 (KD) yrkande 76. Kraven för att beviljas taxiförarlegitimation Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ändrade regler för att beviljas taxiförarlegitimation. Utskottet hänvisar till gällande regler och att det inte har för avsikt att ta något initiativ i frågan. Jämför reservation 20 (SD) och 21 (KD). Enligt taxitrafiklagen (2012:211) får ett fordon föras i taxitrafik av den som har taxiförarlegitimation. För att få taxiförarlegitimation gäller att personen ska ha fyllt , ha körkort med behörighet B eller med behörighet D, uppfylla de medicinska kraven, uppfylla kravet på yrkes-kompetens, uppfylla kraven på laglydnad samt ha avlagt godkänt körprov för taxiförarlegitimation. Taxiförarlegitimationen är endast giltig tillsammans med ett giltigt körkort. Detta innebär att om innehavaren av en taxiförar-legitimation gör sig skyldig till ett trafikbrott och därmed blir av med sitt körkort upphör även taxiförarlegitimationen att gälla. Transportstyrelsen är den myndighet som utfärdar och i förekommande fall återkallar taxiförarlegitimationer. m.fl. (SD) föreslår i kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 90 att åldern för att kunna ta taxikort sänks från till . Kravet på att man ska ha haft körkort ska dock enligt motionärerna kvarstå. m.fl. (KD) framför i kommittémotion 2020/21:2809 yrkande 77 att döva bör tillåtas att ta taxilicens. Motionärerna pekar på att det inte är tillåtet för döva i att beviljas taxilicens eftersom Transportstyrelsens regler säger att den som innehar taxiförarlegitimation ska kunna uppfatta vad en passagerare eller annan trafikant försöker kommunicera. Möjligheten för döva att beviljas taxilicens skulle dock enligt motionärerna möjliggöra nischade taxibolag eller nischade taxitjänster som riktar sig endast till döva, vilket skulle underlätta för dessa. När det gäller motionsförslaget om sänkt åldersgräns för att kunna beviljas taxiförarlegitimation vill utskottet påminna om att det i enlighet med 3 kap. 3 § taxitrafiklagen finns en möjlighet för den som har fyllt att få taxiförarlegitimation. För att få taxiförarlegitimation redan måste man ha förvärvat grundläggande yrkesförarkompetens genom en grundutbildning inom gymnasieskolan eller motsvarande utbildning för fordon som kräver körkortsbehörighet kategori D eller DE. Detta gäller om personen har fyllt , har körkort med behörighet B och i övrigt uppfyller de krav som anges i 3 kap. 3 § första stycket 3–5 taxitrafiklagen. För att pröva om sökanden uppfyller kraven på yrkes-kompetens ska sökanden i enlighet med taxitrafiklagen genomgå ett skriftligt prov. Sökanden är även skyldig att genomgå läkarundersökning, blodprovs-tagning eller annan liknande undersökning för att pröva om de medicinska kraven är uppfyllda. En taxiförarlegitimation får förenas med villkor som är motiverade av exempelvis medicinska skäl. Om en ansökan avslås på grund av att kravet på laglydnad inte anses uppfyllt ska en olämplighetstid bestämmas för personen. Denna är som kortast och som längst . En utfärdad taxiförarlegitimation ska förnyas senast . Utskottet vill i sammanhanget hänvisa till regeringens proposition Ökad tillsyn av den yrkesmässiga trafiken (prop. 1993/94:168) där det framgår att anledningen till de krav som finns kopplade till att få taxiförarlegitimation bl.a. är att passageraren är i en utsatt position i förhållande till taxiföraren. För att resenären ska vara trygg är taxiförarens pålitlighet, ärlighet och yrkesskicklighet avgörande. Av propositionen framgår vidare att man också behöver ta hänsyn till att taxitransporter i stor utsträckning nyttjas av personer med svag ställning som ensamresande barn, synskadade eller personer som har någon annan funktionsvariation, äldre och sjuka. När det gäller frågan om dövas möjligheter att få taxiförarlegitimation har utskottet inhämtat följande från Transportstyrelsen. Körkortsdirektivet (2006/126/EG) innehåller en bestämmelse om minimikrav på hörsel för förare. De svenska reglerna innehåller mer detaljerade krav än direktivet. Enligt 3 kap. 2 § första stycket körkortslagen (1998:488) får körkortstillstånd endast meddelas för den som med hänsyn till sina personliga och medicinska förhållanden kan anses lämplig som förare av ett körkortspliktigt fordon. Körkortstillstånd gäller endast . Transportstyrelsen har genom bemyndigande i 8 kap. 1 och 6 §§ körkortsförordningen (1998:980) meddelat föreskrifter om medicinska krav för körkort (TSFS 2010:125, senast ändrade genom TSFS 2019:106). I dessa föreskrifter finns särskilda krav för taxiförare (3 kap. 3 § andra stycket). För taxichaufförer ska hörselförmågan vara sådan att föraren har möjlighet att kommunicera med passagerare och andra trafikanter. Detta krav kan anses uppfyllt om vanlig samtalsstämma uppfattas på ena örat med eller utan hörapparat. Det särskilda kravet på hörsel för taxichaufförer i de svenska föreskrifterna motiveras av att dessa förare ska kunna uppfatta när en passagerare påkallar uppmärksamhet och/eller hjälp för att förhindra olycka t.ex. vid av- och påstigning samt för att informera passagerarna vid fara. Det finns således enligt Transportstyrelsen sakliga skäl för gällande bestämmelse. Enligt Transportstyrelsen kan det dock inte uteslutas att nya tekniska lösningar kan göra det möjligt att anse att även den som är döv har förmåga att kommunicera med icke döva passagerare. Den frågan får enligt Transportstyrelsen i så fall tas upp i en föreskriftsrevidering men planeras ingen revidering av hörselkraven. För att en döv chaufför ska kunna köra passagerare krävs i ett undantag (dispens) från de medicinska kraven enligt 8 kap. 11 § körkortsförordningen. En förutsättning för dispens är att Transportstyrelsen bedömer att det kan ske utan fara för trafiksäkerheten. Utskottet har inte för avsikt att ta något initiativ när det gäller ändrade krav för att få taxiförarlegitimation och avstyrker därmed motionerna 2020/21:2218 (SD) yrkande 90 och 2020/21:2809 (KD) yrkande 77. Främjande av digitalisering och delningsekonomi Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om översyn av taxiutbildningen och taxilagstiftningen för att främja digitalisering och delningsekonomi. Utskottet hänvisar bl.a. till de regler om en ny kategori av taxitrafik som beslutades . Utskottet framhåller också att det utgår från att regeringen kommer att fortsätta följa den snabba utveckling som sker inom området och återkomma till om det uppstår behov av ytterligare regeländringar för att tillgodose behovet inom taxibranschen av ytterligare digitalisering och delningsekonomi. Jämför reservation 22 (M, KD). I samband med att beslutade om regeringens proposition Redovisningscentraler för taxi riktade även ett tillkännagivande till regeringen om att den nuvarande möjligheten att bevilja taxameterundantag bör upphävas (prop. 2013/14:223, bet. 2013/14:TU18, rskr. 2013/14:375). I beredningen av propositionen pekade trafikutskottet bl.a. på att det är viktigt att möjligheten att bevilja taxameterundantag upphävs och att regeringen vidtar de ändringar som är nödvändiga i denna fråga för att eliminera möjligheterna till kryphål. Utskottet anförde även att detta bör medverka till att främja jämbördiga konkurrensvillkor inom taxibranschen. Frågan utreddes därefter av en särskild utredare som lämnade betänkandet Taxi och samåkning , och i övermorgon (SOU 2016:86). Regeringen lämnade i sin tur sedermera propositionen En ny kategori av taxitrafik (prop. 2017/18:239) till . I propositionen anges att den nya kategorin av taxitrafik syftar till att ersätta möjligheten till dispens från kravet på taxameter samt att förslaget syftar till att förbättra möjligheter att bedriva skattekontroll av taxiverksamhet. För att kunna utveckla taximarknaden behövs det enligt regeringen en kontinuerlig översyn av befintliga regler, vilket gäller särskilt i perioder av snabb teknikutveckling.