bet · H701KU16 · 2020-06-09 00:00:00 — Detta innebär att ett utskottssammanträde som regel ska hållas i . Förslaget till ny bestämmelse som möjliggör deltagande på distans utgör inte ett undantag från bestämmelsen att hålls i . Även om en eller flera ledamöter medges att delta på distans krävs fortfarande ett fysiskt sammanträde som äger rum i (om inte eller talmannen har bestämt annat). Att en eller flera ledamöter deltar på distans ändrar inte på det förhållandet. De ledamöter som deltar på distans ska enligt förslaget anses närvarande vid sammanträdet. Det är viktigt att framhålla att förslaget förutsätter fysisk närvaro för att sammanträdet ska kunna äga rum. Det är de fysiskt närvarande ledamöterna som i inledningen av sammanträdet medger att andra ledamöter får delta på distans. Därtill gäller som framgår nedan att den som leder sammanträdet inte får delta på distans. Kravet på att synnerliga skäl måste föreligga innebär att det endast är i rena undantagsfall och under extraordinära förhållanden som en ledamot bör kunna medges att delta på distans. De situationer det rör sig om kan sägas utgöra olika former av samhälleliga kriser i hela eller delar av landet, t.ex. en pandemi, en terrorattack eller en naturkatastrof, vid vilka det kan vara mycket svårt eller omöjligt för ledamöter att delta på plats vid ett utskottssammanträde i . Som framgått bör i situationer när det inte föreligger synnerliga skäl alltjämt förutsättas fysisk närvaro för att kunna delta vid ett sammanträde. Utskottets förslag syftar till att uttömmande reglera möjligheten att delta på distans vid utskottssammanträden. Detta innebär att det under normala förhållanden inte kommer att vara möjligt för en ledamot att delta på distans vid utskottssammanträden, t.ex. vid beredning av ärenden. Ett utskott kan då visserligen som tidigare undantagsvis medge att en ledamot under dagordningspunkter som gäller informationsinhämtning får vara uppkopplad och ta del av vad som sägs (se ovan), men han eller hon ses då inte som närvarande. Utskottet anser inte att det finns skäl att särskilt reglera denna möjlighet då dessa ledamöter inte anses delta i sammanträdet, en fråga som har väckts av ombudsmän (). Beslut för att konstatera att kravet på synnerliga skäl är uppfyllt Kravet på synnerliga skäl innebär således att det endast är i rena undantagsfall och under extraordinära förhållanden som en ledamot bör kunna medges att delta på distans vid utskottssammanträden. Utskottet anser att det är eller talmannen som ska ta ställning till om kravet på synnerliga skäl enligt lagförslaget är uppfyllt. Under pågående riksdagsarbete får förutsättas att detta görs av . Det förekommer att utskotten behöver sammanträda även under längre uppehåll i arbete. Om en samhällelig kris uppstår under ett sådant uppehåll bör talmannen kunna fatta ett beslut så att utskotten vid behov kan medge deltagande på distans. ombudsmän () har väckt frågan om det inte bör framgå av lagtexten att det i första hand är som ska fatta beslutet. Utskottet anser dock inte att det finns skäl att lagreglera en sådan ordning för att den ska komma att gälla i praktiken, och som JO noterar är den föreslagna formuleringen densamma som i 4 kap. 1 § regeringsformen. Om talmannen under ett uppehåll fattar beslut om att utskotten får medge deltagande på distans bör beslutet ha föregåtts av kontakter med partigrupperna i . Det beslut som eller talmannen fattar innebär ett generellt konstaterande av att kravet på synnerliga skäl är uppfyllt och att utskotten har möjlighet att medge deltagande på distans. Det som talar för att det är eller talmannen som ska avgöra om kravet på synnerliga skäl är uppfyllt är vikten av en enhetlig tillämpning. Vidare bör en alltför extensiv tolkning av kravet på synnerliga skäl undvikas eftersom det endast är i rena undantagsfall och under extraordinära förhållanden som en ledamot bör kunna medges att delta på distans. Detta talar för ett centraliserat beslut och att det bör vara eller talmannen som avgör om kravet på synnerliga skäl är uppfyllt. När de synnerliga skälen för distansdeltagande inte längre bedöms föreligga bör det fattas ett centralt beslut som konstaterar att synnerliga skäl inte längre föreligger och att deltagande på distans vid utskottssammanträden därmed inte längre får medges. Eftersom ett sådant beslut om upphävande sällan torde vara av brådskande karaktär bör det, såsom även JO har framhållit, alltid fattas av . Detta behöver dock enligt utskottets mening inte komma till uttryck i lagtext. Beslut om deltagande på distans och ledningen av sammanträdet Under förutsättning att eller talmannen har fattat ett generellt beslut får ett utskott medge att en ledamot eller en suppleant deltar på distans vid ett sammanträde. Det generella beslutet av eller talmannen om att deltagande på distans får medges innebär således endast en möjlighet för utskotten att medge distansdeltagande vid sina sammanträden, inte att distansdeltagande måste äga rum. Beslut om medgivande till deltagande på distans fattas av ett utskott vid inledningen av ett utskottssammanträde. Varje utskott måste då ta ställning till om det vill använda sig av möjligheten till distansdeltagande och om de synnerliga skäl som föreligger i så fall kan anses motivera att en ledamot eller en suppleant medges att delta på distans. Som utvecklas nedan måste även säkerhetsmässiga aspekter beaktas. Något särskilt beslut om att utskottet vill använda sig av möjligheten till distansdeltagande behöver inte fattas, utan den bedömningen görs i samband med beslutet om medgivande. ombudsmän () har pekat på att det inte uttryckligen framgår av lagtexten att utskottet för varje ledamot ska avgöra om synnerliga skäl föreligger. Utskottet anser dock att det följer av den föreslagna regleringen att utskotten ska göra dessa överväganden och att det kan förutsättas ske även utan att det uttryckligen anges. Den ledamot eller suppleant som medgetts att delta på distans ska därefter anses närvarande på sammanträdet. Deltagandet sker då enligt samma bestämmelser som gäller för fysiskt närvarande ledamöter. Om utskottets ordförande inte är fysiskt närvarande vid ett sammanträde utan deltar på distans saknar han eller hon enligt utskottet förutsättningarna för att leda sammanträdet. Den uppgiften bör följaktligen hellre utföras av någon som är fysiskt närvarande vid sammanträdet. Ett krav för att leda sammanträdet ska därför vara att den som gör det är fysiskt närvarande. Om en ordförande deltar på distans är han eller hon att betrakta som ordinarie ledamot. Huvudregeln bör även för vara att deltagande vid ett sammanträde förutsätter fysisk närvaro. Som nämnts skiljer sig verksamhet från utskottens verksamhet. är ett organ med rådgivande uppgifter. bereder således inte några riksdagsärenden. En viktig skillnad mot utskottens verksamhet är att även under normala förhållanden, dvs. då det inte råder någon samhällelig kris, ibland har behov av att sammanträda och med kort varsel, t.ex. och . Som exempel kan nämnas att detta ibland förekommer under Europeiska rådets möten. Det förekommer även att regeringen under ett pågående möte i Europeiska unionens råd kan behöva samråda med . Mot den bakgrunden bör kravet för att medge deltagande på distans kunna sättas lägre för . föreslås därför få medge att en ledamot deltar på distans vid ett sammanträde om det finns särskilda skäl för det. Eftersom kravet för att få medge deltagande på distans är lägre i än i utskotten saknas skäl för att nämndens beslut ska föregås av ett beslut från eller talmannen. Den ledamot eller suppleant som medgetts att delta på distans ska därefter anses närvarande på sammanträdet. Deltagandet sker då enligt samma bestämmelser som gäller för fysiskt närvarande ledamöter. I likhet med vad som gäller för utskotten kan förutsättningarna för att leda sammanträdet anses saknas för den som inte är fysiskt närvarande. Ett krav för att leda sammanträdet ska därför även i vara att den som leder sammanträdet är fysiskt närvarande. Om en ordförande deltar på distans är han eller hon att betrakta som ordinarie ledamot. Säkerhetsmässiga förutsättningar för distansdeltagande Enligt 7 kap. 16 § riksdagsordningen ska utskotten och samman-träda inom stängda dörrar, såvida beslut inte har fattats om att en del av sammanträdet ska vara offentligt enligt 7 kap. 17 § riksdagsordningen. För sammanträden vid vilka distansdeltagande förekommer görs inget undantag, utan nämnda bestämmelser kommer att gälla även vid sådana sammanträden. Kravet på att sammanträdena i regel är slutna ställer i sin tur krav på den teknik som används och att berörda ledamöter agerar på ett sådant sätt att obehöriga inte kan ta del av vad som förekommer på sammanträdet. Vilka säkerhetsmässiga förutsättningar som utifrån riksdagsordningens bestämmelser bör vara uppfyllda för att ett distansdeltagande ska anses vara möjligt hänger nära samman med vilka tekniska möjligheter det finns för ett deltagande på distans. Alltför högt ställda krav kan innebära att de tekniska förutsättningarna för att kunna genomföra ett sammanträde saknas. Den tekniköverföring som används måste dock vara stabil och av hög kvalitet. En fråga i sammanhanget är om deltagande bör ske genom både ljud- och bildöverföring, eller om det räcker med ljudöverföring. Det som talar för att både ljud och bild bör överföras är de bättre förutsättningar det innebär när ledamöterna inte bara kan höra utan också ser varandra under överläggningarna. Oavsett vilken tekniköverföring som används måste det gå att identifiera vilka ledamöter som deltar på distans och tillse att inga obehöriga personer tar del av vad som sägs vid sammanträdet. Någon form av lösning för att kunna identifiera vilka ledamöter som deltar på distans och säkerställa att inga obehöriga personer deltar vid ett sammanträde behöver således finnas för att sammanträdet ska kunna ses som slutet. Det finns också skäl att framhålla vikten av informationssäkerhet och de utmaningar som distansdeltagande medför i det avseendet. Genom att öppna upp för deltagande från en annan plats än sammanträdeslokalen ökar risken för att obehöriga tar del av uppgifter. Ordföranden leder sammanträdet. Det är ytterst ordförandens uppgift att försäkra sig om att ett sammanträde genomförs i enlighet med riksdagsordningens bestämmelser, t.ex. att sammanträdet är slutet. Om ljud- eller bildkvaliteten försämras eller förbindelsen bryts måste ordföranden ajournera sammanträdet tills en förbindelse av sådan kvalitet har återupprättats att alla åter kan delta vid sammanträdet. Ordföranden måste vidare försäkra sig om att obehöriga inte kan ta del av överläggningarna vid sammanträdet. Varje ledamot som deltar på distans måste se till att det egna deltagandet sker på ett sätt som lever upp till de krav som kan ställas för att sammanträdet alltjämt ska ses som slutet. Sammantaget är bedömningen att deltagande på distans vid ett sammanträde endast är möjligt om de säkerhetsmässiga förutsättningarna lever upp till de krav som följer av riksdagsordningens bestämmelser, däribland att sammanträdet ska vara slutet. Bedömningen av om de säkerhetsmässiga förutsättningarna lever upp till kraven måste göras vid inledningen av varje sammanträde. Karaktären på vad som avhandlas vid sammanträdet är av betydelse för vilka krav som bör ställas, och när det är fråga om uppgifter av mer känslig karaktär kan kraven behöva vara så höga att de säkerhetsmässiga förutsättningarna inte anses föreligga och att distansdeltagande därför inte kan medges under hela eller delar av sammanträdet. Oavsett vad som avhandlas på sammanträdet bör, när så är möjligt, alltid både ljud- och bildöverföring eftersträvas. ombudsmän () anser att utskottet bör överväga om det i lagtexten bör tas in en påminnelse om att ett deltagande på distans enbart är möjligt om de säkerhetsmässiga förutsättningarna lever upp till de krav som följer av riksdagsordningens bestämmelser, och att det bör övervägas om det inte skulle vara möjligt att presentera en tydligare prioritetsordning för vilken teknik som bör användas under olika omständigheter. konstaterar att det i lagförslaget inte finns några krav på både bild- och ljudöverföring, men anser inte att det finns skäl att så i detalj reglera distansnärvaron, och tillstyrker lagförslaget. vid anser att de säkerhetsmässiga kraven är rimliga och anser inte att kraven behöver regleras i tilläggsbestämmelsen. Kammarrätten i förutsätter att säkerhetsfrågorna löses på ett tillfredsställande sätt. Enligt utskottet kan, som nämnts, alltför högt ställda krav innebära att de tekniska förutsättningarna för att kunna genomföra ett sammanträde saknas. Tekniken utvecklas dessutom , vilket talar emot detaljerade krav i lagtext. Utskotten måste även, i varierande grad, överväga frågor om informationssäkerhet vid sammanträden där distansdeltagande inte förekommer. Att enbart reglera detta för sammanträden vid vilka det förekommer distansdeltagande kan enligt utskottet bli missvisande. Varje utskott måste självt utifrån vad som ska avhandlas vid ett sammanträde avgöra om förutsättningarna för att genomföra sammanträdet är uppfyllda. Utskottet vill understryka vikten av att det tas fram vägledningar och stöd inom för att bistå utskotten när det gäller frågor om informationssäkerhet och tekniken vid sammanträden där distansdeltagande förekommer. Mot bakgrund av den rådande situationen anser utskottet att det är angeläget att nya bestämmelser om distansdeltagande i utskotten och kan träda i kraft . Lagförslaget föreslås därför träda i kraft . Det är viktigt att löpande följer utvecklingen för att bästa möjliga säkerhet vid distansdeltagande ska uppnås. Vidare bör enligt utskottet regleringen utvärderas, vilket också förordas av vid . Utvärderingen bör bl.a. omfatta hur regleringen tillämpats och dess konsekvenser för riksdagsarbetet. Utskottet avser att framöver ta ett initiativ till en sådan utvärdering. Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen Härigenom föreskrivs att det i riksdagsordningen ska införas en ny tilläggsbestämmelse, 7.16.1, och närmast före tilläggsbestämmelse 7.16.1 en ny rubrik av följande lydelse. Om det finns synnerliga skäl får eller talmannen besluta att deltagande på distans vid utskotts-sammanträden får medges. Om ett sådant beslut har fattats får ett utskott medge att en ledamot eller en suppleant deltar på distans vid ett sammanträde. Om det finns särskilda skäl får medge att en ledamot eller en suppleant deltar på distans vid ett sammanträde. En ledamot eller en suppleant som deltar på distans ska anses närvarande vid sammanträdet. Den som leder sammanträdet får inte delta på distans. Denna lag träder i kraft . [1] I det följande bortses från de särskilda bestämmelser i 15 kap. regeringsformen som gäller vid krig eller krigsfara.