bet · H801FöU4 · 2020-12-09 00:00:00 — Den kompetens som finns inom försvarsföretagen gör även attraktivt som samarbetsland och stärker därför möjligheterna att få tillgång till utländsk spetsteknologi. Regeringen understryker vikten av att även i fortsättningen ha en verksam försvarsindustri i som utvecklar och producerar kvalificerad försvarsmateriel. Vad gäller Europeiska försvarsfonden (, EDF) anser regeringen att fonden bör vara en integrerad del i den svenska materielförsörjningen och användas aktivt som ett instrument för att bl.a. bygga kunskap inom vissa områden, ge större trygghet i försörjningsmöjligheterna för strategiska kompetenser och ge tillgång till forskning. Fonden finansieras inom ramen för EU:s fleråriga budget 2021–2027 via den svenska EU-avgiften. Regeringen anser att exportstödjande verksamhet bör användas som ett medel för att främja kostnadseffektiv materielförsörjning som bidrar till Försvarsmaktens operativa förmåga. I syfte att öka graden av förutsägbarhet och transparens i den ekonomiska planeringen för de två mest resurskrävande materielområdena, stridsflygs- och undervattenssystemet, har regeringen utvecklat redovisningen av dessa i budgetpropositionen . I propositionen redovisar regeringen avsikten att införa objektsramar för dessa system och att objektsramarna på regeringens förslag kommer att fastställas av . har tillkännagett för regeringen vad utskottet anfört om tillgång till långräckviddiga bekämpningssystem under kommande mandat-period (bet. 2015/16:FöU3 punkt 7, rskr. 2015/16:49). I totalförsvars-propositionen redovisar regeringen att långräckviddig bekämpningsförmåga bör anskaffas och tillförsel till stridsflygdivisionerna påbörjas –2030 och anser därmed att tillkännagivandet är slutbehandlat. I kommittémotion 2020/21:3442 av m.fl. (M) betonar motionärerna att en stark försvarsindustri är en del av samlade försvarsförmåga och viktig ur ett försörjningsperspektiv. De framhåller att industrin bidrar till att öka säkerhetspolitiska handlingsfrihet och stärka våra internationella förbindelser. Motionärerna anser att det behövs en stark försvarsindustri i (yrkande 1). Motionärerna framhåller också vikten av planering och förberedelser i totalförsvaret för att tillgodose att materiel, reservdelar, ammunition och andra förnödenheter m.m. finns tillgängliga i tillräcklig omfattning för att Försvarsmakten ska kunna lösa sina uppgifter även om möjligheterna till import är begränsade. Bland annat behöver staten i högre grad ställa krav att både produkter och tjänster kan levereras vid höjd beredskap och krig, och företag som Försvarsmakten är beroende av måste kunna påvisa leveransförmågan i dessa situationer, inklusive leverans-förmågan i sina underleverantörsled. Motionärerna föreslår att materielförsörjningen ska stärkas vid höjd beredskap och krig (yrkande 2). I samma motion anförs att en uppdaterad materielstrategi bl.a. behöver främja innovation för att säkra att Försvarsmakten långsiktigt ligger i teknikens framkant, inte minst behöver livscykelperspektivet integreras på ett bättre sätt i materielförsörjningsprocessen. Motionärerna föreslår därför att principerna för materielförsörjningen ska ses över (yrkande 3). De anser att det behövs en parlamentarisk utredning med uppdrag att ta fram en ny materiel- och industristrategi. Utredningen bör bl.a. ge underlag i fråga om ambitionen i statens försvarsindustriåtagande inom den i försvarsbeslutet fastställda ekonomiska ramen 2021–2030. Utredningen bör också ge vägledning för de väsentliga säkerhetsintressena, försörjningstrygghet och krigsviktiga företag, liksom belysa förutsättningarna för försvarsföretagens marknadstillträde internationellt och inom EU (yrkande 4). Motionärerna föreslår dessutom att de väsentliga nationella säkerhets-intressena ses över och definieras till sitt innehåll och sin omfattning (yrkande 5). De yrkar också på att objektsramar bör införas för flyg- och under-vattenssystem, liksom för andra större och långsiktiga materielprojekt, för att ge riksdag och regering bättre möjligheter att följa upp de väsentliga nationella säkerhetsintressena (yrkande 6). När det gäller export, redovisar motionärerna förslag på åtgärder för att stärka den exportstödjande och exportfrämjande verksamheten. Motionärerna anser bl.a. att en utredning bör få i uppdrag att ta fram förslag på hur exportfrämjandet av försvarsmateriel på myndighetsnivå kan stärkas på bästa tänkbara sätt (yrkande 8). I samma motion anförs också att det finns starka skäl att öka det internationella materielsamarbetet främst inom EU, och motionärerna föreslår att det internationella materielsamarbetet ska ses över (yrkande 10). Motionärerna lyfter fram att det behövs ett forum för strategisk dialog mellan försvarsmyndigheter och försvarsföretag. Genom bättre samarbetsytor mellan försvarsmyndigheterna och försvarsindustrin kan den omvärlds-kunskap som finns i industrin stärka den samlade beslutskompetensen i anser motionärerna, och de yrkar på att ett försvarsindustriråd ska införas (yrkande 11). I motionen framhålls vidare att det behövs en svensk strategi för EU:s säkerhets- och försvarssamarbete för att tillgodose att fullt ut kan spela sin roll inom EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik (yrkande 12). (M) lyfter i motion 2020/21:2249 fram vikten av att säkerställa att svensk försvarsindustri kan vara fortsatt stark och innovativ. Motionären föreslår att regeringen tar fram en strategi för hur vi bäst stärker och utvecklar svensk försvarsindustri. I kommittémotion 2020/21:877 av m.fl. (SD) redovisar motionärerna vilka principer de anser bör vara ledande i försvarets materielförsörjning, och de yrkar på att ställer sig bakom det som anförs om nyanskaffning och vidmakthållande (yrkande 6). Motionärerna framhåller att en väl fungerande logistikfunktion är avgörande för att Försvarsmakten ska kunna verka och ytterst kunna möta ett väpnat angrepp och att det är av yttersta vikt att uppbyggnaden av logistikorganisationen harmoniserar med återuppbyggnaden av övriga delar av Försvarsmakten. I linje med det bör försvarslogistiken förstärkas (yrkande 8). I samma motion föreslås att FMVs roll ska utredas ytterligare i syfte att effektivisera myndighetens verksamhet (yrkande 9). I kommittémotion 2020/21:677 av m.fl. (SD) anför motionärerna att för att bevara som ett militärt alliansfritt land och garantera en stabil och god tillgång på krigsmateriel måste förfoga över en försvarsindustri som på egen hand kan ge ett tillräckligt bidrag till utvecklingen av ny materiel, framförallt genom export. Motionärerna föreslår därför att ska ha en egen krigsmaterielindustri (yrkande 6). Motionärerna anser också att småföretagande inom krigsmaterielområdet bör värnas särskilt och föreslår att regeringen utreder hur småföretagande kan stöttas i högre grad inom krigsmaterielområdet (yrkande 7). I motionen framhålls att handlingsfrihet eller möjlighet att upprätthålla och utveckla en inhemsk dynamisk försvarsindustri aldrig får inskränkas. Motionärerna anser att artikel 346 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om skyddandet av inhemska försvarsindustrier ska respekteras (yrkande 8). I kommittémotion 2020/21:663 av m.fl. (SD) anför motionärerna att fortsatt utveckling av svensk krigs-materielexport är av vikt (yrkande 13). I kommittémotion 2020/21:2775 av m.fl. (KD) välkomnar motionärerna Försvarsberedningens förslag om förstärkt logistik för att få hela logistikkedjan att fungera. Motionärerna anför bl.a. att det inbegriper försörjning när det kommer till livsmedel, ammunition, reparations-resurser, sjukvårdstjänst och transporttjänst (yrkande 21). I motionen framhålls att saknar en sammanhängande försvarsindustristrategi där säkerhetspolitiska överväganden, försvarsindustrins roll i det nationella försvaret, dess roll som internationell samarbetspartner samt teknologiska möjligheter vägs samman. Motionärerna ser det som mycket angeläget att en sådan strategi tas fram och föreslår att regeringen återkommer till med en samlad materiel-försörjningsstrategi (yrkande 33). Utskottet delar regeringens bedömning att materielförsörjningen bör säkerställa Försvarsmaktens behov av materiel och tjänster i fred, höjd beredskap och ytterst i krig. Försvarsmaktens operativa förmåga ska vara styrande för materielförsörjningen. Utskottet konstaterar att de materiel-försörjningsprinciper som fastställdes alltjämt gäller men ser skäl att framhålla att det i tillämpningen av principerna är nödvändigt att beakta det ökade fokuset på nationellt försvar och väpnat angrepp, kraven på försörj-ningstrygghet, väsentliga säkerhetsintressen och förändrade internationella förutsättningar. Mot bakgrund av den säkerhetspolitiska utvecklingen i närområde och förstärkningen av det nationella försvaret har försörjningstryggheten fått en ökad betydelse. Att verksamhet som är kritisk för det militära försvaret kan bedrivas under höjd beredskap är viktigt. En tillräcklig försörjningstrygghet, dvs. möjligheten att erhålla den materiel och de förnödenheter som verksamheten kräver, är nödvändig för ett trovärdigt militärt försvar. Utskottet anser likt regeringen att försörjningstryggheten behöver utvecklas för att tillgodose kraven på krigsorganisationens uthållighet, och instämmer i att det behövs planering och förberedelser för att säkerställa att materiel, tekniskt kunnande, reservdelar, ammunition och andra förnödenheter finns tillgängliga i tillräcklig omfattning för att Försvarsmakten ska kunna lösa sina uppgifter. Utskottet välkomnar regeringens beslut att ge en särskild utredare i uppdrag att redovisa en materielförsörjningsstrategi för det militära försvaret samt att knyta en parlamentariskt sammansatt referensgrupp till utredningen (dir. 2020:119). Enligt uppdraget ska utredaren bl.a. klarlägga förutsättningarna för materielförsörjningen, analysera försvarsmarknaden, utveckla statens relation till försvarsföretagen och lämna förslag om hur staten bör hantera väsentliga säkerhetsintressen. Uppdraget omfattar också förutsättningar för försvars-företagens marknadstillträde internationellt och inom EU samt förslag kring hur nationella intressen bäst ska tillgodoses inom ramen för den europeiska försvarsfonden. Utskottet har tidigare framhållit behovet av att bl.a. tydliggöra statens åtaganden i relation till väsentliga säkerhetsintressen och välkomnar att utredningen omfattar området liksom ett antal andra centrala fråge-ställningar kopplade till materielförsörjningen i det militära försvaret. När det gäller exportstödjande verksamhet, noterar utskottet att regeringen bl.a. anför i propositionen att exportstödet, med de tydliga begränsningar som exportkontrollagstiftning medför, är nödvändigt för att bibehålla den för försvaret så betydelsefulla kompetensbasen hos försvarsföretagen. Utskottet konstaterar också att regeringen i budgetpropositionen föreslagit ökade anslag för verksamheten. Med utgångspunkt i den helhet som materielförsörjningen, försvars-industrins villkor och exportens betydelse utgör finner utskottet inte skäl att vidta ytterligare åtgärder på dessa områden. Utskottet konstaterar att regeringen har beslutat om en utredning som ska redovisa en materiel-försörjningsstrategi för det militära försvaret, som på ett över tiden kostnadseffektivt sätt ska bidra till att det militära försvarets behov av materiel och relaterad forskning, teknikutveckling och tjänster tillgodoses i fred, kris och krig. Utskottet anser inte att det finns skäl att föregripa utredningen. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2020/21:3442 (M) yrkandena 1, 3, 4, 5, 8, 10, 11 och 12, 2020/21:2249 (M), 2020/21:877 (SD) yrkande 6, 2020/21:677 (SD) yrkande 6, 7 och 8, 2020/21:663 (SD) yrkande 13 samt 2020/21:2775 (KD) yrkande 33. I budgetbetänkandet såg utskottet positivt på att regeringen redovisade investeringsutgifter för stridsflygs- och undervattensområdet. Utskottet välkomnar också den ökade ambition och avsikt som regeringen uttrycker i totalförsvarspropositionen om att införa objektsramar för stridsflygs- och undervattenssystemet, som på regeringens förslag kommer att fastställas av . Eftersom regeringen aviserar att objektsramar ska införas för stridsflygs- och undervattenssystemet anser utskottet att motionsyrkande 6 i 2020/21:3442 (M) måste anses vara tillgodosedd och inte behöver tillstyrkas. Utskottet konstaterar att omfattande förändringar gjorts i fråga om materiel-försörjningen under den föregående försvarsbeslutsperioden och att det kan ta innan alla effekter blir tydliga. När det gäller FMV:s effektivitet och roll konstaterar utskottet, i likhet med utskottets konstaterande i betänkande 2019/20:FöU6, att reformen när det gäller ansvarsfördelning och finansiell styrmodell för materielförsörjningen som infördes kan bidra till ökad kostnadskontroll och spårbarhet. Utskottet utgår från att regeringen kommer att följa FMV:s leveransförmåga och effektivitet och ser inte några skäl att tillstyrka yrkande 9 i 2020/21:877 (SD). Som utskottet anförde i budget-betänkandet är det dock fortsatt angeläget att säkerställa att både Försvarsmakten och FMV har väl fungerande metoder för ekonomisk styrning, planering och uppföljning. Utskottet framhöll i budgetbetänkandet att man utgår från att regeringens översyn av nya resultatindikatorer ska ge möjlighet att följa hur materielprocessen effektiviseras under den kommande inriktningsperioden. När det gäller förstärkningar av materiel- och logistikförsörjningen kan utskottet konstatera att ökar anslagen till det militära försvaret och en betydande del av ökningen avsätts för att anskaffa ny materiel och vidmakthålla befintliga system. Detta framgår av bl.a. investeringsplaner och beskrivs även närmare i bl.a. avsnittet Framtida ekonomiska förutsättningar. Utskottet konstaterar även att regeringen aviserar ytterligare förstärkningar till utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap och avser att presentera de ekonomiska effekterna av de ytterligare förstärkningarna ekonomiska vårproposition. Utskottet välkomnar detta och utgår från att regeringen även kommer att redogöra för vad det närmare innebär för materielanslagen. I totalförsvarspropositionen anför regeringen att logistik-funktionen inom respektive försvarsgren ska tillväxa anpassat till försvarsgrenarnas tillväxt i övrigt –2025, och att förstärkning av logistikfunktionen ingår i den lista på åtgärder som ska vidtas i det fall den ekonomiska ramen skulle höjas åren 2026–2030. Utskottet ser inte att det finns skäl för att vidta ytterligare åtgärder och avstyrker därmed motionsyrkande 2 i 2020/21:3442 (M), motionsyrkande 21 i 2020/21:2775 (KD) och yrkande 8 i 2020/21:877 (SD). Avslutningsvis vill utskottet, i likhet med vad som ovan anförts i avsnittet om styrning, fortsättningsvis betona vikten av kostnadskontroll, transparens och effektivitet i materielförsörjningsprocessen. Uppbyggnaden av försvaret kräver god kostnadskontroll, spårbarhet och uppföljning, vilket utskottet vill understryka. I totalförsvarspropositionen anför regeringen att volymer och krav ska anpassas efter tillgängliga medel och att de ekonomiska ramarna ska vara gränssättande. Utskottet konstaterade i budgetbetänkandet att regeringens resultatredovisning av pågående materielprojekt visar att det är påfallande mycket materiel som ännu inte har levererats till Försvarsmakten och som därför heller inte kan bidra till att stärka den operativa förmågan. Utskottet instämmer med vad regeringen anför i totalförsvarspropositionen att det är av central betydelse att leveranser av materiel till krigsförbanden sker i utsatt tid för att skapa förutsättningar för en förstärkt krigsorganisation. Vad utskottet i övrigt anför om styrning och uppföljning på materielområdet framgår i avsnittet Styrning och uppföljning av totalförsvarsverksamhet samt avsnittet Framtida ekonomiska förutsättningar. Regeringen redovisar i propositionen att tillkännagivande om tillgång till långräckviddiga bekämpningssystem under kommande mandatperiod är slutbehandlad. Utskottet delar den bedömningen eftersom regeringen redovisat att man avser att anskaffa långräckviddig bekämpnings-förmåga som tillförs stridsflygdivisionerna med början –2030. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om Försvarsmaktens miljöarbete som bl.a. handlar om miljöhänsyn och miljöpåverkan. Jämför reservation 49 (V). Bakgrund och tidigare beredning Inriktningen för den svenska klimatpolitiken bygger på ett klimatpolitiskt ramverk som består av en klimatlag, nya klimatmål och ett klimatpolitiskt råd. Klimatlagen (2017:720) anger bl.a. att regeringen ska bedriva det klimatpolitiska arbetet så att de klimatpolitiska målen och de budgetpolitiska målen får förutsättningar att samverka. Klimatmålen innebär att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären, för att därefter uppnå negativa utsläpp. I klimatredovisningen i budgetpropositionen redovisar regeringen att det pågår en översyn (dir. 2019:101) av all relevant lagstiftning för att uppnå klimatmål och att utredaren ska lämna ett delbetänkande och slutredovisning . Klimatpolitiska rådets uppdrag är att utvärdera hur regeringens samlade politik är förenlig med de klimatmål som och regeringen har beslutat om. Regeringen har också uttryckt att ska vara ledande i genomförandet av Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling, och lämnade en proposition till om hur ska arbeta med att genomföra agendan nationellt och internationellt (prop. 2019/20:188). Flera bestämmelser styr Försvarsmaktens arbete med miljö och klimat. I samband med införandet av miljökvalitetsmål beslutade regeringen att Försvarsmakten skulle ingå bland de 26 utpekade myndigheter som fick ett särskilt ansvar för att bidra till att miljömålen ska uppnås. Regeringen har i förordning (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten uppdragit åt myndigheten att ta miljöhänsyn i sin verksamhet i fredstid. Inom ramen för miljöarbetet ska Försvarsmakten bidra till att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås samt vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. När det gäller föroreningsskador som har orsakats av tidigare militär verksamhet ska Försvarsmakten, utöver de skyldigheter som följer av , avhjälpa dem i enlighet med Försvarsmaktens inventering. Enligt instruktionen ska Försvarsmakten rapportera till och samråda med verket om vilken rapportering som behövs. Försvarsmakten omfattas av förordning (2018:1428) om myndigheters klimatanpassningsarbete och har en skyldighet att arbeta med klimat-anpassning. I enlighet med förordningen ska myndigheten redovisa på det sätt som bestämmer. Försvarsmakten omfattas också av klimatrapporteringsförordningen (2014:1434) och deltar i enlighet med förordningen i rapporteringsarbetet. har fått i uppdrag att göra en översyn av förordningen och ska lämna sin redovisning till regeringen . Ett miljöledningssystem infördes på Försvarsmakten. Enligt regeringens uppdrag skulle miljöledningssystemet uppfylla kraven enligt standarden ISO 14001 kompletterat med kraven på offentlig miljöredovisning enligt den europeiska standarden EMAS. Övergångsbestämmelserna i förordning (2009:907) om miljöledning i statliga myndigheter anger att om en statlig myndighet genom ett särskilt beslut före har fått i uppdrag av regeringen att införa eller ha ett miljöledningssystem eller att följa riktlinjer för redovisning av arbete med miljöledning, ska myndigheten anses ha fullföljt uppdraget genom att följa bestämmelserna i förordningen. fick regeringens uppdrag (M2020/00238/Nm) att genomföra en översyn och ge förslag på förändringar i förordning (2009:907) om miljöledning i statliga myndigheter för att stärka myn-digheternas roll i arbetet för att nå de nationella miljömålen och bidra till genomförandet av miljödimensionen i FN:s globala mål för hållbar utveckling (Agenda 2030). Inom ramen för uppdraget skulle se över vilka myndigheter och vilka moment som miljöledningssystemet ska omfatta. I redovisning (NV-02142-20) som lämnades föreslår myndigheten bl.a. att Försvarsmakten ska föreslås omfattas av kraven i miljöledningsförordningen, som regler för undantag av rapportering tydliggörs ur ett säkerhetsperspektiv. Ärendet bereds inom . bestämmelser gäller för Försvarsmakten. Försvarsmaktens flottiljflygplatser och övnings- och skjutfält omfattas av tillståndsplikt enligt och förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. En ansökan om miljötillstånd ska alltid innehålla en miljö-konsekvensbeskrivning som redovisar den sökta verksamhetens direkta och indirekta påverkan på miljö och människors hälsa. Miljötillstånden innebär en rätt att bedriva verksamhet inom givna ramar med vissa förpliktelser och villkor. Till exempel regleras hur många och skjutningar får göras vid ett skjutfält. En övningsledare måste inför varje enskild övning göra miljöriskbedömningar av alla olika övningsmoment. I 3 kap. 10 § anges att om ett område är av riksintresse för flera oförenliga ändamål ska företräde ges åt ändamål som på det lämpligaste sättet främjar en långsiktig hushållning med marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Om området behövs för en totalförsvarsanläggning ska försvarsintresset ges företräde. Bestämmelserna om riksintresse gäller också vid byggslovs-prövning enligt (2010:900). Försvarsmakten redovisar en lägesrapport om myndighetens arbete med förorenade områden till . I regleringsbrevet fick Försvarsmakten i uppdrag att ta fram en handlingsplan för PFAS-förorenade områden och bl.a. redovisa åtgärder för efterbehandling av förorenade områden och hur takten kan snabbas på, samt hur man rapporterar förorenade områden till relevanta myndigheter. Försvarsmakten redovisade handlingsplanen (FM2020-12174:1) och anger att myndigheten rapporterar det genomförda arbetet kopplat till föroreningar till och rapporterar miljötekniska utredningar löpande till försvarsinspektören för hälsa och miljö. Utskottet har tidigare uttalat sig om Försvarsmaktens miljöarbete i bl.a. betänkande 2018/19:FöU9 Militära frågor. Utskottet konstaterade då att Försvarsmakten har i uppdrag att verka för att miljö- och klimatmålen nås. Redan dagens beslutsprocess förutsätter att riksintressen för flera oförenliga ändamål prövas och ställer krav på att Försvarsmaktens ansökningar om miljötillstånd alltid innehåller miljökonsekvensbeskrivningar. Utskottet ansåg därför inte att behövde vidta några åtgärder. I fråga om tillsyn och kontroll inom miljö och hälsa, gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att se över den dåvarande generalläkar-funktionen inom Försvarsmakten. Uppdraget inkluderade analys av om tillsynsfunktionen alltjämt skulle vara organisatoriskt inordnad i Försvarsmakten. I proposition 2016/17:144 gjorde regeringen bedömningen att tillsynsfunktionen även i fortsättningen skulle vara organisatoriskt inordnad i Försvarsmakten. Åtgärder föreslogs för att förstärka tillsynsfunktionens självständighet. Försvarsinspektörens tillsyn över hälso- och sjukvården skulle även omfatta FMV, vilket uttryckligen skulle framgå av patientsäkerhetslagen enligt förslagen. antog på förslag av utskottet regeringens förslag till ändringar genom att bifalla samtliga punkter i propositionen (bet. 2016/17:FöU11, rskr. 2016/17:314). I försvarsutskottets betänkande 2018/19:FöU9 Försvarspolitik konstaterade utskottet att man inte såg skäl för att ompröva detta beslut. Utskottet konstaterade att frågan hade utretts om en effektiv och rationell tillsyn när det gäller miljö- och hälsoskydd, hälso- och sjukvård m.m. inom försvarets område och att hade antagit regeringens förslag till ändringar inom området. I totalförsvarspropositionen redovisar regeringen att Försvarsmakten ska ta miljöhänsyn i sin verksamhet i fred och beakta de krav som myndighetens uppgifter ställer.