bet · H701UU10 · 2020-06-05 00:00:00 — Motionärerna anser också att bör verka för att avskaffa föranslutningsstödet till kandidatländer, som bör visa att de klarar att nå kriterierna för en anslutning till EU av egen förmåga. Av skrivelsen framgår att kommissionen presenterade det årliga utvidgningspaketet med bedömningar och rekommendationer om samtliga utvidgningsländers EU-närmanden det föregående året. I utvidgningspaketets övergripande meddelande rekommenderade kommissionen att medlemskaps-förhandlingar skulle öppnas med och Nordmakedonien. Utskottet konstaterar att rådet i slutsatser gav klartecken till att inleda förhandlingar med de båda länderna. I slutsatserna bekräftar rådet även en ny inriktning i utvidgningsarbetet i enlighet med det meddelande om en förbättrad anslutningsprocess som kommissionen presenterade , COM(2020) 57. Inriktningen innebär bl.a. ett tydligare fokus på grundläggande principer om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstaten. Förhandlingarna om dessa principer ska inledas först, avslutas sist och avgöra den övergripande takten för hela medlemskapsförhandlingen. Utrikesministern gav utskottet information om kommissionens meddelande och de planerade rådsslutsatserna . Utskottet noterar att , med avvikande mening från Sverige-demokraterna, dagen efter gav stöd för regeringens ståndpunkt gällande råds-slutsatserna. I ståndpunkten ingick att stödja en förhandlingsstart för och Nordmakedonien liksom att omhänderta förslagen i kommissionens meddelande om en förbättrad utvidgningsprocess. I ståndpunkten angavs vidare att föranslutningsstödet behövs för att hjälpa länderna i det omfattande reformarbete som krävs för deras närmande till EU. Utskottet noterar i sammanhanget att överenskommelsen om förbättringar av anslutningsproces-sen innebär att EU-finansieringen ska kunna justeras upp eller ned för att svara mot framsteg eller avsteg i reformarbetet inom anslutningsprocessen. Vidare noterar utskottet den avvikande mening som ledamöter hade om föranslutningsstödet vid utskottets överläggning med regeringen om budgetrubriken och omvärlden i EU:s fleråriga budgetram för perioden –2027. Utskottet stöder ett tydligt EU-perspektiv för länderna på västra och anser i likhet med vad som anfördes i betänkande 2018/19:UU10 att arbetet för att uppmuntra samtliga länder på västra att ta steg mot ett EU-närmande bör fortsätta. Utskottet konstaterar att utsikterna till medlemskap driver på kandidatländernas reformarbete och leder till positiva demokratiska, politiska, ekonomiska och sociala förändringar. Utskottet anser att en tro-värdig utvidgningspolitik förutsätter att EU står fast vid ingångna åtaganden. är fortfarande ett viktigt instrument för att främja stabilitet och utveckling i EU:s närområde. Principer om konditionalitet och framsteg på egna meriter bör ligga till grund för den fortsatta processen. I samman-hanget noterar utskottet att inte alla medlemsstater har erkänt Kosovo. Utskottet konstaterar att frågan om att erkänna nya statsbildningar är en nationell angelägenhet för varje medlemsstat att ta ställning till men också att ett unisont erkännande skulle ge bättre förutsättningar för Kosovos EU-närmande. Vidare välkomnar utskottet ikraftträdandet av det s.k. mellan och Nordmakedonien, som ett bevis på att erkännandefrågor går att lösa även om de är komplicerade och det kan ta tid. Utskottet uppmärksammar att artikel 49 anger att varje europeisk stat som respekterar och främjar EU:s grundläggande värden får ansöka om medlemskap i unionen. De grundläggande värdena anges i fördragets artikel 2 och omfattar bl.a. demokrati, rättsstaten och respekt för mänskliga rättigheter, inklusive minoriteters rättigheter. Enligt det första s.k. Köpenhamnskriteriet ska ett kandidatland uppvisa stabila institutioner som garanterar respekten för dessa rättigheter. Utskottet konstaterar att på området även omfattar EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna, enligt vilken all diskriminering på grund av bl.a. kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning ska vara förbjuden. Utskottet vill framhålla vikten av att alla nödvändiga krav är uppfyllda innan ett land kan bli medlem, i enlighet med den gjorda översynen av utvidgningsprocessen. Utskottet noterar att det av kommissionens meddelande utvidgningspaket, COM(2019) 260, framgår att anslutningsförhandlingarna med i praktiken har avstannat och att inga ytterligare förhandlingskapitel kan komma i fråga för att öppnas eller avslutas. Mot bakgrund av detta avstyrker utskottet motionerna 2019/20:767 (SD) yrkandena 1–2, 2019/20:2055 (L) yrkande 13 i denna del, 2019/20:3356 (V) yrkande 11, 2019/20:3523 (V) yrkande 8 och 2019/20:3524 (SD) yrkande 2 i denna del. EU:s utrikes- och säkerhetspolitik Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om en global EU-lagstiftning för mänskliga rättigheter, s.k. Magnitskijsanktioner, och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden i övrigt om EU:s utrikes- och säkerhetspolitik, inklusive om en svensk Magnitskijlagstiftning. Jämför reservation 4 (KD), 5 (S, V, MP), 6 (SD), 7 (M), 8 (SD) och 9 (C, L) samt det särskilda yttrandet (V). I skrivelsens avsnitt 17 lämnar regeringen information om vad som har hänt inom EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik . I partimotion 2019/20:2055 av m.fl. (L) yrkande 10 framförs att EU ska ställa högre krav på demokrati i utrikespolitiken, bl.a. genom biståndet och olika avtal. Dessutom framförs att EU behöver ta steg mot att avskaffa enskilda länders veton inom utrikes- och säkerhetspolitiken, i första hand när det gäller sanktionsbeslut mot länder som begår brott mot de grundläggande fri- och rättigheterna. Av kommittémotion 2019/20:2819 av m.fl. (KD) yrkande 8 framgår att motionärerna är positiva till att EU stärker sitt engagemang på försvarspolitikens område, bl.a. genom det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco). Motionärerna anser att även i fortsättningen ska ha beredskap att bidra till militära insatser i EU:s regi och vara drivande i arbetet för att utveckla EU:s krishanteringsförmågor men förespråkar inte något EU-försvar med en EU-armé eller andra militära styrkor. I kommittémotion 2019/20:2818 av m.fl. (KD) yrkande 4 framhålls behovet av en mer aktiv, samstämmig och handlingskraftig europeisk utrikespolitik där främjandet av demokrati och ökad respekt för mänskliga fri- och rättigheter har absolut prioritet, vilket motionärerna anser att ska driva på för. I motionens yrkande 5 föreslås att ska verka inom EU för en europeisk s.k. Magnitskijlag. Även m.fl. (M) anser i partimotion 2019/20:2830 yrkande 5 att regeringen ska verka för att EU inrättar en gemensam Magnitskijlagstiftning. Om det inte skulle gå vill motionärerna att inför en nationell Magnitskijlagstiftning och söker samarbete med likasinnade. Ett liknande förslag, men med skillnaden att inte bör avvakta en EU-process, framför även m.fl. (C) i kommittémotion 2019/20:3261 yrkande 3. I kommittémotion 2019/20:763 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, anser motionärerna att regeringen bör återkomma till med ett förslag på en svensk Magnitskijlagstiftning och att regeringen bör arbeta för att synkronisera Magnitskijsanktioner inom EU. I kommittémotion 2019/20:2827 av m.fl. (L) yrkande 3 föreslår motionärerna att en svensk Magnitskijlag ska införas. Utskottet konstaterar att EU:s åtgärder i internationella sammanhang ska främja de mål som anges i artikel 21, dvs. demokrati, rättsstaten och de mänskliga rättigheternas och grundläggande friheternas universalitet och odelbarhet. Utskottet konstaterar att EU på olika sätt har konkretiserat arbetet med demokrati och mänskliga rättigheter. antogs EU:s strategiska ram för mänskliga rättigheter och demokrati, som genomförs i fleråriga handlingsplaner. Till detta finns ett antal riktlinjer för EU:s arbete för mänskliga rättigheter på olika områden, återkommande dialoger om mänskliga rättigheter med länder utanför EU och en särskild representant för mänskliga rättigheter. Rådet antar också en rapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen. Utskottet vill, liksom i betänkande 2019/20:UU6, framhålla att respekten för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer även i fortsättningen bör vara en av de främsta prioriteringarna i utrikespolitikens samtliga delar och genomsyra alla politikområden. Som utskottet framhöll i betänkande 2019/20:UU15 är EU en central aktör i det globala arbete som rör mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Utskottet har tagit del av kommissionens och den höga representantens gemensamma meddelande om en ny handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati för perioden –2024, (2020) 5. Utskottet noterar att det i meddelandet bl.a. ingår att stärka genomförandet av bestämmelser om mänskliga rättigheter i EU:s handelspolitik och att systematiskt inkludera principer och normer för mänskliga rättigheter i EU:s bilaterala och regionala utvecklingssamarbete. Vid sammanträdet inhämtade utskottet information från om meddelandet och ett anslutande förslag, (2020) 6, som syftar till ett beslut av om de strategiska mål som unionen ska eftersträva genom handlingsplanen. Utskottet noterar att ett sådant beslut av skulle göra det möjligt för rådet att i enlighet med artikel 31.2 anta särskilda genomförandeåtgärder för handlingsplanen genom kvalificerad majoritet. följer utskottet den pågående diskussionen inom rådet om sätt att effektivisera den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, bl.a. genom ökat beslutsfattande med kvalificerad majoritet. Utskottet överlade med regeringen i frågan om kvalificerad majoritet som beslutsform . Vid överläggningen instämde utskottet i regeringens ståndpunkt med medskicket att regeringen bör arbeta för en ordning som är effektiv för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Ståndpunkten innebär att regeringen bör titta på möjligheten att gå över från krav på enhälliga beslut till beslut med kvalificerad majoritet inom vissa områden som rör mänskliga rättigheter och internationella konflikter, utan att göra avkall på varje medlemsstats rätt att själv besluta om sin säkerhetspolitiska linje. Vid överläggningen anmälde företrädarna för , alternativa ståndpunkter. När det gäller EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik påminner utskottet om sitt betänkande 2017/18:UU8, i vilket regeringens skrivelse om samlade politik för civil och militär krishantering behandlades. Utskottet konstaterade då att samarbetet inom EU intar en särställning i svensk utrikes- och säkerhetspolitik och att ett starkt europeiskt samarbete med EU som kärna är av stor vikt mot bakgrund av det ökande antalet konflikter i världen. Det var, och är alltjämt, utskottets uppfattning att EU bör stärkas som säkerhetspolitisk aktör och att bör bidra aktivt till utvecklingen av innehållet i den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och fortsätta bidra till EU:s civila och militära krishanteringsinsatser. Som det gemensamma utrikes- och försvarsutskottet har konstaterat (bet. 2017/18:UFöU3), med reservation av och ledamöter, överensstämmer deltagande i det permanenta strukturerade samarbetet inom EU:s säkerhets- och försvarspolitik (Pesco) med denna inriktning. Utskottet noterar redogörelsen i regeringens skrivelse för utvecklingen inom Pesco och andra försvarsrelaterade samarbeten inom EU. Dessutom noterar utskottet att regeringen i budgetpropositionen anger som inriktning för politiken inom utgiftsområde 5 Internationell samverkan att ska tillhöra kärnan i EU:s utrikes- och säkerhetspolitik och arbeta för att stärka denna samt verka för och bidra till genomförandet av åtagandena i EU:s samarbete för civil och militär krishantering. Med det ovan anförda anser utskottet att motionerna 2019/20:2055 (L) yrkande 10, 2019/20:2818 (KD) yrkande 4 och 2019/20:2819 (KD) yrkande 8 är besvarade och att de därför bör avstyrkas. Utskottet har , senast i betänkande 2018/19:UU10, behandlat motioner om att EU eller bör införa en global sanktionslagstiftning för mänskliga rättigheter, s.k. Magnitskijsanktioner. Utskottet noterar att i en resolution upprepade sitt krav på en EU-ordning för sanktioner mot kränkningar av de mänskliga rättigheterna och uppmanade rådets ordförande att föra diskussionerna om detta framåt. Vid sammanträdena , och fick utskottet information från om de pågående diskussionerna i rådet. Utskottet understryker behovet av att EU får tillgång till riktade sanktioner mot regeringar och andra aktörer som inte respekterar de mänskliga rättigheterna. Erfarenheterna har visat att s.k. Magnitskijsanktioner är effektiva och rättvisa eftersom de riktar sig specifikt mot de personer som ansvarar för korruption och brott mot mänskliga rättigheter utan att drabba ett helt folk. Eftersom det har visat sig vara svårt för EU att inom det befintliga regelverket införa sanktioner mot enskilda på grund av specifika händelser vidhåller utskottet att ska samarbeta med andra EU-länder i syfte att få fram en global tematisk EU-lagstiftning om individuella MR-sanktioner. Detta anser utskottet att bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2019/20:2818 (KD) yrkande 5, 2019/20:2830 (M) yrkande 5 i denna del och 2019/20:3261 (C) yrkande 3 i denna del samt avstyrker motion 2019/20:763 (SD) yrkande 2. Därutöver anser utskottet att förutsättningarna för en svensk nationell lagstiftning för individuella MR-sanktioner bör utredas om det visar sig att en gemensam EU-lagstiftning inte skulle vara en framkomlig väg. Den närmare formen och inriktningen för en sådan eventuell utredning anser utskottet emellertid måste bli en senare fråga. Det bör alltså inte i detta läge läggas fast i ett tillkännagivande till regeringen. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2019/20:763 (SD) yrkande 1, 2019/20:2827 (L) yrkande 3, 2019/20:2830 (M) yrkande 5 i denna del och 2019/20:3261 (C) yrkande 3 i denna del. EU:s bilaterala och regionala förbindelser Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om EU:s bilaterala och regionala förbindelser, inklusive EU:s grannskapspolitik och det östliga partnerskapet. Jämför reservation 10 (M, C). I skrivelsens avsnitt 20 ger regeringen övergripande information om vad som har hänt i EU:s relationer med olika länder och regionala organisationer. Aktiviteterna inom det östliga partnerskapet beskrivs särskilt, följt av kortfattade redogörelser för situationen i respektive partnerland. I partimotion 2019/20:2830 av m.fl. (M) yrkande 11 anser motionärerna att bör agera inom EU för att upprätthålla sanktionerna mot . Även m.fl. (C) anser i kommittémotion 2019/20:3261 yrkande 3 att sanktionspolitiken mot måste fortgå så länge som ockupation av består. I likhet med detta anförs i kommittémotion 2019/20:2818 av m.fl. (KD) yrkande 9 att och EU behöver markera och agera mot den ryska aggressionspolitiken samt att måste respektera sina grannländer. Motionärerna efterlyser tuffa åtgärder från EU i form av fortsatta sanktioner mot för att få ett slut på kriget och den allvarliga situationen i östra . Situationen i är även temat för partimotion 2019/20:3357 av m.fl. (V) yrkande 13, där det anförs att ska stå upp för suveränitet och folkrättens principer. I motionens yrkande 15 förordar motionärerna att enskilt och som medlemsstat i EU och FN ska verka för att stridande parter i ska respektera folkrätten, upphöra att attackera civila och ge tillträde för humanitär hjälp. I yrkande 19 i samma motion anser motionärerna att enskilt och som medlem i EU och FN ska stå upp för suveränitet och folkrättens principer. I kommittémotion 2019/20:3523 yrkande 13 föreslår m.fl. (V) att ska verka för ett EU-gemensamt vapenembargo mot . I kommittémotion 2019/20:3524 av m.fl. (SD) yrkande 11 framhålls vikten av att EU upprätthåller goda relationer och handelsförbindelser med grannskapet och värnar varje lands rätt till territoriell integritet och suveränitet. Om EU ingår associeringsavtal anser motionärerna att det ska ställas starkare krav på demokrati, fungerande rättsstat, mänskliga rättigheter m.m. innan avtalen ingås. Vidare anser motionärerna att bör verka för en svensk karens vad gäller visumfrihet. I partimotion 2019/20:2055 av m.fl. (L) yrkande 13 anförs att en eventuell medlemskapsansökan från ska behandlas i ett snabbspår, kombinerat med kraftfulla stödinsatser, och att EU ska arbeta för ett fortsatt närmande mellan och EU. För grannländerna i öst, med undantag för , krävs enligt motionärerna ett långsiktigt samarbete där målet är fullvärdigt EU-medlemskap. Det östliga partnerskapet tas även upp i kommittémotion 2019/20:2818 av m.fl. (KD) yrkande 10, där motionärerna anser att bör verka för att stärka EU:s samarbete med grannländerna i och genom det östliga partnerskapet. Utskottet konstaterar att det är den olagliga annekteringen av , som utgör ett brott mot folkrätten och den europeiska säkerhetsordningen. Även händelserna vid Kertjsundet utgör brott mot folkrätten, och upprepade vid mötet kravet på att frige ukrainska sjömän, återlämna fartyg och säkerställa fri passage genom sundet. Utskottet noterar redogörelsen i skrivelsen om att högnivåmöten mellan och samt förhandlingar om viseringsfrihet och frihandel även fortsättningsvis var suspenderade . Sanktioner med anledning av konflikten i östra och den illegala annekteringen av har förlängts. gjorde EU ett gemensamt uttalande i samband med den femte årsdagen av illegala annektering av , vilket också uppmärksammades vid rådet för utrikes frågor och i Europeiska rådets slutsatser samma månad. Vid sidan av detta har samtal förts mellan och inom ramen för olika regionala samarbeten, särskilt inom där var ordförande 2017–2019. Utrikesministern gav utskottet information om vid sammanträdet . Utskottet konstaterar att den ryska aggressionen är det mest allvarliga hotet mot den europeiska säkerhetsordningen sedan slut. Den svenska linjen att EU:s sanktioner mot ska bibehållas så länge skälen till att de infördes består stöds av utskottet, och utskottet noterar att genomförandet av Minskavtalen om eldupphör och politisk lösning fortfarande brister och att sanktionerna riktade mot finans-, energi- och försvarssektorer därför förlängdes . Även övriga sanktioner riktade mot den ekonomiska aktiviteten på och i Sevastopol och mot personer som har förskingrat ukrainska statsmedel eller vars verksamhet har undergrävt territoriella integritet, suveränitet och oberoende har förlängts successivt. Utskottet noterar det uttalande som den höga representanten gjorde på EU:s vägnar för att markera sexårsdagen efter den olagliga annekteringen av och upprätthålla trycket i frågan. Som utskottet har framfört i betänkande 2018/19:UU10 stöder utskottet såväl som suveränitet och territoriella integritet Utskottet vidhåller också stödet för de båda ländernas EU-närmande inom ramen för associeringsavtalen och uppfattningen att dessa europeiska länder i princip kan erbjudas ett EU-medlemskapsperspektiv. Med det ovan anförda anser utskottet att motionerna 2019/20:2818 (KD) yrkande 9, 2019/20:2830 (M) yrkande 11, 2019/20:3261 (C) yrkande 3 i denna del och 2019/20:3357 (V) yrkandena 13 och 19 är omhändertagna och därför bör avstyrkas. Utskottet konstaterar att konflikten i nu är inne på sitt tionde år och att det är en av vår tids längsta och allvarligaste humanitära katastrofer. Konflikten präglas av inblandning från externa aktörer och terrorism, vilket gör den mycket komplex, och ansträngningarna att finna en politisk lösning har ännu inte varit framgångsrika. Som utskottet angav i betänkande 2017/18:UU14 står utskottet bakom . Utskottet upprepar att lösningen på konflikten är politisk och att en hållbar fred inte är möjlig under nuvarande ledarskap. Vidare noterar utskottet att EU förlängt sanktionsregimen som rör till . Utskottet noterar också att fördömde den ensidiga militära offensiv som inledde i nordöstra tidigare samma månad. Inför det rådsmöte för utrikes frågor som föregick Europeiska rådets möte informerade utrikesministern utskottet om situationen i , och vid sammanträdet genomfördes en överläggning om regeringens ståndpunkt gällande inför rådsmötet. I ståndpunkten, som delades av utskottet efter att den hade reviderats i olika avseenden under överläggningen, ingick bl.a. att verka för ett EU-gemensamt vapenembargo mot . Utskottet noterar att medlemsstaterna i de slutsatser som rådet sedan antog enades om att ta starka nationella ställningstaganden när det gäller vapenexport till , i enlighet med EU:s gemensamma ståndpunkt 2008/944/GUSP om kontroll av vapenexport och med strikt tillämpning av det kriterium i den gemensamma ståndpunkten som handlar om bevarande av regional fred, säkerhet och stabilitet. Åtagandet att stoppa vapenexporten till bekräftades vid det efterföljande rådsmötet för utrikes frågor . Utskottet konstaterar vidare att i sitt uttalande om situationen i med kraft uppmanade alla parter i konflikten att fullt ut respektera sina skyldigheter i enlighet med internationell humanitär rätt och internationell människorättslagstiftning samt att tillåta obehindrat och direkt tillträde för humanitärt bistånd. EU uppmanade alla parter att införa ett hållbart eldupphör och garantera skydd av civilbefolkningen. I uttalandet framhålls också vikten av att utkräva ansvar och att frågan om läget i därför ska hänskjutas till . informerade utskottet om utvecklingen i inför det rådsmöte som föregick Europeiska rådets uttalande. Med det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna 2019/20:3357 (V) yrkande 15 samt 2019/20:3523 (V) yrkande 13. Grannskapspolitiken och det östliga partnerskapet Målet för den europeiska grannskapspolitiken är större politisk och ekonomisk stabilitet och ökad säkerhet i grannskapet. Utskottet har uttryckt, senast i betänkande 2018/19:UU10, att det är en viktig utmaning för EU att bidra till ett fortsatt öppet , vilket inkluderar att bidra till och stödja en positiv utveckling i EU:s grannländer såväl inom det östliga partnerskapet som i den södra . Ökad handel, rörlighet över gränserna och gemensamma regelverk bidrar till välstånd och säkerhet och stöder en demokratisk utveckling. Den europeiska grannskapspolitikens sydliga partner inbegriper , , , , , , , , och . Grannskapspolitiken består av bilateral politik mellan EU och de tio enskilda partnerländerna, plus en ram för regionalt samarbete i form av Unionen för . Associeringsavtalen utgör den rättsliga grunden för EU:s bilaterala förbindelser med dess sydliga partner. EU och dess sydliga partner (utom och ) har antagit bilaterala handlingsplaner, partnerskapsprioriteringar eller associeringsagendor. finansieras planer och agendor främst av det europeiska grannskapsinstrumentet, som kommer att integreras i det framtida instrumentet för grannskapspolitik, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete (NDICI). Genom Unionen för , som inrättades 2008 för att blåsa nytt liv i Europa-Medelhavspartnerskapet, skapades en regional ram för samarbete mellan EU-medlemsstaterna och 15 medelhavsländer, däribland de 10 sydliga partnerna. När det kommer till det östliga partnerskapet är det nu det bildades, genom ett initiativ från och , mellan EU och sex östeuropeiska länder (, , , , och ). stod det östliga partnerskapets tioårsjubileum i fokus, efter initiativ från och . Talmannen och utrikesutskott stod, i samband med detta , gemensamt värd för ett seminarium i , vid vilket utrikesministrar från , och deltog och där parlamentsledamöter från alla sex av det östliga partnerskapets länder deltog. När det gäller motionsyrkanden om grannskapspolitiken vill utskottet, i likhet med vad som har anförts i tidigare betänkanden och utlåtanden, betona att det krävs en ambitiös strategi för att utveckla partnerskapen med sikte på att fördjupa och bredda dem.