bet · H801UFöU4 · 2020-12-09 00:00:00 — Utskottet vill också understryka att genomförande av 1325 och efterföljande sju relaterade resolutioner, vilka tillsammans utgör den internationella agendan för kvinnor, fred och säkerhet, ska vara en integrerad del i arbetet med internationella militära insatser, både internt och externt. Mot bakgrund av vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2019/20:671 yrkande 9, 2019/20:750 yrkandena 4 och 5, 2019/20:2818 yrkande 2 och 12, 2019/20:2819 yrkande 11, 2019/20:3261 yrkande 12, 2020/21:677 yrkandena 4 och 5, 2020/21:877 yrkande 5, 2020/21:2775 yrkande 11, 2020/21:2776 yrkandena 2 och 22, 2020/21:3445 yrkande 10 och 2020/21:3743) yrkande 21. Utskottets förslag i korthet avslår motionerna med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 17 (M), 18 (SD), 19 (V) och 20 (KD). Regeringen bedömer att den försvagade respekten för internationella normer och avtal bl.a. har manifesterats på massförstörelsevapnens område. Utvecklingen på kärnvapenområdet har fått allt större uppmärksamhet och har lett till allt större oro. Detta beror både på de omfattande investeringar som och andra kärnvapenstater gör för att utveckla och modernisera arsenalerna, och på att främst använder sin kärnvapenarsenal för att sända säkerhetspolitiska signaler. Det försämrade säkerhetspolitiska läget påverkar förutsättningarna för det globala nedrustnings- och icke-spridningsarbetet negativt. Även respekten för förbud mot användande av kemiska vapen har försvagats. anför i kommittémotion 2020/21:3204 av m.fl. yrkande 15 att , i ljuset av förgiftningen av den ryska oppositionsledaren , bör vara drivande för att konventioner om och förbud mot kemiska stridsmedel följs. I yrkande 18 anförs att ska arbeta för att finna nya former för internationell kontroll av kärnteknologiprogram. I kommittémotionerna 2020/21:3444 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2020/21:3445 av m.fl. (M) yrkande 11 påtalas roll i det internationella arbetet för att skapa nya lagar och regler som reglerar användandet av nya teknologier i modern krigföring. anför i kommittémotion 2020/21:671 av m.fl. yrkande 3 att inte bör stödja internationella nedrustningsavtal som gynnar och missgynnar demokratiska stater. I kommittémotion 2020/21:677 av m.fl. (SD) föreslås att initiativ tas för att i samverkan med grannländer påverka främst och för att öka säkerheten när det gäller olika tillämpningar av kärnteknik. anför i kommittémotion 2020/21:3743 av m.fl. yrkande 7 att bör lagstifta om ett förbud mot införande och transitering av kärnvapen på svenskt territorium samt följa upp att förbudet följs genom tillförlitliga kontrollmekanismer. I yrkande 10 anförs att i sina bilaterala kontakter bör verka för ett nytt nedrustningsavtal motsvarande avtalet om medelräckviddiga kärnvapen (). I yrkande 5 anförs att i sina bilaterala kontakter ska verka för att återansluter sig till Open I kommitté-motion 2020/21:597 av m.fl. (V) yrkande 8 anförs att bör arbeta för att de nordiska och baltiska länderna ska gå före när det gäller normerande lagstiftning och internationella konventioner om användning av artificiell intelligens för militära syften. Motionärerna anser också att regeringen omgående bör signera FN:s avtal om förbud mot kärnvapen (yrkande 17). I yrkandena 18, 19 och 21 anförs att bör arbeta för att ska bli en kärnvapenfri zon och att bör ta initiativ till att blir demilitariserat och fritt från massförstörelsevapen. anför i kommittémotionerna 2019/20:2818 yrkande 23 och 2020/21:2776 yrkande 26, båda av m.fl., att FN bör arbeta fram en konvention om användandet av artificiell intelligens och dödliga autonoma vapen. Utskottet anser att spridningen av massförstörelsevapen är ett av de största hoten mot internationell fred och säkerhet. Utskottet vill därför inledningsvis, liksom motionärerna, understryka vikten av att även fortsättningsvis verkar för att de multilaterala icke-spridningsregimerna upprätthålls och utvecklas. Målet är att bidra till en effektiv och verifierbar nedrustning och att förhindra att nya länder skaffar massförstörelsevapen. Detta gäller även autonoma vapen och användning av artificiell intelligens för militära ändamål. Utskottet noterar i sammanhanget att utrikesminister deltagit i en ministerkonferens om betydelsen av artificiell intelligens och smarta vapensystem för nedrustningsarbetet (, Rethinking Arms Control) under värdskap av utrikesminister. Konferensen handlade om utvecklingen av ny teknik och vad den innebär för internationell säkerhet, nedrustning och rustningskontroll. Konferensen var också ett sätt att föra diskussionen framåt om vilken roll kan spela för att främja nedrustning, rustningskontroll och ansvarsfullt uppträdande när det gäller nya teknologier. Utskottet anser, liksom Försvarsberedningen (Ds 2019:8) och utrikesutskottet (bet. 2019/20:UU9), att har ett fundamentalt intresse av att fördraget om icke-spridning av kärnvapens ställning som överordnat ramverk för global nedrustning och icke-spridning består. Fördraget är den centrala arenan för multilateral nedrustningsdiplomati, och det är i en icke-spridningskontext som kärnvapenstaterna har gjort nedrustningsåtaganden. Vid nästa översynskonferens om fördraget är det därför av största vikt att resultat uppnås som bekräftar avtalets ställning och som banar väg för nya framsteg i avtalets genomförande, även när det gäller nedrustning. Fördraget kan ses som ett framgångsrikt normativt ramverk som i stort har förhindrat spridning av kärnvapen till nya länder och aktörer. Dock har icke-statsparterna , och skaffat kärnvapen efter fördragets ikraftträdande. var statspart till fördraget , då landet drog sig ur och därefter utvecklade ett kärnvapenprogram. Utskottet konstaterar att en urholkning av respekten för multilateralismen och den regelbaserade världsordningen ytterligare har försvårat samarbetet. Vidare är samarbetsklimatet dåligt mellan flera av kärnvapenstaterna, inte minst mellan , och . Utskottet konstaterar att parterna övergav rustningskontrollavtalet 2019 och att framtiden för det s.k. ny start-avtalet som löper ut är är oklar. Avtalet är ett bilateralt fördrag mellan och för reduktion av antalet strategiska vapen. Översynsarbetet inom icke-spridningsfördraget pågår i femårscykler, med minst tre möten i förberedande kommission mellan varje översynskonferens. Nästa översynskonferens var planerad att äga rum i –men har senarelagts på grund av covid-19-pandemin. Enligt överenskommelse mellan parterna ska konferensen genomföras senast . Utskottet noterar att regeringen, som en förberedelse inför översynskonferensen lanserat det s.k. Stockholmsinitiativet. Det handlar om att länder ska arbeta tillsammans för att skapa politiskt tryck och engagemang i nedrustningsfrågan inför och i samband med översynskonferensen som var planerad . Initiativet består av en politisk dimension för att stärka nedrustningsprocesser tillsammans med en konkret ansats om nödvändigheten av att finna vägar för att genomföra redan gjorda åtaganden. Initiativet är ett försök att uppnå konkreta framsteg vid översynskonferensen genom att anta en ansats om att driva genomförandet av åtgärder som bedöms vara möjliga i rådande säkerhetspolitiska klimat, s.k. stepping stones. De kan i sin tur bidra till att reducera dagens förhöjda risker, förbättra samarbetsklimatet och stärka förtroendet stater emellan. Utskottet vill också understryka vikten av att stöder det internationella atomenergiorganets () arbete. Med sitt uppdrag att säkerställa att kärnämnen inte missbrukas för militära ändamål har en central roll för global icke-spridning. verksamhet omfattar icke-spridning av kärnvapen men också att bevaka staters rätt att använda kärnteknik för fredliga ändamål. arbete handlar till stor del om verifikation av att stater lever upp till sina förpliktelser under icke-spridningsavtalet, och då särskilt , och , vilka är stående agendapunkter för styrelsen. Utskottet noterar att regeringen i utrikesdeklarationen som presenterades för betonar att efterlevnaden av kärnenergiavtalet med är en central fråga för . Utskottet konstaterar att /20 var ordförande för och att regeringens övergripande ambition för ordförandeskapet var att säkerställa organisationens fortsatta oberoende och professionella och tekniska karaktär samt att skydda från otillbörlig politisk påverkan och splittring. Utskottet vill understryka att även fortsättningsvis bör vara aktivt i det internationella arbetet med att höja säkerheten kring farliga radiologiska ämnen och kärnämnen i syfte att förhindra spridning till exempelvis terrorister. Ansträngningarna för att stärka det internationella samfundets möjligheter att verifiera olika former av kärnvapennedrustning, såsom övervakning av kärnsprängningar, bör också fortsätta. Utskottet konstaterar att det finns ett framförhandlat avtal om ett fullständigt provstoppsavtal som förbjuder alla provsprängningar av kärnvapen. Det är viktigt att detta avtal kan träda i kraft och stärkas. deltog i den multilaterala förhandlingsprocess som avslutades genom godkännande av en konvention som förbjuder kärnvapen (Treaty on the Prohibition of Nuclear Weapons, TPNW) och röstade ja till konventionen vid omröstningen i samband med att förhandlingen avslutades. framhölls i en nationell röstförklaring att den antagna texten i vissa avseenden inte tillgodosåg svenska önskemål. deklarerade också att konventionen skulle bli föremål för regeringens fortsatta överväganden. Konventionen kommer att träda i kraft . Regeringen beslutade att tillsätta en utredning för att analysera konventionens innebörd och de konsekvenser som ett svenskt tillträde till konventionen kan komma att få för svensk säkerhets- och försvarspolitik. Utredarens sammanvägda bedömning var att varken bör tillträda eller underteckna konventionen i dess nuvarande form. Sammanfattningsvis grundar sig denna bedömning på att konventionen inte upprätthåller den standard som och många av dess partner har bidragit till att utveckla under nedrustningsarbete, bl.a. när det gäller behovet av verifikation. Regeringen beslutade att inte ratificera konventionen. Beslutet motiverades med brister i konventionen vad gäller relationen till icke-spridningsfördraget, avsaknaden av tydliga definitioner samt otillräckliga möjligheter att kontrollera efterlevnaden. Regeringen underströk att man fortsätter att verka för ett förbud mot kärnvapen genom att delta som observatör i de fortsatta förhandlingarna om konventionen och därigenom söka påverka den i önskvärd riktning. Utskottet noterar att utrikesutskottet uttalade att man stöder regeringens beslut att inte underteckna konventionen och utgick från att regeringen på lämpligt sätt skulle informera utskottet om de fortsatta förhandlingarna (bet. 2019/20:UU9). Med anledning av vad som förs fram i motionerna vill utskottet understryka att kärnvapen inte får placeras på svenskt territorium. Detta har tydligt markerat för omvärlden. En gästande stat är folkrättsligt förpliktad att följa de villkor som ställer upp för besöket. Detta följer bl.a. av den folkrättsliga suveränitetsprincipen. Utskottet konstaterar vidare att upprättandet av kärnvapenfria zoner på olika håll i världen, som lyfts fram i motionerna, visserligen är lovvärt men endast erbjuder regionala lösningar på ett problem som är globalt till sin natur. Utskottet anser att målet förblir en värld utan alla former av massförstörelsevapen, dvs. även biologiska och kemiska massförstörelsevapen. Frågan om kemiska och biologiska vapen tas också upp i motionerna. Utskottet konstaterar att FN:s konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen samt om deras förstöring trädde i kraft . Syftet med konventionen är att skapa en värld fri från kemiska vapen. har, liksom nästan alla andra stater i världen, skrivit under konventionen. Organisationen för förbud mot kemiska vapen (OPCW) är det internationella organ som arbetar med att upprätthålla konventionen, genom deklarationskrav och inspektioner av kemiska anläggningar. Uppdraget för OPCW är att genomföra kemvapen-konventionens bestämmelser för att uppnå en värld fri från kemiska vapen och hot om deras användning samt att främja kemiutveckling för fredliga ändamål. Sekretariatet på OPCW presenterar förslag för medlemsstaterna om hur konventionen ska genomföras. Konventionen ger OPCW rätten att genomföra inspektioner för att verifiera att ingen förbjuden eller odeklarerad verksamhet förekommer. Konventionen om förbud mot biologiska vapen och toxinvapen (Biological and Toxic Weapons Convention, BTWC) som trädde i kraft förbjuder utveckling, anskaffning, innehav och användning av denna typ av vapen. Den försvagas dock av att den saknar en fungerande mekanism för att verifiera att en statspart lever upp till dess bestämmelser. När det gäller förgiftningen av den ryska oppositionspolitikern , som tas upp i en motion, välkomnar utskottet att EU gjorde ett uttalande med krav på en transparent utredning och att de ansvariga ska ställas till svars. Den ryska sidan uppmanas också till samarbete med OPCW för att säkerställa utredningens oberoende. Utskottet beklagar att drog sig ur det s.k. Open , som reglerar länders obeväpnade observationsflygningar över varandra och som spelar en viktig förtroende- och säkerhetsbyggande roll i . Utskottet noterar att utrikesminister uttalat att kommer att fortsätta att uppmuntra full efterlevnad från alla medlemmar och utgår från att regeringen verkar för att omprövar sitt beslut. Utskottet vill sammanfattningsvis, liksom utrikesutskottet i betänkande 2019/20:UU9, understryka vikten av att regeringen verkar för fortsatt utveckling och genomförande av ovannämnda avtal och konventioner. Regeringen bör också fortsätta att bidra aktivt till det internationella samfundets arbete med att öka öppenheten i fråga om länders upprustning och kontrollen över internationella flöden av både tunga och lätta vapen. Mot bakgrund av vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2019/20:2818 yrkande 23, 2020/21:597 yrkandena 8, 16–19 och 21, 2020/21:671 yrkande 3, 2020/21:677 yrkande 24, 2020/21:2776 yrkandena 8 och 26, 2020/21:3204 yrkandena 15 och 18, 2020/21:3444 yrkande 7, 2020/21:3445 yrkande 11 och 2020/21:3743 yrkandena 5, 7, 9 och 10. Motioner som bereds förenklat Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns ett antal motioner som är föremål för förenklad motionsberedning enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3. Dessa återfinns i bilaga 2. Övergripande säkerhetspolitiska bedömningar, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3445 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 6 samt 2019/20:219 av m.fl. (V) yrkande 1, 2019/20:775 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:2818 av m.fl. (KD) yrkandena 13 och 17, 2019/20:2819 av m.fl. (KD) yrkande 6, 2020/21:170 av m.fl. (V) yrkandena 8 och 9, 2020/21:2551 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2020/21:2776 av m.fl. (KD) yrkande 17. Säkerhetsläget i närområde har försämrats betydligt , främst som ett resultat av aggression mot och den illegala annekteringen av . Det faktum att använder militära medel för att flytta på gränser i är mycket oroande och innebär ett brott mot våldsförbud samt mot den europeiska säkerhetsordningen vilken kodifierades i Helsingforsslutakten . konstaterade att militärstrategiska läge har försämrats bl.a. som ett resultat av den politiska utvecklingen i och av att den ryska militära förmågan har ökat. har en väsentligt större militär förmåga än alla sina grannländer i väster och söder. Vidare pekar Försvarsberedningen på att risken för ett väpnat angrepp mot inte kan uteslutas och att oundvikligen blir påverkat om en säkerhetspolitisk kris eller väpnad konflikt uppstår i vårt närområde. Uppstår det en militär kris eller konflikt i vårt närområde kommer med största säkerhet att dras in i den tillsammans med sina grannländer. delar fullt ut Försvarsberedningens analys av den säkerhetspolitiska utvecklingen i närområdet – en utveckling som blivit än mer allvarlig utifrån det försämrade läget i . tar över ordförandeskapet för (). Som ordförandeland i kan spela en viktig roll i flera prioriterade processer i vårt närområde, såväl i som i . Den försämrade utvecklingen i vårt närområde måste medföra konsekvenser för försvarspolitik – dels genom en förstärkning av vårt eget försvar, dels genom samarbete med andra likasinnade länder i enlighet med den solidariska säkerhetspolitiken. har genom antagandet av solidaritetsförklaringen deklarerat att inte kommer att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat EU-medlemsland eller nordiskt land. Vi förväntar oss att dessa länder agerar på samma sätt om drabbas. bör därför kunna ge och ta emot civilt och militärt stöd. Regeringen framhöll i utrikesdeklarationen att fortfarande står bakom solidaritetsdeklarationen. har även som en viktig del av den solidariska säkerhetspolitiken ratificerat inklusive artikel 42.7 i fördraget om Europeiska unionen och solidaritetsklausulen i artikel 222 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. förändras till följd av klimatförändringarna. Uppvärmningen i är högre än det globala snittet och tydliggör dess inverkan på fred, säkerhet och välstånd. ökade ambitioner att stärka kontrollen av aktualiserar viktiga frågor om upprätthållandet av navigationsfriheten, när det gäller såväl trafik som kablar och ledningar. I längden blir också frågan om skyddet av Atlantförbindelserna central. Det är betydelsefullt att den Arktisstrategi som tas fram tar ett sammanhållet grepp om strategiska förhållningssätt till en region i förändring. Det ligger i svenskt intresse att upprätthålla ett europeiskt och transatlantiskt engagemang kring utvecklingen på . Nato är den viktigaste garanten för säkerhet och stabilitet i och har varit så sedan försvarsalliansens bildande . Grunden för Nato är det kollektiva försvaret och de solidariska försvarsgarantierna som vilar på artikel 51 om varje lands rätt till enskilt eller kollektivt självförsvar vid ett väpnat angrepp från ett annat land. Nato har en demokratisk värdegrund och den överväldigande majoriteten av medlemmarna är sådana som benämner likasinnade och redan har samarbeten med eller vill fördjupa samarbeten med. Efter slut skiftades mycket av Natos fokus mot internationella insatser som den i . Natos förmåga att genomföra effektiva fredsfrämjande insatser är fortfarande en viktig del i organisationens verksamhet, men tyngdpunkten har sedan attack mot 2014 åter flyttats tillbaka mot det kollektiva försvaret. Nato har vidtagit åtgärder för att stärka försvarsalliansens östra flank genom att placera ut multinationella stridsgrupper i de baltiska länderna och . Det visar att Nato kan leva upp till sina åtaganden gentemot sina medlemmar och fortfarande kan leverera säkerhet i ett som blivit mer osäkert . Trots farhågor om Trumpadministrationen har ett fortsatt starkt engagemang för säkerhet och stabilitet i . Det amerikanska militära stödet för säkerhet, det s.k. European Deterrence Initiative, har mer än tredubblats . Den aviserade neddragningen om ca 13 000 soldater av militära närvaro i är dock en vattendelare för den trenden och inger oro. En stark amerikansk militär närvaro i förstärker den transatlantiska länken och bidrar till säkerhet och stabilitet på den europeiska kontinenten. Det bästa sättet att säkra ett fortsatt amerikanskt engagemang för säkerhet är att tar ett större ansvar för sin egen säkerhet genom ökade satsningar på försvaret och utvecklandet av en starkare militär förmåga. Därigenom kan ett bättre och mer balanserat transatlantiskt partnerskap upprättas. Även de nödvändiga svenska satsningarna på det egna försvaret bör ses i ljuset av detta faktum samt även som ett bidrag till en starkare transatlantisk länk. I samband med Natotoppmöte i diskuterades även roll i det internationella systemet samt vilka konsekvenser det har för Nato. Vi välkomnar en fördjupad och breddad politisk dialog inom Nato och vill gärna se att i egenskap av partnerland till försvarsalliansen medverkar i denna dialog. Övergripande säkerhetspolitiska bedömningar, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:775 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2020/21:2551 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2019/20:219 av m.fl. (V) yrkande 1, 2019/20:2818 av m.fl. (KD) yrkandena 13 och 17, 2019/20:2819 av m.fl. (KD) yrkande 6, 2020/21:170 av m.fl. (V) yrkandena 8 och 9, 2020/21:2776 av m.fl. (KD) yrkande 17 och 2020/21:3445 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 6. Länder som gränsar till har, som följd av att de haft en betydande andel ryska minoriteter, ryska gasledningar m.m., ansetts befinna sig inom intressesfär. Denna intressesfär vill såväl utveckla och bevara som försvara, varför interna spänningar i dessa länder riskerar att leda till att lägger sig i såväl civilt som militärt. Placeringen av den ryska gasledningen i är ett tydligt exempel på en utvidgning av dessa intressen. Regeringen bör stötta de länder som anses tillhöra den ryska intressesfären men även förhindra att får ytterligare intressen i närhet som kan leda till framtida fara för . Övergripande säkerhetspolitiska bedömningar, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:219 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2020/21:170 av m.fl. (V) yrkandena 8 och 9 samt 2019/20:775 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:2818 av m.fl. (KD) yrkandena 13 och 17, 2019/20:2819 av m.fl. (KD) yrkande 6, 2020/21:2551 av m.fl. (SD) yrkande 13, 2020/21:2776 av m.fl. (KD) yrkande 17 och 2020/21:3445 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 6. Kopplingen mellan klimatförändringar och säkerhet togs upp i . antog säkerhetsrådet resolution om konflikten kring . Resolutionen slår fast att klimatförändringarna och deras konsekvenser som vattenbrist, torka och markförstöring har betydelse för konflikten. Till följd av en svår torrperiod i och framåt tvingades omkring 1,5 miljoner människor att flytta till storstäder som . Kombinerat med flyktingar från kriget i ökade befolkningen i syriska städer med under . Den kraftiga befolkningsökningen anses av flera experter ha varit en bidragande orsak bakom de ökade spänningar i landet som ledde till det grymma krig som pågått . Svår torka i , och fick de globala vetepriserna att stiga kraftigt. I delar av – världens största veteimportör – steg priset . När människor inte kunde få mat för dagen förvärrades redan befintliga spänningar. Det höga vetepriset var därmed en bidragande orsak bakom de folkliga protester i landet som blev en del av den arabiska våren. Även i inbördeskriget i anses klimatförändringarna ha spelat en viktig roll. Torka ledde till ökade konflikter om de bristande resurserna mellan den bofasta jordbrukande befolkningen och de nomadfolk som levde i samma områden. De bofasta och nomadfolken tillhörde olika etniska grupper varför konflikten fick en etnisk dimension och förenklades till att handla om etnicitet och kultur. De traditionella instrumenten för att skapa säkerhet – militär maktbalans och avskräckning – är alltför trubbiga för att hantera de många utmaningarna. För att möta dagens säkerhetsproblem krävs därför en bredare syn på vad säkerhet är och vem den är till för. En stark tonvikt måste läggas på att förebygga att motsättningar eskalerar till väpnad konflikt. Att inte ska bidra till krig och konflikter i världen – exempelvis genom vapenexport till diktaturer – bör vara en självklarhet.