bet · H701MJU14 · 2020-04-24 00:00:00 — Enligt Kemikalieinspektionen får även andra än den som har sökt och beviljats dispens använda medlet i motsvarande situationer som den beslutade dispensen gäller för. En dispens kan ges för ett växtskyddsmedel som inte är produktgodkänt, men också för en gröda eller ett användningsområde som inte ingår i ett befintligt produktgodkännande. Enligt Kemikalieinspektionen kan en nöddispens i normalfallet bara beviljas en gång för samma ändamål och medel, eller i särskilda fall ett fåtal gånger. En nöddispens ska vara en kortsiktig lösning på ett akut problem. Möjligheten för Kemikalieinspektionen att bevilja upprepade dispenser är begränsad och ska undvikas så långt det är möjligt eftersom upprepade dispenser riskerar att underminera syftet med lagkravet att växtskyddsmedel ska vara godkända. Det finns enligt myndigheten andra möjligheter att mer långsiktigt åtgärda återkommande problem. Exempelvis kan både leverantörer och andra aktörer inom växtproduktionen i stället ansöka om ett ömsesidigt erkännande (jfr artikel 40–42 i EU:s växtskyddsmedelsförordning) eller ett s.k. utvidgat produktgodkännande för mindre användningsområde, UPMA (jfr artikel 51 i EU:s växtskyddsmedelsförordning). Enligt EU:s växtskyddsmedelslagstiftning får ett växtskyddsmedel endast släppas ut på marknaden och användas om det har produktgodkänts av den aktuella medlemsstatens behöriga myndighet, i fall Kemikalieinspektionen. Syftet med EU:s växtskyddsmedelsförordning är bl.a. att säkerställa en hög skyddsnivå för människors och djurs hälsa och för miljön. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att Kemikalieinspektionens prövning och godkännande, i förening med offentlig kontroll, utgör en garant för att det aktuella växtskyddsmedlet endast används på de växter eller växtprodukter, inom de områden och i enlighet med övriga villkor för användningen som framgår av produktgodkännandet. Som framgår av redovisningen ovan kan Kemikalieinspektionen i särskilda fall bevilja s.k. nöddispens från kravet på produktgodkännande. Kemikalieinspektionen har beviljat en sådan dispens för ett växtskyddsmedel som får användas för att underlätta bekämpningen av granbarkborren, vilken har fått stor utbredning och skapat mycket stora problem i de svenska skogarna. Därmed föreslår utskottet att motion 2019/20:2230 (M) avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ett bedömnings- och tillståndssystem för organismer för biologisk bekämpning. Jämför reservation 6 (SD). I kommittémotion 2019/20:603 av m.fl. (SD) yrkande 12 efterfrågas en utredning om ett bedömnings- och tillståndssystem för organismer för biologisk bekämpning. Motionärerna anför att användningen av biologiska bekämpningsmedel kan minska användningen av kemiska bekämpningsmedel, men de påtalar att det finns exempel på att insekter som har använts som biologiska bekämpningsmedel har konkurrerat ut naturligt förekommande arter. Det behövs därför ett system för att riskbedöma organismer för biologisk bekämpning och förhindra användning av organismer som kan orsaka miljöproblem eller stora ekonomiska problem. Enligt Kemikalieinspektionen innebär biologisk bekämpning att skadegörare (t.ex. insekter, ogräs eller växtsjukdomar) bekämpas med hjälp av levande organismer. Organismerna begränsar skadegöraren på naturlig väg genom att parasitera, predera (äta) eller infektera denne. Biologiska bekämpningsmedel består ofta av naturliga fiender till skadegöraren. En naturlig fiende kan vara antingen en makroorganism (nematod, insekt eller spindeldjur) eller en mikroorganism (bakterier, virus eller svampar). Biologiska bekämpningsmedel som består av mikroorganismer ska, på samma sätt som kemiska bekämpningsmedel, vara godkända av Kemikalieinspektionen för att få säljas eller användas. Växtskyddsmedel som innehåller mikroorganismer omfattas av och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (EU:s växtskyddsmedelsförordning). Biocidprodukter som innehåller mikroorganismer omfattas av och rådets förordning (EG) nr 528/2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (EU:s biocidförordning) eller den svenska förordningen (2014:425) om bekämpningsmedel. När det gäller biologiska bekämpningsmedel som består av makroorganismer tillämpas förordningen (2016:402) om nematoder, insekter och spindeldjur () som bekämpningsmedel. Den nya förordningen, som trädde i kraft , innebär att ett nytt system för ansökan och prövning av måste utarbetas. Enligt är prövningssystemet under uppbyggnad och beräknas vara klart . I det nya systemet är det arten, inte produkten, som prövas. När en art har blivit godkänd är det möjligt för alla som önskar att föra in och använda arten som bekämpningsmedel. Ett godkännande får förenas med villkor, t.ex. att användningen av miljöskäl begränsas till växthus. Ett godkännande kan komma att omprövas om det kommer fram ny information om negativ miljöpåverkan. Målet med det nya systemet, som ska bidra till att uppfylla miljökvalitetsmålet Giftfri miljö, är att förbättra förutsättningarna att välja biologiska bekämpningsmedel framför kemiska medel vid odling eller annan verksamhet. Den som vill få en art godkänd som biologiskt bekämpningsmedel kan ansöka om detta hos som därefter prövar ansökan. kan också på eget initiativ pröva om en av de drygt 100 arter som finns på Eppos (European and , för och ) lista över kommersiellt använda arter för biologisk bekämpning (PM 6/3, appendix I) ska godkännas som biologiskt bekämpningsmedel. För att kvalificera sig till denna lista ska arten ha använts av minst fem Eppo-medlemsländer under utan rapporterade problem. har godkänt 21 arter, varav 19 ingår i bekämpningsmedel som godkänts av Kemikalieinspektionen och vars godkännande upphörde senast /20. De övriga två arterna som godkänts har tidigare inte använts som bekämpningsmedel i . Besluten för dessa två arter började gälla . kommer att meddela föreskrifter om nematoder, insekter och spindeldjur som bekämpningsmedel. kommer myndigheten även att publicera information om hur prövningen och riskbedömningen av arter går till, vägledning och blanketter för ansökan samt information om anmälan vid upptäckt av skadliga effekter i samband med användning av . För att bedöma risker för påverkan på den biologiska mångfalden analyseras arterna med avseende på olika riskfaktorer, bl.a. etableringspotential, spridningsförmåga och val av föda. Konsekvenser som bör undvikas vid utsläpp av är bl.a. att nya arter etableras i . Arter som riskerar att påverka skyddade områden eller hotade arter är heller inte lämpliga att släppa ut. Vissa biotekniska organismer kan vara genmodifierade organismer (GMO). För dessa gäller särskilda regler och prövningen görs av Kemikalieinspektionen. Av bilaga II till kommissionens arbetsprogram (COM(2020) 37) framgår att kommissionen kommer att genomföra ett s.k. Refit-initiativ och utvärdera och rådets direktiv /128/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel. Utvärderingen kommer bl.a. att behandla de framsteg som uppnåtts genom direktivet när det gäller att minska beroendet av bekämpningsmedel och att stimulera användningen av icke-kemiska alternativ till bekämpningsmedel. Utskottet ställer sig positivt till att i ökad utsträckning kunna ersätta kemiska bekämpningsmedel med biologiska. Även biologiska bekämpningsmedel måste dock användas med stor försiktighet, bl.a. för att inte skada den biologiska mångfalden. Utskottet välkomnar därför det prövningssystem för biologiska bekämpningsmedel som består av makroorganismer som utarbetar. När systemet är klart bör det som efterfrågas i motionen enligt utskottets mening vara tillgodosett. Utskottet föreslår därför att motion 2019/20:603 (SD) yrkande 12 lämnas utan ytterligare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om information till allmänheten om kemikalier i produkter. Jämför reservation 7 (M). I kommittémotion 2019/20:2664 av m.fl. (M) yrkande 15 efterfrågas att relevant myndighet ska ges i uppdrag att informera allmänheten om kemikalier i produkter som importeras från tredjeland. Motionärerna anför att problemet med produkter som inte lever upp till lagstiftningens krav tycks vara störst bland produkter som har importerats från tredjeland, och konsumenterna behöver få en ökad medvetenhet om innehållet och riskerna för att kunna göra välgrundade val. och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar (CLP-förordningen) är baserad på globala harmoniserade system (GHS). Syftet med förordningen är att garantera ett stort skydd för hälsa och miljö, såväl som fri rörlighet för ämnen, blandningar och varor. CLP-förordningen är rättsligt bindande för alla medlemsstater och är direkt tillämplig i alla industrisektorer. Den kräver att tillverkare, importörer eller nedströmsanvändare av ämnen eller blandningar klassificerar, märker och förpackar sina farliga kemikalier på ett lämpligt sätt innan de placeras på marknaden. Ett av de främsta syftena med CLP-förordningen är att fastställa huruvida ett ämne eller en blandning har egenskaper som gör att det kan klassificeras som farligt. När ett ämne eller en blandning har klassificerats som farligt måste de identifierade farorna meddelas till andra aktörer i distributionskedjan, inklusive konsumenter. Enligt artikel 33 i Reachförordningen är varje leverantör av en vara skyldig att lämna information om de särskilt farliga ämnen som finns i varan i en halt över 0,1 viktprocent. Denna information ska alltid lämnas till yrkesmässiga kunder medan konsumenter har rätt att på begäran få informationen kostnadsfritt och . De ämnen som betraktas som särskilt farliga och som omfattas av informationskravet listas på den s.k. kandidatförteckningen. Förteckningen är en del av den europeiska kemikalielagstiftningen och innehåller en lista över ca 200 särskilt farliga ämnen. bedrev Kemikalieinspektionen ett tillsynsprojekt för att kontrollera ämnen på kandidatförteckningen i varor som säljs på den svenska marknaden och hur informationsplikten följs. Resultaten av projektet redovisas i rapporten av informationsplikten – Ämnen på kandidatförteckningen (tillsynsrapport 4/19). har också genomfört ett tillsynsprojekt om e-handel. Av rapportens sammanfattning (Tillsyn av e-handel , tillsynsrapport 12/18) framgår bl.a. följande: Kemikalieinspektionen har kontrollerat 106 varor som vi köpt via butiker på internet. Vi köpte leksaker, smycken och elektronik från e-butiker eller marknadsplattformar hos företag baserade i , EU eller utanför EU. Vi kontrollerade varornas innehåll av förbjudna ämnen och på leksakerna och elektroniken kontrollerade vi även märkningen. Syftet med projektet var att kontrollera om varor som säljs via e-handel uppfyller kraven i kemikalielagstiftningen och att undersöka vilka möjligheter och utmaningar tillsynsmyndigheter har när vi ska kontrollera försäljning som görs på internet. Vid en jämförelse med likvärdiga produkter från e-handel baserad i , EU respektive utanför EU var andelen varor med otillåtna ämnen högre för varor från företag utanför EU än för varor från företag i och EU. Undersökningen är inte gjord med ett slumpmässigt urval och resultatet ger inte en statistiskt säkerställd bild för hela marknaden, men den tyder på att varor som handlas direkt från företag utanför EU har en större risk att innehålla otillåtna ämnen. Projektet visade att tillsynsmyndigheters möjligheter att ställa krav på att företag åtgärdar varor med brister skiljer sig mycket åt beroende på företagets hemvist. För företag i det egna landet är det inte så stor skillnad gentemot traditionell handel, förutom att det kan vara svårare att avgöra vilket företag som ansvarar för försäljningen. När det gäller företag inom EU ska den svenska myndigheten själv kommunicera med företaget och om de inte frivilligt vidtar åtgärder kan ärendet lämnas över till ansvarig myndighet i det aktuella landet. Vår erfarenhet från det här projektet är att kommunikationen med andra myndigheter fungerar väl. De företag där tillsynsmyndigheter har minst möjligheter att komma till rätta med bristande produkter är de som är baserade utanför EU. Även om flera av dessa företag vidtog frivilliga åtgärder i det här projektet är det svårt för en myndighet att gå vidare om företaget inte svarar eller inte vidtar åtgärder. Detta område behöver utvecklas, speciellt då denna typ av handel ökar stort. De områden som vi anser är viktigast att prioritera är: Konsumenter behöver bli mer medvetna om att det finns risker med att handla varor från företag utanför EU. Fler internetbaserade företag behöver själva ta ansvar för de varor som de marknadsför. Tillsynsmyndigheter inom och utanför EU behöver bli bättre på att samarbeta. Kemikalieinspektionen och Konsumenter deltar i ett samarbetsprojekt där myndigheter och organisationer från 13 EU-länder tillsammans utvecklar en mobilapplikation med information om farliga kemikalier i varor. Via applikationen ska konsumenter enkelt kunna få information angående om en vara innehåller farliga ämnen och ställa frågor till leverantörerna. Projektet finansieras av EU:s miljöprogram Life och kommer att pågå 2022. I projektet ingår även informationsinsatser i de deltagande EU-länderna för att öka medvetenheten bland konsumenter och leverantörer med syftet att särskilt farliga ämnen ska bytas ut mot bättre alternativ. Enligt förordningen (2014:110) om en upplysningstjänst för konsumenter har i uppdrag att i samverkan med berörda myndigheter och andra aktörer ansvara för att tillhandahålla och samordna en upplysningstjänst med opartisk information och vägledning till konsumenter. Enligt förordningen ska upplysningstjänsten bl.a. omfatta information som syftar till att underlätta för konsumenter att göra väl avvägda val (bl.a. information om miljömässigt hållbar konsumtion relaterad till generationsmålet för miljöarbetet och miljökvalitetsmålen, liksom när så bedöms lämpligt, information om andra hållbarhetsaspekter). I enlighet med det utpekade uppdraget öppnades konsumentupplysningstjänsten Hallå konsument . Hallå konsument är en rikstäckande upplysningstjänst som samordnas av i samarbete med bl.a. de fyra konsumentbyråerna och ett större antal utpekade myndigheter. Under rubriken hållbarhet och underrubriken på upplysningstjänstens webbplats kan konsumenten på ett enkelt sätt bl.a. få information om märkning och råd för en kemikaliesmart vardag. Även Kemikalieinspektionen har information på sin webbplats för att ge konsumenter hjälp att göra medvetna val, och i jämförelse med Hallå konsument ger Kemikalieinspektionens webbplats mer utförlig information bl.a. om hur man handlar säkert på internet, om olika ämnen och om elektriska prylar. Som beskrivs under avsnittet Utgångspunkter för och inriktning av kemikaliepolitiken har kommissionen presenterat meddelandet Den europeiska gröna given. När det gäller frågan om konsumentinformation anför kommissionen bl.a. att konsumentpolitiken ska hjälpa konsumenterna att fatta välgrundade beslut och spela en aktiv roll i den gröna omställningen. Enligt kommissionen spelar tillförlitlig, jämförbar och kontrollerbar information en viktig roll för att göra det möjligt för köparna att fatta mer hållbara beslut. Kommissionen anför vidare att digitaliseringen kan bidra till att förbättra tillgången till information om egenskaperna hos produkter som säljs i EU. Ett elektroniskt produktpass skulle enligt kommissionen t.ex. kunna ge information om en produkts ursprung och sammansättning. I resolution om den gröna given framhåller i denna del betydelsen av konsumentmakt och välinformerade konsumenter. Parlamentet efterlyser här åtgärder för att ge konsumenterna tillgång till överskådlig, jämförbar och harmoniserad produktinformation, inklusive märkning av produkter, på grundval av solida uppgifter och konsumentforskning, för att hjälpa dem att göra mer hälsosamma och hållbara val och för att de ska informeras om produkters hållbarhet och reparerbarhet samt deras miljöavtryck. Av kommissionens arbetsprogram (COM(2020) 37) framgår att kommissionens nya konsumentagenda är tänkt att anpassa konsumentskyddet till dagens villkor, särskilt gränsöverskridande transaktioner och transaktioner på internet. Agendan ska göra det möjligt för konsumenterna att göra välgrundade val och att spela en aktiv roll i bl.a. miljöomställningen. Agendan En ny konsumentpolitik kommer enligt bilaga I till arbetsprogrammet att presenteras . träffades det s.k. januariavtalet mellan Socialdemokraterna, . Avtalet är en överenskommelse om politikens inriktning på flera områden. Enligt punkt 38 i avtalet ska det tillsättas en utredning som ska utreda möjligheten att alla produkter ska ha ett produktpass med information om vad produkten innehåller, var den kommer från och hur den kan återvinnas eller tas om hand. Enligt Kemikalieinspektionens regleringsbrev ska myndigheten redovisa en analys av e-handelns särskilda utmaningar vad gäller varors innehåll av reglerade kemiska ämnen samt vid behov föreslå samhällsekonomiskt effektiva åtgärder för att komma till rätta med eventuella problem. Uppdraget ska redovisas till regeringen (). I regleringsbrevet beskrivs också pågående uppdrag att genomföra en kartläggning av varor som ännu inte är begränsade inom EU. Kartläggningen ska främst ta sikte på särskilt farliga ämnen, men kan även omfatta farliga ämnen i de fall det är relevant för att skydda människors hälsa och miljön. Barn och unga ska prioriteras och ett jämställdhetsperspektiv ska beaktas. Framför allt ska förekomsten i konsumenttillgängliga varor och produkter kartläggas. Uppdraget ska slutredovisas till regeringen () . Utskottet noterar att Kemikalieinspektionen och på olika sätt arbetar med att förbättra tillgången till konsumentvänlig information om kemikalier. där en mobilapplikation med information om farliga kemikalier i varor håller på att utvecklas är enligt utskottets bedömning särskilt intressant i sammanhanget eftersom den bör kunna bidra till att öka medvetenheten om kemikalier i varor. Utskottet välkomnar också den aviserade utredningen om möjligheten att förse alla varor med ett produktpass som skulle kunna ge information bl.a. om en produkts innehåll och ursprung. Utskottet ser också positivt på det förändringsarbete som presenteras i kommissionens nya konsumentagenda där kommissionen bl.a. lyfter frågan om elektroniska produktpass. Med hänvisning till ovanstående redovisning och vad som anförts lämnas motion 2019/20:2664 (M) yrkande 15 utan vidare åtgärd. Finansiering av Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om finansieringen av Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa). Jämför reservation 8 (M). I kommittémotion 2019/20:2664 av m.fl. (M) yrkande 17 framhåller motionärerna vikten av att regeringen i EU ska verka för att kemikaliemyndigheten har en hållbar finansiering i syfte att kunna fullgöra sina uppdrag. Myndigheten spelar en central roll för en säker användning av kemikalier och för ett vetenskapligt förhållningssätt i genomförandet av EU:s kemikaliepolitik. Regeringen bör därför i förhandlingen om EU:s nästa långtidsbudget säkerställa att myndigheten har tillräckliga resurser. Enligt artikel 96.1 i Reachförordningen består Echas inkomster av ett bidrag från gemenskapen som förs in under en särskild budgetrubrik i EU:s allmänna budget (kommissionens avsnitt), de avgifter som företagen erlägger och eventuella bidrag från medlemsstaterna. De avgifter från företagen som avses är bl.a. avgifter för registreringsanmälningar och tillståndsansökningar (artikel 74). Avgifterna regleras närmare i kommissionens förordning (EG) nr 340/2008 av om de avgifter som ska betalas till Europeiska kemikaliemyndigheten enligt och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach). I kommissionens arbetsprogram (COM(2020) 37) anför kommissionen att om EU ska kunna leva upp till medborgarnas höga förväntningar och de mål unionen har föresatt sig kommer det att behövas resurser i motsvarande mån. Enligt kommissionen behöver EU en ny långtidsbudget som är flexibel och anpassad till prioriteringarna och utmaningarna. Kommissionen anför att de förslag som kommissionen redan har presenterat utgör en god grund för att uppnå detta, och kommissionen avser att anpassa förslagen där de behövs för att kunna leva upp till ambitionerna. Enligt (Statsrådsberedningen) förs det förhandlingar om EU:s långtidsbudget på en övergripande nivå. Först när dessa förhandlingar är avslutade och budgeten för respektive sektorsområde är bestämd är det möjligt att förhandla om anslagen till enskilda myndigheter. Echa har en viktig roll i arbetet med en nollutsläppsvision för en giftfri miljö. Utskottet förutsätter att regeringen, i de kommande förhandlingarna om anslaget till Echa, gör de avvägningar som krävs för att finansieringen ska bli tillräcklig för att myndigheten ska kunna bedriva sitt arbete på ett bra sätt. Därmed föreslår utskottet att avslår motion 2019/20:2664 (M) yrkande 17. Samarbete mellan olika länders kemikaliemyndigheter Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ökat samarbete mellan olika länders kemikaliemyndigheter. Jämför reservation 9 (M). I kommittémotion 2019/20:2664 av m.fl. (M) yrkande 14 efterfrågas att regeringen ska verka för bättre kontroller och ökat samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter i EU, i syfte att varor som importeras till EU uppfyller grundläggande krav och är säkra. Motionärerna anför även att samarbetet med länder utanför EU bör stärkas i denna fråga så att ändamålsenliga kontroller och begränsningar kan genomföras mer effektivt och komma hela den gemensamma marknaden till gagn. behandling och kompletterande uppgifter Ett av etappmålen för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö är samverkan och effektivare kemikalietillsyn inom EU. Av budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) framgår att Kemikalieinspektionen, genom regeringens satsning på handlingsplanen för en giftfri vardag, har byggt upp kompetens och erfarenhet av varutillsyn. Enligt regeringen har detta även lett till att myndigheten har drivit på varutillsynen inom EU och därmed bidragit till etappmålet Effektivare tillsyn inom EU. Regeringens bedömning är att tillsynen behöver stärkas såväl nationellt som inom EU för att möta den snabbt ökande e-handeln och importen från länder med mindre utvecklad kemikaliekontroll. Kemikalieinspektionen redovisar i sin årsredovisning att möjligheten till samverkan inom EU och nationellt är en avgörande faktor för att uppnå en likvärdig tillsyn och för att arbetet för en Giftfri miljö ska vara effektivt. I samverkan med övriga EU-länder initierar Kemikalieinspektionen gemensamma tillsynsprojekt och arbetar för en konkurrensneutral uttolkning och tillämpning av kemikalielagstiftningen på EU-marknaden. Effekten som eftersträvas är att tillsynen i andra EU-länder ska göra att produkter som når den svenska marknaden redan är kontrollerade enligt . Vidare framgår det av Kemikalieinspektionens årsredovisning att det gemensamma arbetet inom EU sker inom ramen för olika nätverk. Nätverkens operativa arbete är fördelat på arbetsgrupper. Samordningen av tillsynen sker till stor del genom gemensamma tillsynsprojekt som respektive medlemsland genomför inom sin nationella tillsyn. Det största nätverket, Forum för informationsutbyte om verkställighet (Forum), är reglerat i Reach-förordningen och obligatoriskt för EU:s medlemsländer. De gemensamma projekten inom Forum är vanligen treåriga och består av förberedelsefas, operativ fas samt rapporteringsfas. Detta innebär att flera gemensamma projekt pågår .