bet · H801SoU5 · 2020-12-07 00:00:00 — Mot bakgrund av att de flesta barn som blir kvar länge i vården har placerats ansågs det rimligt att ett övervägande om vårdnadsöverflyttning görs när barnet har varit placerat i samma familjehem. Det kan enligt regeringen inte uteslutas att det kan behövas för att barnet ska ha rotat sig i familjehemmet, men det är angeläget att överväganden görs regelbundet. bör noga väga skäl för och emot samt motivera och dokumentera det ställningstagande man kommer fram till. Det är av vikt att beakta hur barnets umgänge med de biologiska föräldrarna har fungerat (prop. 2002/03:53 s. 86). Vid utskottsbehandlingen betonades att bestämmelsen inte hindrar att socialnämnden ansöker om överflyttning av vårdnaden än . Det ansågs också angeläget att överväger frågan regelbundet och då beaktar hur barnets umgänge med föräldrarna har fungerat (bet. 2002/03:SoU15 s. 49). Mot bakgrund av dessa uttalanden har utfärdat allmänna råd om att regelbundna överväganden om vårdnadsöverflyttning bör göras vid samma tillfällen som överväganden och omprövningar av vården ska göras, dvs. varje halvår (se numera Allmänna råd från Myndigheten för föräldrarätt och föräldraskapsstöd HSLF-FS 2017:47). Om socialnämnden i sitt övervägande kommer fram till att det inte finns en sådan anknytning till familjehemmet att det är till barnets bästa med en vårdnadsöverflyttning blir något formellt beslut i nämnden inte aktuellt. Då blir inte reglerna i förvaltningslagen om bl.a. kommunicering och underrättelse om beslut heller tillämpliga (, Om barnet behöver en ny vårdnadshavare [2007] s. 41). De skäl som vägs för och emot, inklusive hur barnets umgänge med föräldrarna har fungerat samt de övriga motiveringar som ligger till grund för socialnämndens ställningstagande, bör dock dokumenteras enligt de allmänna råden från Myndigheten för föräldrarätt och föräldraskapsstöd (HSLF-FS 2017:47). I kartläggning om nationella adoptioner av barn i familjehem är en av slutsatserna att en översyn av lagstiftningen bör omfatta bl.a. kriterier för vårdnadsöverflyttning (, Nationella adoptioner av barn i familjehem – En kartläggning av hur socialnämnderna uppmärksammar frågan [2014]). Enligt 11 kap. 3 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, ska en vårdplan upprättas när någon behöver vårdas i ett hem för vård eller boende (HVB), stödboende eller familjehem. Innehållet i vårdplanen respektive genomförandeplanen framgår av 5 kap. 1 a § socialtjänstförordningen (2001:453), förkortad SoF. Förenklat uttryckt ska vårdplanen fokusera på vad som behöver göras, medan genomförandeplanen beskriver hur det ska gå till. Genomförandeplanen ska tydliggöra ansvar och roller mellan den som ger vården, vårdnadshavaren, och eventuellt andra verksamheter (, Placerade barn och unga [2020] s. 208). Av lagen framgår inte att vårdplanen ska följas upp och vid behov förändras. Däremot uttalas i förarbetena att det är viktigt att vårdplanen är realistisk och att den följs upp. Den ska vara underlag för uppföljning och utvärdering i kommunikationen med barnet och vårdnadshavaren. Enligt måste ändringar få göras i vårdplanen under pågående vård. Sådana ändringar ska göras i samråd med vårdnadshavaren och den unge liksom vid den ursprungliga vårdplaneringen (Placerade barn och unga [2020] s. 137). I samband med förändringen 2013 av bestämmelsen i SoL respektive LVU, som gäller övervägande huruvida vården fortfarande behövs, uttalade regeringen att frågan om barnets framtida boende regelbundet ska föras på tal så snart det står klart att barnet behöver stanna kvar i familjehemmet. Denna dialog ska ha sin utgångspunkt i den aktuella individuella vårdplanen och genomförandeplanen (prop.2012/13:10 s. 82). Utredningen har utifrån olika frågeställningar hämtat in information och synpunkter från ett stort antal enskilda yrkesföreträdare, professionella nätverk, organisationer, myndigheter och verksamheter som berörs av utredningens uppdrag (SOU 2015:71 s. 129). Det har kommit fram att vårdplanen i miljöfallen (2 § LVU) generellt sett inte används som ett verktyg för att tydliggöra om planeringen är inriktad på återförening eller inte. Vårdplanen beskriver i regel bara hur barnets behov ska tillgodoses genom placeringen och hur kontakten med föräldrarna ska se ut. Det är ovanligt att det finns en planering för hur föräldrarna ska förändra hemsituationen och sitt föräldraskap för att barnen ska kunna flytta hem eller vilken hjälp de erbjuds. Vissa kommuner reviderar vårdplanen vid behov, andra inte. En allmän uppfattning är att dokumentet glöms bort i och med att man fortlöpande arbetar med genomförandeplanen. Vidare har det i utredningens arbete kommit fram att det inte är ovanligt att vårdplanen upprättas i ett akut läge och ibland i en förhandlingssituation med vårdnadshavaren. Ofta har man inte barnets behov fullt ut klart för sig utifrån vad det varit med om, men i familjehem blir barnets behov tydligare. Även föräldrarnas förmåga att förändra sin situation visar sig först . Därför ansåg utredningens kontakter att det var motiverat att införa ett krav på att vårdplanen ska revideras . Det förutsågs emellertid att samarbetet med föräldrarna i vissa fall kunde försämras om är tydlig med sin bedömning att barnet måste få bo kvar i familjehemmet. Det skulle indirekt kunna påverka barn och familjehem på ett olyckligt sätt. ansågs denna tydlighet vara nödvändig för att förbättra förutsägbarheten för barnet. Ökad förutsebarhet och enhetlighet vid övervägande av ansökan om vårdnadsöverflyttning (utskottsinitiativ) Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att socialnämnden när den överväger att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 13 § LVU respektive 6 kap. 8 § SoL särskilt ska beakta följande: den unges eller barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till en vårdnadsöverflyttning, den unges eller barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose den unges eller barnets behov av en trygg och god uppväxt, familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose den unges eller barnets behov av kontakt med sina föräldrar och andra närstående och den unges eller barnets relation till sina föräldrar. Utredningens förslag i denna del överensstämmer i huvudsak med utskottets förslag. Till skillnad från utredningen föreslår utskottet, i enlighet med Lagrådets synpunkter, ytterligare en omständighet som socialnämnden särskilt ska beakta när den överväger att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 13 § LVU respektive 6 kap. 8 § SoL. Remissinstanserna: En klar majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inte framfört några invändningar mot förslaget. Några remissinstanser har särskilt framhållit behovet av att beakta familjehemmets inställning och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående. Vissa remissinstanser har efterfrågat en mer övergripande översyn av förutsättningar och hinder för att underlätta för familjehem att kunna ta över vårdnaden. Kriterierna enligt 6 kap. 8 § (FB) för överflyttning av vårdnaden till familjehemsföräldrarna är att barnet stadigvarande har vårdats i familjehemmet och det är uppenbart bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå. När reglerna enligt 6 kap. 8 § FB om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar infördes betonade lagstiftaren att de skulle tillämpas med viss restriktivitet. har det skett en tydlig omsvängning. Förutsättningarna för socialnämndens bedömningar behöver tydliggöras En av slutsatserna i kartläggning 2014 av nationella adoptioner av barn i familjehem var att det behövs kriterier för vårdnadsöverflyttning som stöd i bedömningar. Av 6 kap. 8 § FB följer att placeringen ska ha varit stadigvarande och att en vårdnadsöverflyttning ska vara uppenbart bäst för barnet. I övrigt ges ingen vägledning i lagen. Enligt förarbetena ska barnet uppfatta familjehemmet som sitt ”riktiga” hem och det är därför viktigt att utreda vilken anknytning barnet har till familjehemmet och hur kontakterna mellan barnet och föräldrarna fungerar. Familjehemsföräldrarna ska vidare önska att bli vårdnadshavare för barnet och stort avseende ska fästas vid barnets egen inställning. Utöver dessa förutsättningar som nämns ovan anser utredningen att det inte heller får finnas några tveksamheter om hur familjehemmet tillgodoser barnets behov. Det finns en viss oklarhet när det gäller vilken betydelse kontakten mellan barn och föräldrar ska ha för bedömningen i vårdnadsfrågan, vilket innebär att domstolarnas bedömningar går i olika riktningar. I förarbeten sägs att om föräldrarna inte visat barnet något intresse eller om kontakterna har varit sporadiska eller skett under uppslitande former kan en flyttning av vårdnaden bli aktuell. Det bör däremot inte komma i fråga att flytta över vårdnaden från föräldrar som håller en god kontakt med barnet. Mot det sistnämnda har invänts att har ett ansvar att se till att umgänge förekommer när barn är placerade. Därför kan inte ett fungerande umgänge vara ett formellt hinder mot vårdnadsöverflyttning. Utredningen instämmer i denna invändning, vilken utskottet delar. är det nödvändigt, vilket förarbetena också ger uttryck för, att relationen mellan barnet och föräldrarna vägs in i bedömningen av vad som är barnets bästa. Det är viktigt att överväga hur en vårdnadsöverflyttning påverkar barnets kontakt med sin ursprungsfamilj på . Detta beror i sin tur ofta på familjehemsföräldrarnas inställning och hur de på olika sätt tar ansvar för och möjliggör denna kontakt. Utredningen anser därför att frågan om hur familjehemsföräldrarna kan samarbeta i frågor om umgänge ska vägas in i bedömningen, snarare än hur omfattande kontakten mellan barn och föräldrarna är. Att barnet och föräldrarna har ett fungerande umgänge ska inte vara ett hinder för en vårdnadsöverflyttning. Det är en slutsats som Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (dåvarande Myndigheten för internationella adoptionsfrågor) delar. Myndigheten anför i sitt remissvar att det finns barn som behöver ha kontakt med sina föräldrar för att må bra men det innebär inte att föräldrarna alltid kan eller är lämpliga att ha den juridiska vårdnaden om barnet. Utredningen anser sammantaget att det krävs vissa förtydliganden i lagen för att uppnå en mer enhetlig och rättssäker tillämpning när socialnämnden ska ansöka om vårdnadsöverflyttning. Utskottet konstaterar att remissinstanserna har varit genomgående positiva till utredningens förslag i denna del. Ingen av remissinstanserna har avstyrkt förslaget. Remissinstanserna instämmer med utredningen att det bör förtydligas i lagen vad som ska beaktas när socialnämnden överväger att ansöka om vårdnadsöverflyttning. Några remissinstanser har vidare efterfrågat en mer övergripande översyn av förutsättningar och hinder för att underlätta för familjehem att kunna ta över vårdnaden. Det är t.ex. som framför att det är bra att skälen för när vårdnadsöverflyttningar ska övervägas förtydligas, men anser att en diskussion behöver föras hur de hinder mot vårdnadsöverflyttning som framkommit vid senaste nationella uppföljningen ska undanröjas. Kommuner och Regioner (dåvarande Kommuner och Landsting) stödjer utredningens förslag men anför att situationen kompliceras av det stora antal familjehem som engageras genom s.k. konsulentstödda verksamheter. Kvinnors Nätverk har lämnat ett förslag om skäl att beakta vid vårdnadsöverflyttning. Utskottet noterar vad remissinstanserna framfört men anser att dessa synpunkter ligger utanför de förslag som behandlas i detta ärende. Utredningen föreslår att det, vid bedömningen av om nämnden ska ansöka om vårdnadsöverflyttning, särskilt ska beaktas barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till vårdnadsöverflyttning, barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god uppväxt samt familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående. Uppräkningen av omständigheter i den föreslagna bestämmelsen ska dock inte ses som uttömmande. Utskottet konstaterar att remissinstanserna har varit genomgående positiva även till den exemplifierande uppräkningen av omständigheter som socialnämnden föreslås beakta. pekar särskilt på att familjehemmets inställning och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående ska vägas in. anför att barnets behov av kontakt med sin biologiska familj och andra närstående är viktig och sätter fingret på en vad man anser vara central aspekt, nämligen behovet av en vidgad syn på familj och föräldraskap. styvbarn är inne på samma linje. Organisationen instämmer i förslaget men understryker särskilt att man väger in familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående. ser inriktningen på och underlättandet av vårdnadsöverflyttning av små och späda barn som en öppning för omfattande faktisk tvångsadoption. styvbarn vill särskilt understryka att man väger in ”familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående”. Lagrådet lyfter i sitt yttrande fram att det i förarbetena till bestämmelsen om att socialnämnden ska överväga att ansöka om överflyttning av vårdnaden (prop.2002/03:53 s.53) uttalas att det är av vikt att alltid beakta hur barnets umgänge med de biologiska föräldrarna har sett ut och fungerat. Enligt Lagrådet knyter förarbetena an till vad som gäller enligt 6 kap. 8 § om överflyttande av vårdnad. Mot bakgrund av vad som gäller för prövningen enligt den bestämmelsen måste enligt Lagrådet den unges relation till de biologiska föräldrarna anses vara en sådan betydelsefull omständighet som särskilt ska beaktas vid socialnämndens övervägande av om ansökan om överflyttning av vårdnaden ska göras. Lagrådet anser mot den bakgrunden att om anvisningar för nämndens överväganden ska regleras i lag bör därför även denna omständighet anges. Lagrådet framhåller vidare att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (MFoF) har beslutat om allmänna råd om socialnämndens ansvar vid behov av ny vårdnadshavare (2017:47 beslutade ). I dessa allmänna råd anges vilka förhållanden som är viktigast för socialnämnden att ta upp i sin utredning om en överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § Lagrådet konstaterar att ett flertal omständigheter anges utöver de som enligt förslaget ska föras in i lagtexten, bl.a. omständigheter som rör den unges relation till de biologiska föräldrarna. Utskottet noterar i detta sammanhang att ovan nämnda allmänna råd ersätter allmänna råd för socialnämndens ansvar vid behov av ny vårdnadshavare (SOSFS 2006:20) och att MFoF:s råd, i den fråga som är aktuell, är likalydande med numera upphävda allmänna råd. Som Lagrådet påpekat finns det ett nära samband mellan regleringen i dessa delar i å ena sidan och i LVU respektive SoL å andra sidan. Det bör dock noteras att den föreslagna uppräkningen i 13 § LVU och i 6 kap. 8 § SoL inte är uttömmande. Utskottet delar emellertid Lagrådets uppfattning att det finns skäl att lägga till den unges respektive barnets relation till sina föräldrar i den uppräkning över omständigheter som socialnämnden särskilt ska beakta när den överväger om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § . Utskottet noterar som nämnts ovan att likalydande allmänna råd, när det gäller vilka förhållanden som är viktigast för socialnämnden att ta upp i sin utredning om en överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § , har varit i kraft . Det har inte framkommit något som tyder på att det behov av kriterier till stöd för bedömningar i fråga om överflyttande av vårdnad som identifierades inte kvarstår. Lagrådet nämner vidare med hänvisning till det nära sambandet mellan de olika lagarna att de omständigheter som socialnämnden ska beakta då den överväger om det finns anledning att göra en ansökan om en vårdnadsöverflyttning i princip bör ha en motsvarighet i de omständigheter domstolen ska beakta vid sin prövning av huruvida överflyttning ska ske. Utskottet noterar i detta sammanhang att beslutat om ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en översyn av reglerna om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar. 2019/20:CU17, rskr. 2019/20:235). I betänkandet uttalade civilutskottet bl.a. följande. I socialutskottet pågår beredning av ett förslag till utskottsinitiativ om ändringar i bl.a. LVU. Den regleringen omfattar, såvitt här är av särskilt intresse, frågan om när och under vilka förutsättningar som socialnämnden bör ta initiativ till en vårdnadsöverflyttning. Inom ramen för den debatt som har förts har det även ifrågasatts om barnets bästa i tillräckligt hög grad tillgodoses genom de ovan redovisade bestämmelserna om vårdnadsöverflyttning och adoption i . Det handlar närmare bestämt om huruvida bestämmelsernas nuvarande utformning möjliggör vårdnadsöverflyttning och adoption i den utsträckning som barnets bästa får anses motivera. Mot bl.a. den bakgrunden anser utskottet att det finns skäl för en översyn av reglering i nämnda hänseenden. I sammanhanget finns det också anledning att titta närmare på om formerna och ordningen för prövningen av en fråga om vårdnadsöverflyttning i de aktuella fallen är ändamålsenliga, t.ex. när det gäller vid vilken slags domstol som prövningen görs och vem som har rätt att initiera prövningen. Regeringen bör därför ta initiativ till en sådan översyn. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Sammanfattningsvis delar utskottet utredningens bedömning att det, för att uppnå en mer enhetlig och rättssäker tillämpning, finns ett behov av förtydligande i lagen när det gäller omständigheter som socialnämnden särskilt ska beakta vid övervägande av en ansökan om överflyttning av vårdnaden. Med hänsyn till Lagrådets synpunkter bör bestämmelsen i den delen ha den utformning som framgår av utskottets förslag. Tydligare fokus i vårdplanen på placerade barns långsiktiga boende (utskottsinitiativ) Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att en vårdplan som gäller ett barn ska revideras senast när barnet har varit placerat . Vårdplanen ska , om det inte möter särskilda hinder, särskilt avse barnets långsiktiga boende. Därefter ska vårdplanen revideras vid behov. Utredningens förslag överensstämmer med utskottets förslag. Remissinstanserna: En klar majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar. Vissa remissinstanser har kommenterat de angivna tidsgränserna för revidering av vårdplanen. Kravet i 11 kap. 3 § första stycket socialtjänstlagen (2001:531), förkortad SoL, på att det ska finnas en vårdplan gäller vid alla former av placeringar, av barn såväl som av vuxna. Vårdplanens roll i ärenden som rör barn är mer komplex, eftersom den också ligger till grund för vårdnadshavarens och i vissa fall barnets samtycke till den föreslagna vården och därför måste upprättas innan socialnämnden fattar beslut om vård. Vad vårdplanen generellt ska innehålla regleras i socialtjänstförordningen (2001:937). Utredningen har kommit fram till att vårdplanen behöver få en tydligare roll när det gäller den långsiktiga inriktningen av vården. Av de synpunkter som utredningen har hämtat in framgår att vårdplanen som regel inte är det underlag för uppföljning och utvärdering som den syftar till. Vid själva omhändertagandet finns inte all kunskap om vilka behov som vården behöver tillgodose på . Det går inte heller att fullt ut bedöma föräldrarnas förmåga till förändring och vilken uthållighet de kommer att ha i sina ansträngningar för att kunna ta hem sitt barn samt hur kontakten mellan barn och föräldrar utvecklas. Andra viktiga omständigheter som kommer att få betydelse för långsiktigheten är vilken relation barnet och familjehemsföräldrarna får och hur barnet finner sig till rätta i familjehemmet, i skolan, , med kamrater osv. Dessa omständigheter talar, enligt utredningen, för att vårdplanen bör revideras . Behovet av att vårdplanen revideras ligger i linje med regeringens uttalanden i samband med att bestämmelserna om övervägande av huruvida vården fortfarande behövs, ändrades i SoL och lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (1990:52), LVU. Då betonades att förutsägbarheten behöver öka för barn, vårdnadshavare och vårdgivare genom en större öppenhet kring de bedömningar som görs i samband med att behovet av fortsatt vård övervägs (prop. 2012/13:10 s. 81 f.). Vid utredningens kontakter med professionella inom familjehemsvården har framkommit att den ändrade bestämmelsen om övervägande ännu inte har uppmärksammats som ett stöd för att bidra till ökad långsiktighet. Det finns en fortsatt utbredd osäkerhet, med tanke på rådande återföreningsprincip, att föra barnets långsiktiga boende på tal. Det finns inte sällan motstridiga uppfattningar internt inom hur principerna om återförening och kontinuitet ska balanseras utifrån barnets bästa. Långsiktighet kan innebära att barnet ska återförenas med föräldrarna. Har placeringen pågått bör det i många fall finnas underlag för att bedöma om återförening är ett realistiskt alternativ. Om möjligheten till återförening ter sig avlägsen är det viktigt att bedöma barnets framtida behov utifrån ett sådant perspektiv. Målet bör då vara att de biologiska föräldrarna, familjehemsföräldrarna och barnets socialsekreterare gemensamt kan uttala att barnet behöver få bo kvar. Ett sådant arbetssätt kan behöva få lagstöd, inte minst på grund av den osäkerhet som tycks råda kring att föra denna typ av samtal. Det kan visserligen finnas en risk att föräldrar reagerar negativt om det uttalas att barnet vill bo kvar och behöver ett varaktigt boende i familjehemmet. Den professionella kompetensen ska dock finnas inom att föra dessa samtal med omdöme och varsamhet och med barnets bästa för ögonen. Genom att det ges ett särskilt forum för den nödvändiga dialogen, dvs. inför revideringen av vårdplanen, finns bättre förutsättningar att bedömning kan framföras på ett genomtänkt och strukturerat sätt. Barns behov av trygghet och förutsägbarhet talar, enligt utredningen, starkt för att den ursprungliga vårdplanen ska omarbetas. På så sätt får vårdplanen en tydligare roll när det gäller den långsiktiga inriktningen av vården. Kravet på att revidera vårdplanen föreslås gälla oavsett den lagliga grunden för placeringen. Det kan visserligen ha sin främsta betydelse när det är hemförhållandena som är orsaken till placeringen, men även i andra fall behöver barnets framtida boende diskuteras efter en så lång placeringstid som . Ofta är orsakerna till placeringen inte heller entydiga och även när barnets egna problem har varit den direkta orsaken till placeringen är det viktigt att få till stånd en dialog om vårdens långsiktiga inriktning. Kravet på att revidera vårdplanen ska vara ovillkorligt, men det kan finnas särskilda hinder som gör att det inte går att planera långsiktigt, exempelvis att det i ett LVU-ärende pågår en rättsprocess eller att barnet omplacerats. Remissinstanserna som har kommenterat utredningens förslag har varit positiva. Ingen remissinstans har avstyrkt förslaget. i välkomnar förslaget om långsiktighet i vårdplanen. Forum för Familjevård anser att revidering av vårdplanen är befogad för att stärka tryggheten i placeringen. välkomnar kompletteringen att vårdplanen ska revideras senast när barnet har varit placerat och därefter vid behov. Lagrådet har anfört att om vårdplanen revideras torde även genomförandeplanen i flertalet fall behöva revideras och att behovet av en lagändring som uttryckligen ger möjlighet att revidera även genomförandeplanen bör övervägas. Utskottet kan konstatera att det i 5 kap. 1 a§ socialtjänstförordningen uttrycks att en genomförandeplan enligt 11 kap. 3 § andra stycket SoL ska beskriva bl.a. när och hur genomförandeplanen ska följas upp.