bet · H701JuU22 · 2020-03-26 00:00:00 — finner regeringen att samhället har utvecklats och att synen på vissa typer av brottslighet har förändrats. Lagstiftaren har när det gäller flera brott ansett att det finns ett behov av att kunna markera en strängare syn genom att brottsligheten möts av en kraftigare reaktion. Vidare har de forensiska metoderna för att utreda brott utvecklats, såsom spårsäkring och dna-analyser. Även teknikutvecklingen i övrigt innebär att bevisning kan säkras och sparas , vilket kan möjliggöra en rättssäker lagföring även . Regeringen anför också att det finns ett starkt allmänt intresse av att allvarliga brott inte förblir ostraffade. Det gäller i synnerhet om brottet riktas mot ett barn. Vid övergrepp mot barn är riskerna för svåra och långvariga personliga skadeverkningar särskilt stora. Enligt regeringens mening har det straffrättsliga sanktionssystemet en central roll för att bekämpa sådan brottslighet. Höga krav måste därför ställas på att regelsystemet är utformat så att det medger en effektiv lagföring. Vissa brott mot barn särbehandlas redan i preskriptionshänseende genom den reglering om senarelagd utgångspunkt för beräkning av preskriptionstid som finns. De skäl som har anförts för att låta preskriptionstiden löpa från barnets 18-årsdag i stället för dagen för brottet kan göras gällande även i fråga om att förlänga eller helt avskaffa preskriptionstiden för dessa brott, åtminstone när det gäller de allvarligaste brottstyperna. Regeringens slutsats blir att det finns skäl att överväga förändringar av preskriptionsreglerna för allvarliga brott mot barn och gör därvid nedanstående bedömningar. Avskaffad preskription för vissa allvarliga brott mot barn Enligt lagförslaget undantas från åtalspreskription våldtäkt som inte är mindre grov, grov våldtäkt och brott mot 2 § lagen med förbud mot könsstympning av kvinnor som inte är mindre grovt, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt , samt våldtäkt mot barn och grov våldtäkt mot barn. Dessa brott ska undantas även från påföljdspreskription och absolut preskription. Som nämnts ovan finns det enligt regeringen starka skäl för att avskaffa preskription för vissa allvarliga brott mot barn. Barn är särskilt skyddsvärda. Att begå brott mot några av de mest försvarslösa individerna i samhället framstår som särskilt förkastligt. Barn som utsätts för grova övergrepp kan påverkas av det under resten av livet. Det framstår därför som stötande när sådana brott inte kan lagföras och det enda hindret är att brottet begåtts för länge sedan. Det kan dröja långt in i vuxen ålder innan den som blivit utsatt orkar, vågar eller får möjlighet att bearbeta händelserna och vill anmäla dem. Från ett brottsofferperspektiv är det därför viktigt att det finns en möjlighet att få upprättelse även om det har gått sedan brottet begicks. Det finns också ett samhälleligt intresse av att en person som begått ett allvarligt brott kan straffas, i synnerhet om brottet drabbat ett barn. Regeringen anser vidare att sexualbrott intar en särställning bland brotten mot person och innebär ett allvarligt angrepp på den personliga sfären. Våldtäktsbrotten är de svåraste och mest integritetskränkande av sexualbrotten. Det återspeglas i straffskalorna som sträcker sig från två till fängelse för brott av normalgraden och från fem till fängelse för grovt brott. Det är även vid våldtäktsbrotten som den största risken för skador måste antas föreligga, även om de i många fall inte är synliga. Brotten är inte sällan svåra för en utomstående att upptäcka. Enligt regeringens mening finns det för dessa brott starka både allmänna och enskilda intressen av att brottsligheten kan utredas och lagföras också gått. Även om det praktiska behovet sett till antalet fall är begränsat visar tillgänglig statistik trots allt att ett antal misstankar om våldtäktsbrott begångna mot barn läggs ned på grund av preskription . (I promemorian finns en genomgång av statistik från som avser antalet beslutade brottsmisstankar –2017 där åklagaren har angett preskription som skäl för ett nedläggningsbeslut, se avsnitt 6.4.) Något som också talar för en avskaffad preskription är att flera av de övriga nordiska länderna redan har slopat preskriptionen för bl.a. våldtäkt som begåtts mot barn. Sammantaget menar regeringen att våldtäktsbrott bör undantas från preskription. Enligt regeringens mening intar könsstympning av barn, i likhet med våldtäktsbrott mot barn, en sådan särställning att det finns skäl att undanta också det brottet från preskription. Även medverkan till dessa brott kommer att undantas från preskription. Däremot kommer försök, förberedelse och stämpling till brotten även fortsättningsvis att preskriberas. De brott som föreslås undantas från preskription bör enligt lagförslaget i enlighet med gällande ordning även fortsättningsvis preskriberas om brottet begåtts av någon som var . I dessa fall bör preskriptionstiden, på samma sätt som , räknas från den dag då målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Andra allvarliga brott mot barn I lagrådsremissen som föregick propositionen föreslogs avskaffad preskription även för vissa andra allvarliga brott mot barn, nämligen grov misshandel, synnerligen grov misshandel, människorov som inte är mindre grovt, människohandel som inte är mindre grov, grov människoexploatering och grovt rån, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Det konstaterades att det var fråga om brott som riktar sig mot den personliga sfären, är starkt integritetskränkande och även har en sträng straffskala. Regeringen var medveten om att statistiken inte visar att preskription utgör något stort problem när det gäller de aktuella brottstyperna, men menade att varje fall som inte kan lagföras på grund av att preskription inträtt framstår som stötande. Lagrådet avstyrker i sitt yttrande förslaget i denna del. Lagrådet anför att om allt fler brott preskriberas genom undantagsbestämmelser kan systemet med preskription komma att urholkas, bli svåröverskådligt och riskera att fjärma sig från de generella principer som ligger till grund för preskriptionsbestämmelserna. Det kan medföra att förutsägbarheten och acceptansen för regelverket minskar. Lagrådet fastslår att det i promemorian görs bedömningen att det inte kommit fram att det finns något behov av att avskaffa preskription eller förlänga preskriptionstiden för dessa brott samt att vad som framförs i lagrådsremissen i denna del inte heller visar på att det finns ett sådant behov. Regeringen anför att det i och för sig finns skäl som talar för att preskription bör avskaffas för samtliga brott som omfattas av lagrådsremissens förslag, men att Lagrådets invändning inte går att bortse från och därför bör godtas. Regeringen anför i denna del att den emellertid anser att det finns anledning att allmänt se över bl.a. preskriptionstidernas utformning för att säkerställa att de tillgodoser intresset av en effektiv lagföring av brott och är anpassade till den tekniska utvecklingen. Att det bör göras en översyn av preskriptionsinstitutet är också något som flera remissinstanser efterfrågar. Regeringen uppger att den därför avser att tillsätta en sådan utredning. Frågan om att avskaffa preskription för andra brott än de som omfattas av propositionen bör enligt regeringen lämpligen övervägas vidare inom ramen för den översynen. Längsta tid för behandling av uppgifter i vissa register Till följd av förslaget om att undanta ovannämnda brott från preskription föreslås även att uppgifter i spårregister över dna-profiler och fingeravtrycks- och signalementsregister från utredningar om dessa brott får behandlas efter registreringen, dvs. längre än andra brott med liknande straffskalor, på samma sätt som andra brott som inte preskriberas. I kommittémotion 2019/20:2728 av m.fl. (KD) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att se över de rekvisit som krävs för att få någon fälld för grovt barnpornografibrott. Motionärerna anser att det ska göras en bedömning av materialets grovhet i stället för mängden bilder. Vidare yrkar motionärerna att minimistraffet för barnpornografibrott av normalgraden och maximistraffet för grovt barnpornografibrott ska höjas. Brottets beteckning och placering I kommittémotion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 47 i denna del begärs ett tillkännagivande om att se över om brottsbeteckningen för barnpornografibrott bör ändras till dokumenterade sexuella övergrepp mot barn. Liknande begäranden framställs i kommittémotionerna 2019/20:2728 av m.fl. (KD) yrkande 15 i denna del och 2019/20:3359 av m.fl. (L) yrkande 6 i denna del. I kommittémotion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 47 i denna del begärs ett tillkännagivande om att utreda barnpornografibrottets placering i . Liknande begäranden framställs i kommittémotionerna 2019/20:2728 av m.fl. (KD) yrkande 15 i denna del och 2019/20:3359 av m.fl. (L) yrkande 6 i denna del samt i motion 2019/20:3490 av (C). I kommittémotion 2019/20:3489 av m.fl. (SD) yrkandena 1‑3 begärs tillkännagivanden om att åtals- och påföljdspreskription ska avskaffas för samtliga de brott mot barn som föreslogs i lagrådsremissen. Som en följd av detta bör även uppgifter från dessa brott få behandlas i spårregister m.m. efter registrering. I kommittémotion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 43 begärs att regeringen skyndsamt genomför lagstiftningen där preskriptionstiden för sexualbrott mot barn tas bort. Enligt kommittémotion 2019/20:2826 av m.fl. (L) yrkande 3 bör det genomföras en översyn av preskriptionstiderna för sexualbrott. Motionärerna anför att man då bör överväga att helt ta bort preskriptionstiden vid sexualbrott mot barn. I motion 2019/20:1495 av (M) yrkande 2 framställs en liknande begäran. behandlade regeringens skrivelse 2013/14:91 Åtgärder för att stärka barnets rättigheter och uppväxtvillkor i . Med anledning av skrivelsen hade bl.a. ett motionsyrkande väckts om att se över om preskriptionstiden för sexualbrott och andra allvarliga brott mot barn kan tas bort. anförde i ett yttrande till socialutskottet att socialutskottet borde avstyrka yrkandet. anförde för sin del att det sammantaget kan finnas starka skäl för att särbehandla preskription av sexualbrott mot barn. föreslog därför att skulle besluta om ett tillkännagivande om att regeringen skulle låta göra en översyn av om preskriptionstiden för sexualbrott och andra allvarliga övergrepp mot barn kan tas bort (bet. 2014/15:SoU23). följde utskottets förslag (rskr. 2013/14:325–326). Vidare behandlade justitieutskottet motioner om att preskriptionen för vissa sexualbrott borde avskaffas respektive förlängas (bet. 2019/20:JuU11 s. 116). Utskottet anförde att såväl rättsväsendets som de brottsbekämpande myndigheternas förmåga att hitta förövare som undandrar sig rättvisan behöver förbättras för att fler ska kunna ställas inför rätta. I syfte att stärka skyddet för barn och unga som utsatts för sexuella övergrepp ansåg utskottet att regeringen i den då pågående beredningen av det förslag som behandlas i detta betänkande borde överväga att föreslå en avskaffad preskription för alla sexualbrott som begås mot barn. Vidare borde preskriptionstiden för våldtäkt som begås mot en vuxen förlängas. I samma betänkande behandlades motionsyrkanden om barnpornografibrottets placering och beteckning (s. 73 f.). Utskottet anförde i huvudsak att den utredning som behandlas i detta betänkande inte borde föregripas och avstyrkte motionerna. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). Regeringens redovisning av tillkännagivandena Regeringen uppger att den översyn som avsågs i tillkännagivandet genom propositionen är genomförd och att tillkännagivandet därmed är tillgodosett och slutbehandlat. Vad gäller tillkännagivandet bedömer regeringen att det genom ställningstagandena i propositionen är tillgodosett när det gäller avskaffad preskription, men att det inte är slutbehandlat. Frågor om barns rättigheter och om åtgärder för att motverka exploatering av och sexuella övergrepp mot barn är högt prioriterade av utskottet. Det är därför viktigt att det straffrättsliga regelverket på området är effektivt och ändamålsenligt. Den tekniska utvecklingen har inneburit att barnpornografibrottet har antagit nya och mer allvarliga former och att risken för spridning av barnpornografiska bilder ökat. Som anförs i propositionen finns det mycket som talar för att de sexuella övergrepp som dokumenteras blir allt grövre och ofta innefattar våld och övergrepp på mycket unga barn. Utskottet delar regeringens bedömning att den utveckling som skett innebär att allvarliga former av barnpornografi bör ses som mer klandervärda än tidigare och ställer sig bakom förslaget att höja minimistraffet för grovt barnpornografibrott. Utskottet delar vidare regeringens bedömning i det som anförs ovan om att det är otillfredsställande med olika krav på en gärningsmans uppsåt om ett barns ålder vid olika brott. Det finns inte skäl att vid barnpornografibrott ställa lägre krav på en gärningsmans möjligheter att få klarhet i åldern på den person som han eller hon skildrar, jämfört med olika sexualbrott. Utskottet välkomnar också regeringens förslag om avskaffad preskription för våldtäktsbrott och könsstympning som begåtts mot barn, som är i enlighet med tidigare tillkännagivanden från . Även om skälen bakom gällande regler om preskription är relevanta avser förslaget mycket allvarliga brott riktade mot barn som riskerar att påverka dem under resten av livet. Som regeringen anför kan det befaras dröja långt in i vuxen ålder innan den som blivit utsatt orkar bearbeta och berätta om den typ av övergrepp som det är fråga om. Det finns därtill ett samhälleligt intresse av att denna typ av brott kan bestraffas. Sammantaget anser utskottet således att regeringens förslag är ändamålsenligt utformat och att det bör antas. Vad gäller frågan om höjt maximistraff för grovt barnpornografibrott noterar utskottet att det straffet höjdes från fyra till fängelse 2005. Utskottet är inte nu berett att ta initiativ till en ytterligare skärpning av straffet. När det gäller minimistraffet för brott av normalgraden ser utskottet att den nuvarande gränsen är lämplig eftersom den ger utrymme för en nyanserad bedömning av straffvärdet i det enskilda fallet. Utskottet delar vidare regeringens bedömning i fråga om kvalifikationsgrunderna för grovt barnpornografibrott. Utskottet avstyrker därför motion 2019/20:2728 (KD) yrkande 10. Vidare delar utskottet den bedömning som regeringen gör i propositionen i fråga om barnpornografibrottets brottsbeteckning och dess placering i . Trots att det finns viss relevans i de invändningar som framförts mot den rådande ordningen menar utskottet att de nackdelar som en ny benämning respektive flytt av barnpornografibrottet kan medföra väger tyngre än fördelarna. Utskottet avstyrker därför motionerna 2019/20:3248 (C) yrkande 47, 2019/20:2728 (KD) yrkande 15, 2019/20:3359 (L) yrkande 6 och 2019/20:3490 (C). Som anförts ovan är skälen bakom de gällande reglerna om preskription av brott alltjämt relevanta. I fråga om motionsyrkanden om att avskaffa preskription för ytterligare brott mot barn menar utskottet att den avvägning som görs i propositionen är väl avvägd. De brott som enligt lagförslaget undantas från preskription får typiskt sett anses drabba barn särskilt svårt. Även om andra allvarliga brott mot barn också riskerar att påverka de barn som utsätts för dem på ett djupgående sätt går det inte att bortse från de invändningar i denna del som framförs av Lagrådet, innefattande att statistiken inte visar att preskription utgör något stort problem när det gäller de aktuella brottstyperna. Utskottet, som noterar att regeringen aviserar en bredare översyn av preskriptionstidernas utformning, avstyrker därför motionerna 2019/20:3489 (SD) yrkandena 1–3, 2019/20:2826 (L) yrkande 3 och 2019/20:1495 (M) yrkande 2. Vad gäller motion 2019/20:3248 (C) yrkande 43 får det genom lagförslaget anses i huvudsak tillgodosett, varför det avstyrks. Utskottet har slutligen inget att invända mot regeringens redovisning av de tillkännagivanden som redogörs för ovan. Höjda straff m.m., punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2728 av m.fl. (KD) yrkande 10. Jag anser att de rekvisit som krävs för att få någon fälld för grovt barnpornografibrott bör ses över. Enligt min mening är det grovheten på materialet som ska bestämma om brottet är grovt, inte mängden bilder, vilket vi har sett exempel på är fallet . Jag anser vidare att det är problematiskt att påföljden för barnpornografibrott ofta bestämts till böter. Att endast ett fåtal domar inneburit att gärningsmannen dömts till fängelse är inte acceptabelt. Den som befattar sig med barnpornografi begår ett mycket allvarligt brott. Minimistraffet för brott av normalgraden bör därför höjas till sex månaders fängelse och böter bör slopas i straffskalan. Jag vill också höja maximistraffet för grovt barnpornografibrott till fängelse, samma maxstraff som för grov våldtäkt mot barn. Regeringen bör återkomma med förslag som tillgodoser detta. Brottets benämning, punkt 3 (M, C, KD, L) av (KD), (M), (M), (C), (M) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2728 av m.fl. (KD) yrkande 15 i denna del, 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 47 i denna del och 2019/20:3359 av m.fl. (L) yrkande 6 i denna del. Vi anser att barnpornografibrottets allvar inte till fullo speglas genom den nuvarande beteckningen. Regeringen bör därför tillsätta en utredning med uppdrag att överväga om brottet ska ges en annan rubricering som bättre uttrycker allvaret i att ladda ned, titta på eller sprida skildringar av sexuella övergrepp på barn. Brottets placering i , punkt 4 (C, KD, L) av (KD), (C) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2728 av m.fl. (KD) yrkande 15 i denna del, 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 47 i denna del, 2019/20:3359 av m.fl. (L) yrkande 6 i denna del och 2019/20:3490 av (C). Barnpornografi är ett hemskt brott som kan påverka det utsatta barnet resten av dess liv. I räknas detta brott som ett brott mot allmän ordning. Formellt sett saknas det därmed ett brottsoffer och straffsatserna är relativt låga. Dessa brott prioriteras därför inte den utsträckning som det vore önskvärt. Vi anser att brottets konstruktion bör ses över. Det bör därvid övervägas om barnpornografibrottet helt eller delvis ska flyttas till kapitel om sexualbrott. Preskription, punkt 5 (M, KD, L) av (KD), (M), (M), (M) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1495 av (M) yrkande 1 och 2019/20:2826 av m.fl. (L) yrkande 3 och 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 43 och 2019/20:3489 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3. Vi anser att det allmänna har ett särskilt ansvar för att skydda barns sexuella integritet. Barn som utsätts för sexualbrott får leva med livslånga trauman. Denna typ av brott mot barn kan få förödande konsekvenser för barns förmåga att känna tillit till andra människor. Det är viktigt att barn som utsätts för dessa brott vågar berätta och sedan även anmäla. Detta är dock processer som kan ta . Därför är det förödande om det sedermera inte går att lagföra en gärningsman för brottet, på grund av att preskriptionstiden gått ut. Med hänsyn till detta och den tekniska utveckling som förbättrat möjligheterna att få fram hållbar bevisning i betydligt fler äldre brottsutredningar anser vi att det är påkallat med en översyn av om preskriptionstiden för alla sexualbrott mot barn bör tas bort helt. Preskription, punkt 5 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3489 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3 och 2019/20:1495 av (M) yrkande 1, 2019/20:2826 av m.fl. (L) yrkande 3 och 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 43. I sitt yttrande anför Lagrådet att det ser en risk för att promemorians förslag om att undanta flera allvarliga brott mot barn från preskription skulle urholka systemet, leda till svåröverskådlighet samt minska regelverkens förutsägbarhet och acceptans. Jag anser i stället att en ordning där allvarliga brott mot barn inte beivras, även om det framkommer teknisk eller annan bevisning långt efter det att brottet begicks, snarare är vad som medför en minskad acceptans för regelverket. I synnerhet bör den tekniska utvecklingen ligga till grund för reviderade grundförutsättningar för preskription; argumenten om rättsosäkerhet blir mindre relevanta om den tekniska utvecklingen ökar sannolikheten för en rättssäker process även långt efter att brottet begåtts. På denna grund anser jag att promemorians förslag om att undanta även vissa andra allvarliga brott mot barn ska tillgodoses. I enlighet med detta bör även uppgifter i utredningar om dessa brott få behandlas i spårregistret . Preskription, punkt 5 (M) (M), (M) och (M) anför: Allteftersom fler brott kan lösas minskar de skäl som motiverat de nuvarande tidsgränserna för när brott preskriberas. Det finns enligt vår mening även skäl att i större utsträckning beakta brottsoffrets behov av upprättelse. Bestämmelserna om preskription är dessutom gamla och såväl den forensiska tekniken som synen på flera brott, särskilt brott mot person, har förändrats . Enligt vår mening är det direkt stötande att det är möjligt att undgå straff genom att hålla sig undan . Vi anser därför att det finns anledning att tillsätta en utredning med uppdrag att göra en total översyn av bestämmelserna om preskription, och vi har även i annat sammanhang yrkat om detta samt att grova sexualbrott och våldtäkt bör undantas från preskription även när de begåtts mot vuxna. Mot denna bakgrund välkomnar vi nu att skyddet för barn stärks genom att preskriptionstiden för våldtäktsbrott och könsstympningsbrott mot barn tas bort. Vi ställer oss också bakom motionsyrkanden om att det är påkallat med en översyn om preskriptionstiden för alla sexualbrott mot barn. Vi är däremot inte beredda att på sätt som föreslås i motion 2019/20:3489 (SD) yrkandena 1–3 nu peka ut vissa ytterligare brott mot som ska undantas från preskription utan anser att detta bör utredas i samband med en större översyn av preskriptionsinstitutet. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2019/20:69 Barnpornografibrottet och preskription av brott mot barn: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2019/20:3489 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om åtalspreskription för fler brott mot barn och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa påföljdspreskription för fler brott mot barn och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om utökad behandling av uppgifter i spårregistret för fler brott mot barn och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3490 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att straffbestämmelsen om barnpornografibrott bör flyttas till 6 kap. och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /20 2019/20:1495 av (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att ta bort preskriptionstiden för sexualbrott mot barn och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2728 av m.fl. (KD): 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om barnpornografibrott och tillkännager detta för regeringen.