bet · H701AU8 · 2020-03-18 00:00:00 — är det viktigt att inse att i en alltmer globaliserad och dynamisk ekonomi, där människor byter jobb oftare, är det nödvändigt med ökad flexibilitet på den svenska arbetsmarknaden. Det krävs både för att stärka de svenska företagen och den svenska konkurrenskraften och för att öka människors jobbchanser. För att förbättra matchningen, öka rörligheten och underlätta för fler att få det första jobbet behöver arbetsrätten reformeras och moderniseras. Därför anser vi att det är dags att utveckla den svenska arbetsmarknadsmodellen, som har tjänat väl . Det är inte lämpligt att, som utskottet föreslår, invänta eventuella förändringar som skulle kunna bli utfallet av den otydliga januariöverenskommelsen och olika utredningsinsatser. och tydliga åtgärder behövs . Anställningsskyddet har en viktig roll i att skydda människor från godtyckliga uppsägningar, vilket bidrar till trygghet för arbetstagaren. kan ett alltför strikt anställningsskydd försvåra inträdet på arbetsmarknaden. Som ett steg i att utveckla den svenska arbetsmarknadsmodellen vill vi se förslag om att förlänga tiden för provanställning i anställningsskyddslagen från . Med en sådan ordning tror vi att fler arbetsgivare skulle våga öppna dörren för den som står utan jobb. Det skulle således vara ett viktigt steg för att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden för unga och nyanlända. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om ändringar i anställningsskyddslagens bestämmelser om provanställning i enlighet med vad som anförts ovan. Övrigt om flexiblare regelverk m.m., punkt 2 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 15 och 2019/20:166 av (C) yrkande 3, 2019/20:556 av och (båda S), 2019/20:2016 av m.fl. (L) yrkande 19, 2019/20:2388 av (M) yrkandena 2 och 3, 2019/20:2440 av i (M), 2019/20:3259 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2019/20:3260 av m.fl. (C) yrkande 5. Regelverket om uppsägningstvister i anställningsskyddslagen är utformat på ett sådant sätt att det utgör ett hinder för arbetsgivare att anställa. gäller att anställningen består under hela tvisten när en arbetstagare yrkar att en uppsägning ska ogiltigförklaras. Det innebär att en arbetsgivare måste betala ut lön och andra anställningsförmåner – oavsett vem som får rätt i domstol. Uppsägningstvister kan pågå och föra med sig stor osäkerhet och stora kostnader för en arbetsgivare. Särskilt för småföretag kan det vara svårt att bära en sådan process ekonomiskt. Till skillnad från vad utskottet tycks anse menar vi att detta är en orimlig ordning och att åtgärder för att minska kostnaderna för arbetsgivare i samband med uppsägningstvister inte kan vänta. Vi vill därför begränsa tiden i anställning under en uppsägningstvist till och sänka skadeståndsnivåerna för felaktiga uppsägningar för småföretag. Med vårt förslag skapas en bättre förutsägbarhet för arbetsgivaren, vilket i längden främjar fler nyanställningar. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om ändringar i anställningsskyddslagens bestämmelser om uppsägningstvister i enlighet med vad som anförts ovan. Övrigt om flexiblare regelverk m.m., punkt 2 (L) av Gulan Avci (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2016 av m.fl. (L) yrkande 19 och 2019/20:166 av (C) yrkande 3, 2019/20:556 av och (båda S), 2019/20:2388 av (M) yrkandena 2 och 3, 2019/20:2440 av i (M), 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 15, 2019/20:3259 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2019/20:3260 av m.fl. (C) yrkande 5. Personer som är dömda för brott har ofta mycket svårt att hitta en vanlig försörjning. Det finns ofrånkomligen en stark misstro mot att anställa någon som kanske har flera fängelsedomar i livsbagaget. Vi vill undersöka fler sätt att hitta vägar tillbaka till jobb för personer som har lämnat kriminaliteten bakom sig. En möjlighet skulle kunna vara att ge bättre möjligheter till tidsbegränsade anställningar så att före detta kriminella kan skaffa sig normala yrkeserfarenheter och meriter att hänvisa till. Det skulle också göra det lättare för denna grupp att fortsätta ut på den ordinarie arbetsmarknaden. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att stärka möjligheterna för före detta kriminella att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden i enlighet med vad som anförts ovan. Övrigt om flexiblare regelverk m.m., punkt 2 – motiveringen (V) av (V). Jag är enig med utskottet om att de motionsyrkanden som behandlas under denna punkt bör avslås. Däremot har jag i flera avseenden en annan motivering än utskottet. Av utskottets ställningstagande framgår att stor vikt verkar läggas vid att regelverket behöver utformas så att det tillåter ”flexibilitet” på arbetsmarknaden. Av sammanhanget och andra skrivningar framgår att detta i praktiken måste tolkas som mer otrygga och oförutsägbara anställningsvillkor för fler arbetstagare. Till skillnad från utskottet anser jag att den svenska arbetsrätten präglas av tillräckligt stor flexibilitet eftersom den ger stort utrymme för verklighetsnära lösningar genom parternas försorg. är det stora faktiska problemet att många arbetstagare inte omfattas av någon rimlig anställningstrygghet, vilket får negativa effekter såväl för individer och hushåll som för samhällsekonomin i stort – något som jag utvecklar i andra reservationer i det här betänkandet. Jag vill med kraft markera mot utskottets hänvisningar till den arbetsrättsutredning som har tillsatts med grund i januariavtalet. Det finns enligt min mening ganska lite som tyder på att de förändringar som skisseras genom utredningsdirektiven skulle kunna bli balanserade eller fungera ”moderniserande”. Snarare skulle dessa förslag, om de ligger i linje med direktiven, försvaga arbetstagarnas ställning och föra det svenska arbetsrättsliga regelverket närmare forna tiders mer vidsträckta godtycke. Jag menar därför att motionsyrkandena bör avslås med motiveringen att regelverket behöver stärkas till arbetstagarnas fördel, inte tvärtom. Stärkt anställningsskydd m.m., punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:149 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2, 4 och 5 samt 2019/20:453 av (S), 2019/20:640 av och (båda S), 2019/20:1124 av m.fl. (S), 2019/20:1234 av och (båda S), 2019/20:1411 av (S), 2019/20:1828 av m.fl. (S), 2019/20:2072 av m.fl. (S), 2019/20:3163 av (SD) och 2019/20:3371 av m.fl. (L) yrkande 8. anser visserligen att tidsbegränsade anställningar fyller en nödvändig funktion på arbetsmarknaden. Det måste gå att ta in vikarier när anställda är föräldralediga eller sjuka, och det måste gå att anställa extrapersonal vid tillfälliga arbetsanhopningar eller när det behövs specifik kunskap . Men det finns goda skäl till att tillsvidareanställning är och ska vara . En anställningsrelation är grundläggande ojämlik eftersom arbetsgivaren förfogar över rätten att leda och fördela arbetet och över en avgörande del av den anställdes ekonomiska livsvillkor. Tryggheten i att kunna utgå från att anställningsförhållandet fortgår tills vidare har en viktig funktion för den enskilde både i snäv ekonomisk bemärkelse och mer allmänt som samhällsmedborgare. Det blir därför problematiskt – och har vidare implikationer – att många arbetsgivare systematiskt använder tidsbegränsade anställningar för att täcka permanenta arbetskraftsbehov, därför att det är bekvämt att ha en flexibel personalstyrka. Tidsbegränsade anställningar innebär ett större mått av otrygghet för arbetstagaren. En tydlig följd av otrygga anställningar är att de överlag leder till otrygga liv. Otrygga anställningar är också en stor källa till stress och oro, framför allt bland unga. har de tidsbegränsade anställningarna ökat trendmässigt . Fördelningen över arbetsmarknaden är dock väldigt ojämn. Det går att se tydliga klass- och könsmönster i form av att tidsbegränsade anställningar är vanligare hos unga och kvinnor och inom arbetaryrken. Det som är särskilt oroväckande är att det är de mest osäkra anställningsformerna som har ökat mest. Anställningsformen allmän visstidsanställning har bidragit till denna utveckling, eftersom den ensidigt ger arbetsgivaren möjlighet att undgå huvudregeln om tillsvidareanställning utan att behöva motivera detta eller förhandla om det. Andra problematiska områden i dagens regelverk är otydligheten i kravet på ett personsamband vid vikariat och bristen på skydd av sysselsättningsgraden i anställningen. Det är viktigt att förhindra missbruk av vikariatsformen och säkra anställningstryggheten för arbetstagare som utsätts för omorganisation med krav på annan sysselsättningsgrad. Även om vissa steg har tagits i rätt riktning, såsom åtgärder för att begränsa stapling av visstidsanställningar, anser jag att ytterligare åtgärder behövs för att stärka anställningsskyddet. Jag delar således inte utskottets uppfattning om att det inte skulle finnas skäl till nya initiativ på området. Utskottets bedömning att den pågående arbetsrättsliga utredning som är ett resultat av januariavtalet bör vara styrande för inriktningen av arbetsrätten framöver är direkt oroväckande då detta i stället för den nödvändiga förstärkningen snarare riskerar att leda till ett försämrat anställningsskydd. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om följande lagändringar. • Anställningsskyddslagen ändras så att allmän visstidsanställning utgår och det i stället införs objektiva kriterier för när det är tillåtet med visstidsanställningar. • En övre tidsgräns införs för hur länge någon kan vara tidsbegränsat anställd, oavsett anställningsform, hos samma arbetsgivare innan anställningen övergår i en tillsvidareanställning. • Regelverket om vikariat i anställningsskyddslagen förtydligas så att det tydligare framgår att det måste finnas ett personsamband. • Anställningsskyddslagen ändras så att regelverket för arbetsbrist blir tillämpligt om en arbetsgivare avser att omreglera den anställdes sysselsättningsgrad. Stärkt anställningsskydd m.m., punkt 3 (L) av Gulan Avci (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3371 av m.fl. (L) yrkande 8 och 2019/20:149 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2, 4 och 5, 2019/20:453 av (S), 2019/20:640 av och (båda S), 2019/20:1124 av m.fl. (S), 2019/20:1234 av och (båda S), 2019/20:1411 av (S), 2019/20:1828 av m.fl. (S), 2019/20:2072 av m.fl. (S) och 2019/20:3163 av (SD). Liberalernas politik syftar till att de friska åren ska bli fler och till att öka självständigheten och egenmakten för dem som behöver stöd. Viktigt för hälsa och livskvalitet är enligt () att känna sig behövd. Här spelar såväl arbetslivet som civilsamhället med sina olika organisationer en viktig roll för att människor ska kunna finna meningsfulla, stimulerande uppgifter. Som utskottet konstaterar har åldersgränsen för rätten att kvarstå i anställning enligt anställningsskyddslagen höjts. I likhet med utskottet välkomnar vi denna lagändring liksom andra satsningar på att vi ska orka arbeta längre. Till skillnad från utskottet ser vi dock behov av ytterligare åtgärder riktade mot de äldre i arbetslivet. Vi kan se ett behov av att återskapa de studiecirklar och den information som arbetsgivare erbjöd sina blivande pensionärer om vad man kan gå vidare med i civilsamhällets organisationer eller genom att starta företag. Det finns utrymme för regeringen att med arbetsmarknadens parter ta initiativ på området för att se hur sådan information kan ges till människor som står i begrepp att lämna arbetslivet. Vi anser därför att regeringen bör vidta åtgärder för att fler ska kunna och orka arbeta längre i enlighet med vad som anförts ovan. Inträdesjobb, punkt 4 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2833 av m.fl. (M) yrkande 15 och 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 8. Vi konstaterar att ett stort hinder för många som befinner sig i utanförskap är att deras kunskaper inte räcker till på den svenska arbetsmarknaden. Att få det där första jobbet efter att man gått klart en utbildning eller kommit till är ovärderligt. Vi menar att det måste bli lättare att lära sig jobbet på jobbet. Samlad erfarenhet visar att en kombination av arbete, utbildning och handledning är ett bra sätt att komma in på arbetsmarknaden. För att stärka integrationen och för att fler ska kunna lämna utanförskap för jobb vill vi införa en ny förenklad anställning för nyanlända och unga upp till utan gymnasieexamen: inträdesjobb. Lönen för inträdesjobben ska uppgå till av rådande ingångslön i branschen, upp till ett tak om i bruttolön . av arbetstiden anses därmed gå till att lära sig arbetet eller till utbildning. Det arbetsrättsliga skyddet ska motsvara provanställning , som därefter övergår i tillsvidareanställning. Anställningen får innehas i maximalt . Om en person byter arbetsgivare fortsätter tiden att räknas ned. Vidare innebär förslaget att arbetsgivaravgiften slopas inom ramen för anställningsformen. Inträdesjobb ska också kunna kombineras med nystartsjobb. Vi anser att en ny förenklad anställning uppbyggd på detta sätt är att föredra framför de kraftigt subventionerade etableringsjobb som utskottet verkar peka ut som en lämplig väg framåt. Vårt förslag om inträdesjobb innebär en mer effektiv användning av statens resurser. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att införa inträdesjobb i enlighet med vad som anförts ovan. Turordningsreglerna, punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 13, 2019/20:1083 av (M) och 2019/20:2872 av Boriana (M) samt 2019/20:811 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:2388 av (M) yrkande 1, 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkande 5 och 2019/20:3202 av m.fl. (KD) yrkande 19. Många företag upplever att turordningsreglerna i anställningsskyddslagen är ett hinder för att anställa och behålla rätt kompetens. Vi konstaterar att studier av turordningsreglerna ger stöd för att reglerna bidrar till att rörligheten och produktiviteten minskar och att sjukskrivningarna ökar. Andra studier ger också belägg för att sysselsättningen påverkas negativt genom reglernas utformning. Vi anser att det är hög tid att förbättra rörligheten och matchningen på arbetsmarknaden och ge fler möjlighet att få ett arbete. För att detta ska vara möjligt behöver turordningsreglerna reformeras. vill se turordningsregler som i högre grad är baserade på kompetens. En sådan turordning gör det nämligen möjligt för arbetsgivare att behålla de arbetstagare som är bäst lämpade för arbetsuppgifterna, vilket stärker företagens konkurrenskraft. Vi anser inte att det är lämpligt att, som utskottet föreslår, förlita sig på att otydliga skrivningar i januariöverenskommelsen skulle garantera lösningar på de omfattande problem som finns i det aktuella avseendet på arbetsmarknaden. bör skicka en tydlig signal till regeringen om att reformer på området inte kan vänta. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att ändra turordningsreglerna i anställningsskyddslagen så att reglerna i högre grad baseras på kompetens. Turordningsreglerna, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:811 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2019/20:1083 av (M), 2019/20:2388 av (M) yrkande 1, 2019/20:2872 av Boriana (M), 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkande 5, 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2019/20:3202 av m.fl. (KD) yrkande 19. Anställningsskyddslagen har varit en del av den svenska modellen sedan införandet av den första formen och är en stark pelare i vår arbetsmarknadskultur. Eftersom arbetsmarknaden förändras i en allt snabbare takt är dock en översyn av gamla regelverk nödvändig för att anpassa dem till en mer flexibel och rörlig arbetsmarknad. värnar ett positivt företagsklimat och vi inriktar oss särskilt på medelstora och små företag som utgör ryggraden i svenskt näringsliv. Inom ramen för den svenska modellen vill vi därför utöka undantagen i turordningsreglerna. Vi anser att dagens regelverk riskerar att drabba ungdomar och nyanlända i första hand då företag tenderar att vara mer försiktiga när de anställer ”oprövad” arbetskraft. Särskilt med tanke på de utmaningar vi har med den snabbt växande segregationen på arbetsmarknaden är det politikens ansvar att underlätta och skapa förutsättningar för företag att våga anställa bland nämnda grupper. Vi vill skapa möjlighet för små företag att undanta fem anställda. är det viktigt att tryggheten för arbetstagaren bevaras, och därför ska förändringen endast gälla för företag med upp till tio anställda. Vi menar att det ökar incitamenten för små företag att våga anställa fler medarbetare till sina verksamheter. Till skillnad från utskottet anser vi inte att det går att förlita sig på att januariöverenskommelsen eller pågående utredning garanterar en önskad utveckling på området . Vi anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag där möjligheten för företag med upp till tio anställda att undanta personer från turordningen i anställningsskyddslagen utökas från två till fem personer. Turordningsreglerna, punkt 5 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3202 av m.fl. (KD) yrkande 19 och 2019/20:811 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:1083 av (M), 2019/20:2388 av (M) yrkande 1, 2019/20:2872 av Boriana (M), 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkande 5 och 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 13. Med ekonomins tvära kast krävs att företagen har god omställningsförmåga. Företag måste kunna ställa om och behålla nyckelpersoner vid förändrade villkor för företaget. Annars utgör bristen på flexibilitet ett skäl för många företag att tveka inför att anställa. I likhet med utskottet konstaterar jag att januariavtalet innehåller skrivningar om att arbetsrätten ska moderniseras, vilket jag också välkomnar. Till skillnad från utskottet anser jag dock inte att det går att förlita sig på att några skrivningar i ett avtal av en riksdagsminoritet eller en pågående utredning kan garantera de nödvändiga förändringar som behövs för att stärka företagens benägenhet att våga anställa. För att främja ett flexiblare arbetsliv där företagen har bättre förutsättningar att hantera dagens arbetsmarknad anser jag att undantagen från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen bör utökas till fyra personer oavsett företagets storlek. Undantag från turordningsreglerna kan vara betydelsefulla för företags benägenhet att våga anställa även i tider då konjunkturen kan tyckas bister. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att reformera turordningsreglerna i anställningsskyddslagen i enlighet med vad som anförts ovan. Turordningsreglerna, punkt 5 – motiveringen (V) av (V). Jag är enig med utskottet om att de motionsyrkanden som behandlas under denna punkt bör avslås. Däremot har jag i flera avseenden en annan motivering än utskottet. Utskottet framhåller bl.a. att eventuella förändringar av regelverket ska tillgodose både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. Av sammanhanget och skrivningar i både januariavtalet och direktiven till den pågående arbetsrättsutredningen framgår dock en annan inriktning som handlar om att luckra upp arbetsrätten på bekostnad av arbetstagarnas anställningstrygghet. Det är inte den väg framåt som vill se. Vägen framåt bör i stället handla om att anpassa arbetsrätten till den faktiska utvecklingen på arbetsmarknaden. Den har bestått av att arbetsgivarna flyttat fram sina positioner på arbetstagarnas bekostnad. En utveckling mot att förändra turordningsreglerna i anställningsskyddslagen på så vis att flera undantag tillåts är allt annat än önskvärd och skulle innebära att arbetsgivarna ytterligare flyttade fram sina positioner. Jag vill därför med kraft markera mot utskottets hänvisningar till januariavtalet och den pågående utredningen. Det finns enligt min mening väldigt lite som tyder på att de förändringar av turordningsreglerna som skisseras genom utredningsdirektiven skulle kunna bli balanserade eller fungera ”moderniserande”. Snarare skulle dessa förslag, om de ligger i linje med direktiven, försvaga arbetstagarnas ställning och föra det svenska arbetsrättsliga regelverket närmare forna tiders mer vidsträckta godtycke. Jag menar därför att motionsyrkandena bör avslås med motiveringen att regelverket behöver stärkas till arbetstagarnas fördel, inte tvärtom. Företrädesrätten till återanställning, punkt 6 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2019/20:149 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2019/20:1398 av (S). vill utveckla den svenska modellen, som har tjänat väl . Det är viktigt att upprätthålla en rimlig balans mellan arbetsmarknadens parter och en god trygghet för den anställde. I en alltmer globaliserad och dynamisk ekonomi, där människor byter jobb oftare, krävs dock mer flexibilitet på den svenska arbetsmarknaden, både för att stärka svenska företag och svensk konkurrenskraft och för att öka människors jobbchanser. Till skillnad från utskottet ser vi att ett tydligt område där arbetsrätten behöver utvecklas är den lagliga företrädesrätten till återanställning. Vi anser därför att regeringen bör se över företrädesrätten till återanställning i anställningsskyddslagen. Företrädesrätten till återanställning, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:149 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2019/20:1398 av (S) och 2019/20:3190 av m.fl. (M) yrkande 14. anser att företrädesrätten till återanställning är viktig för att upprätthålla tillsvidareanställningen som norm. Utan företrädesrätten förlorar också turordningsreglerna sin funktion. Företrädesrätten till återanställning motverkar att oseriösa arbetsgivare godtyckligt säger upp personal enbart för att kunna ersätta dem med andra. Med tanke på de allt fler korta visstidsanställningar som framför allt unga hänvisas till innebär dagens regler om kvalifikationstid att stora grupper ställs utanför det skydd som företrädesrätten medför. Företrädesrätten gäller efter anställningens upphörande. För att företrädesrätten ska ge ett tillräckligt skydd mot godtyckliga uppsägningar bör förlängas. finns ett stort antal personer som permanent blir hänvisade till att varva tillfälliga anställningar med arbetslöshet. Om inget görs för att stärka återanställningsrätten riskerar den skaran att växa än mer framöver. Det är olyckligt att utskottet inte verkar inse de allvarliga följder som bristerna i dagens regelverk för med sig.