bet · H701KrU9 · 2020-03-27 00:00:00 — Vi vill därför inkludera alla museer – statliga, föreningsdrivna, stiftelser, länsmuseer, enskilda och privata – i statens långsiktiga arbete med museer. Vi vill göra det möjligt för de statliga museerna att nå fler grupper över hela landet och att samarbetet mellan skolor och museer prioriteras i det arbetet. Statliga museer bör också kunna överlåta föremål som gåvor till alla museer, oavsett huvudman. Museerna ska vidare ges goda förutsättningar att arbeta med digitalisering, t.ex. genom kompetensutveckling och erfarenhetsutbyte. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Museifrågor, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:801 av m.fl. (SD) yrkandena 1–5 och 2019/20:3048 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2019/20:3070 av m.fl. (L) yrkande 10. De svenska museerna förvaltar och förmedlar vårt historiska arv. Det är föremålssamlingar och observationer, samt forskning kring dessa, som är kärnan i museiväsendets kunskapsuppbyggnad. Museipolitikens uppgift måste i alla avseenden vara att sträva efter en evidensbaserad kunskapsförmedling utifrån samlingarna för att undvika att framtidens museer blir plattformar för vissa politiska idéer eller ideologier. I museilagen (2017:563) föreskrivs att den publika verksamheten vid museer ska vara kunskapsbaserad och det är bra. Det är av yttersta vikt att ogrundade påståenden om våra förfäder, våra omgivningar eller andra områden som är utgångspunkt för museiverksamhet inte sprids av offentliga institutioner, särskilt med tanke på den ideologisering som regeringen ger uttryck för. I proposition 2016/17:116 Kulturarvspolitik uttrycker regeringen följande: ”Att museerna ska främja kunskap innebär att de utifrån sina specifika resurser, i form av samlingar de förvaltar, egen kunskapsuppbyggnad och förmedlingsmöjligheter, ska bidra till kunskap i samhället i stort.” För att förtydliga att museerna bör vila på vetenskaplig grund, och att den information som förmedlas först och främst ska utgå från samlingarna eller annat insamlat material som ligger som grund för museets verksamhet, bör innebörden av ovanstående skrivning föras in i lagtexten. Vi har tillbaka förespråkat en nedläggning av i , framför allt för att museet är grundat i ett politiskt syfte och har en ideologisk inriktning snarare än kunskapsbaserad. Museer bör inte ha politiska mål utöver att vara kunskapsinstitutioner; de ska alltså inte verka för att bevara mångkulturen eller söka motverka främlingsfientlighet. Det är genom att förmedla korrekt information om andra kulturer som museerna kan bidra till ökad förståelse för dessa kulturer genom att de berättar om deras historia. Vi var och är kritiska till bruket av aktiv samlingsförvaltning, dels för att museilagen inte innehåller några sanktionsmöjligheter om ett museum mot förmodan aktivt skulle sabotera kulturarvsföremål, dels för att destruktion av föremål är en oåterkallelig gärning som kan få ödesdigra konsekvenser för framtidens historieskrivning oavsett hur sällan destruktion av ett föremål äger rum. Vi förespråkar i stället gallring utefter de principer som rådde före kulturarvspropositionen. För att bemöta problemet med samlingar som det allmänna inte mäktar med att hantera vill vi utreda ett system som möjliggör att föremål som gallras omhändertas av privatpersoner eller olika institutioner i en sorts fadderskap. Vi föreslår att en utredning om denna form av föremålsvård och föremålsfadderskap tillsätts. samlade kulturarv är hela nationens gemensamma arv, glädje och ansvar. Därför är tillgången till vår historia viktig såväl på landsbygden som i storstaden, och i alla små och medelstora orter däremellan. Vi ser regeringens reform med fri entré till statliga museer som i grunden vällovlig, men alltför snäv och storstadsorienterad. I stället för enbart fri entré till statliga museer i storstäderna bör det inrättas en fond för öppna museer. Satsningen bör rikta sig till hela landet, både statliga och regionala museer samt stiftelser. Fonden ska kunna användas för att antingen delsubventionera införandet av fri entré, digitalisera eller synliggöra samlingar, utveckla kulturarvspedagogik eller för att marknadsföra och utveckla verksamheten. I det här förslaget involveras museerna själva i arbetet med att tillgängliggöra våra kulturskatter och även stiftelser såsom och Ájtte samt länsmuseerna får möjlighet att äska medel ur fonden. Museifrågor, punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3070 av m.fl. (L) yrkande 10 och 2019/20:801 av m.fl. (SD) yrkandena 1–5 och 2019/20:3048 av m.fl. (M) yrkande 9. När människor utövar eller tar del av kultur föds inspiration, kreativitet och nya idéer. Kultur kan öka människors nyfikenhet också på sådant man inte tidigare var intresserad av eller ens visste fanns. I mötet med kvalitetskultur växer man som människa. Kulturpolitiken ska därför sträva efter att skapa förutsättningar för människor att lära sig mer om sig själva, sin personlighet, sin förmåga, sina fördomar, sitt sammanhang, sitt samhälle, sin samtid och sin framtid. Det internationella samarbetet mellan museer och konsthallar möter särskilda utmaningar. För att skapa utställningar som är spännande, nydanande eller ger en bredare bild av ämnet behövs ibland lån från utlandet. Osäkerhet om ett verks ursprung och ägarhistoria kan försvåra sådan inlåning. En annan försvårande omständighet är krav på att muserna gör en deposition motsvarande momsen på värdet av utställningar lånade utanför . Det är ett krav som gör att museer som inte har stora likvida medel eller eget kapital får svårt att kurera utställningar med utomeuropeiskt ursprung. Regeringen bör återkomma med åtgärder som underlättar på dessa områden. Statligt stöd till vissa verksamheter, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:620 av m.fl. (SD) yrkande 7 och 2019/20:848 av (S), 2019/20:1521 av och (båda M), 2019/20:2187 av och (båda M) yrkandena 1 och 3, 2019/20:2863 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2019/20:3184 av (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:3336 av (S). Med inspiration från bl.a. bör en särskild fond inrättas dit privatpersoner, organisationer, föreningar och i särskilda fall även kommuner ska kunna vända sig för att äska medel till verksamheter som bevarar och levandegör det traditionella svenska kulturarvet. Det är ett led i vår långsiktiga strävan att stärka kärnan i den svenska kulturen och återupprätta en gemensam nationell identitet. Utöver att bidra med rena ekonomiska medel skulle en särskild kulturarvsfond också skicka en tydlig signal om att staten värdesätter den svenska nationens historia och kulturarv. Vi vill därför att staten inrättar en kulturarvsfond. Repatriering av samiska kvarlevor, punkt 3 (M, C) av (M), (M), (M), (M) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3245 av m.fl. (C) yrkande 8. Samerna är ett av världens urfolk och det enda urfolket i . Samerna har begärt att svenska staten ska återlämna de mänskliga kvarlevor som finns i statens förvar, såsom på statliga museer och i andra samlingar. Trots detta är det fåtal kvarlevor som återbördats och kunnat begravas. skedde den hittills största repatrieringen av samiska kvarlevor i . Kvarlevorna av 25 individer återbördades till sin ursprungliga viloplats på Gammplatsen i , där de grävdes upp . i , och kristna råd framförde i sitt yttrande till för mänskliga rättigheter inför den tredje periodiska översynen vikten av att svenska staten skyndsamt utformar ett nationellt relevant och sammanhållet regelverk samt nationell finansiering av repatriering av samiska kvarlevor. Vi anser att det är angeläget att staten skyndsamt säkerställer ett fortsatt återbördande av samiska kvarlevor. K-märkning av fartyg, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:614 av m.fl. (SD) yrkandena 32 och 33. Statens maritima och transporthistoriska museer har k-märkt 135 kulturhistoriskt värdefulla båtar och fler är på gång. I bevaras fritidsbåtar och andra typer av fartyg, exempelvis Sydfart som är ett fraktfartyg byggt och som är i drift. Fartyget blev k-märkt 2013. Genom att k-märka fartyg kan de uppmärksammas, bevaras och brukas i större omfattning. Maritiman består av en unik samling fartyg och är ett upplevelsecenter i som representerar årtionden av marintekniska innovationer, geopolitiska händelser och mänsklig kreativitet samt uppfinningsrikedom och yrkeskunskap. Maritiman är därför inte bara ett maritimt upplevelsecenter utan även en central del av flytande kulturarv. En k-märkning av dessa fartyg med tillhörande förmåner ligger till grund för att skydda och bevara maritimt kulturarv. Vi vill därför utreda möjligheten att ge k-märkta fartyg utökade förmåner. Vi vill även bevara maritimt kulturarv genom en utökad k-märkning av fartyg samt genom utökade förmåner för k-märkta fartyg. Kostnadsansvar vid arkeologiska undersökningar, punkt 6 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 55 och 2019/20:1077 av (M) och 2019/20:2802 av m.fl. (L) yrkande 38. Ett samhällsbyggande innebär att planera för trygga, ändamålsenliga och vackra miljöer där medborgarna själva tar aktiv del i beslutsprocessen och känner sig delaktiga i skapandet av sina närmiljöer. Att bygga ett samhälle där alla trivs och känner delaktighet och trygghet kräver en vision om det goda samhället. Denna vision innebär att allt samhällsbyggande ska ske utifrån människans behov av de små, nära gemenskaperna. Man kan i sammanhanget ifrågasätta vilka kostnader eller uteblivna intäkter det är rimligt att enskilda ägare belastas med när det gäller inskränkningar i nyttjandet av mark där det finns större forn- och kulturlämningar. Jag vill att man diskuterar intrångsersättningens storlek och att den enskildes kostnader vid arkeologiska undersökningar ska vara rimliga och anser att regeringen bör låta utreda detta. Kostnadsansvar vid arkeologiska undersökningar, punkt 6 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2802 av m.fl. (L) yrkande 38 och 2019/20:1077 av (M) och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 55. En bostadsmarknad där fler får plats ökar människors frihet och möjlighet att forma sitt liv och ger bättre förutsättningar för jobb och tillväxt i . En fungerande bostadsmarknad med mer dynamik är också en bostadsmarknad där fler kan göra en social resa. Dagens svenska bostadsmarknad är raka motsatsen. Den är stängd, oflexibel och i permanent obalans. Nästa lågkonjunktur väntar runt hörnet och prognoserna för nybyggnation faller kraftigt, som en mycket allvarlig bostadsbrist består. Det är viktigt att förekomsten av fornminnen beaktas vid bostadsbyggande och andra arbetsföretag som innebär risk för ingrepp i vårt gemensamma arv från det förgångna. Det måste dock erkännas att det finns en målkonflikt mellan detta och intresset av att pressa byggkostnaderna och öka byggandet. Arkeologiska undersökningar är ofta kostsamma och förlänger byggtiden. Vid bostadsbyggande finns det vissa möjligheter, enligt förordningen (2010:1121) om bidrag till förvaltning av värdefulla kulturmiljöer, till statsbidrag till arkeologiska undersökningar och övriga åtgärder enligt 2 kap. 13 § kulturmiljölagen. Ett villkor är dock att fornlämningen finns i en äldre stadskärna och berörs av kompletteringsbebyggelse. Om detta villkor inte uppfylls kan inte statsbidrag beviljas. Jag anser att det bör göras en översyn av bestämmelsen i vilken man överväger att vidga möjligheten till statsbidrag för arkeologiska undersökningar vid bostadsbyggande till alla tätorter. Gestaltad livsmiljö, punkt 7 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3048 av m.fl. (M) yrkande 10, 2019/20:3355 av m.fl. (M) yrkande 27 och 2019/20:347 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3, 2019/20:401 av Per Lodenius (C), 2019/20:608 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 12 samt 2019/20:959 av i m.fl. (SD) yrkandena 3 och 5. Kulturen genomsyrar samhället på olika sätt, och den tar sig också uttryck genom arkitektur och konst i såväl nya bostäder som offentliga rum. växer snabbt och uppskattar att 600 000 nya bostäder behöver byggas till 2025. Det innebär också att nya offentliga rum skapas. För att värna konst och arkitektur i det offentliga rummet bör vi blicka såväl bakåt som framåt. Det är därtill en fråga som bör ses i sammanhang av byggandets generella villkor. De rivningar som skedde under mitten av 1900-talets andra hälft, och därefter framväxten av det s.k. miljonprogrammet, innebar viktiga standardhöjningar i form av t.ex. rinnande vatten och minskad trångboddhet för många i vårt land. har erfarenheter från denna era visat att trivsel och trygghet handlar om mer än så. Rivningsvågen gjorde oåterkalleliga avtryck i många svenska städer, och många av ingreppen framstår i efterhand som svårförståeliga. Denna samtidshistoria bör vi dra lärdom av. Hänsyn måste också tas till lokala förutsättningar och samhällets olika behov. I denna strävan är det dock lika viktigt att bejaka den kraft med vilken miljöer kan växa och utvecklas organiskt, genom enskilda människors samlade krafter. Vid utformningen av nya bostadsområden och offentliga miljöer är det också helt centralt att vårda det kulturarv som finns under jord. För detta ansvarar huvudsakligen RAÄ och länsstyrelserna. Därför är det särskilt viktigt att samverkan mellan kommunerna å ena sidan, och RAÄ och länsstyrelserna å andra sidan, fungerar effektivt och att lagstiftningen tillämpas enhetligt. Vi menar att staten kan spela en viktig roll i att skapa förutsättningar för arkitekter, konstnärer och andra skapande grupper att samverka när nya bostadsområden växer fram och för att sådan samverkan sker tidigt i processen. Staten bör också föregå med gott exempel när offentliga miljöer utformas genom att på ett tydligt sätt koppla ihop byggande, arkitektur och konstnärskap. Gestaltad livsmiljö, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:347 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3, 2019/20:608 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 12 samt 2019/20:959 av i m.fl. (SD) yrkandena 3 och 5 samt 2019/20:401 av Per Lodenius (C), 2019/20:3048 av m.fl. (M) yrkande 10 och 2019/20:3355 av m.fl. (M) yrkande 27. kulturmiljöer är i sin vidaste bemärkelse hela vår omgivning, den fysiska miljö vars rum påverkar vår livskvalitet och harmoni. kulturmiljöer gestaltar vårt lands historia och utveckling, förmedlar kollektivt minne och bildar referenspunkter som ger varje ort och ställe dess unika karaktär och fascination. Samhällsbyggnad av högt kulturhistoriskt värde – stationshus, skolor, kyrkor eller äldre landskapsmiljöer – uppbådar lokalt ideellt engagemang och skapar sammanhållning. visar de turister från hela världen vad har att erbjuda. är stödet och den politiska viljan för kulturmiljövården eftersatt, såväl i ekonomiska anslag nationellt som i kompetens lokalt. I en undersökning av 2014 visade det sig att endast en tredjedel av kommuner hade en antikvarietjänst, och av landets kommuner saknade helt kulturarvskompetens. I RAÄ:s rapport i planerings- och bygglovsprocesser framkommer att två av tre kommuner inte har tillräckliga förutsättningar för att värna kulturvärden i bebyggelsen, och att av kommunerna inte har tillgång till den antikvariska kompetens de behöver. Allt detta trots att man ska hantera kulturmiljöfrågor inom ramen för både och kulturmiljölagen. Det är allvarligt då kommuner hanterar kulturmiljöers framtid i samhällsbyggnadsprocesser där kunskap om hur kulturmiljövärden kan värnas, vårdas och visas är centralt. Mot bakgrund av ovanstående föreslår vi att nationella mål och riktlinjer ska främja kulturell planering, att samordningen för att trygga helhetssynen om kulturmiljöerna förstärks samt att en nationell översyn av gällande lagstiftning och kompetens görs för att identifiera eventuella luckor och åtgärdsmöjligheter. Världsarv, punkt 8 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:337 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3 och 2019/20:599 av m.fl. (SD) yrkande 8. Världsarvskonventionen uppmärksammar kultur- och naturobjekt av betydelse för hela mänskligheten och söker få till stånd ett verksamt lagskydd för dessa och skapa garantier för att världsarvsobjekten vårdas till kommande generationer. I och med ratificeringen av världsarvskonventionen har vi en särskild skyldighet som innebär att som nation har åtagit sig att skydda, bevara och vårda världsarven i . Det har framkommit att det offentligas förståelse för detta ansvar ibland har brustit. diskuterades huruvida Förbifart planerade anslutning till väg 261 skulle påverka världsarvet till den grad att skulle förlora sin världsarvsstatus. Först efter omfattande protester lovade att vägen ska utformas så att världsarvet inte hotas. framkom det uppgifter om att världsarvet inte vårdades i den omfattning som krävs. Kritiken framhöll bristande tillsyn och rovgrävningar. finns ingen tydlig samlad strategi och ansvarsfördelning för vården av världsarven i . Utöver det behövs tydliggörande av resursbehoven, medelstilldelning och ansvarsfördelning av medelstilldelningen för vården av världsarven. Det är viktigt att samtliga offentliga parter, från lokal till statlig nivå, vet vilka åtaganden de ansvarar för. Vi vill att regeringen bringar klarhet i dessa frågor så att kan fullfölja åtagandet att vårda världsarv. Vidare vill vi att regeringen verkar för att skydda de sammanhängande skogsfinska bosättnings- och odlingsmiljöerna som har ringa eller inget skydd. Vi skulle även välkomna ett initiativ från regeringen att föra fram ett nytt världsarv i enlighet med världsarvskonvention, vilket ska gälla med dess finngårdar i . Jakt med löshund, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:700 av (KD) och 2019/20:308 av (SD). Alla som utövar jakt är en del av en tradition och kultur som funnits som det funnits människor här i . Detta är ett kulturarv som jägare i har använt sig av fram till . Dessutom är det oerhört viktigt att få fram bra hundar som kan hjälpa till att hitta skadade djur i samband med t.ex. viltolyckor eller skadskjutningar. Tyvärr ser vi att människan i och med urbaniseringen lever allt längre bort från naturen. Detta leder i sin tur till stor okunskap och vi ser krafter som vill förbjuda löshundsjakt utan att de ser vilka konsekvenser det kommer att föra med sig. Ett immateriellt kulturarv syftar till att säkra respekten för och öka kunskaperna om muntliga traditioner, sociala sedvänjor och traditionell hantverksskicklighet. En klassning av löshundsjakten som kulturarv är en viktig pusselbit för att kunna bevara jaktformer med lös hund . Vi menar därför att regeringen bör utreda möjligheten att få till en klassning av löshundsjakten som ett immateriellt världsarv. Hågkomst, punkt 10 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:141 av m.fl. (V) och 2019/20:688 av (KD) och 2019/20:1228 av (S). emigrerade många svenskar till . De flesta bosatte sig i sovjetiska . De lämnade ett med fattigdom, klassorättvisor och hög arbetslöshet. Många av dem kom från och ibland kallas de därför för kirunasvenskarna. De flesta sympatiserade med och trodde på Sovjetkommunismen. I möttes de av armod, förtryck och rättslöshet. Tiotals av dem mördades av stalinismens terror eller gick under i fångläger. En del av de överlevande återvände till , men trots deras dramatiska och tragiska öden var deras historia relativt okänd då de uppmärksammades i böcker och i andra medier. Vi måste nu se till att berättelserna får leva vidare och att vi minns det som hände. Jag anser att det bör göras mer för att uppmärksamma dem som emigrerade till och för att stimulera oberoende forskning om deras öden. Att sprida kunskap om politisk terror innebär en möjlighet att lära för framtiden. För att hedra de drabbades minne vill jag att ett minnesmärke över sovjetemigranternas öde uppförs i . Repatriering av samiska kvarlevor, punkt 3 (V) (V) anför: Det har tyvärr tagit allt att få upp frågan om repatriering av samiska föremål och kvarlevor på dagordningen hos riksdag och regering. har det dock hänt en hel del och från ser vi att den vägledning som finns framtagen av RAÄ i samarbete med är ett viktigt steg i rätt riktning. Vi är medvetna om det ansträngda ekonomiska läget på många av landets museer men anser att frågan ändå måste få hög prioritet framöver. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 2019/20:1 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att straffen för fornminnesbrott ska skärpas och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3 av (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten bör förklara som riksintresse och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten ska garantera verksamheten vid och i samarbete med stiftelsen och starta en musei- och utbildningsverksamhet och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:65 av (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur kostnaderna för arkeologin ska minska för kommuner och markägare och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:66 av (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda ett ökat statligt ansvar för och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:115 av i (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att göra till riksmuseum och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:141 av m.fl. (V): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör resas ett minnesmärke över sovjetmigranternas öde och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:308 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra jakt med löshund till en del av det svenska kulturarvet och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:337 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram en tydlig strategi och ansvarsfördelning för vården av världsarv och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över resursbehoven för vården av världsarven och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ansvarsfördelningen i tillförandet av resurser till världsarven och tillkännager detta för regeringen.