bet · H701KU12 · 2020-06-04 00:00:00 — Dessa allmänt hållna överklaganden avslogs samlat i ett antal beslut, men bidrog tillsammans med att många överklaganden saknade uppgifter om bl.a. vilket val som överklagades till en ökad arbetsbelastning för nämnden. Uppföljningsgruppen vill framhålla vikten av att överklaganden kan behandlas effektivt som ett led i att hantera en ökad ärendetillströmning. är vissa formella krav på överklaganden nödvändiga att upprätthålla. Gruppen anser inte att det ökade antalet överklaganden ska hanteras genom en begränsning av möjligheten att överklaga val. Den ökade ärendetillströmningen bör i första hand mötas med ökade resurser och informationsinsatser. En av grundtankarna bakom införandet av var just att en mer effektiv organisation kunde möta vad man trodde skulle bli en ökad mängd överklaganden efter införandet av det nya valsystemet. har framhållit i sin erfarenhetsrapport att för att talerätten ska kunna bedömas bör ett överklagande åtminstone innehålla uppgifter om klagandens namn och postadress. En sådan förändring kan inte bedömas på något fundamentalt sätt begränsa möjligheten till att överklaga val. Mycket kan göras för att underlätta för väljare när det gäller hur de kan delge sina synpunkter eller observationer på genomförandet av ett val eller överklaga ett valresultat. Det är inte säkert att det är självklart för väljaren om de t.ex. ska vända sig till valnämnden, eller . Kontinuerliga informationsinsatser spelar en viktig roll, särskilt med tanke på att det går mellan val. Vid sidan av de allmänt hållna överklagandena återfinns ett antal kategorier av överklaganden som var överrepresenterade i samband med de allmänna valen 2018. Det rör sig om överklaganden om bl.a. skyddande av valhemligheten, saknade valsedlar på röstmottagningsställen och synpunkter på röstnings-förfarandet i eller utanför vallokalen. Det kan noteras att inslag i valsystemet kan ha haft en påverkan på antalet och typen av överklaganden samt att flera instanser har förordat en översyn av valsystemet när det gäller t.ex. valsedelssystemet och valadministrationens organisation. Rapportering av incidenter och klagomål tog upp frågan om incidentrapportering i sin erfarenhetsrapport val (s. 25–26) och gjorde följande uttalande: Såväl väljares egna upplevelser av valet som medias rapportering från valet har lett till en stor mängd skrivelser till och andra kontakter med där det framkommit synpunkter, klagomål och förbättringsförslag. I många fall var skrivelserna tveklöst överklaganden av valresultatet som skulle överlämnas till . Flera skrivelser hade dock en sådan karaktär att det var relativt svårt att bedöma om avsikten var att göra ett formellt överklagande eller inte. I andra fall har det varit klart att avsikten inte har varit att överklaga valresultatet utan att föra fram kritiska synpunkter i syfte att påverka utformningen av rutiner inför kommande val. anser att alla valmyndigheter måste ta tillvara det engagemang som finns hos allmänheten för att förbättra regelverket eller rutiner i valadministrationen. Det finns också ett stigande intresse hos allmänheten att få reda på hur synpunkter och klagomål behandlas av valmyndigheterna. Detta engagemang och intresse samt det stora antalet överklaganden har väckt frågan om det bör införas ett mer formaliserat sätt att framföra synpunkter utan att för den skull överklaga valresultatet. Förslag har lämnats om att det i , på motsvarande sätt som i en del andra länder, borde finnas ett enkelt sätt att anmäla incidenter vid röstmottagningen och lätt tillgänglig information om hur en sådan anmälan kan göras. En sådan möjlighet skulle kunna stärka allmänhetens förtroende för valsystemet och skulle också kunna vara till viss hjälp i utredningar om det förekommit avvikelser från föreskriven ordning vid prövning av överklaganden av valresultatet. Incidenter i val- och röstningslokaler ligger inom valnämndernas ansvarsområde. Det är valnämnderna som snabbast kan åstadkomma rättelse om problem skulle uppstå i val- och röstningslokalerna. Mot bakgrund av förhållandet att kommunerna fattar beslut i frågor om val som inte kan överklagas och att beslutsgången ser olika ut i kommunerna bedömer att det skulle vara en fördel om ett formaliserat system med incidentrapportering i första hand skulle ha valnämnderna som mottagare av anmälningarna, låt vara med en rapportskyldighet till länsstyrelserna och . Ett förslag med denna inriktning kräver författningsstöd och bör därför utredas. I betänkandet Snabbare omval och förstärkt skydd för valhemligheten (SOU 2016:71 s. 105–106) framhölls följande när det gäller incidentrapportering: Arbetet med att få fram ett slutligt valresultat påverkas av hur stort antal överklaganden som kommer in (2011:1, s. 25). Anledningen till det stora antalet överklaganden, främst , har anförts vara bl.a. det jämna valresultatet, väljares egna upplevelser vid valet och medias rapportering (se a. rapport a.s. och i Omstritt omval, bokserie 55, s. 48 f.). I många fall var de skrifter som kom in handlingar som tveklöst utgjorde överklaganden av valresultatet. I andra fall var det tydligt att så inte var fallet. Flera skrivelser var dock av sådan karaktär att det var svårt att avgöra om det fanns en avsikt att formellt överklaga eller inte. har anfört att det bör införas ett enkelt sätt att anmäla incidenter vid röstmottagningen utan att för den skull överklaga valresultatet. Mot bakgrund av detta har utredningen fått i uppdrag att överväga och ta ställning till om en rutin för incidentrapportering i samband med val bör införas. Utredningen konstaterar att vad som avses med denna fråga är att finna ett sätt att redan under röstmottagningen ta hand om frågor, synpunkter, klagomål och liknande från väljare till undvikande av överklaganden som i realiteten snarare är klagomål. Utredningen kan inte se annat än att detta förmodligen förekommer genom att valförrättarna finns till hands för frågor och förtydliganden och att detta ryms inom ramen för valnämndernas insatser i fråga om utbildning av valförrättare och information till väljarna. Utredningen ställer sig positiv till att sådana insatser tydliggörs än mer framöver t.ex. genom information till väljarna på affischer och genom andra kanaler om möjligheten att direkt i vallokalen eller röstningslokalen framföra synpunkter eller klaga utan att överklaga. Vissa incidenter kan troligen rättas till omgående medan annat kan tas om hand inom ramen för utvärderingar eller förbättringsarbeten. I denna fråga krävs inte några författningsförslag och det överlämnas åt valmyndigheterna att närmare utarbeta på vilket sätt man lämpligen arbetar vidare med frågan inom ramen för redan pågående utbildnings- och informationsinsatser. I propositionen Snabbare omval (prop. 2017/18:38 s. 65, bet. 2017/18:KU18, rskr. 2017/18:139) ställde sig regeringen bakom utredningens förslag och gjorde bedömningen att det var lämpligt att det gentemot väljarna tydliggjordes att de kan påtala incidenter vid röstmottagningen och framföra synpunkter på förfarandet till valmyndigheterna utan att överklagande valet, liksom att synpunkterna omhändertas inom ramen för uppföljningar, utvärderingar och förbättringar av valgenomförandet. I sin erfarenhetsrapport efter valen 2018 gjorde följande uttalanden i fråga om incidentrapportering (s. 17–18): I sitt arbete med prövningen av överklagandena har nämnden noterat att det i många fall varit fråga om påståenden om incidenter vid röstmottagningen som påtalats. Nämnden vill därför i detta sammanhang aktualisera frågan om incidentrapportering. En del av de överklaganden som nämnden nu behandlat hade kanske kunnat omhändertas i en annan ordning, om en sådan funnits på plats. Nämnden konstaterar att regeringen i proposition 2017/18:38 s. 65 ansåg att det skulle vara lämpligt att det gentemot väljarna tydliggjordes att incidenter vid röstmottagningen kan påtalas och att synpunkter på förfarandet kan framföras till valmyndigheterna utan att överklagande sker liksom att synpunkterna omhändertas inom ramen för uppföljningar, utvärderingar och förbättringar av valgenomförandet. Regeringen såg emellertid inte något behov av att i lag reglera eller på annat sätt precisera formerna för incidentrapportering. Regeringen framhöll att frågan om någon myndighet borde få i uppdrag att utarbeta en lämplig modell för en sådan rapportering även i fortsättningen skulle vara föremål för övervägande. Nämnden konstaterar vidare att även i sin rapport från valen 2018 konstaterat att många klagomål rör iakttagelser i val- och röstningslokaler snarare än överklaganden av valresultatet. bedömer att det går att effektivisera överklagandeprocessen och föreslår därför att det läggs ett uppdrag till myndigheten att rapportera förslag på effektiviseringar till regeringen. Nämnden delar dessa bedömningar. I sin erfarenhetsrapport efter valen 2018 (s. 11) föreslår att det ska införas en obligatorisk incidentrapportering: Intresset för ordningen i röstnings- och vallokaler har varit stort, likaså intresset för ordningen under länsstyrelsernas slutliga rösträkning. har fått många frågor från både media och allmänhet om påstådda och faktiska incidenter. Myndigheten har även fått frågor från media om avsaknaden av en samlad incidentrapportering inom valadministrationen. I syfte att kunna skilja rykten från fakta och ha en nationell överblick över samtliga incidenter inom valadministrationen föreslår att en samlad incidentrapportering införs, där lokala och regionala valmyndigheter ska rapportera incidenter till . kommer då att kunna besvara frågor från media om vilka händelser som är de-facto händelser och hänvisa dem till rätt kommun. kan också använda den samlade nationella lägesbilden i samarbetet med andra myndigheter, såsom MSB, Säkerhetspolisen och Polisen. En sådan inrapportering är ett komplement till nuvarande rutiner och misstänkta brott ska fortfarande polisanmälas. beskriver utfallet av att använda händelserapportering i sin erfarenhetsrapport efter valet till (s. 7): hade inför detta val bett kommuner, utlandsmyndigheter och länsstyrelser att rapportera in händelser till . Syftet med rapporteringen är: - att det ska finnas en nationell, samlad bild av valet. Den ska visa om det finns avvikelser, - att ska kunna göra en bedömning och ge en korrekt bild av nuläget i valet. Bilden kan också användas till att dementera felaktiga rykten och bekräfta händelser, - att vid behov ska sprida information om avvikelser till kommuner, länsstyrelser och UD. till tog emot rapporter om 47 händelser från kommuner, utlandsmyndigheter och länsstyrelser. Det är många olika typer av händelser men gäller till exempel ordningen i röstningslokaler och vallokaler som stängts pga. brandlarm i närliggande lokaler. Majoriteten av händelserna gäller ordningen i valsedelsställen där valsedlar försvunnit, stulits eller gömts. Utöver dessa inrapporterade händelser har själv rapporterat in knappt tio händelser som gäller försök att sälja röster på sociala medier, en stulen postback med röstkort och förtidsröster som inte levererats av PostNord. kan konstatera att antalet inrapporterade händelser är få i relation till det stora antalet platser där röstning är möjlig och till den relativt långa röstningsperioden. Dock är det fortfarande ett stort problem med ordningen bland valsedlar, vilket väntas bli ännu mer problematiskt vid nästa val till riksdag, kommun- och . Händelserapporteringen tjänade sitt syfte och var värdefull för . Inför nästa val bör händelserapporteringen utvecklas till en mer omfattande incidenthantering enligt förslag i . införde i samband med valet till 2019 en ordning för händelserapportering inom valadministrationen i vilken kommuner, utlandsmyndigheter och länsstyrelser ombads att på frivillig basis rapportera in händelser under valen till . De är av stor vikt att ta tillvara på det engagemang som finns hos allmänheten för att förbättra regelverk och rutiner inom valadministrationen. Det finns också ett ökande intresse hos allmänheten att få reda på hur synpunkter och klagomål behandlas av valmyndigheterna. Att skapa tydligare processer för att ta emot och sammanställa medborgares synpunkter och klagomål kan bidra till en ökad transparens, säkerställa valsystemets legitimitet och utveckla arbetet inom valadministrationen. har noterat i sin erfarenhetsrapport att det i många fall har varit fråga om påståenden om incidenter vid röstmottagningen som har påtalats i överklaganden till nämnden. Vidare menar nämnden att en del av de överklaganden som behandlats efter valen 2018 kanske hade kunnat omhändertas i en annan ordning, om en sådan hade funnits på plats. En incidentrapportering eller andra sätt att på ett mer strukturerat sätt ta om hand synpunkter och observationer från väljare kan även ha positiva effekter på överklagandeprocessen såtillvida att det som är ett överklagande av valresultatet lämnas till medan mer allmänt hållna synpunkter och klagomål tas om hand av valnämnder och . Gruppen ser således positivt på vad som har gjorts av och det kan övervägas om inte ordningen med incidentrapportering kan byggas ut ytterligare inför nästa val. Valprövningsnämndens kansliorganisation och resurser I sin erfarenhetsrapport efter valen 2018 föreslår följande förändringar av kansliorganisationen inför framtida val (s. 21–22): vill framhålla att nämndens arbete med överprövning av val är av utomordentligt stor betydelse för förtroendet för demokratin och att det därför måste ges hög prioritet. Nämnden konstaterar att kansliorganisationen, trots den stora anstormningen av ärenden, på många sätt fungerat väl och att uppkomna problem lösts efter hand på ett konstruktivt sätt. har i den uppkomna situationen lämnat ett värdefullt stöd i form av rådgivning, men framför allt bistått vid rekrytering av olika personalkategorier, anskaffande av lämpliga lokaler etc. I detta sammanhang vill nämnden understryka vikten av att de resurser behöver måste ställas till dess förfogande, särskilt när nämnden prövar överklaganden av val. Såväl huvudföredraganden som de andra föredragande och nämndens sekreterare och assistenter som har sin ordinarie anställning inom RDF måste i samband med hanteringen av överklaganden av val kunna frigöras från sin ordinarie syssla för att ägna sig åt sin uppgift i nämnden i den utsträckning som denna behöver (jfr bet. 2012/13:KU13 s. 10–11). Nämnden konstaterar att den nuvarande kansliorganisationen har vissa brister: Merparten av de tjänstemän som är förordnade i nämnden har sin heltidstjänstgöring på annat håll. Vid ett flertal tillfällen har det därför under arbetet med överklagandena uppstått en konflikt om vilken arbetsuppgift som skulle prioriteras. anser nämnden att samtliga personalkategorier, dvs. assistenter, sekreterare och föredragande, som arbetar i nämnden bör finnas på plats på nämndens kansli i samband med val på samma sätt som kanslichefen varit . Detta innebär att åtminstone en del av de tjänstemän som ska arbeta med överklaganden bör göra det inom ramen för sin ordinarie tjänst och inte som en bisyssla. Det bör med andra ord inom nämndens kansli finnas en kärna av personal som enbart sysslar med överklagandena och administrationen av dessa. Att registrera alla de överklaganden som kom in efter valet krävde stora arbetsinsatser och tog mycket tid i anspråk. Nämnden anser att frågan om att flytta nämndens diarium till RDF:s registrator därför bör övervägas. I erfarenhetsrapporten efter Europaparlamentsvalet framhölls bl.a. följande förslag (s. 11): vill på nytt framhålla att nämndens arbete med överprövning av val är av utomordentligt stor betydelse för förtroendet för demokratin och att det därför måste ges hög prioritet. Nämnden konstaterar att den kansliorganisation som bistod nämnden i arbetet med överklagandena efter EU-valet fungerat mycket väl. Nämnden konstaterar vidare att RDF:s stöd i form av rekrytering av föredragande inom förvaltningen är mycket värdefullt och en förutsättning för att arbetet ska kunna bedrivas på ett ändamålsenligt sätt. anser nämnden att samtliga personalkategorier, dvs. assistenter, sekreterare och föredragande, som arbetar i nämnden bör finnas på plats på nämndens kansli i samband med val på samma sätt som kanslichefen varit , 2018 och 2019. Detta innebär att åtminstone en del av de tjänstemän som ska arbeta med överklaganden bör göra det inom ramen för sin ordinarie tjänst och inte som en bisyssla. Det bör med andra ord inom nämndens kansli finnas en kärna av personal som enbart sysslar med överklagandena och administrationen av dessa. Erfarenheten med kanslipersonal – extern eller intern – på mer eller mindre heltid i nämnden har enbart varit goda. Arbetet på nämndens kansli kräver numera ett sådant upplägg. Nämnden vidhåller sin uppfattning att frågan om att flytta nämndens diarium till RDF:s registrator bör övervägas. Under de allmänna valen 2018 och under Europaparlamentsvalet hade att hantera ett större antal överklaganden och andra skrivelser än i tidigare val. En större ärendetillströmning ställer högre krav på den kansliorganisation som är knuten till nämnden. I sin erfarenhetsrapport framhåller vikten av att de resurser som nämnden behöver ställs till dess förfogande. Efter ökningen av överklaganden under de allmänna valen 2010 förstärktes kansliorganisationen med bl.a. en fast kanslichef. Efter ökningen av överklaganden under de allmänna valen 2018 uttryckte ett behov av ytterligare förstärkningar. Bland annat föreslog nämnden att samtliga personalkategorier, dvs. assistenter, sekreterare och föredragande, som arbetar i nämnden bör finnas på plats på nämndens kansli i samband med val på samma sätt som kanslichefen har varit det . Det är av vikt för valsystemets legitimitet att överklaganden behandlas av på ett korrekt och effektivt sätt. För att kunna möta det ökande antalet överklaganden finns det behov av att stärka kansli-organisationen. Genom att nämndens kansliorganisation stärks ges nämnden förutsättningar för att ha en god beredskap inför de utmaningar som ett ökat antal överklaganden utgör på ett administrativt plan. Gruppen förordar att före nästa val inleder en dialog med nämnden om vilket kanslistöd nämnden är i behov av för att den inom en rimlig tid ska kunna hantera inkomna överklaganden. [1] I uppföljningsgruppen ingick följande: , ordf. (S), (M), (SD), Per Schöldberg (C), (V), Skånberg (KD), (L) och (MP). [2] Redogörelsen bygger på information hämtad från erfarenhetsrapporter efter valen 2018 och 2019. För vidare information se framförallt erfarenhetsrapporten efter de allmänna valen 2018. [3] Av Valprövningsnämndens verksamhetsberättelse 2018 (2018/19:VPN1) framgår att nämnden tog emot sammanlagt 767 överklaganden . Av dessa avsåg 44 annat än överklagande av val, t.ex. registrering eller avregistrering av partibeteckning, utseende av ny ledamot eller ersättare i kommunfullmäktige eller deltagande val. Resterande 723 överklaganden avsåg de olika valresultaten. [4] Avsnittet om gällande ordning bygger till stora delar på redogörelsen för framförallt vallagen och praxis från i Valrätt – En introduktion till den rättsliga regleringen av de allmänna valen, , 2018. [5] Bestämmelser om formella krav på överklaganden finns också i 3 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). Enligt 3 § ska ett överklagande från en enskild bl.a. innehålla uppgift om hans eller hennes: personnummer, postadress, telefonnummer och e-postadress.