bet · H701UU10 · 2020-06-05 00:00:00 — Partnerskapen ska grundas på ömsesidiga utfästelser om rättsstatens principer, god samhällsstyrning, respekt för mänskliga rättigheter, inklusive minoriteters rättigheter, samt principerna om marknadsekonomi och hållbar ekonomisk tillväxt. Det är av central vikt för EU:s trovärdighet att säkerställa ett fortsatt fokus på länder som tydligt har tagit ställning för en integration med EU genom särskilda avtal. stöder de ambitioner som länderna i det östliga partnerskapet har för att närma sig EU och för att genomföra de reformer som är nödvändiga för ett närmande. Utskottet understryker vikten av att driver i EU att det östliga partnerskapet ska ligga högt på EU:s dagordning. Utskottet betonar att det i linje med mer-för-mer-principen ska finnas ett tydligt medlemskapsperspektiv för de partnerländer som är geografiskt belägna i och som genomför politiska och ekonomiska reformer. En sådan ansats förutsätter att EU:s engagemang för reformer är långsiktigt och att EU erbjuder ett omfattande stöd, inklusive bistånd, till de partnerländer som vill närma sig EU. Utskottet återkommer i utlåtande /20:UU16 till frågor om EU:s grannskapspolitik och de frågor som har lyfts motionsledes om grannskapet och särskilt det östliga partnerskapet. När det gäller motionsyrkandet om EU:s associeringsavtal med länder utanför EU noterar utskottet utrikesministerns svar på interpellation 2019/20:170. I svaret anger utrikesministern bl.a. att ska verka för att fler breda associeringsavtal mellan EU och tredje part ingås eftersom handel, tillsammans med politisk dialog och samarbete, är ett viktigt verktyg för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer. Utskottet konstaterar att detta är i linje med vad utskottet bl.a. har uttalat i behandlingen av associeringsavtal med (bet. 2013/14:UU24), med länder i det östliga partnerskapet (bet. 2014/15:UU5, 2014/15:UU6 och 2014/15:UU7) och med partnerländer i det östra och södra (t.ex. bet. 2002/03:UU17, 2001/02:UU9 och 1998/99:UU6). Vidare konstaterar utskottet att det inom EU finns en fullständig harmonisering av bestämmelserna om de tredjeländer vars medborgare omfattas av eller är undantagna från viseringskrav vid inresa till (nu gällande EU-förordning 2018/1806). Utskottet ser inte skäl att ifrågasätta denna ordning. Därmed anser utskottet att motionerna 2019/20:2055 (L) yrkande 13 i denna del, 2019/20:2818 (KD) yrkande 10 och 2019/20:3524 (SD) yrkande 11 är besvarade, och att de därför bör avstyrkas. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om EU:s gemensamma handelspolitik och om de framtida handelsförbindelserna med . I skrivelsens avsnitt 18 beskrivs huvuddragen i utvecklingen av den gemensamma handelspolitiken . I avsnitt 7 i skrivelsens del 2 beskriver regeringen händelseförloppet i fråga om utträde ur EU, och i en bilaga till skrivelsen ges en utförlig redovisning av utträdesavtalets innehåll. I kommittémotion 2019/20:3524 av m.fl. (SD) yrkande 9 anförs att bör verka för öppen och fri handel som en välståndsskapande kraft. Handelspolitiken bör enligt motionärerna beakta även andra intressen än rent ekonomiska, som t.ex. likvärdiga krav på djuretik, ansvarsfullt företagande och miljöaspekter, i synnerhet för att motverka s.k. koldioxidläckage. EU:s exportbidrag som skadar utvecklingsländernas självförsörjning vill motionärerna avskaffa. I kommittémotion 2019/20:3523 av m.fl. (V) yrkande 5 förordas att alla EU:s handelsavtal ska innehålla bindande miljö- och klimatklausuler samt att inga avtal ska tecknas med länder som inte har skrivit under . I partimotion 2019/20:2055 av m.fl. (L) yrkande 12 framhålls bl.a. att den globala handeln inte får stanna av efter brexit samt att det krävs ett långtgående handelsavtal mellan och EU som även fortsättningsvis möjliggör en smidig handel och förutsätter fri rörlighet för personer, tjänster, kapital och varor. Som utskottet har konstaterat (bet. 2017/18:UU10) är en öppen, rättvis och frihandelsvänlig handelspolitik en av grundstenarna för tillväxt och sysselsättning i och EU. Det är enligt utskottet av stor vikt att EU fortsätter att stå upp för det multilaterala regelbaserade handelssystemet. Utskottet har också framhållit att handel är ett centralt verktyg för fattigdomsbekämpning. I tillägg till detta vill utskottet understryka vikten av att EU tar ansvar för att främja den internationella frihandeln och värnar den mot protektionistiska tendenser. En omfattande fri och rättvis utrikeshandel är, jämte en väl fungerande inre marknad, enligt utskottet en viktig nyckel till världsekonomins, och inte minst och EU:s, återhämtning efter coronapandemin. noterar att också näringsutskottet har behandlat motionsyrkanden om internationell handel i betänkande 2019/20:NU15. I det betänkandet anförs att även fortsättningsvis ska vara en tydlig röst inom EU och internationella forum som WTO för en öppen och fri handel och för att motverka protektionistiska tendenser. anser också att frihandelsavtal inte får leda till sänkta krav när det gäller hälsa, miljö, djurskydd och säkerhet. Vidare har utrikesutskottet tagit del av näringsutskottets yttrande om den gröna given (2019/20:NU5y). I yttrandet delar näringsutskottet kommissionens inställning att betrakta handelspolitiken som ett viktigt verktyg för att ge miljö- och klimatfrågorna ett brett genomslag. framhåller handelns betydelse för genomförandet av Agenda 2030 och , och näringsutskottet anser att det är viktigt att fler djupa och breda handelsavtal ingås mellan EU och tredje parter, liksom att dessa avtal tar hänsyn till miljö och hållbarhet. Dessutom anser näringsutskottet att de internationella och europeiska regelverken för exportkrediter och annan offentlig handelsfinansiering bör utvecklas för att bidra till miljö- och hållbarhetsambitionerna. ser inte skäl till några andra bedömningar och noterar även redogörelsen i skrivelsen för de framsteg som har gjorts i fråga om flera avtalsförhandlingar, att frihandelsavtalen innehåller särskilda kapitel om hållbar utveckling och att jämställdhet har integrerats alltmer. Utskottet konstaterar att lämnade EU mellan 2020 samt att tidsramen för förhandlingarna om den framtida relationen mellan och är mycket snäv eftersom den övergångsperiod som inleddes vid utträdet löper ut , såvida den inte förlängs . Utskottet beklagar att har lämnat unionen och konstaterar att är en viktig samarbetspartner till EU och , både på handelsområdet och på andra områden. Enligt utskottet bör så vara fallet även framöver, och EU och behöver ha en så nära relation som möjligt . Utskottet noterar att regeringen i faktapromemoria 2019/20:FPM18 anser det vara av överordnad prioritet att säkra en ordnad och förutsägbar process och att se till så att så mycket som möjligt av den framtida relationen hinner komma på plats innan övergångsperioden löper ut. Vid sammanträdet fick utskottet information av statsrådet om det nya partnerskapet med . Med det ovan anförda anser utskottet att motionerna 2019/20:2055 (L) yrkande 12, 2019/20:3523 (V) yrkande 5 och 2019/20:3524 (SD) yrkande 9 är besvarade och att de därmed bör avslås. EU som global utvecklingsaktör Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om inriktningen och storleken på EU:s utvecklingsstöd. I skrivelsens avsnitt 19 beskriver regeringen kortfattat EU:s utvecklingssamarbete, EU:s arbete för samstämmighet för utveckling samt kopplingen till klimat och säkerhet. Vidare beskrivs EU:s humanitära bistånd och arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och till detta knutna rättigheter. I kommittémotion 2019/20:3523 av m.fl. (V) yrkandena 16 och 17 anges att bör verka för att alla EU-länder ska ge av bruttonationalinkomsten (BNI) i utvecklingsbistånd och att de ger av BNI till de minst utvecklade länderna. Vidare föreslår m.fl. (V) i kommittémotion 2019/20:219 yrkande 10 att regeringen ska verka för att EU:s klimatbistånd ska vara additionellt, dvs. läggas till redan existerande åtaganden för biståndet. I kommittémotion 2019/20:3356 av m.fl. (V) yrkande 10 framförs att bör driva på för att EU:s utvecklingspolitik ska bidra till att stärka hbtq-personers rättigheter i världen. I kommittémotion 2019/20:3524 av m.fl. (SD) yrkande 10 motsätter sig motionärerna att EU inrättar fler investeringsfonder, i likhet med Europeiska fonden för hållbara investeringar, inom ramen för den externa investeringsplanen. Syftet med EU:s utvecklingssamarbete är att bekämpa fattigdomen i världen, att främja demokrati och mänskliga rättigheter samt att bidra till en social, ekonomisk och miljömässigt hållbar utveckling. EU och dess medlemsstater är världens största givare av utvecklingsbistånd och världens största givare av humanitärt bistånd. Det offentliga utvecklingsbiståndet från EU och dess medlemsstater står för över hälften av sådant bistånd i världen. Utskottet konstaterar att EU:s utvecklingspolitik bl.a. vägleds av det europeiska samförståndet för utveckling (Nytt europeiskt samförstånd om utveckling – Vår värld, vår värdighet, vår framtid). Där fastslås bl.a. att EU och dess medlemsstater ska ha ett rättighetsbaserat angreppssätt som innefattar alla mänskliga rättigheter, och att medlemsstaterna ska främja inkludering och deltagande, icke-diskriminering, rättvisa och jämlikhet, oavsett människors geografiska hemvist och etnicitet, genus, ålder, funktionsvariation, religion eller övertygelse, sexuell läggning eller könsidentitet, migrationsstatus eller andra faktorer. antog EU riktlinjer för att främja hbtq-personers rättigheter i världen. Dessutom finns ett tematiskt instrument, EIDHR (for Democracy and Human Rights) för bistånd till mänskliga rättigheter och demokrati i utvecklingsländer. Genom instrumentet har stöd bl.a. getts till personer och organisationer som arbetar för hbtq-personers rättigheter runt om i världen. Vid den internationella konferensen om utvecklingsfinansiering åtog sig EU:s medlemsstater att uppnå målet om att av BNI ska gå till officiellt bistånd för den nya globala hållbarhetsagendan, dvs. till 2030, och att EU på kort sikt skulle uppnå målet om 0,15–0,av BNI till de minst utvecklade länderna. Biståndet från EU:s medlemsländer motsvarade av deras samlade BNI 2018, vilket i stort sett är en oförändrad nivå jämfört med året innan. Förutom är det endast och som når upp till FN:s mål om att av BNI ska gå till utvecklingsbistånd. Utskottet konstaterar att det i anges att utvecklade länder ska tillhandahålla finansiella resurser för att hjälpa utvecklingsländer med åtgärder både för att minska utsläppen av växthusgaser och för klimatanpassning. Genom avtalet förbinder sig de utvecklade länderna att mobilisera 100 miljarder USD till 2020. Vid COP 21 bekräftades åtagandet att och fram gemensamt mobilisera . Utskottet konstaterar att klimatbistånd sker genom en mängd multilaterala kanaler. Utskottet konstaterar att kommissionens egna målsättning är att nå till stöd för klimataktiviteter i utvecklingsländer . Enligt utskottet är det viktigt att EU, i linje med rådets slutsatser om klimatdiplomati och , fortsätter att öka mobiliseringen av den internationella klimatfinansieringen i linje med målet ovan och arbetar internationellt för att säkerställa liknande ekonomisk mobilisering från andra partner och länder. Utskottet konstaterar att det krävs mobilisering av en mängd olika offentliga och privata källor, instrument och kanaler för att hantera klimatförändringarna. EU:s långtidsbudget –2027 förhandlas fortfarande och klimatbiståndet återfinns inom olika instrument i budgeten. Hur klimatåtgärder finansieras rapporteras löpande och EU:s medlemsstater redovisar sina respektive finansiella flöden enligt artikel 16 i EU:s s.k. MMR-förordning (525/2013). Vid utskottets överläggning med regeringen om budgetrubriken och omvärlden i EU:s nästa långtidsbudget framkom att regeringen verkar för att EU inom ramen för budgetrubriken ska leva upp till bl.a. , att klimat ska vara en viktig tematisk prioritering och att EU:s åtagande om inom tidsramen för Agenda 2030 ska återspeglas i nästa fleråriga budgetram. Utskottet vill som tidigare understryka vikten av att EU:s utvecklingspolicy respekterar de kriterier om utvecklingssamarbete och för offentlig utvecklingsfinansiering som man har kommit överens om i OECD-Dac och principerna om biståndseffektivitet. Utskottet konstaterar att det i EU:s nästa fleråriga budgetram 2021–2027 föreslås strukturella förändringar av EU:s externa instrument, där flera av dem samlas till ett brett instrument för grannskapspolitik, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete (NDICI). NDICI inkluderar en ny extern investeringsarkitektur, Europeiska fonden för hållbar utveckling plus och en garanti för yttre åtgärder, som bygger vidare på den europeiska fonden för hållbar utveckling och den externa investeringsplanen. Utskottet noterar även att EU:s fleråriga budgetram 2021–2027, inklusive den externa investeringsarkitekturen, är under förhandling och ambitionen är att nå en överenskommelse . informerade regeringen utskottet om EU:s globala svar på covid-19-pandemin och fick utskottet skriftligt underlag i frågan. Med det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna 2019/20:219 (V) yrkande 10, 2019/20:3356 (V) yrkande 10, 2019/20:3523 (V) yrkandena 16 och 17 samt 2019/20:3524 (SD) yrkande 10. Budget och finansiella frågor Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om EU:s fleråriga budgetram och om samarbetet inom EU på skatteområdet. I avsnitt 6 i del 2 av skrivelsen redogör regeringen för förhandlingarna om EU:s fleråriga budgetram för perioden –2027 och de svenska målsättningarna i detta arbete. Information om det ekonomiskpolitiska samarbetet, finansmarknadsfrågor, samarbetet på områdena skatt och tull och om EU:s årsbudget ges i skrivelsens del 4. I kommittémotion 2019/20:3523 av m.fl. (V) yrkande 1 framförs att i förhandlingarna om EU:s fleråriga budgetram 2021–2027 bör driva frågan om konditionalitet, dvs. att EU-stöd ska vara villkorat med att medlemsstaterna respekterar EU:s grundläggande värden som rättsstat och demokrati samt följer beslut om att t.ex. ta emot flyktingar. Den fleråriga budgetramen och frågan om konditionalitet berörs även i kommittémotion 2019/20:3524 av m.fl. (SD) yrkande 2. Motionärerna anser där att i förhandlingarna om den fleråriga budgetramen ska prioritera att hålla nere utgifterna så att den svenska avgiften inte ökar och att EU inte ska tvinga på medlemsstaterna en vidlyftig migrationspolitik genom att ställa sådana villkor för att ta del av EU-gemensamma satsningar. Migrationspolitiska ställningstaganden ska enligt motionärerna separeras från diskussionen om den fleråriga budgetramen. I samma motion yrkande 15 framför motionärerna kritik mot EU:s makrofinansiella stöd till länder utanför EU. Denna kritik anser motionärerna motiverar att planerade utbetalningar dras in och återförs till EU:s medlemsstater, som själva bör bestämma om de är beredda att erbjuda lån och stöd till krisande ekonomier. Vidare avhåller sig motionärerna i yrkande 20 från att invända mot administrativt samarbete och informationsutbyte inom EU för att motverka skattebedrägerier, så länge regelverket för detta har en mellanstatlig karaktär. Utskottet noterar att kommissionen presenterade sitt förslag till en ny flerårig budgetram för åren 2021–2027 . Den totala volymen på förslaget uppgick till (exklusive instrument utanför ramen) av EU27:s samlade BNI. Förhandlingarna fortsatte , men fortfarande utan siffror angivna. presenterade det finska ordförandeskapet ett fullt siffersatt förhandlingsunderlag. Förslaget innebar en sammantagen utgiftsvolym om av EU27:s BNI (exklusive instrument utanför ramen). Samråd med ägde rum , februari, mars, april, maj, juni, juli, september, oktober, . Tre överläggningar med finansutskottet ägde rum , . Överläggningar hölls även i skatteutskottet den 5 samt , i socialförsäkringsutskottet , samt i näringsutskottet . noterar att regeringen agerar i enlighet med de svenska målsättningarna som har stämts av med inför förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram. Regeringen vill bl.a. sätta ett utgiftstak som inte överstiger av EU:s BNI samt att totala avgift som andel av BNI motsvarar dagens. Regeringen vill se en modern budget med omprioriteringar till fördel för gemensamma åtgärder som rör säkerhet, migration, konkurrenskraft, forskning, miljö och klimatomställning. Detta ska ske genom minskade anslag för jordbruksstöd och strukturfonder. Vidare ska det även kosta att inte ta ansvar. Länder som inte tar sitt ansvar i migrationspolitiken eller inte respekterar gemensamma värden ska inte kunna få tillgång till stöd från EU på samma sätt som . Regeringen vill också se en mer effektiv kontroll av hur EU-medel används. Med en minskad budget blir det ännu viktigare att pengarna används på rätt sätt. Slutligen anförs att dagens system för egna medel fungerar väl. Ambitionen är att nå en överenskommelse . noterar att det av finansutskottets betänkande 2019/20:FiU5 Avgiften till EU och i yttrandena /19:FiU3y och 2018/19:FiU4y framgår att finansutskottet delar regeringens grundsyn vad gäller ståndpunkt i förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram. Vidare noterar utrikesutskottet att regeringen, vid en överläggning med finansutskottet om EU:s fleråriga budgetram , fick utskottets stöd för sin ståndpunkt, inklusive i fråga om konditionalitet, med ett tillägg om den svenska avgiften. Utskottet noterar att kommissionen lade fram ett ändrat förslag till den fleråriga budgetramen för åren 2021–2027 samt ett förslag till en återhämtningsfond, som svar på konsekvenserna av coronapandemin. konstaterar att makroekonomiskt stöd är en form av ekonomiskt stöd som utvidgas av EU till partnerländer som har en betalningsbalanskris. Stödet är utformat för länder som ligger geografiskt, ekonomiskt och politiskt nära EU. Dessa inkluderar kandidatländer och potentiella kandidatländer, länder som gränsar till EU som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken och, under vissa omständigheter, andra tredjeländer. Målet är att återställa en hållbar ekonomisk extern situation, som man uppmuntrar ekonomiska anpassningar och strukturreformer. Till skillnad från andra former av ekonomiskt stöd är EU:s makrofinansiella stöd en åtgärd för nödhjälp som inte är avsedd att tillhandahålla regelbundet ekonomiskt stöd för ekonomisk och social utveckling. har vid upprepade tillfällen prövat förslag från kommissionen om makroekonomiskt stöd och funnit att dessa inte strider mot subsidiaritetsprincipen. noterar att finansutskottet i ett yttrande till utrikesutskottets betänkande 2017/18:UU10, betonade betydelsen av finansiell stabilitet i EU:s omvärld, och utrikesutskottet vidhåller att det ligger i såväl som EU:s intresse att även länderna i unionens närområde utvecklar regelverk som främjar ekonomisk stabilitet och tillväxt. framhöll i samma yttrande att man stod fast vid att kontrollen av att EU-medel används på ett korrekt och effektivt sätt behövde förbättras. gör ingen annan bedömning. uppmärksammar även vad som anförs i skatteutskottets yttrande 2019/20:SkU6y Kommissionens arbetsprogram 2020, nämligen att utskottet ser positivt på det arbete som pågår på EU-nivå för att skapa ett mervärdesskattesystem som är mer motståndskraftigt mot bedrägerier än det nuvarande systemet. Beslut om sådant behöver fattas med enhällighet i rådet. noterar vidare att en överläggning om mervärdesskatt hölls i skatteutskottet , under vilken regeringen bl.a. redovisade att det är positivt att åtgärder vidtas för att effektivisera och utvidga bekämpandet av mervärdesskattebedrägerier. Administrativt samarbete och informationsutbyte är en viktig del i detta, liksom samarbete mellan myndigheter. Det är dock viktigt att de åtgärder som vidtas är effektiva för att motverka mervärdesskattebedrägerier. fann vid överläggningen att det fanns stöd för regeringens redovisade ståndpunkt. Företrädare för hade ingen annan ståndpunkt men betonade vikten av att regeringen bevakar att den administrativa bördan blir så begränsad som möjligt. gör ingen annan bedömning. Med det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna 2019/20:3523 (V) yrkande 1 och 2019/20:3524 (SD) yrkandena 2 i denna del, 15 och 20. Brottsbekämpning, gränsskydd, asyl och migration Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samarbetet inom EU i frågor om brottsbekämpning, gränsskydd, asyl och migration. Jämför reservation 11 (SD) och 12 (V). Frågor om straffrätt, gränsskydd, asyl och migration behandlas i rådskonstellationen Rättsliga och inrikes frågor, som även behandlar civilrättsligt och polisiärt samarbete samt frågor om grundläggande rättigheter och medborgarskap. Utvecklingen på dessa områden beskrivs i skrivelsens del 5. I kommittémotion 2019/20:3524 av m.fl. (SD) yrkande 23 anförs att frågan om datalagring inte bör regleras på EU-nivå utan att den nationella suveräniteten i stället bör bevaras på området. I yrkande 25 menar motionärerna att även fortsättningsvis bör stå utanför den europeiska åklagarmyndigheten . Mot bakgrund av en diskussion inom EU om alternativ till frihetsberövande framhåller motionärerna i yrkande 26 att EU inte bör besluta i frågor om hur respektive land ska sköta sina straffrättsliga angelägenheter. I samma motion yrkande 24 framför motionärerna att den nya förordningen om den europeiska kust- och gränsbevakningen är för vek och att det finns utrymme för rejäla framsteg, utveckling och större krafttag på området. Regeringen bör enligt motionens yrkande 29 även arbeta för ett starkare skydd av EU:s yttre gräns i form av fysiska hinder, elektronisk bevakning eller bemanning. I motionens yrkande 27 understryker motionärerna behovet av ett fungerande asylsystem inom EU som bygger på principen om första säkra land, vilket de anser att regeringen bör arbeta för. I partimotion 2019/20:3502 av m.fl. (SD) yrkande 7, väckt med anledning av en händelse av större vikt, krävs att stöd och bistånd som går till den turkiska staten eller dess myndigheter omgående ska upphöra och i stället omfördelas till för att hantera migrationsflödet från . Samarbetet med på migrationsområdet berörs även i kommittémotion 2019/20:3523 av m.fl. (V) yrkande 7. Där föreslås att bör verka för att EU avbryter det avtal som styr samarbetet med på området eftersom avtalet enligt motionärerna står i vägen för kritik och ett tydligt agerande från EU:s sida mot förtrycket av oppositionella och inskränkningar i grundläggande fri- och rättigheter i . I motionens yrkande 22 framhåller motionärerna att bör verka för att EU ska sluta finansiera den libyska och att relationer med ska bygga på full respekt för asylrätten och mänskliga rättigheter. Yrkande 23 i samma motion innehåller ett förslag om att genom EU och bör agera för en snabb evakuering och vidarebosättning av flyktingar och asylsökande från . I motionens yrkande 24 framhålls att inom EU bör motverka alla beslut som innebär att asylrätten och flyktingars mänskliga rättigheter kränks. Utskottet uppmärksammar att EU genom Lissabonfördraget har fått befogenheter att reglera straffrättsliga frågor men att befogenheterna är begränsade både i fråga om deras omfattning och hur de utövas. Det straffrättsliga samarbetet ska bygga på principen om ömsesidigt erkännande av domar och rättsliga avgöranden. Bara i fall av särskilt allvarlig brottslighet inom särskilt angivna områden och med ett gränsöverskridande inslag kan EU anta minimiregler om brottsrekvisit och påföljder. I skrivelsen redogörs för de slutsatser om alternativ till frihetsberövanden som rådet antog mot bakgrund av brister i systemet med ömsesidigt erkännande till följd av undermåliga häktnings- och fängelseförhållanden. Utskottet noterar att rådets slutsatser erkänner att systemet för straffrättsliga påföljder faller inom medlemsstaternas behörighet och att EU-nivån därför bör fokusera på icke lagstiftande åtgärder.