bet · H701CU11 · 2020-02-18 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden som behandlas i betänkandet. Motionsyrkandena avser bl.a. stiftelselagen, krav på sammansättning av bolagsstyrelser, mångfaldspolicy, lagstiftning om franchising och moderniserad bokföringslag. I betänkandet finns två reservationer (SD) och ett särskilt yttrande (KD). Ett tjugotal motionsyrkanden från allmänna motionstiden /20. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Krav på sammansättning av bolagsstyrelser m.m. Motioner som bereds förenklat 1.Krav på sammansättning av bolagsstyrelser m.m., punkt 2 (SD) 2.Mångfaldspolicy m.m., punkt 3 (SD) Motioner som bereds förenklat, punkt 7 (KD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2019/20:255 av (C). Krav på sammansättning av bolagsstyrelser m.m. 2019/20:609 av m.fl. (SD) yrkande 4. Reservation 1 (SD) 2019/20:609 av m.fl. (SD) yrkandena 5–8. Reservation 2 (SD) 2019/20:1226 av (S). 2019/20:2023 av m.fl. (M). 2019/20:2539 av (M) yrkandena 1–3. Motioner som bereds förenklat 2019/20:157 av och (båda C) yrkande 5, 2019/20:203 av (C) yrkande 8, 2019/20:840 av (M), 2019/20:1186 av (S), 2019/20:2129 av (S), 2019/20:2444 av (MP) yrkandena 3 och 5, 2019/20:2535 av (C) yrkande 4, 2019/20:3307 av (MP) yrkande 3 och 2019/20:3335 av m.fl. (KD) yrkande 7. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), (KD), (S), (M), (S), (SD), (S), (M), (SD), (S), (L), (SD), (M), (C), (V), (M) och (S). I betänkandet behandlar utskottet ca 20 motionsyrkanden i olika associations-rättsliga frågor från den allmänna motionstiden /20. Motionsyrkandena avser bl.a. stiftelselagen, krav på sammansättning av bolagsstyrelser, mångfaldspolicy, franchising och en moderniserad bokföringslag. Tio motionsyrkanden behandlas i förenklad ordning, eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Motionsförslagen finns i bilagan. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ändring av stiftelselagen. Utskottet hänvisar till gällande ordning. I motion 2019/20:255 av (C) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska föreslå en enklare metod för att ombilda stiftelser. Motionären anför att många gamla stiftelser har skrivningar med ändamål som är svåra att uppfylla och att pengar därför inte kan delas ut från dessa stiftelser. Regeringen bör därför utreda möjligheten för kommuner och andra organisationer som hanterar stiftelser att få tillstånd att ändra på ändamålet så att pengar kan delas ut till verksamhet som är ändamålsenlig. Regleringen för bl.a. bildande, förvaltning och tillsyn av stiftelser finns i stiftelselagen (1994:1220). är en självägande förmögenhet som varaktigt ska främja ett bestämt ändamål och bildas genom att pengar avsätts i ett gåvobrev, ett testamente, ett styrelseprotokoll eller liknande. förvaltas av antingen en styrelse (egen förvaltning) eller en förvaltare (anknuten förvaltning). bildas genom att egendom enligt förordnande av en eller flera stiftare avskiljs för att varaktigt förvaltas som en självständig förmögenhet för ett bestämt ändamål. Stiftelsens egendom ska anses vara avskild när den har tagits om hand av någon som har åtagit sig att förvalta den i enlighet med stiftelseförordnandet (1 kap. 2 § stiftelselagen). Ett stiftelseförordnande ska vara skriftligt och undertecknat av stiftaren eller stiftarna (1 kap. 3 §). Av 6 kap. 1 § stiftelselagen framgår vilka ändringar som styrelsen eller förvaltaren inte får göra i stiftelseförordnandet utan tillstånd från kammarkollegiet. Det gäller bl.a. föreskrifter i förordnandet om stiftelsens ändamål, hur dess förmögenhet ska vara placerad och stiftelsens förvaltning. Som grundregel gäller att föreskrifter i ett stiftelseförordnande får ändras, upphävas eller i särskilt fall åsidosättas om de på grund av ändrade förhållanden kan följas eller har blivit uppenbart onyttiga eller uppenbart strider mot stiftarens avsikter. Föreskrifter som avser ändamålet får dock ändras, upphävas eller i särskilt fall åsidosättas endast om det finns synnerliga skäl. Föreskrifterna ger uttryck för principen om respekt för stiftarens vilja. Utskottet behandlade propositionen Stiftelser – Frågor om registrering och tillsyn (prop. 2008/09:84, bet. 2008/09:CU17). Genom förslagen i propositionen fick bestämmelserna i 6 kap. 1 § stiftelselagen sin nuvarande lydelse. Förslaget i denna del innebar att reglerna om ändring av föreskrifterna som avser en stiftelses ändamål mildrades något. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag, och följde utskottet (rskr. 2008/09:185). Regeringen anförde i propositionen följande om möjligheten att ändra en stiftelses ändamål (prop. 2008/09:84 s. 61): Stiftelselagens regler om ändring av föreskrifter ger bl.a. uttryck för principen om respekt för stiftarens vilja. Det kan med fog antas att incitamentet till att bilda en stiftelse i allmänhet skulle minska betydligt om det tilltänkta ändamålet kunde ändras fritt. I praxis har därför intagits en mycket restriktiv hållning såvitt gäller ändring av föreskrifter som avser en stiftelses ändamål. Regeringen anser att den restriktiva grundinställningen till ändring av föreskrifter om en stiftelses ändamål bör bestå. Det kan emellertid finnas skäl att överväga något utvidgade möjligheter till ändring av sådana föreskrifter. Utgångspunkten vid dessa överväganden bör dock vara att det även fortsättningsvis ska krävas mycket speciella omständigheter för ändring av föreskrifter om en stiftelses ändamål. Det svenska stiftelseväsendet består till stor del av äldre stiftelser. För en del av dessa kan förändringar i samhället och tidsandan leda till att en strikt tillämpning av ändamålet inte längre framstår som rimligt, även om föreskriften ännu inte har blivit omöjlig att följa eller är uppenbart onyttig. Detta gäller särskilt näringsdrivande stiftelser som i större omfattning än andra stiftelser kan antas bli påverkade av förändringar i omvärlden. Regeringen föreslår därför, i likhet med vad som har föreslagits i promemorian, att ändamålsföreskrifter ska kunna ändras om det finns synnerliga skäl. Formuleringen ”synnerliga skäl” bör väljas för att tydliggöra att det rör sig om rena undantagssituationer. En tillämpning av förutsättningen synnerliga skäl bör främst komma i fråga när ändamålet är möjligt att följa men det på grund av samhällsutvecklingen framstår som orimligt att ändamålet i sin nuvarande utformning måste behållas. Den situationen torde vara något mindre ovanlig för näringsdrivande stiftelser än för vanliga stiftelser. Hos näringsdrivande stiftelser kan man tänka sig situationer där det i och för sig är möjligt att följa det ursprungliga ändamålet men behovet av att driva verksamheten på ett ekonomiskt rationellt sätt med styrka talar för en ändring av ändamålet. Den föreslagna regleringen bör vara generell och omfatta alla stiftelser. De situationer där den nya bestämmelsen kan bli tillämplig behandlas i författningskommentaren (se avsnitt 17.1). Vid ändring av föreskrifter om stiftelsens ändamål bör det även i fortsättningen vara en grundläggande princip att stiftarens avsikt ska beaktas så långt detta är möjligt. Detta innebär att det nya ändamålet så långt som möjligt bör motsvara det ursprungliga. Utskottet konstaterar att det i gällande lagstiftning finns ett visst utrymme att ändra en stiftelses ändamål. Mot den bakgrunden anser utskottet att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av det som anförs i motionen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Krav på sammansättning av bolagsstyrelser m.m. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att det inte ska uppställas krav på kvotering vid val av styrelseledamöter och anställda. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 1 (SD). I kommittémotion 2019/20:609 av m.fl. (SD) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska säkerställa att företag inte ska tvingas att kvotera sina styrelser eller sina anställda. Motionärerna anför att företags frihet att välja styrelsemedlemmar inte ska begränsas av onödig kvotering, oavsett om det handlar om könstillhörighet eller födelseland. I aktiebolagslagen (2005:551) finns bestämmelser om ett aktiebolags ledning. I alla aktiebolag ska det finnas en styrelse som ansvarar för bolagets organisation och förvaltning. Ett publikt aktiebolag ska ha en styrelse med minst tre ledamöter. I ett privat bolag får dock styrelsen bestå av en eller två ledamöter, om det finns minst en suppleant. Aktiebolagslagen innehåller inte några bestämmelser om hur styrelsemedlemmar ska nomineras för val. Den innehåller inte heller bestämmelser om krav på en nomineringskommitté eller valberedning. Frågor om hur styrelsen bör tillsättas i börsbolag behandlas i Svensk kod för bolagsstyrning, som är en form av självreglering. Kollegiet för svensk bolagsstyrning ansvarar för koden som gäller för alla svenska noterade aktiebolag. När det gäller en styrelses sammansättning anges i koden att styrelsen ska ha en ändamålsenlig sammansättning med hänsyn till bolagets verksamhet, utvecklingsskede och förhållandena i övrigt och att den ska präglas av mångsidighet och bredd när det gäller ledamöternas kompetens, erfarenhet och bakgrund. En jämn könsfördelning i styrelsen ska eftersträvas och valberedningen ska särskilt motivera sitt förslag till styrelsesammansättning mot bakgrund av kravet om en jämn könsfördelning. För de statligt ägda bolagen gäller enligt statens ägarpolicy att styrelsen ska ha en med hänsyn till bolagets verksamhet, utvecklingsskede och förhållandena i övrigt ändamålsenlig sammansättning präglad av mångsidighet och bredd när det gäller de bolagsstämmovalda ledamöternas kompetens, erfarenhet och bakgrund. Vid sammansättningen ska även mångfaldsaspekter såsom etnisk och kulturell bakgrund vägas in. Urvalet av ledamöter görs utifrån en bred rekryteringsbas i syfte att ta till vara kompetens hos såväl kvinnor och män som personer med olika bakgrund och erfarenheter. lade 2012 fram ett förslag till direktiv om kvotering i bolagsstyrelser. Förslaget innebär att i bolag där av styrelseledamöterna tillhör det underrepresenterade könet ska företräde ges till sökande av det underrepresenterade könet, om flera kandidater har lika meriter. Direktivet föreslås omfatta bolag med minst 250 anställda och en årsomsättning om eller en balansomslutning om . har bedömt att förslaget strider mot subsidiaritetsprincipen. förs inga förhandlingar på EU-nivå eftersom det finns en s.k. blockerande minoritet mot förslaget. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om en jämnare könsfördelning i bolagsstyrelser , (bet. 2018/19:CU9). Utskottet, som avstyrkte motionsyrkandena, hänvisade till sina ställningstaganden i betänkandena /17:CU6 och 2013/14:CU8. I det sistnämnda betänkandet uttalade utskottet att det är viktigt att könsfördelningen blir avsevärt jämnare när det gäller deltagandet i ekonomiskt beslutsfattande och att den rådande könsfördelningen i börsbolagens styrelser inte är tillfredsställande. Utskottet anförde dock att det är ägarnas ansvar att se till att styrelsen präglas av mångfald och att den samlade kompetens som finns bland både kvinnor och män tas till vara. En jämnare könsfördelning borde därför enligt utskottet främjas med andra medel än med tvingande lagstiftning. I betänkande 2016/17:CU6 förklarade utskottet att det fortfarande stod bakom sina tidigare överväganden och föreslog ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att det även fortsättningsvis ska vara en fråga för ett aktiebolags ägare att bestämma könsfördelningen i styrelsen. I samma betänkande föreslog utskottet även ett tillkännagivande om att regeringen inom EU bör verka för nationellt självbestämmande i fråga om könsfördelning i svenska börsbolags styrelser. följde utskottets förslag (rskr. 2016/17:133). Utskottet har tidigare uttalat att en jämnare könsfördelning bör främjas med andra medel än lagstiftning. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan om behovet av tvingande lagstiftning. Det nu aktuella motionsyrkandet får anses ligga i linje med utskottets tidigare ställningstaganden och tillkännagivanden. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om minskade krav på mångfaldsredovisningar och användandet av anonyma anställningsförfaranden. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 2 (SD). I kommittémotion 2019/20:609 av m.fl. (SD) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen i den utsträckning det går ska ta initiativ till att ta bort de krav på mångfaldsredovisningar som gäller för företag. Vidare föreslås ett tillkännagivande om att regeringen inom EU bör verka för att mångfaldsredovisningar tas bort (yrkande 6). Motionärerna föreslår även tillkännagivanden om att regeringen bör ta fram ett system för hur företag kan arbeta med avpersonifierade ansökningar (yrkande 7) och att även staten ska använda ett avpersonifierat anställningsförfarande (yrkande 8). Motionärerna anför att kraven på redovisningar av mångfald för att uppnå bl.a. jämställdhet är kontraproduktiva. Bestämmelser om krav på mångfaldsrapportering för företag av en viss storlek finns i 6 kap. årsredovisningslagen (1995:1554). Bestämmelserna genomför ett EU-direktiv som antogs (och rådets direktiv /95/EU om ändring av direktiv /34/EU vad gäller vissa stora företags och koncerners tillhandahållande av icke-finansiell information och upplysningar om mångfaldspolicy). Utskottet ställde sig bakom de lagändringar som regeringen föreslog med anledning av direktivet i proposition 2015/16:193 Företagens rapportering om hållbarhet och mångfaldspolicy (bet. 2016/17:CU2). följde utskottets förslag (rskr. 2016/17:25). Bestämmelserna innebär att bolagsstyrningsrapporten för stora företag av allmänt intresse även ska innehålla en beskrivning av den mångfaldspolicy som tillämpas för företagets styrelse när det gäller exempelvis ålder, kön eller utbildnings- och yrkesbakgrund. Rapporten ska också ange mångfaldspolicyns mål, hur den har genomförts och resultaten av genomförandet. Om någon mångfaldspolicy inte tillämpas ska rapporten innehålla en motivering till det. Kravet på upplysningar om mångfaldspolicy har till syfte att öka mångfalden i styrelserna. Kravet gäller de noterade bolag som uppfyller mer än ett av följande villkor: medelantalet anställda har under vart och ett av varit mer än 250, balansomslutningen har för vart och ett av varit mer än eller nettoomsättningen har för vart och ett av varit mer än . I propositionen gjorde regeringen bedömningen att de nya bestämmelserna skulle komma att omfatta omkring 50 företag i . Regeringen uttalade vidare att reformen, när den varit i kraft , bör följas upp och utvärderas (prop. 2015/16:193 s. 44). Pågående arbete inom EU Europeiska kommissionen har påbörjat en översyn av det ovannämnda EU-direktivet. Som ett led i denna översyn genomförde kommissionen 2018 ett offentligt samråd i syfte att kontrollera om för företagens offentliga rapportering (bl.a. hållbarhet och mångfaldspolicy) är ändamålsenliga och om reglerna fortfarande fyller sitt syfte. Kommissionens avsikt är att utvärdera om EU-reglerna fortfarande i stort bidrar till de uppsatta målen, om de tillför ett värde på EU-nivå och om de är effektiva och konsekventa samt om de överensstämmer med annan EU-politik och är ändamålsenliga och inte onödigt krångliga. Utskottet konstaterar att regeringen i den proposition som låg till grund för bestämmelserna om mångfaldsrapportering har uttalat att reformen när den varit i kraft bör följas upp och utvärderas. Som redovisats ovan har Europeiska kommissionen inlett en översyn av regelverket för företagens offentliga rapportering vari mångfaldsrapporteringen ingår. Utskottet anser att det pågående arbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd från sida. Inte heller finns det anledning för att ta ett initiativ med anledning av motionsyrkandena om anonyma anställningsförfaranden. Samtliga motionsyrkanden bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en översyn av lagstiftningen om franchising. Utskottet hänvisar till gällande rätt. (S) anför i motion 2019/20:1226 att franchiseavtal är ensidigt utformade till franchisegivarens fördel och ofta innehåller tvivelaktiga och oskäliga avtalsvillkor. Motionären förslår ett tillkännagivande om att regeringen ska ta initiativ till en översyn av lagstiftningen i syfte att stärka skyddet för franchisetagare. Av lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet följer att en franchisegivare innan ett franchiseavtal ingås ska lämna franchisetagaren information om avtalets innebörd och övriga förhållanden som behövs med hänsyn till omständigheterna. Informationen ska vara klar och begriplig. Den ska innehålla en beskrivning av den verksamhet som franchisetagaren ska bedriva och uppgifter om andra franchisetagare som franchisegivaren har träffat avtal med inom samma franchisesystem och omfattningen av deras verksamhet. Den ska också innehålla uppgifter om den ersättning som franchisetagaren ska betala till franchisegivaren och övriga ekonomiska villkor för franchiseverksamheten. Det ska också framgå vilka immateriella rättigheter som ska upplåtas till franchisetagaren och franchisegivaren ska lämna uppgifter om vilka varor eller tjänster som franchisetagaren är skyldig att köpa eller hyra, om konkurrensförbud som ska gälla under eller som franchiseavtalet gäller, om avtalstiden, villkoren för förändring, förlängning och uppsägning av franchiseavtalet samt om de ekonomiska konsekvenserna av en uppsägning. Det ska också finnas uppgifter om hur en tvist med anledning av avtalet ska prövas och vad som ska gälla i fråga om kostnadsansvar för en sådan tvist. Utskottet har behandlat ett motsvarande motionsyrkande, i betänkande 2016/17:CU6. Utskottet avstyrkte då motionsyrkandet med hänvisning till att utskottet utgick från att regeringen löpande följer upp och utvärderar beslutad lagstiftning och vid behov återkommer till . följde utskottets förslag. Utskottet utgår, i likhet med vad som varit fallet med tidigare ställningstaganden, från att regeringen löpande följer upp och utvärderar beslutad lagstiftning och vid behov återkommer till . Mot den bakgrunden anser inte utskottet att det finns anledning för att ta ett initiativ i frågan. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att förhindra bolagsmålvakter. Utskottet hänvisar till gällande rätt och pågående arbete. I motion 2019/20:2023 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om ändring av gällande lagstiftning i syfte att förhindra bolagsmålvakter. Motionärerna anför att bolagsmålvakter gör det möjligt för oseriösa individer att undkomma sina skulder och förstör för hederliga företagare. Med en bolagsmålvakt avses en person som, ofta mot ersättning, låter sig utses till företrädare för ett bolag utan att ha för avsikt att seriöst delta i bolagets verksamhet. Syftet med att använda en målvakt är att dölja den verklige huvudmannen som önskar undgå straff- eller betalningsansvar. Aktiebolagslagen (2005:551) innehåller bestämmelser som syftar till att förhindra användandet av bolagsmålvakter. Enligt 8 kap. 12 § aktiebolagslagen får man inte utan godtagbara skäl utse någon till styrelseledamot som inte avser att delta i sådan verksamhet som styrelsen enligt lag ska utföra. I 8 kap. 32 § finns en motsvarande bestämmelse som gäller verkställande direktörer. Enligt 30 kap. 1 § tredje stycket aktiebolagslagen ska den som uppsåtligen medverkar till ett beslut att utse en styrelseledamot, styrelsesuppleant, verkställande direktör eller vice verkställande direktör i strid med nämnda bestämmelser dömas till straff, om åtgärden är ägnad att dölja vem eller vilka som utövar eller har utövat den faktiska ledningen av bolaget. Detsamma gäller den som uppsåtligen åtar sig ett sådant uppdrag i strid med bestämmelserna. Straffskalan för brott mot målvaktsbestämmelserna sträcker sig från böter till fängelse. Av 8 kap. 11 § aktiebolagslagen framgår vidare att den som är underårig eller i konkurs eller som har en förvaltare enligt 11 kap. 7 § inte kan vara styrelseledamot och att detsamma gäller för den som har näringsförbud. I syfte att motverka ekonomisk brottslighet har regeringen vidtagit ett antal åtgärder. Bland annat fick i regleringsbrevet ett uppdrag att redovisa hur myndigheten arbetar med att förebygga ekonomisk brottslighet samt lämna förslag på möjliga åtgärder för att i ökad utsträckning förebygga penningtvätt, finansiering av terrorism eller annan ekonomisk brottslighet. I rapporten om ekobrottsarbetet (AD 212/2018) som lämnades redogör myndigheten för sitt arbete. Myndigheten föreslår bl.a. en digital spärrtjänst som syftar till att öka tryggheten hos företagarna genom att ge dem ett bra skydd mot otillbörliga registreringar. fick vidare i uppdrag att utveckla metoder och arbetssätt för ökade kontroller vid registrering av företagsuppgifter för att göra det svårare att nyttja företag i syfte att begå brott. redovisade uppdraget genom rapporten ekobrottsuppdrag (AD 212/2018). Myndigheten har organiserat sitt arbete med att förebygga ekonomisk brottslighet bl.a. genom att etablera en ny enhet och införa fler kontroller och skärpta handläggningsrutiner. Utöver vidtagna åtgärder föreslår ytterligare åtgärder för att motverka registreringen av målvakter eller övriga felaktiga eller falska uppgifter. föreslår att det ska finnas stöd i associationsrättslig lagstiftning för att avregistrera företrädare med falska eller obefintliga identiteter eller med falska id-handlingar. Vidare vill kunna arbeta brottsförebyggande och behöver stöd i lag för att kunna vägra registrering eller avregistrera uppgifter utifrån en samlad bedömning. Enligt uppgift från bereds förslagen i . Utskottet anser att det är angeläget att motverka användningen av bolagsmålvakter. Utskottet konstaterar att det finns bestämmelser i aktiebolagslagen som syftar till att förhindra detta. Utskottet noterar vidare att har fått i uppdrag att utveckla metoder och arbetssätt för ökade kontroller vid registrering av företagsuppgifter för att göra det svårare att nyttja företag i syfte att begå brott samt att myndigheten även har lämnat vissa förslag som bereds i . Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns skäl för att ta ett initiativ i frågan. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som avser en moderniserad bokföringslag. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. (M) anför i motion 2019/20:2539 att dagens bokföringslag inte har moderniserats och anpassats till den digitala teknik som finns . Motionären förslår ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett förslag till en ny modern bokföringslag som minskar byråkratin och underlättar kontroller (yrkande 1). Vidare föreslås ett tillkännagivande om en översyn och modernisering av reglerna för arkivering, uppföljning och kontroll (yrkande 2). Slutligen förslås ett tillkännagivande om att svenska bestämmelser bör harmoniseras med andra europeiska länders lagstiftning (yrkande 3). I bokföringslagen (1999:1078) finns bestämmelser om bokföringsskyldighet för vissa fysiska och juridiska personer. Lagen innehåller bestämmelser om bl.a. kretsen av bokföringsskyldiga (2 kap.), bokföringsskyldighetens innebörd (4 kap.), löpande bokföring och verifikationer (5 kap.) och arkivering av räkenskapsinformation m.m. (7 kap.). Enligt 1 kap. 2 § bokföringslagen definieras ”företag” som en fysisk eller juridisk person som är bokföringsskyldig enligt lagen. Bokföringsskyldighet föreligger i vissa fall oavsett om den aktuella verksamheten utgör näringsverksamhet eller inte. har därmed en vidare betydelse i detta sammanhang än vad som normalt är fallet och kan omfatta även verksamhet som inte utgör typisk näringsverksamhet.