bet · H701TU15 · 2020-06-09 00:00:00 — (S) framhåller i motion 2019/20:328 att man bör se över möjligheterna att stärka resenärernas möjlighet att påverka ett ökat kollektivtrafikresande. Motionären pekar på att vår största framtidsutmaning är hoten mot vår miljö och vårt klimat och att transporter leder till stora utsläpp av växthusgaser. Motionären påminner om att regeringen har betonat vikten av att staten aktivt ska bidra till att förbättra förutsättningarna för personer att resa med kollektivtrafiken. Motionären framhåller att det är angeläget att konsumentpolitiken också speglar detta och att resenärerna ges möjligheter att formulera sina behov av en god kollektivtrafik för alla i hela landet. Enligt partimotion 2019/20:1623 av m.fl. (V) yrkande 13 bör ett förslag på handlingsplan tas fram för hur målet om fördubblad marknadsandel för kollektivtrafiken ska realiseras. Motionärerna påtalar att en mängd utredningar och rapporter har presenterat möjliga åtgärder för att minska klimatpåverkan från transporter och för att öka andelen persontransporter med kollektivtrafik. Handlingsplanen bör behandla dessa. Enligt yrkande 14 bör en översyn göras av möjliga åtgärder som kan sänka taxorna i kollektivtrafiken och stärka kollektivtrafikens konkurrenskraft när det gäller resekostnaden för motsvarande resor med personbil. Motionärerna anför att prisbilden för resenärer är ett viktigt styrmedel för att minska klimatpåverkan från våra transporter, och därför krävs politiska insatser som innebär att det miljövänliga alternativet också är det billigaste. och (båda S) framhåller i motion 2019/20:1850 yrkande 2 att resenärernas påverkan på kollektivtrafikens attraktivitet bör öka. Motionärerna menar att resenärernas åsikter måste beaktas bättre. Det behövs regionala undersökningar om behov och dialog med såväl grupper av resenärer som enskilda resenärer. m.fl. (L) framför i kommittémotion 2019/20:2746 yrkande 16 att en väl fungerande kollektivtrafik lägger grunden för att transportsystemet i hela ska fungera på ett tillfredsställande sätt. Motionärerna pekar på att buss, spårväg, tunnelbana och pendeltåg reducerar utsläppen och minskar trängseln på vägarna. Motionärerna anser därför att kollektivtrafiken ska byggas ut på ett ansvarsfullt sätt i hela landet. m.fl. (C) lyfter i kommittémotion 2019/20:3246 yrkande 10 fram betydelsen av att främja ett mer jämställt nyttjande av kollektivtrafiken. Motionärerna framhåller att kollektivtrafik främst nyttjas av kvinnor medan män väljer bilen i större utsträckning. Motionärerna anför vidare i yrkande 11 att förutsättningarna för kollektivtrafiken och för resor med kollektivtrafik måste förbättras. Motionärerna framhåller att vi behöver öka kollektivtrafiken för att minska klimatutsläppen och minska trängseln på våra vägar. I yrkande 12 anförs att en översyn bör göras av gällande lagstiftning om kollektivtrafik för att möjliggöra nya kollektiva transportlösningar. I kommittémotion 2019/20:3264 av m.fl. (C) yrkande 24 framhålls att det bör införas klimatdeklarationer för kollektiva resor. m.fl. (L) anför i partimotion 2019/20:3351 yrkande 9 att en väl fungerande kollektivtrafik är centralt för att människor enkelt ska kunna ta sig till jobb och skola. När fler väljer buss, spårväg, tunnelbana och pendeltåg i stället för t.ex. bil, som drivs av fossila drivmedel, reduceras utsläppen och trängseln på vägarna minskas. Motionärerna anser därför att kollektivtrafiken måste fortsätta att byggas ut på ett ansvarsfullt sätt i hela landet. Utskottet har , senast i betänkande 2018/19:TU13, framhållit att kollektivtrafiken är ett viktigt medel för att uppfylla de transportpolitiska målen och därigenom åstadkomma en långsiktigt hållbar tillväxt i hela landet. Utskottet har vidare anfört att kollektivtrafiken ska vara attraktiv och anpassad efter de förutsättningar som råder i landets olika delar. En väl anpassad kollektivtrafik ger människor en geografisk tillgänglighet på ett energieffektivt och långsiktigt hållbart sätt. Utskottet är fortfarande av den uppfattningen. Utskottet vill även påminna om att syftet med reformen på kollektivtrafikmarknaden, som skedde i samband med att lagen (2010:1065) om kollektivtrafik trädde i kraft , bl.a. var att skapa förutsättningar för att sätta resenärens behov i centrum. Reformen bidrar även till ökade möjligheter till samordning och på så sätt förbättringar för resenären. I den senaste infrastrukturpropositionen (prop. 2016/17:21) framhåller regeringen att infrastrukturen genom sin utformning kan bidra till ett mer sammanhållet samhälle där allas rätt till tillgänglighet värnas. Regeringen anför att transportsystemet ska vara tillgängligt för personer med funktionsnedsättning, att det ska vara utformat så att det svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov och att barns förutsättningar att använda transportsystemet behöver förbättras. Regeringen pekar vidare på att väl fungerande transporter bidrar till en fungerande arbetspendling och därmed till en förbättrad matchning på arbetsmarknaden. Dessutom förbättras regioners förutsättningar för tillväxt och tillgängligheten ökar för inkommande besökare, vilket bidrar till att turismen kan utvecklas. God infrastruktur är en viktig del i regeringens politik för ett som håller ihop. I skrivelsen med anledning av den nationella planen för transportinfrastrukturen 2018–2029 (skr. 2017/18:278) framhåller regeringen att satsningarna i den nationella planen innebär bättre möjligheter att välja kollektivtrafik i stora delar av landet, vilket utskottet har välkomnat. Utskottet vill även påminna om att regeringen fattade beslut om förordningen (2015:579) om stöd för att främja hållbara stadsmiljöer, s.k. stadsmiljöavtal. För att främja hållbara stadsmiljöer får ge stöd enligt förordningen till kommuner och regioner för åtgärder i städer som leder till ökad andel persontransporter med kollektivtrafik eller cykeltrafik eller hållbara godstransportlösningar. Åtgärderna ska leda till energieffektiva lösningar med låga utsläpp av växthusgaser och bidra till att miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö nås. Stödet bör enligt förordningen särskilt främja innovativa, kapacitetsstarka och resurseffektiva lösningar för kollektivtrafik, cykeltrafik eller godstransporter. Stadsmiljöavtalen har integrerats i den nationella trafikslagsövergripande planen för transportinfrastrukturen för perioden –2029, och regeringen har utökat stödet till –2029. Vidare vill utskottet påminna om att Sverigeförhandlingen tecknade överenskommelser med kommuner och landsting (numera regioner) i , samt län om satsningar på kollektivtrafik och cykelåtgärder med statlig medfinansiering samt åtaganden om bostadsbyggande. Regeringen godkände dessa avtal, de s.k. storstadsavtalen, (N2018/07821/TIF). Av regeringens skrivelse 2017/18:238 En klimatstrategi för framgår att andelen transporter med låga utsläpp av växthusgaser behöver öka för att klara det högt ställda klimatmålet för transportsektorn till 2030. I skrivelsen framhåller regeringen att de stora ökningarna av kollektivtrafik främst bör kunna ske i de områden av landet som har goda förutsättningar vad gäller tillgänglighet, befolkningsunderlag och resmönster. Regeringen anger vidare att förutsättningarna för att använda kollektivtrafik på landsbygden behöver förbättras. Utskottet delar regeringens bedömning. Utskottet vill även lyfta fram att regeringen beslutade om ett nytt etappmål i miljömålssystemet för att öka andelen gång-, cykel- och kollektivtrafik. Enligt etappmålet ska andelen persontransporter med kollektivtrafik, cykel och gång i vara 2025, uttryckt i personkilometer, i riktning mot att fördubbla andelen för gång-, cykel- och kollektivtrafik. Regeringen gav i uppdrag åt Trafikanalys att följa upp etappmålet och att utifrån de skilda förutsättningar som råder i kommunerna, t.ex. befolkningsmängd eller befolkningstäthet, föreslå indikativa målnivåer för kommuner med olika förutsättningar (N2018/04588/TS). Trafikanalys föreslog i sin redovisning från fyra indikativa målnivåer för kommuner med olika förutsättningar. De indikativa målen motsvarar mål för genomsnittet för kommunerna i respektive grupp och ska tillsammans motsvara en ökning av gång-, cykel- och kollektivtrafiken till av persontransportarbetet 2025. Föreslagna målnivåer är dock inte direkt tillämpbara för kommunerna. Den målnivå som är relevant för respektive kommun beror på nuvarande andel gång-, cykel- och kollektivtrafik, demografi, geografi, klimat, topografi, andel befolkning inom centralorten, befintliga cykelvägar m.m. Regeringen anger i proposition 2019/20:65 En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan att den ser positivt på att kommuner sätter egna mål med utgångspunkt i Trafikanalys förslag och anger att den avser att följa utvecklingen på området. Utskottet vill i sammanhanget även peka på att regeringen har gett i uppdrag åt att skapa en arena om fossilfri tillgänglighet och transporteffektivitet i städer (dnr N2019/01344/TS). Syftet är att genom erfarenhetsutbyte och kunskapsspridning mellan relevanta aktörer skapa förutsättningar för att skala upp åtgärder och öka genomförandetakten i arbetet med att nå etappmålet för inrikes transporter och skapa förutsättningar för att ska ha nettonollutsläpp . Utskottet vill även lyfta fram den forskningsöversikt och nulägesbeskrivning av mobilitet på landsbygder som utskottets arbetsgrupp för forsknings- och framstegsfrågor har genomfört (2019/20:RFR10). I översikten anförs att kollektivtrafiken har utvecklats och förändrats mot ett ökat fokus på hållbara och tillgängliga transporter. pågår en utveckling av transportsystemet som kännetecknas av ökad digitalisering, automatisering, elektrifiering och den växande delningsekonomin. Denna utveckling påverkar enligt översikten till viss del kollektivtrafiken, och dessa trender skulle kunna bidra till ökad tillgänglighet på landsbygden och användas till kollektivtrafikens – och hållbarhetsmålens – fördel. Exempelvis förutsätter nya framväxande mobilitetstjänster att det finns en kollektivtrafik i grunden. En förhoppning är därmed enligt översikten att kollektivtrafiken skulle kunna få nya kunder när den kombineras med andra tjänster. När det gäller jämställdhet i transportsektorn har utskottet behandlat den frågan tidigare, senast i betänkande 2018/19:TU13. Utskottet framförde då att det förutsatte att frågan kommer att ha fortsatt hög prioritet för regeringen och att utskottet kommer att följa utvecklingen noga. Utskottet anförde att transportsystemet ska vara likvärdigt mot kvinnors respektive mäns olika behov. Utskottet underströk att transporter är grundläggande för vår vardag och att jämställda transporter handlar om att ge kvinnor och män lika förutsättningar till exempelvis arbetspendling, utbildningspendling och förskolehämtning. Utskottet har inte ändrat uppfattning i den frågan. Mot ovanstående bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2019/20:233 (S), 2019/20:328 (S), 2019/20:1623 (V) yrkandena 13 och 14, 2019/20:1850 (S) yrkande 2, 2019/20:2746 (L) yrkande 16, 2019/20:3246 (C) yrkandena 10–12, 2019/20:3264 (C) yrkande 24 och 2019/20:3351 (L) yrkande 9. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om biljett- och betalsystem. Utskottet framhåller vikten av att det är enkelt att hitta en resa och att köpa biljett och hänvisar till pågående beredning. Jämför reservation 26 (M) och 27 (SD). m.fl. (SD) anför i kommittémotion 2019/20:615 yrkande 67 att bör åläggas att öppna sitt bokningssystem för privata aktörer mot att de får ersättning för detta. Enligt motionärerna är det en förutsättning för att på ett smidigt sätt kunna boka sin resa att det är enkelt att hitta och betala för den. I motion 2019/20:2387 av (M) framhålls att det för att nå ökad effektivitet är betydelsefullt med en konkurrensneutral tillgång till digital infrastruktur kopplad till biljett- och betalningssystem i kollektivtrafiken. Motionären anför bl.a. att regeringen bör överväga att ge samtliga operatörer tillgång till den dominerande försäljningsplatsen för biljetter. m.fl. (M) framhåller i kommittémotion 2019/20:2597 yrkande 15 vikten av konkurrensneutral tillgång till digital infrastruktur kopplad till biljett- och betalningssystem i kollektivtrafiken för att nå ökad effektivitet. Boriana (M) framför i motion 2019/20:2873 att man bör överväga att göra den marknadsledande biljettplattformen konkurrensneutral. Motionären framhåller att det är i princip omöjligt att etablera ny lönsam persontågstrafik eftersom nya bolag inte får tillgång till den helt dominerande biljettplattformen. Motionären anser att en grundläggande förutsättning är att det råder konkurrens på lika villkor för de svenska järnvägstransportörerna. I regeringens proposition 2019/20:65 En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan anför regeringen att det bör införas ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik i hela för att underlätta för resenärer att välja kollektivtrafik. Det bör enligt regeringen bli enklare att kombinera kollektivtrafikresor inom och mellan regioner samt med olika trafikslag- och transportsätt. Det innebär att det behöver vara enkelt att söka efter och köpa biljetter. Regeringen bedömer att det är viktigt att förenkla även för dem som reser sällan att köpa biljett i kollektivtrafiken. Utskottet kan ansluta sig till regeringens bedömningar. Enligt utskottets mening är frågor om kollektivtrafikens biljett- och betalsystem av stor betydelse. Utskottet välkomnar därför att regeringen beslutade att tillsätta en utredning om vad som krävs för att införa ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik i hela (dir. 2019:48). Syftet med utredningen var att ge regeringen beslutsunderlag för hur ett nationellt biljettsystem som omfattar all kollektivtrafik i landet kan införas. Utredaren skulle bl.a. föreslå insatser och tidsplan för skapandet av ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik i hela landet. Det nationella biljettsystemet bör enligt regeringen bli en oberoende plattform, och finansieringsmodellen och den tekniska plattformen bör vara konkurrensneutrala och icke-diskriminerande för att möjliggöra för såväl stora som små aktörer att erbjuda reseinformation och biljetter via systemet. Utskottet kan konstatera att uppdraget redovisades . I utredningsbetänkandet Ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik (SOU 2020:25) föreslår utredningen hur ett nationellt biljettsystem kan byggas upp, regleras, finansieras och förvaltas. Utredningen föreslår bl.a. att resenärer ska kunna resa med samma färdbevis oavsett var i landet resan görs, att staten ska tillhandahålla en nationell digital infrastruktur som hanterar biljetter och ekonomisk avräkning mellan företag som ingår i systemet samt att innovation ska främjas genom att alla regionala kollektivtrafikbiljetter ska finnas tillgängliga för tredje part som vill sälja mobilitetstjänster. Vidare föreslår utredningen åtgärder som kan skapa bättre reseplanerartjänster för resenärer med realtidsdata om trafikstörningar och information om biljetter och priser. Utredningen föreslår också att regeringen utreder en lämplig organisation för införande av en konkurrensneutral försäljningskanal för kollektivtrafikens biljetter. Utredningen anser att staten bör vara huvudman för en sådan försäljningskanal. Den digitala infrastrukturen för biljettsystemet bör enligt förslaget öppnas för anslutning av kollektivtrafikföretag . ska alla regionala kollektivtrafikmyndigheter enligt förslaget vara fullt ut anslutna till det nationella biljettsystemet. Utredningens förslag bereds inom . När det gäller motionsförslagen om att ska öppna sin biljettbokning för övriga aktörer vill utskottet påminna om att dåvarande närings- och innovationsminister i en interpellationsdebatt (ip. 2017/18:554) framförde att verkar på en avreglerad marknad tillsammans med andra konkurrerande tågoperatörer. Det finns inget hinder för att inleda samarbeten om biljettbokning med andra operatörer. Statsrådet framhöll att detta är en operativ fråga och en bedömning som bolagets styrelse och ledning ska göra. Vidare påminde statsrådet om att frågan har prövats av och att det då framkom att det är upp till att avgöra vilka som får tillträde till bolagets försäljningskanaler. Utskottet instämmer med motionärerna om att det är av stor vikt att det är enkelt att hitta en resa och att köpa biljett. Med hänsyn till pågående beredning finner utskottet inte att det finns skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionsförslagen. Utskottet avstyrker således motionerna 2019/20:615 (SD) yrkande 67, 2019/20:2387 (M), 2019/20:2597 (M) yrkande 15 och 2019/20:2873 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tillgänglighet och färdtjänst. Utskottet framhåller frågornas stora betydelse och hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 28 (SD), 29 (V), 30 (KD) och 31 (L). I kommittémotion 2019/20:615 av m.fl. (SD) yrkande 68 anförs att äldre och personer med funktionsnedsättning ska ha goda möjligheter till biljettinköp inom kollektivtrafiken. Motionärerna anser att biljettsystem och säljkanaler i så stor utsträckning som möjligt bör anpassas för att personer med olika funktionshinder ska kunna genomföra biljettköp utan assistans. (SD) efterfrågar i motion 2019/20:803 en översyn av hur färdtjänsten fungerar. Motionären framhåller att en fungerande färdtjänst gör att personer med funktionsnedsättning kan leva ett rörligare och rikare liv. Motionären anser att översynen bör innefatta hur oseriösa utförare ska kunna få sanktioner och hur utsatta resenärer ska kunna kompenseras. Vidare ska översynen omfatta frågan om det är tillräckligt med ändrade regelverk och stöd för kommuner och regioner eller om en central tillsynsmyndighet bör utses. (M) framhåller i motion 2019/20:864 att assistans upp på och ned från tåget borde ingå när man bokar en handikappkupé på ett tåg. Motionären anser att statliga bolag självklart borde vara ett föredöme när det gäller tillgänglighet. I motion 2019/20:888 anför samma motionär att regeringen bör överväga möjligheten att göra en översyn av tillgången till rullstolstaxi i hela landet. Motionären pekar på att tillgång till rullstolstaxi innebär en stor frihet för den enskilde, som på detta sätt får ökad möjlighet att leva ett vanligt och funktionellt liv. Ambitionen och målsättningen att förbättra färdtjänstens flexibilitet och tillgänglighet bör enligt motionären finnas i hela landet. Vidare framhåller samma motionär i motion 2019/20:1144 att man bör se över möjligheten till tydligare kvalitetskrav vid upphandling av resor för personer med funktionsnedsättning. Enligt motionären bör man bl.a. se över hur man kan säkerställa att tydliga krav ställs på trafiksäkerhet när den offentliga sektorn upphandlar samhällsbetalda transporter. Enligt partimotion 2019/20:1623 av m.fl. (V) yrkande 5 bör ett förslag på nationell ansvarsfördelning tas fram i syfte att stärka information, ledsagning, tillgänglighet samt service genom ökad bemanning på landets järnvägsstationer. EU kräver att varje medlemsland ska upprätta en plan för hur stationerna ska kunna uppnå s.k. universell tillgänglighet enligt förordningen (EU) 1300/2014 om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet. Motionärerna anför att dock inte har redovisat vilken myndighet som ska ha det övergripande ansvaret för detta arbete. (M) lyfter i motion 2019/20:2045 fram behovet av att se över möjligheterna att förtydliga färdtjänstreglerna. Motionären pekar på att det finns en risk att kommunerna tolkar reglerna olika när regelverket inte är tydligt. Enligt motion 2019/20:2117 av (L) bör en rätt till färdtjänst över nationsgränserna säkerställas. Det bör enligt motionären vara självklart att kunna resa fritt över gränserna i även om man har en funktionsnedsättning. och (båda SD) anför i motion 2019/20:2209 att regeringen bör utreda möjligheten att utfärda riktlinjer till alla tågbolag om att tillhandahålla familjevänliga vagnar med gott om plats för uppställda barnvagnar och med rymliga toaletter med skötbord. Det bör också enligt motionärerna utredas vilka riktlinjer som ska gälla för tågvärdars möjlighet att vara behjälpliga med av- och pålastning av barnvagnar alternativt anpassade vagnar där både personer med funktionsnedsättning och familjer med barn enkelt kan ta sig in i vagnen. I kommittémotion 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 73 anförs att det behöver säkerställas att det finns rätt kompetens inom färdtjänsten. Motionärerna framhåller att resan med färdtjänst måste vara trygg och att det bör finnas kunskap om hur ett gott bemötande mot personer med funktionsnedsättning ska se ut. Utskottet vill inledningsvis påminna om att det följer av de transportpolitiska målen att transportsystemets utformning, funktion och användning ska medverka till att ge alla en grundläggande tillgänglighet med god kvalitet och användbarhet. Även av Agenda 2030 delmål 11.7 följer att universell tillgång till säkra, inkluderande och tillgängliga grönområden och offentliga platser ska tillhandahållas , i synnerhet för kvinnor och barn, äldre personer och personer med funktionsnedsättning. Utskottet kan konstatera att enligt lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik ska den som har tillsyn över kollektivtrafik och den som utövar sådan trafik se till att trafiken anpassas med hänsyn till resenärer med funktionsnedsättning. Vidare anges att särskilda behov för personer med funktionsnedsättning ska beaktas när kollektivtrafik planeras och genomförs. De färdmedel som används ska så långt det är möjligt vara lämpade för resenärer med funktionsnedsättning. Enligt förordningen (1980:398) om handikappanpassad kollektivtrafik ska och , inom sina respektive områden, initiera, planera och följa upp anpassningen. ska verka för att anpassningen samordnas. , och Transportstyrelsen får, inom sina respektive områden, utfärda de föreskrifter som behövs om färdmedlens och terminalernas konstruktion, utrustning och drift. Utskottet välkomnade i betänkande 2016/17:TU4 regeringens uttalanden i infrastrukturpropositionen (prop. 2016/17:21) om att det är angeläget med en universell utformning av transportsystemet och att arbetet med krav, riktlinjer och standardisering för tillgänglighet får fortsatt prioritet. Regeringen pekar i propositionen på att infrastrukturen genom sin utformning kan bidra till ett mer sammanhållet samhälle där allas rätt till tillgänglighet värnas. Regeringen framhåller vidare att det är viktigt att hinder mot tillgänglighet identifieras och att myndigheterna behöver ha en god kunskap om olika typer av funktionsnedsättning för att vid framtida upphandlingar kunna bli ännu mer specifika när det gäller utformning och kostnadseffektiva lösningar. I regeringens direktiv till åtgärdsplanering anges också att det trafikslagsövergripande arbetet för att etablera ett nationellt prioriterat nät av tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning ska fortsätta. Vidare anges att ska redovisa hur myndigheten utvecklar arbetet med krav, riktlinjer och standardisering för ökad tillgänglighet. Regeringen anför att transportsystemet ska vara tillgängligt för personer med funktionsnedsättning, det ska vara utformat så att det svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov och att förutsättningarna för barn att använda transportsystemet behöver förbättras. Utskottet vill vidare peka på att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna har ansvar för att i trafikförsörjningsprogram peka ut bytespunkter och linjer som ska vara fullt tillgängliga för alla resenärer, samt att ange mål och åtgärder med hänsyn till behov hos personer med funktionsnedsättning. arbetar även med att anpassa det som tidigare kallades det prioriterade kollektivtrafiknätet för personer med nedsatt rörelse- och orienteringsförmåga.