bet · H801SoU5 · 2020-12-07 00:00:00 — Vidare framgår det av föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2012:11) om socialnämndens ansvar för barn och unga i familjehem, jourhem, stödboende och hem för vård eller boende att socialnämnden ska verka för att ett barn eller en ung person som är placerad bl.a. i ett familjehem och hans eller hennes vårdnadshavare deltar i arbetet med att upprätta, följa upp och vid behov revidera genomförandeplanen. Utskottet anser mot den bakgrunden att frågan om revidering av genomförandeplanen är tillfredsställande reglerad. Med beaktande av den genomgående positiva kritiken till förslaget ansluter sig utskottet till utredningens bedömning att ett tillägg bör göras i 11 kap. 3 § SoL om att en vårdplan som gäller barn ska revideras senast när barnet varit placerat . Om det inte möter särskilda hinder ska vårdplanen vidare särskilt avse barnets långsiktiga boende. Några remissinstanser har tagit upp frågan om de angivna tidsgränserna för revidering i utredningens förslag. (), som tillstyrker förslaget om att vårdplanen ska revideras, anser dock att detta ska göras senast när barnet har varit placerat . BO argumenterar att det är viktigt att tidigt uppmärksamma de konsekvenser placeringen har för barnet och att ha en långsiktig planering. Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa (NSPH) och Civil anser att vårdplanen måste revideras oftare än av placering samt att rekvisitet ”vid behov” är alldeles för otydligt. Vårdplanen som instrument måste få en större betydelse för att ge den enskilde information om rättigheter under placeringen. NSPH och Civil Rights Defenders menar att en vårdplanering ska göras varje halvår och därefter en gång . styvbarn anser att formuleringen ”vid behov” kan öppna för att barnets långsiktiga placering i princip blir oåterkallelig efter tvåårsrevideringen. Organisationen vill därför ha ytterligare en tidsangivelse, t.ex. , innan formuleringen ”vid behov” blir aktuell. anser att det är rimligt att vårdplanen revideras senast när barnet har varit placerad , och sedan vid behov. Utredningen har övervägt olika alternativa tidsgränser när det gäller kravet på omprövning av den ursprungliga vårdplanen. För att i möjligaste mån undvika olika tidsangivelser i lagen har utredningen i första hand övervägt är en lämplig tid. Detta med hänsyn till kravet på att socialnämnden ska överväga vårdnadsöverflyttning när ett barn har varit i samma familjehem . Tidpunkterna skulle emellertid ändå inte sammanfalla eftersom det aktuella barnet som regel varit placerat betydligt längre än vid övervägandet. Den främsta invändningen är dock att är för ett barn att vänta på information om hur den långsiktiga planeringen ser ut. Utredningen har kommit fram till att det är lämpligt att revidera den ursprungliga vårdplanen senast . Även med en tidsgräns kommer det i många fall att behövas ytterligare tid för att ta ställning till barnets framtida och långsiktiga boende, inte minst utifrån behovet av största möjliga samsyn hos alla som berörs. Ur ett föräldraperspektiv kan upplevas som när det handlar om att komma tillrätta med de problem som lett fram till omhändertagandet. I det sammanhanget måste dock invändas att stora stödinsatser kan ha föregått placeringen. Föräldrarnas problematik kan också vara av den karaktären att återförening, inom en för barnet rimlig tid, är ett alltför högt ställt mål. Utskottet anser att utredningens förslag att vårdplanen ska revideras , och därefter vid behov, framstår som väl avvägt för att fånga upp de olika situationer som det kan vara tal om, och med hänsyn till eventuella känslor av oro och osäkerhet som kan uppstå hos barn i samband med revideringen samt planläggningen av socialnämndernas arbete. Av ordalydelsen i bestämmelsen framgår vidare att är den bortre gränsen för den första revideringen. Om det behövs finns således ingen anledning att avvakta tills barnet har varit placerat för att revidera vårdplanen. Vad gäller några remissinstansers farhågor om att ”vid behov” är ett för oprecist begrepp vill utskottet framhålla att socialnämnden har ett ansvar för att beakta om och när det uppstår ett behov av att se över vårdplanen. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser (utskottsinitiativ) Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Utskottet bedömer att det inte finns något behov av övergångsbestämmelser. Utredningens förslag och bedömning: Ändringarna föreslås träda i kraft . Utredningen har inte lämnat förslag på övergångsbestämmelser i de delar som är aktuella. Remissinstanserna har inte framfört några synpunkter på tidpunkten för ikraftträdande eller behovet av övergångsbestämmelser i de delar som är aktuella. Den föreslagna regleringen bör träda i kraft , vilket bedöms vara . Förslagen riktar sig främst till socialnämnden som kan behöva för att anpassa sina rutiner till den nya regleringen. Det kan också finnas behov av att uppdatera manualer och handböcker. Med beaktande av förslagens omfattning bedöms det dock att sådana åtgärder kan vidtas inom den föreslagna tidsramen. Bestämmelsen blir generellt tillämplig när den träder i kraft. Det har inte framkommit skäl att ha en särskild ordning för placeringar som pågår vid lagens ikraftträdande, utan även dessa bör omfattas. Det finns mot den bakgrunden inte något behov av övergångsbestämmelser. Regeringens lagförslag (prop. 2020/21:35) Utskottets förslag i korthet Utskottet ställer sig bakom regeringens lagförslag om att den skyldighet som socialnämnden har att särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden, enligt 6 kap. 8 § när barnet eller den unge har varit placerad i samma familjehem , ska kompletteras med en skyldighet för socialnämnden att även efter denna tidpunkt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden. Utskottet ställer sig bakom regeringens lagförslag om att det ska ställas särskilda lämplighetskrav på det offentliga biträdet för den unge i mål och ärenden enligt LVU. Endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig för uppdraget ska få förordnas. Begreppet social distriktsnämnd ska tas bort i bestämmelsen om offentligt biträde. Regeringen föreslår att den skyldighet som socialnämnden har att särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § när barnet eller den unge har varit placerad i samma familjehem ska kompletteras med en skyldighet för socialnämnden att även efter denna tidpunkt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden. Regeringen föreslår att det ska ställas särskilda lämplighetskrav på det offentliga biträdet för den unge i mål och ärenden enligt LVU. Endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig för uppdraget ska få förordnas. Vidare föreslår regeringen att begreppet social distriktsnämnd ska tas bort i bestämmelsen om offentligt biträde. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Regeringen bedömer att det inte behövs några övergångsbestämmelser. Det har inte väckts någon motion som går emot att nu antar regeringens lagförslag. Utskottet ställer sig bakom regeringens lagförslag av de skäl som anges i propositionen. Utskottet övergår nu till att under särskilda rubriker behandla de motionsyrkanden som innehåller förslag om tillkännagivanden i frågor som anknyter till lagförslagen. Regelbundna överväganden av vårdnadsöverflyttning (följdmotioner) Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår ett tillkännagivande om tidpunkten för övervägande av ansökan om vårdnadsöverflyttning. Jämför reservation 1 (S, V, MP). Enligt 6 kap. 8 § andra stycket och 13 § tredje stycket LVU ska socialnämnden, när den unge varit placerad i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § . Regeringen noterar utskottets förslag när det gäller att tydliggöra i lagstiftningen vad socialnämnden särskilt ska beakta när nämnden överväger om det finns skäl att göra en sådan ansökan om överflyttande av vårdnaden. Därtill noterar regeringen utskottets förslag om att en vårdplan som gäller barn ska revideras senast när barnet varit placerat och att vårdplanen , om det inte möter särskilda hinder, särskilt ska avse barnets långsiktiga boende (11 kap. 3 § SoL). Regeringen anser att tryggheten för barn och unga behöver stärkas och att det utöver ovan nämnda förslag behövs ytterligare lagändringar. Av förarbetena till bestämmelsen i 6 kap. 8 § SoL framgår enligt regeringen att det kan behövas i familjehemmet än för att det ska vara till barnets bästa att vårdnaden flyttas över till familjehemmet, men det nämns inte hur socialnämnden ska fortsätta bevaka frågan om vårdnadsöverflyttning efter det att den unge varit placerad i samma familjehem . Det framgår inte inom vilket tidsintervall sådana överväganden bör göras utan det nämns endast att det göras ske regelbundet (prop. 2002/03:53 s. 86). Regeringen noterar att det i de allmänna råden från Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (HSLF-FS 2017:47) anges att om det vid övervägandet placering inte finns skäl att påbörja en utredning om vårdnadsöverflyttning bör förnyade överväganden göras varje gång en prövning görs av om vården med stöd av 3 § LVU ska upphöra och ett övervägande görs av om vården enligt socialtjänstlagen eller med stöd av 2 § LVU inte behövs. Regeringen anser att det finns ett behov av att reglera frågan i lag och att de återkommande övervägandena bör kunna göras med relativt täta intervall. Vidare anser regeringen, i likhet med utredningen, att det inte är rimligt att övervägandena ska göras med så täta intervall som en gång . Regleringen bör i stället innefatta att sådana överväganden ska göras . Regeringen vill understryka att utgångspunkten är att överväganden om vårdnadsöverflyttning ska göras så snart det finns ett behov och att det kan innebära att övervägandena behöver göras oftare än en gång . Regeringen anför vidare följande när det gäller frågan om att tidigarelägga socialnämndens skyldighet att överväga frågan om vårdnadsöverflyttning (s. 17). I fråga om att socialnämnden enligt nuvarande bestämmelser i och LVU ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning när den unge varit placerad i samma familjehem , framför kommun att är i ett barns liv och kommunen anser att då det handlar om en uppväxtplacering skulle kunna kortas ner för att ge barnet och de nya familjehemsföräldrarna möjlighet att knyta an på ett bra sätt. Enligt beslut har uppdragit åt en särskild utredare att utreda hur principen om barnets bästa kan stärkas i samband med bedömningen av om vården enligt LVU ska upphöra. I uppdraget ingår bland annat att se över om det finns behov av att tidigarelägga socialnämndens skyldighet att överväga överflyttning av vårdnaden (S2020/03820). Regeringen avser därför inte att behandla frågan här. I kommittémotion 2020/21:3755 av m.fl. (M, C, KD) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att socialnämnden särskilt ska överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden senast när barnet eller den unge varit placerad i samma familjehem (13 § tredje stycket LVU och 6 kap. 8 § andra stycket SoL) I kommittémotion 2020/21:3753 av m.fl. (L) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att socialnämnden ska överväga ansökan om vårdnadsöverflyttning tidigare än om detta bedöms vara bäst för barnet (13 § tredje stycket LVU och 6 kap. 8 § andra stycket SoL). Motionärerna anför att lagstiftningen behöver ses över så att socialnämnden oftare överväger vårdnadsöverflyttning i ett tidigare skede än , om omständigheterna är sådana att det ter sig uteslutet att de ursprungliga vårdnadshavarna kommer att ha förutsättningar att ge barnet trygga uppväxtförhållanden. Som framgår ovan ställer sig utskottet bakom regeringens lagförslag om regelbundna överväganden av vårdnadsöverflyttning. När det gäller lagens framtida utformning vill utskottet emellertid anföra följande. Det finns enligt utskottet starka skäl som talar för att socialnämnden bör överväga en ansökan om vårdnadsöverflyttning relativt tidigt för att säkerställa barnets eller den unges bästa. Enligt utskottet bör ett sådant övervägande göras senast efter det att barnet eller den unge varit placerad i samma familjehem , i stället för som . Detta bör framgå av respektive lag, SoL och LVU. En sådan lagstiftning hindrar inte att ett övervägande görs ännu tidigare. Som exempel kan nämnas att i det fall barnet eller den unge varit placerad i flera jour- eller familjehem, kan det vara angeläget att ett övervägande görs även om barnet inte varit placerat i samma familjehem . Utskottet föreslår att med bifall till motionerna 2020/21:3753 (L) yrkande 1 och 2020/21:3755 (M, C, KD) yrkande 1 gör ett tillkännagivande till regeringen. skyldighet att överväga vården (följdmotioner) Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår ett tillkännagivande om socialnämndens skyldighet att överväga vården. Jämför reservation 2 (S, V, MP). är skyldig att minst en gång var sjätte månad överväga om vård i ett annat hem än det egna, som ges med stöd av SoL eller 2 § LVU, fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och utformas (6 kap. 8 § första stycket SoL och 13 § första stycket LVU). Ett övervägande är inte något formellt förfarande utan endast en information till socialnämnden. Detta förenklade förfarande motiverades i förarbetena med att en obligatorisk prövning i miljöfallen varje halvår skulle kunna skapa en oro och otrygghet hos barnet, de biologiska föräldrarna och familjehemsföräldrarna. Det skulle kunna motverka syftet med placeringen, nämligen att skapa trygga och stabila förhållanden för barnet (2015:71 s. 592 och prop. 1989/90:28 s. 76). När det gäller tidsintervallet för kravet på socialnämnden att överväga vården nämner utredningen att det har framförts att övervägandena skulle kunna göras med längre tidsintervaller, särskilt när vården har pågått (SOU 2015:71 s. 652–653). Utredningen instämmer i att behovet av överväganden i regel är störst i början av placeringen och har övervägt att föreslå en förändring med den inriktningen. Kravet på övervägande skulle t.ex. kunna minskas till en gång när vårdplanen har reviderats. Utredningen har dock valt att inte föreslå någon sådan förändring eftersom en konsekvens skulle kunna bli att socialnämnden får mindre inblick och engagemang i de samhällsvårdade barnens förhållanden. Regeringen anför att utredningen föreslår att socialnämndens skyldighet att överväga om vården behövs och hur den bör inriktas och utformas ska ersättas med en skyldighet för den unges särskilda socialsekreterare att rapportera till socialnämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarnas förhållanden utvecklar sig och, om vården ska fortsätta, hur den bör utformas. Enligt regeringen anför utredningen bl.a. att begreppet övervägande är otydligt och att det i vissa fall kan skapa osäkerhet hos barn, föräldrar och familjehemsföräldrar. Av skäl som redogörs för i propositionen anser regeringen att det kan finnas andra lämpliga åtgärder än lagstiftning för att komma till rätta med den osäkerhet som i vissa fall kan uppstå i samband med nämndens övervägande. Regeringen anför att den avser att följa frågan och överväga ytterligare insatser. Mot den bakgrunden anser regeringen att lagstiftningen inte bör ändras i enlighet med utredningens förslag. I kommittémotion 2020/21:3755 av m.fl. (M, C, KD) föreslås i yrkande 2 ett tillkännagivande om uppföljning och utvärdering av socialnämndens skyldighet att överväga vårdens inriktning och utformning. Motionärerna anser att uppföljningen och utvärderingen måste skärpas eftersom det finns brister när det gäller att se till att ett sådant övervägande görs minst var sjätte månad. I kommittémotion 2020/21:3753 av m.fl. (L) föreslås i yrkande 2 ett tillkännagivande om att det behövs en tydligare reglering av att socialnämnden ska göra överväganden oftare än var sjätte månad när barnets eller den unges situation kräver det. Motionärerna anför att lagen visserligen inte hindrar socialnämnden från att göra överväganden oftare men att minimigränsen, på grund av den pressade arbetssituationen, kan bli normerande även i de fall där överväganden borde göras oftare. Som framgår ovan är socialnämnden skyldig att minst en gång var sjätte månad överväga om vård i ett annat hem än det egna, som ges med stöd av SoL eller 2 § LVU, fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och utformas. Nuvarande lagstiftning hindrar således inte att socialnämnden överväger vården oftare än var sjätte månad. Emellertid kan det finnas en risk att den pressade arbetssituation som medarbetare befinner sig i medför att minimigränsen blir normerande. Utskottet anser därför att reglerna om övervägande av vården bör utvärderas. Om utvärderingen visar att det finns behov av att förtydliga lagstiftningen bör regeringen återkomma till med förslag. Utskottet föreslår att med bifall till motionerna 2020/21:3753 (L) yrkande 2 och 2020/21:3755 (M, C, KD) yrkande 2 gör ett tillkännagivande till regeringen. Särskilda lämplighetkrav för offentliga biträden (följdmotion) Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår ett tillkännagivande om utvärdering av de särskilda lämplighetskraven för offentliga biträden. Jämför reservation 3 (S, V, MP). I 39 § första stycket LVU finns bestämmelser om i vilka fall offentligt biträde ska förordnas i mål och ärenden enligt LVU. Offentligt biträde ska förordnas bl.a. i mål och ärenden om beredande av vård. Offentligt biträde förordnas av den domstol som handlägger målet. I ärenden hos socialnämnd eller social distriktsnämnd förordnas offentligt biträde av förvaltningsrätten (se 39 § fjärde stycket LVU). När offentligt biträde förordnas i mål och ärenden enligt LVU tillämpas lagen om offentligt biträde (1996:1620). I syfte att förbättra barnets förutsättningar att få sina rättigheter tillgodosedda föreslår utredningen att det ska ställas särskilda lämplighetskrav på offentliga biträden för barn och unga i mål och ärenden enligt LVU. Utredningen föreslår att endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper är särskilt lämpad för uppdraget ska få förordnas som offentligt biträde. Mot bakgrund av bl.a. att flera remissinstanser påtalat att förslaget om ett kriterium om personliga egenskaper leder till praktiska svårigheter eftersom det kan vara svårt för domstolarna att bedöma en persons personliga egenskaper anser regeringen att det inte bör ställas något sådant krav. I stället bör det krav som ställs vara, i enlighet med vad som gäller för målsägandebiträden, att den som förordnas, utöver att vara särskilt lämplig på grund av sina kunskaper och erfarenheter, även i övrigt måste vara särskilt lämplig för uppdraget. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att det införs en bestämmelse i LVU om att endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig ska få förordnas till offentligt biträde för den unge i mål och ärenden enligt LVU. De nya särskilda lämplighetskraven ersätter inte de grundläggande krav på offentliga biträden som följer av lagen om offentligt biträde och rättshjälpslagen (1996:1619). Det innebär att de särskilda lämplighetskraven i mål och ärenden enligt LVU gäller utöver de krav som följer av 26 § rättshjälpslagen. Slutligen föreslår regeringen att begreppet social distriktsnämnd tas bort från 39 § LVU. Regeringen instämmer i utredningens förslag och anser att begreppet bör tas bort. Begreppet är omodernt och av 2 kap. 4 § andra stycket SoL följer att vad som sägs i en författning om socialnämnd i förekommande fall gäller den eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämt ska fullgöra kommunens uppgifter inom . Någon ändring i sak är inte avsedd. I kommittémotion 2020/21:3753 av m.fl. (L) föreslås i yrkande 3 ett tillkännagivande om lämplighetskraven för offentliga biträden för barn eller unga i LVU-mål. Motionärerna anför att det är viktigt att lämplighetskraven innefattar både det juridiska perspektivet och förmågan att kommunicera med barnet eller den unge på hans eller hennes nivå samt att samverka med nödvändiga aktörer i barnets omgivning. Utskottet har tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens lagförslag om särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden. Utskottet vill betona vikten av att det offentliga biträdet har förmåga att både beakta det juridiska perspektivet och kommunicera med barnet eller den unge på hans eller hennes nivå. Det är också angeläget att biträdet kan samverka med nödvändiga aktörer i barnets eller den unges omgivning. Utskottet anser därför att det är lämpligt att lagstiftningen utvärderas när den varit i kraft . Utskottet föreslår att med delvis bifall till motion 2020/21:3753 (L) yrkande 3 gör ett tillkännagivande till regeringen. Utskottets förslag i korthet antar utskottets lagförslag. ställer sig bakom det som utskottet anför om tidpunkten för övervägande av ansökan om vårdnadsöverflyttning, övervägande av vården och utvärdering av lämplighetskraven för offentliga biträden och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller fem motionsyrkanden, varav ett delvis. Jämför reservation 1 (S, V, MP), 2 (S, V, MP) och 3 (S, V, MP) och särskilt yttrande (S, V, MP). De ställningstaganden som utskottet gjort under tidigare avsnitt innebär sammanfattningsvis att utskottet föreslår att antar utskottets förslag i bilaga 6 till ändring i lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga och i socialtjänstlagen. Regeringens förslag i proposition 2020/21:35 har inarbetats i utskottets lagförslag. Utskottet föreslår vidare att med bifall till motionerna 2020/21:3753 (L) yrkandena 1 och 2 och 2020/21:3755 (M, C, KD) yrkandena 1 och 2 samt delvis bifall till 2020/21:3753 (L) yrkande 3 gör tre tillkännagivanden till regeringen. Konsekvenser (avseende utskottsinitiativet) Utgångspunkten är att vad som är bäst för barnet eller den unge ska vara avgörande vid tvångsomhändertaganden enligt lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (1990:52), förkortad LVU, och vid beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn med stöd av socialtjänstlagen (2001:543), förkortad SoL. Förslagen i detta ärende syftar till att öka tryggheten för placerade barn och unga. Förslagen bedöms därför bidra till att ge genomslag för principen om att barnets eller den unges bästa ska vara vägledande. Barn och unga som är placerade är således de som främst förväntas gagnas av förslagen. Vad gäller antalet barn och unga som kan tänkas vara berörda av förslagen kan anmärkas att enligt statistik fick 38 800 barn och unga vård enligt SoL eller insatser enligt LVU. Den vanligaste placeringsformen var familjehem. Av dessa barn och unga blev 23 100 () placerade i familjehem. av de som placerades i familjehem var pojkar och flickor. Majoriteten () av de insatser som gavs till barn och unga var beslutade enligt 4 kap. 1 § SoL och var LVU-insatser enligt 2 eller 3 §, alternativt beslut om omhändertagande enligt 6 § LVU. De föreslagna ändringarna i SoL och LVU riktar sig till socialnämnderna i den mån att nämnderna måste förhålla sig till dessa vid sin hantering av placerade barn och unga. Varje kommun svarar för inom sitt område (2 kap. 1 § SoL). Enligt 14 kap. 3 § regeringsformen bör en inskränkning i den kommunala självstyrelsen inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett den. Förslagen i detta ärende innebär tillägg och förtydligande av socialnämndernas uppgifter och skyldigheter. Konsekvenserna för kommunernas del av de förslag som är för handen bedöms dock vara av begränsad omfattning och endast medföra marginella, om några, ekonomiska konsekvenser. Förslagen bedöms inte heller få några betydande konsekvenser för de övriga områden som anges i 14–15 §§ kommittéförordningen. Författningskommentar (avseende utskottsinitiativet)