bet · H701SkU24 · 2020-06-12 00:00:00 — I samband med utvidgningen till torg- och marknadshandel anförde re- geringen att det underlag som presenterat tyder på att lagstiftningen om kassaregister har varit framgångsrik och att fler företag konkurrerar på lika villkor. Sedan lagstiftningen infördes har kritik riktats mot undantaget för torg- och marknadshandeln, vilket inkluderar undantag för s.k. tillfällig handel. Synpunkterna kan sammanfattas med att undantaget snedvrider konkurrensen och missgynnar den fasta handeln som omfattas av kravet på kassaregister. Kritiken avser även att de särskilda befogenheterna vid kontrollbesök (kundräkningar, kvittokontroller, kassainventeringar och provköp) endast gäller företag som omfattas eller som kan antas omfattas av lagstiftningen om kassaregister. Den tekniska utvecklingen medför att det är orimligt att även torg- och marknadshandlare omfattas av kravet på kassaregister. ändrades reglerna, och en näringsidkare utan fast driftsställe i ska inte längre vara undantagen från skyldigheten att använda certifierat kassaregister om försäljning görs mot kontant betalning eller betalning med kontokort. Näringsidkaren kan i stället använda ett kassaregister som har prövats enligt bestämmelserna i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om prövningen visar att registret uppfyller likvärdiga krav. I motion 2019/20:367 av m.fl. (SD) yrkandena 11 och 12 anförs att knallarna är skyldiga att ha kvittoskrivande kassasystem. Det fungerar inte alltid, och dessutom ska kassaregistren tåla fukt och kyla, vilket de inte heller gör. Utomlands tillämpas istället mer schablonmässiga förenklade beskattningar av knallar. Kravet på kvittoskrivande kassaregister för knallar bör ses över. Vidare bör regeringen ta initiativ till en utvärdering av kravet om kassaregister och kvittoskrivande kassasystem för torg- och marknadshandeln med syfte att göra det möjligt för marknadsknallar att kunna bedriva verksamhet även utan tillgång till el och under svåra väderförhållanden. I motion 2019/20:660 av (M) yrkandena 1–3 anförs att restaurang- och besöksnäring omfattas av den s.k. kassaregisterlagen. Syftet med lagen är rätt men däremot är det hög tid att utvärdera lagens effekter för restaurang- och besöksnäringen. Vidare bör det säkerställas att kassaapparater som godkänner måste kunna hantera ny teknik med avseende på betalning, såsom Swish. Slutligen är det enligt organisationen många företag inom näringen som upplever att kontrollavgifter tas ut på ett oskäligt sätt. Regeringen bör därför se över tillämpningen och utformningen av kontrollavgifter. I motion 2019/20:668 av (M) anförs att torg- och marknadshandeln inte bara har ett företags- och samhällsekonomiskt värde utan också ett kulturellt värde. Därför är det viktigt att följa upp effekterna av de nya regleringar som har kommit på plats och kassaregisterlagens effekter för olika branscher. I motion 2019/20:1033 av (M) yrkandena 1 och 2 anförs att ett stort problem är att funktionella kassaregister, dvs. register av den art att de fungerar utan nätåtkomst, tål hårda väderomslag och uppfyller garanti och försäkringsskydd, inte finns att köpa. Man bör därför göra en översyn och utvärdering av kassaregisterlagen och ta hänsyn till de problem som finns. Så länge denna översyn pågår bör regeringen se över möjligheten att införa tillfälliga undantag för drabbade företag. I motion 2019/20:1469 av (M) anförs att ett alternativ till kassaregister bör ses över. En möjlighet till schablonbeskattning bör finnas som ett frivilligt alternativ till kassaregister. På så sätt undviks den typ av tolkningsutrymme som försatt landets torg- och marknadshandlare i en oacceptabel och ohållbar situation. En översyn av lagens konsekvenser och tillämpande myndighets agerande bör, med detta som utgångspunkt, ske skyndsamt. I motion 2019/20:2182 av (M) anförs att man i vårt grannland har tagit bort kravet på kassaregister för torg- och marknadshandel på grund av att dessa apparater inte alltid fungerar utomhus och i dåligt väder. Man bör utreda detsamma i , och se om det istället går att införa en schablonbeskattning när företagaren har en liten eller måttlig omsättning i sitt företag. I motion 2019/20:2211 av (M) anförs att lagen om kassaregister som infördes , har utvecklats dels via ändringar i lagstiftningen, bl.a. för att inkludera torg- och marknadsförsäljning dels via tolkning och praxis. Det har visat sig att det bl.a. finns problem i tolkningen av lagstiftningen. Det behövs därför en uppföljning av lagen och en utvärdering av de faktiska konsekvenserna av kassaregisterskyldigheten. I motion 2019/20:3180 av (SD) yrkandena 4 och 5 anförs att nuvarande lagstiftning om kassaregister gör att en ägare av ett företag som bedriver handel på torg och marknader tvingas ta straffet för ett lagbrott som begås av någon annan. Regeringen bör därför göra en översyn av kassaregisterlagen för att oskyldiga inte ska drabbas av andras misstag och förenkla arbetet för den som bedriver torghandel. Vidare bör regeringen göra en översyn av kassaregisterlagen för att förenkla arbetet för fäbodverksamhet som har svårt att leva upp till alla krav bl.a. på kassaregister i en svår miljö. Sedan krav på kassaregister infördes även för torg- och marknadshandeln har en debatt förts om bl.a. elsäkerhet i samband med denna handel, och det påstås saknas kassaregister som kan användas utomhus. I en debatt med anledning av interpellation 2014/15:571 om möjligheten till undantag från reglerna om krav på kassaregister hänvisade finansminister till att , och i en gemensam skrivelse redovisade en samsyn om hur frågor om elsäkerhet bör hanteras i samband med torg- och marknadshandel. Enligt lagstiftningen (39 kap. 9 § första stycket 2 SFL) får i enskilda fall efter ansökan besluta om undantag från skyldigheter som gäller kassaregister bl.a. om en viss skyldighet är oskälig. Av förarbetena framgår att möjlighet att få undantag enligt denna bestämmelse bl.a. är avsedd för när försäljningen sker utomhus och där det t.ex. finns svårigheter med elförsörjningen som väderförhållandena är besvärliga. Bedömningen av vad som av tekniska orsaker är oskäligt ska främst göras med utgångspunkt i vilka kassaregistermodeller som finns på marknaden (prop. 2013/13:129 s. 20). Det är uppgift att göra bedömningen av i vilka enskilda fall en skyldighet som gäller kassaregister är oskälig och när undantag ska medges. Förutom möjligheten att medge undantag i enskilda fall får med stöd av 39 kap. 10 § SFL meddela generella föreskrifter om undantag från skyldigheter som gäller kassaregister. Regleringen i skatteförfarandelagen ger alltså möjligheter till undantag från skyldigheter som gäller kassaregister i situationer då skyldigheterna inte är möjliga att uppfylla. Vidare uttalade finansministern i en interpellationsdebatt med anledning av interpellation 2015/16:726 att kan medge undantag från kassaregisterkravet bl.a. om en viss skyldighet av tekniska orsaker är oskälig. Den som inte är nöjd med verkets beslut kan överklaga till förvaltningsdomstol. Bestämmelsernas syfte är dock inte i första hand att bevara vårt kulturarv, utan de infördes för att motverka skatteundandragande och för att skydda seriösa företag från illojal konkurrens från oseriösa företagare. På så sätt skyddas även seriösa företagare som bedriver verksamhet som är en del av kulturarvet. Det har varit en fantastisk utveckling inom kassaregisterbranschen där det nu finns möjlighet att köpa kassaregister till en relativt låg kostnad. Systemen har också utvecklats. menar att det nu finns möjlighet att använda dem också ute i väder och vind. Är det oskäligt med kassaregister ska man självklart inte heller behöva ha något kassaregister. Här är det enligt finansministern viktigt att vi har en myndighet som har möjlighet att tillämpa lagstiftningen. Utskottet delar fortfarande finansministerns bedömningar och utgår från att regeringen följer utvecklingen noga. Utskottet avstyrker därmed motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändringar i lagstiftningen om personalliggare, undantag från lagstiftningen för vissa kategorier av näringsidkare och familjemedlemmar, elektronisk överföring och utvärdering av systemet i sin helhet och avskaffande av lagstiftningen. Jämför reservation 13 (M), 14 (SD), 15 (C) och 16 (KD). Lagen om särskild skattekontroll i vissa branscher (2006:575) trädde i kraft och innebar ett krav på att föra personalliggare för näringsidkare inom restaurang- och frisörbranschen. Därefter har det även införts krav på personalliggare i tvätteribranschen. Syftet med reformen var att motverka förekomsten av svart arbetskraft. infördes en skyldighet att föra personalliggare även för byggbranschen och gäller denna skyldighet även för kropps- och skönhetsvårdsverksamhet, fordonsserviceverksamhet samt livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet. Den som bedriver restaurang-, frisör- eller tvätteriverksamhet, bilverkstäder, partihandel med livsmedel samt kropps- och skönhetsvård ska föra en personalliggare och i denna dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för näringsidkaren och löpande dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för de personer som är verksamma i näringsverksamheten. Från gäller också att kraven på registreringen i personalliggaren har ändrats och utvidgats i fråga om vilka personer som ska omfattas av skyldigheten att föra personalliggare vid s.k. blandad verksamhet. Om en näringsidkare bedriver både verksamhet som omfattas av en skyldighet att föra personalliggare och annan verksamhet i samma verksamhetslokal ska nödvändiga identifikationsuppgifter löpande dokumenteras i personalliggaren för de personer som är verksamma i den andra verksamheten. Dessutom genomfördes en generell utvidgning av reglerna om personalliggare, nämligen att nödvändiga identifikationsuppgifter för enskilda näringsidkare, företagsledare i fåmansföretag och fåmanshandelsbolag och dessa personers familjemedlemmar löpande ska dokumenteras i personalliggaren i de fall det finns en skyldighet att föra en sådan. får besluta om kontrollbesök för att kontrollera att den som är eller kan antas vara skyldig att föra personalliggare eller tillhandahålla utrustning så att en elektronisk personalliggare kan föras fullgör sina skyldigheter. Kontrollbesök får bara genomföras i verksamhetslokaler eller på byggarbetsplatser. Kontrollbesök på en byggarbetsplats får dock inte genomföras i en lägenhet som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad. I motion 2019/20:185 av (C) anförs att företag där exempelvis byggverksamhet inte är den egentliga verksamheten utan snarare en ”bieffekt” av den egentliga verksamheten bör undantas från kravet på personalliggare, särskilt i fall när arbeten utförs av företagaren själv, dennes familj eller dess anställda personal. I motion 2019/20:379 av m.fl. (SD) yrkande 4 anförs att skattefusket och svartjobben i byggbranschen måste minska. Det bör därför framgå av personalliggaren att det är fråga om inhyrd personal och vem som är deras arbetsgivare. Regeringen borde också införa regler om att uppgifterna kan föras över till elektroniskt och att ska få rätt att samköra information i företagens personalliggare mot företagens redovisning av arbetsgivaravgifter. I motion 2019/20:557 av (S) anförs att införs system med arbetsgivaravgifter på individnivå. Det är bra men det borde också införas regler om att uppgifterna i personalliggaren kan föras över till elektroniskt och att ska få rätt att samköra information i företagens personalliggare mot företagens redovisning av arbetsgivaravgifter. I motion 2019/20:622 av (KD) anförs att det bör utredas om den danska modellen för personalliggare kan ersätta det nuvarande systemet för personalliggare i . I motion 2019/20:835 av (M) anförs att det bör göras en ordentlig översyn av lagstiftningen för personalliggare med inriktning på att underlätta hanteringen eller slopa kraven helt på personalliggare för de mindre företagen. I motion 2019/20:960 av (M) anförs att man bör utreda om den danska modellen för personalliggare kan ersätta eller komplettera det nuvarande systemet i . I motion 2019/20:1289 av (M) anförs att regeringen skyndsamt bör utvärdera reglerna om personalliggare och vid behov ta fram lagförslag på att ta bort kravet på personalliggare inom de branscher som omfattas av kravet . I motion 2019/20:1776 av m.fl. (C) yrkande 2 anförs att man bör se över lagstiftningen om personalliggare i besöksnäringen och möjligheten att undanta ägaren och dennes familj från kravet att skriva in sig i personalliggaren. I motion 2019/20:2466 av i (M) anförs att man bör se över kravet på personalliggare i byggverksamhet och se till att det ska vara ett renodlat arbetsgivaransvar inte som då det i stället är beställaren av en byggnation som är delvis ansvarig för att det företag som har anställda och som utför tjänsten har personalliggare. I motion 2019/20:2675 av m.fl. (M) yrkande 2 anförs att regeringen bör ges i uppdrag att se över systemet för personalliggare och utreda en förenkling av dagens personalliggarsystem för vissa branscher och på så sätt reducera administrationsbördan. I motion 2019/20:2703 av (M) anförs att man bör utreda om den danska modellen för personalliggare kan ersätta eller komplettera det nuvarande systemet i . I motion 2019/20:3241 av m.fl. (KD) yrkande 6 anförs att det är hög tid att avveckla personalliggaren i dess nuvarande form. Personalliggarna ger inte önskad effekt. Det kan dock finnas skäl att någon eller några branscher, som t.ex. byggbranschen, behåller systemet. I motion 2019/20:3242 av (KD) yrkande 1 anförs att personalliggaren i sin nuvarande form har spelat ut sin roll och oftast innebär en onödig regelbörda för ägarna och deras familjer som också behöver registreras om de befinner sig i verksamheten. Därför måste nu kravet på personalliggare inom besöksnäringen avskaffas. I motion 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 45 anförs att vill utvärdera effektiviteten i det systemet med personalliggare. Regelkrånglet måste minska och här kan ny teknik bana väg för enklare system. Personalliggare är ett av flera verktyg för att motverka förekomsten av svartarbete. Syftet med personalliggare är att bidra till att minska förekomsten av svartarbete och att skapa sundare konkurrensförhållanden. noterar i sin utvärdering av personalliggare (2018/19RFR:4) att det finns mycket olika bilder av systemet med personalliggare och att det varierar mellan olika aktörer. Enligt utskottet kan en del av förklaringen till att synen på systemet är så olika vara att förhållandena skiljer sig åt mellan branscherna och att dessa skillnader påverkar förutsättningarna för att systemet ska fungera. har också presenterat en effektutvärdering av personalliggarsystemet, av vilken bl.a. framgår att möjlighet till fysiska besök hos olika verksamheter är ett viktigt inslag för verkets möjlighet att arbeta mot förekomsten av svartarbete. Utskottet finner att systemet med personalliggare har utvidgats till fler branscher. Utskottet förutsätter att regeringen noga följer utvecklingen och utvärderar införandet av personalliggare i de nya branscherna samt fortsätter diskussionen om eventuella ändringar och förbättringar i systemet för personalliggare. Utskottet finner inte skäl att förespråka några av de förändringar i systemet som framförs i motionerna. Utskottet avstyrker därmed motionsförslagen. Skattebeslut och rättssäkerhet i skattemål Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att ändra regler om omprövning och efterbeskattning för och att stärka rättssäkerheten i skattemål. Jämför reservation 17 (M) och 18 (C). Huvudregeln för omprövning till nackdel på initiativ är att ska meddela beslut från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut (tvåårsfristen). får inom tvåårsfristen ompröva sina beslut till nackdel på oförändrat utredningsmaterial (RÅ 1996 ref. 102). Det förutsätter dock att det inte finns några uttryckliga begränsningar. får i vissa fall ompröva beslut efter tvåårsfristen men från utgången av det kalenderår då beskattningsåret gick ut (efterbeskattning), även om det inte finns någon oriktig uppgift. kan beslut få fattas ännu senare, t.ex. vid följdändring. Enligt 66 kap. 3 § skatteförfarandelagen, förkortad SFL, får inte ompröva ett beslut i frågor som har avgjorts av allmän förvaltningsdomstol. får dock på begäran av den som beslutet gäller ompröva en fråga som har avgjorts av förvaltningsrätten eller kammarrätten genom beslut som har fått laga kraft om beslutet avviker från rättstillämpningen i ett avgörande från som har meddelats . Reglerna om efterbeskattning när en oriktig uppgift har lämnats innebär att även efter de ordinarie omprövningsfristerna (66 kap. 21 och 22 §§ SFL) får ompröva ett beslut om skatt eller sådan avgift som avses i 2 kap. 2 § SFL och meddela ett beslut som är till nackdel för den som beslutet gäller. En förutsättning för ett sådant efterbeskattningsbeslut är att den uppgiftsskyldiga personen har lämnat en oriktig uppgift till ledning för den egna beskattningen och att ett tidigare beslut har blivit felaktigt eller inte fattats på grund av den oriktiga uppgiften (orsakssamband). får även fatta ett efterbeskattningsbeslut om den uppgiftsskyldiga personen har lämnat en oriktig uppgift i ett mål om egen beskattning. Efterbeskattningsbeslut får enligt huvudregeln fattas från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Från denna regel finns undantag som kan innebära förlängd eller förkortad tid för efterbeskattning eller att efterbeskattning inte får beslutas. I motion 2019/20:1810 av (M) yrkande 1 anförs att komplexiteten i skattelagstiftningen skapar svårigheter för enskilda eller mindre företag. är de upplysningar som ger enskilda inte bindande, varken muntliga eller skriftliga. Därför bör det göras en översyn av hur rättssäkerheten i det här avseendet kan stärkas. I motion 2019/20:2672 av m.fl. (M) yrkande 1 anförs att man bör begränsa möjligheten för att fatta retroaktiva beslut baserade på förändringar i tolkningen av skatteregler utan att några nya omständigheter framkommit i det enskilda fallet. I motion 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 6 anförs att motionärerna vill begränsa möjligheter att fatta beskattningsbeslut retroaktivt. I motion 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 46 anförs att det bör genomföras en översyn av proportionaliteten i skattetvister mellan näringsidkare och . Skillnaden mellan ett ordinärt omprövningsbeslut och ett beslut om efterbeskattning är att i det första fallet inte behöver bevisa att en oriktig uppgift har lämnats och att det finns ett orsakssamband mellan den oriktiga uppgiften och det felaktiga eller uteblivna beslut som ska omprövas. Inte heller finns det, till skillnad från vid efterbeskattning, något som hindrar att omprövar samma fråga . Efterbeskattning är tillåten om ett beslut har blivit felaktigt eller inte fattats på grund av att den uppgiftsskyldige inte har lämnat en deklaration eller låtit bli att lämna en begärd uppgift. Lagstiftaren har genom denna uppdelning mellan ordinär omprövning och efterbeskattning beaktat möjlighet att utreda och fatta korrekta beslut. Lagstiftaren har också genom sitt ställningstagande i 66 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, trots att omprövning enligt huvudregeln inte är möjlig, öppnat för en omprövning till förmån för den skattskyldige om tolkningen av skattereglerna ändrats i högsta instans. Utskottet anser att det är viktigt att de principer som är kärnan i rättssäkerhetsbegreppet, såsom förutsebarhet, legalitet, likabehandling, effektiva rättsmedel och domstolsförhandling inom skälig tid, är en del av skattelagstiftningen och respekteras av myndigheter och domstolar. Utskottet noterar att regeringen i sitt lagstiftningsarbete arbetar utifrån dessa principer. Utskottet förutsätter dock att regeringen noga följer utvecklingen och den offentliga debatten på detta område och gör de ändringar i lagstiftningen som skulle kunna behövas om brister eller möjlighet till förbättringar trots allt upptäcks någonstans i rättskedjan. Utskottet finner därmed inte skäl att ställa sig bakom tillkännagivanden med den inriktning som anges av motionärerna. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att anståndsreglerna ska ses över och bli mer generösa. Jämför reservation 19 (M) och 20 (KD). Införandet av skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, innebar att reglerna om anstånd med att betala skatter eller avgifter gjordes mer generösa och enklare att tillämpa. En tidigare uppdelning i omprövnings- och befrielseanstånd med olika högt ställda krav togs bort, och den mer generösa anståndsmöjligheten vid överklagande och omprövning gjordes allmänt tillämplig. Syftet med förändringen var bl.a. att skulle ha möjlighet att bevilja anstånd i de fall då en skattskyldig ansökt om ackord och det finns skäl som talar för att en ackordsuppgörelse kan komma till stånd. Fördelen för den skattskyldige med ett anstånd i stället för ett enkelt uppskov med indrivningsåtgärder är skillnaden i kostnadsränta. Anstånd med betalning av skatt regleras i 63 kap. SFL. Enligt reglerna ska anstånd alltid kunna medges om det är tveksamt hur mycket skatt eller avgift den skattskyldige kommer att behöva betala; detta gäller oberoende av om den skattskyldige begärt omprövning eller överklagat eller om frågan om skattenedsättning uppkommit på annat sätt. Bestämmelserna syftar till att ge den skattskyldige anstånd om det är tveksamt hur stort skattebeloppet slutligen kommer att bli. Anstånd ska ges om det är minst lika sannolikt att skatten kommer sättas ned som att den kommer att kvarstå. Anstånd ska även ges i de fall det väger över något i fråga om sannolikheten att skatten inte ska sättas ned. Vid ett uppskov tas den höga kostnadsräntan ut, och vid anstånd används den s.k. basräntan. Mot bakgrund av nya borgenärsroll fick verket vidare möjlighet att bevilja anstånd om det är till fördel för det allmänna (prop. 2010/11:165, bet. 2011/12:SkU3). I motion 2019/20:1810 av (M) yrkande 2 anförs att anstånd med betalningen av skatt är möjligt under vissa förutsättningar. De begränsade anståndsmöjligheterna innebär dock en ökad rättsosäkerhet samt risk för ekonomiska problem och bör ses över. I motion 2019/20:2672 av m.fl. (M) yrkandena 2–4 anförs att för att stärka rättssäkerheten inom skattemål, bör huvudregeln vara att anstånd ska beviljas. Det bör endast vara i uppenbara fall som anstånd inte beviljas. Regeringen bör därför få i uppdrag att se över anståndsreglerna i skattemål. Som en sista säkerhetsventil bör det införas regler om att utmätt egendom inte får säljas förrän exekutionstiteln har vunnit laga kraft, på samma sätt som gäller för enskilda mål, med de undantag som gäller i enskilda mål. Vidare anförs att det hos saknas statistik över anståndsbeslut och hur de står sig i förhållande till det slutliga avgörandet i sak. Detta försämrar möjligheterna att utvärdera hur reglerna om anstånd tillämpas i praktiken. uppdrag att ta fram statistik i den här delen bör därför ses över. I motion 2019/20:3241 av m.fl. (KD) yrkande 8 anförs att de anståndsregler som finns vid en skatteprocess är begränsade och tillämpas mycket restriktivt. Anståndsreglerna behöver därför ses över. Anståndsreglerna ändrades vid skatteförfarandelagens tillkomst för att utöka möjligheterna till anstånd. Utskottet förutsätter att regeringen följer den offentliga debatten som finns i frågan om anstånd i skattemål och vid behov ser över lagstiftningen. Utskottet ser dock inte något behov av att se över anståndsreglerna med den inriktning som motionärerna föreslår. Utskottet avstyrker därmed motionsförslagen. Ersättning för kostnader i skattemål Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att ersättningsreglerna vid skattemål ska förbättras. Jämför reservation 21 (KD). Kostnaderna för och domstolarna bärs av staten.