bet · H801KU10 · 2020-11-30 00:00:00 — Samma datum beslutade regeringen även att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera vissa frågor kring kommunernas roll i den statliga arbetsmarknadspolitiken när Arbetsförmedlingen reformeras och fristående aktörer ska matcha och rusta arbetssökande för de lediga jobben (dir. 2019:86). beslutade regeringen om Arbetsförmedlingens regleringsbrev för . I regleringsbrevet fick myndigheten ytterligare uppdrag. Ett uppdrag rörde Arbetsförmedlingens lokala närvaro. I uppdraget ingick att lämna en lägesbeskrivning för de orter där Arbetsförmedlingen hade beslutat att lägga ned kontor . Myndigheten skulle även säkerställa en fungerande verksamhet med likvärdig service i hela landet för arbetssökande och arbetsgivare för att genomföra Arbetsförmedlingens nuvarande uppgifter. Vidare skulle myndigheten genom en väl fungerande samverkan med bl.a. kommuner och andra aktörer säkerställa en närvaro i hela landet. Uppdraget skulle redovisas . När det gäller processen kring beredningen inför redovisade beslut om reformeringen av Arbetsförmedlingen framhålls att löpande informerade och hämtade in synpunkter från myndigheter, främst Arbetsförmedlingen. Vidare bereddes besluten inom i enlighet med Statsrådsberedningens promemoria Samrådsformer i (SB PM 2012:1, reviderad 2019). Vidtagna åtgärder med anledning av budgetbeslut Av de inkomna svarspromemoriorna framgår att med anledning av beslut om att minska Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag tog i dialogen med myndigheten upp vilka konsekvenser detta skulle få för verksamheten. kom Arbetsförmedlingen in med en hemställan till regeringen om att höja anslagskrediten , och beslutade regeringen om ändring av Arbetsförmedlingens regleringsbrev för . Ändringen innebar bl.a. att Arbetsförmedlingens anslagskredit på förvaltningsanslaget höjdes från . I budgetpropositionen föreslog regeringen att medel skulle tillföras bl.a. Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag. beslutade regeringen om Arbetsförmedlingens regleringsbrev för . Enligt regleringsbrevet fick Arbetsförmedlingen utnyttja i anslagskredit på myndighetens förvaltningsanslag. Vidare utökades Arbetsförmedlingens låneram med till sammanlagt . Kontakter mellan och Arbetsförmedlingen Av svarspromemoriorna framgår att hade en dialog med Arbetsförmedlingen i samband med arbetet med budgetpropositionen, vårändringsbudgeten, ändringar i myndighetens regleringsbrev och särskilda uppdrag. Dialogen syftade till att följa upp och förtydliga regeringens styrning. Departementet hade även en löpande dialog med myndigheten i syfte att följa verksamheten vid myndigheten och följa upp regeringens styrning samt vid behov förtydliga den. Reformeringen av Arbetsförmedlingen var en återkommande fråga i dialogen . Dessutom framgick det av uppdraget till Arbetsförmedlingen som regeringen beslutade om att myndigheten fortlöpande skulle hålla informerat om uppdragets genomförande och löpande bistå . Detta gjorde myndigheten vid möten och genom att redovisa statistikunderlag. Arbetsförmedlingen redovisade på olika sätt vilka konsekvenser anslagsminskningen skulle få för myndighetens verksamhet i hela landet och antalet anställda vid myndigheten, bl.a. genom myndighetens månadsuppföljningar, prognoser och budgetunderlag samt vid möten mellan företrädare för och Arbetsförmedlingen. Av svarspromemoriorna framgår att –förekom möten och andra kontakter mellan företrädare för och Arbetsförmedlingen och att dessa möten och kontakter var av olika slag. När det gäller dokumentation framgår det av promemoriorna att inför ledningsmötena upprättades dagordningar och inför myndighetsdialogen togs det fram en promemoria. Det finns ingen dokumentation från de olika mötena som ägde rum –. –ägde sex ledningsmöten rum mellan företrädare för och Arbetsförmedlingens generaldirektör och överdirektör. Vid ett ledningsmöte diskuterades bl.a. beslut om Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag. ägde fem ledningsmöten rum och vid dessa informerade företrädare för Arbetsförmedlingen om myndighetens budgetläge, varsel och uppsägningar av personal och avveckling av lokala kontor. När det gäller de olika ledningsmötena framgår bl.a. följande av svarspromemoriorna. Vid ledningsmötet uppgav företrädare för Arbetsförmedlingen att myndigheten hade varslat ca 4 500 anställda om uppsägning, att kontorsstrukturen behövde ses över och att kontor skulle behöva läggas ned. Vidare nämndes att för att kunna uppnå goda resultat behövde fullservicekontor finnas kvar och digitaliseringen skyndas på. Det redogjordes också för en dialog med Statens servicecenter om samlokalisering av kontor. Företrädare för departementet bad att få del av myndighetens lägesbild och att få besked om på vilka grunder Arbetsförmedlingen fattade beslut om vissa orter. Det påföljande ledningsmötet ägde rum , och då redogjorde företrädare för Arbetsförmedlingen för läget när det gällde kontorsnätet och berörde samverkan med kommuner och regioner. Det uppgavs att Arbetsförmedlingen hade en bra dialog med kommunerna om avvecklingen av kontor och att myndigheten skulle komma att få en helhetsbild av läget i fråga om kontorsnätet . Enligt hade antalet kontor inte någon resultatpåverkan. Det som hade resultatpåverkan var antalet medarbetare samt medel på programanslaget (dvs. anslaget 1:3 Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser). Företrädare för uppgav att beredning av ett regeringsuppdrag om reformeringen av Arbetsförmedlingen pågick och framhöll betydelsen av lokal närvaro. Det hölls ytterligare tre ledningsmöten (, och ). Vid dessa möten informerade företrädare för Arbetsförmedlingen om pågående uppsägning av personal vid myndigheten, om att det pågick en dialog med kommunerna om hur Arbetsförmedlingen skulle kunna möta de arbetssökande på hemmaplan och om genomförda kontorsförändringar. När det gällde kontorsförändringarna uppgavs det att myndigheten behövde ca 100 kontor i landet, att myndigheten i 114 av 190 kommuner där Arbetsförmedlingen saknade kontor hade avtal med kommunen, att om restiden var skulle myndighetens personal resa till orten samt att Arbetsförmedlingen prioriterade digital utveckling som skulle avlasta de fysiska kontoren. Företrädare för betonade vikten av att verksamheten upprätthölls med service i hela landet och att resultaten inte försämrades. Vidare var departementet positivt till att myndigheten inte avvecklade kontor i en kommun utan att det fanns en upparbetad samverkan med kommunen. Enskilda möten och samtal Det ägde även rum enskilda möten mellan arbetsmarknadsministern och Arbetsförmedlingens generaldirektör. Vid några av dessa möten närvarade även myndighetens överdirektör och styrelseordförande. –hölls fem enskilda möten. Vid ett enskilt möte informerade myndighetens styrelseordförande om den diskussion som hade förts i styrelsen om budgeten och vid ett enskilt möte informerade generaldirektören om processen för uppsägningar och samrådet med kommunerna. Arbetsmarknadsministern tog upp behovet av samverkan och av att säkerställa att besök kunde bokas. Vid ett samtal med Arbetsförmedlingens generaldirektör uppgav arbetsmarknadsministern att hon ansåg att beslutet att avveckla ett antal kontor var förhastat. Vid ett enskilt möte uppgav myndighetens generaldirektör på fråga från arbetsmarknadsministern att Arbetsförmedlingen strävade efter samsyn med kommunerna och att myndigheten inte avsåg att stänga kontor förrän annan tillgänglighet hade säkrats. Förutom enskilda möten ägde även tre enskilda samtal rum mellan arbetsmarknadsministern och Arbetsförmedlingens generaldirektör, överdirektör respektive styrelseordförande. Av svarspromemoriorna framgår att de enskilda samtalen var en del av den årliga myndighetsdialogen. hölls den årliga myndighetsdialogen. Vid mötet närvarade bl.a. arbetsmarknadsministern och statssekreteraren samt myndighetens generaldirektör, överdirektör och styrelseordförande. Företrädare för framförde att regeringen avsåg att besluta om ett uppdrag till myndigheten. Enligt skulle myndigheten få svårt att klara uppdraget om inte tiden för reformeringen förlängdes. Det fanns vidare en samsyn om att det var angeläget att undvika ytterligare varsel. –träffades tjänstemän vid och Arbetsförmedlingen . Vid mötena diskuterades bl.a. myndighetens budget och den lokala närvaron. När det gäller de möten som ägde rum mellan framgår bl.a. följande av svarspromemoriorna. Första gången frågan om vilka konsekvenser ett minskat förvaltningsanslag skulle få för Arbetsförmedlingen togs upp var vid ett möte . Frågan diskuterades även vid ett möte där myndighetens budget och det kommande regleringsbrevet behandlades. Vid mötet framfördes att Arbetsförmedlingen dels skulle behöva en utökad låneram, dels skulle lämna en hemställan till regeringen om utökad anslagskredit. Vid ett möte informerade Arbetsförmedlingen bl.a. om processen med att varsla personal och om att nedläggningen av kontor initialt inte skulle innebära någon besparing. Det hölls ytterligare ett möte , och vid mötet informerade Arbetsförmedlingen om beslutet att varsla 4 500 medarbetare och att myndigheten övervägde andra besparingsmöjligheter. Vid ett möte informerade Arbetsförmedlingen om den pågående processen vid myndigheten med att varsla personal och om konsekvenser för kontorsnätet. har inte någon information om huruvida avstämningar gjordes med arbetsmarknadsministern eller statssekreterare inför eller efter tjänstemannamötena samt . Utfrågning med f.d. arbetsmarknadsminister Utskottet höll en offentlig utfrågning med f.d. arbetsmarknadsminister (bilaga B7). I sin inledning uppgav att det var några uppgifter i svarspromemoriorna från som hon ville korrigera. hade hon ett samtal med Arbetsförmedlingens generaldirektör och närvarade hon vid ett möte med . I svarspromemoriorna saknas uppgifter om samtalet och mötet. Av svarspromemoriorna framgår att ett antal enskilda möten ägde rum mellan henne och Arbetsförmedlingens ledning. Hennes minnesbild är att det enskilda mötet ställdes in. Enligt var den politiska styrningen av Arbetsförmedlingen uppdelad i två tidsperioder. –leddes landet av en övergångsregering. Därefter valdes till statsminister, och –var hon på nytt arbetsmarknadsminister i en regering. Eftersom en övergångsregerings handlingsutrymme är begränsat var styrningen minimal. Det innebar bl.a. att inga mål skrevs in i Arbetsförmedlingens regleringsbrev för och att innehållet i dialogen mellan företrädare för och myndigheten var begränsat. När vid den andra tidsperiodens början åter tillträdde som arbetsmarknadsminister och fick det fulla ansvaret för styrningen av Arbetsförmedlingen var det tre faktorer som var av betydelse vid styrningen. Den första faktorn var budgetbeslut . Beslutet innebar stora nedskärningar i övergångsregeringens budgetförslag. Bland annat minskade Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag med ca . Denna anslagsminskning innebar enligt ett mycket svårt läge för Arbetsförmedlingen. hade ju myndigheten att anpassa sin verksamhet till budgetbeslut. En konsekvens av den stora nedskärningen av Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag var enligt att myndigheten behövde varsla och säga upp personal. Hon framhöll att myndigheten skötte denna process väl. är Arbetsförmedlingen en myndighet som är van vid att anpassa verksamheten efter ändrade förutsättningar. Dessutom planerade myndigheten nedskärningar av personalen eftersom antalet nyanlända hade minskat. Enligt förde företrädare för och Arbetsförmedlingen diskussioner om budgetbeslut. Bland annat efterfrågade myndigheten en utökad anslagskredit för att kunna ha lite mer marginal i sina uppsägningsförhandlingar. Regeringen beslutade också om att höja anslagskrediten. framhöll att det som var viktigt i dialogen och som Arbetsförmedlingens ledning framförde till henne var förvaltningsanslagets storlek , dvs. 2020 och 2021. I denna del framhöll hon att hennes avsikt var att försöka höja förvaltningsanslaget men att detta givetvis inte var något som hon i detta skede kunde lova. En annan faktor av betydelse vid styrningen av Arbetsförmedlingen var myndighetens kontorsnät. Om beslutet att minska personalstyrkan var nödvändigt att ta snabbt för att få full effekt och hålla budgeten var det enligt inte lika bråttom med beslutet om kontorsnätet. Företrädare för Arbetsförmedlingen uppgav emellertid i ett tidigt skede att de ville lägga ned en rad lokalkontor. uppgav att hon var lite förvånad över att företrädare för Arbetsförmedlingen tog upp kontorsnätsfrågan med myndighetens styrelse innan frågan tagits upp med departementet. Men därefter hade hon flera samtal med företrädare för myndigheten om kontorsnätet. Den tredje faktorn av betydelse vid styrningen av Arbetsförmedlingen var enligt januariavtalet. Enligt januariavtalet ska Arbetsförmedlingen reformeras i grunden. Hon uppgav vidare att för henne som ansvarigt statsråd var det viktigt att inte förhastat svara på frågor utan att vara säker på att svaren höll . Detta var en viktig fråga i den informella dialogen mellan departementet och Arbetsförmedlingen. Det var även viktigt att besluten bereddes ordentligt så att de skulle kunna hålla och att inte ge felaktiga besked. På frågan hur departementet reagerade på uppgiften från Arbetsförmedlingen om att lägga ned kontor uppgav bl.a. följande. Det var ingen ny uppgift att företrädare för Arbetsförmedlingen ville förändra kontorsnätet. Som skäl för detta angav myndigheten digitaliseringen och att fler av Arbetsförmedlingens arbetssökande och arbetsgivare än tidigare föredrog att kontakta myndigheten digitalt. Vid samtal med myndighetens ledning uppgav att hon förstod att antalet lokala kontor behövde minska. framhöll hon att den stora nedskärningen av förvaltningsanslaget framför allt medförde varsel och uppsägning av myndighetens personal och att det inte var nödvändigt att minska kostnaderna för kontorsnätet . Själva kontoren var enligt inte den stora kostnaden för Arbetsförmedlingen. Det var framför allt personalkostnaden som var av betydelse för myndighetens förvaltningsutgifter. Dessutom gick det inte att fullt ut minska kostnaderna för kontorsnätet eftersom flera kontor hade kvar på sina hyreskontrakt. Det var också en grannlaga uppgift att ta ställning till hur myndigheten skulle förändra kontorsnätet. En viktig fråga i denna del var enligt hur kontorsnätet skulle utformas för att myndigheten på bästa sätt skulle kunna utföra sitt uppdrag att upprätthålla arbetsmarknadspolitiska insatser i hela landet. Bland annat behövde Arbetsförmedlingen undersöka möjligheterna till samarbete om lokal kontorsnärvaro med t.ex. kommuner eller Statens servicecenter. När det gällde samarbetet med kommunerna hänvisade vid utfrågningen till att Arbetsförmedlingen och kommunerna sedan förra mandatperioden arbetar närmare varandra i olika frågor. Som exempel nämnde hon samarbetet för att hjälpa unga och nyanlända till arbete. Enligt var det viktigt att myndigheten gjorde en ordentlig analys innan den pekade ut vilka kontor som skulle läggas ned. I denna del hänvisade hon också till att regeringen beslutat om förordningen om statliga myndigheters lokalisering. Enligt förordningen måste en myndighet göra en konsekvensanalys innan den lägger ned verksamhet utanför . Myndigheten måste också överväga och redovisa andra möjliga lösningar än nedläggning. Hon förväntade sig att Arbetsförmedlingen skulle göra en konsekvensanalys utifrån denna förordning. underströk att och hon inte var emot att Arbetsförmedlingen lade ned kontor. Vad hon däremot hade ett ganska skarpt samtal med Arbetsförmedlingens generaldirektör och överdirektör om var att myndigheten borde göra en konsekvensanalys och överväga olika lösningar innan den pekade ut vilka kontor som skulle stängas. Hennes minnesbild är att detta samtal ägde rum vid ett möte . Hon hade också ett samtal med Arbetsförmedlingens generaldirektör . Vid samtalet hänvisade hon till förordningen och kommande uppdrag till myndigheten, och mot bakgrund av detta tyckte hon att Arbetsförmedlingen borde vänta med att fatta beslut om vilka lokalkontor som skulle läggas ned. framhöll att hon var väl medveten om att Arbetsförmedlingen bara var skyldig att följa regeringens beslut och inte vad hon tyckte i en viss fråga. framhöll hon vid samtalet att om generaldirektören i detta skede valde att fatta ett beslut om vilka lokalkontor som skulle läggas ned kunde han inte räkna med att hon skulle välkomna beslutet. fattade generaldirektören beslut om nedläggning av 132 namngivna lokalkontor. På fråga framhöll att när det gällde kontorsnätet hade hon och generaldirektören olika uppfattningar. Generaldirektören var skyldig att följa budgetbeslut och de beslut som regeringen hade fattat men han var inte skyldig att tycka som hon. Hon uppgav vidare att regeringen inte fattade några beslut om kontorsnätet. Detta var inte heller enligt en fråga för regeringen utan något som Arbetsförmedlingen borde besluta om. Däremot var det hennes uppfattning att myndighetens beslut borde ha föregåtts av en konsekvensanalys. framhöll att regeringen formellt skulle ha kunnat fatta ett beslut om att inga kontor fick läggas ned, men att sådana frågor borde avgöras av myndigheten. Enligt fattade ett principiellt beslut om kontorsnätet, men det konkreta beslutet om nedläggning av de enskilda kontoren fattades av myndighetens generaldirektör. Hon hade även en dialog med styrelsens ordförande om behovet av förändringar av kontorsnätet, och i denna del hade hon och styrelsen samma uppfattning. Vid samtal med styrelseordföranden lyfte hon även fram vikten av att lokalkontor inte stängdes förrän myndigheten hade säkerställt lokal närvaro på de orterna. Styrelseordföranden var av samma uppfattning. uppgav att hon inte visste om denna fråga var uppe till beslut i styrelsen. På fråga uppgav att hon delade frågeställarens bild av att det fanns en agenda och en medvetenhet hos Arbetsförmedlingens ledning om att minska kontorsnätet. I regeringens styrande funktion ingår en skyldighet att leda den statliga förvaltningens verksamhet. Utskottet har tidigare uttalat att detta förutsätter att regeringen följer myndigheternas verksamhet och vid behov vidtar de åtgärder som är nödvändiga från ett styrningsperspektiv, givetvis i beaktande av myndigheternas självständighet enligt 12 kap. 2 § regeringsformen. Utskottet har också framhållit vikten av att det finns väl fungerande kontakter mellan förvaltningsmyndigheterna och . Med regeringens styrande funktioner följer, med vissa begränsningar, en rätt att ta initiativ och ge direktiv till förvaltningen. Sådana direktiv kan avse bl.a. allt generellt inriktat arbete inom en förvaltningsmyndighet, t.ex. planering, prioriteringar eller utredningsverksamhet, samt hela det administrativa området, t.ex. vad gäller beslutsorgan, organisation eller rationaliseringar. Regeringen är i väsentliga avseenden fri att välja inriktning, utformning och omfattning av kontrollen av förvaltningsmyndigheterna. Insatser som kräver särskilda resurser förutsätter att beviljar medel. En stor del av regeringens mer löpande förvaltningskontroll sker inom ramen för budgetprocessen. Det aktuella granskningsärendet gäller regeringens styrning av Arbetsförmedlingen –. När det gäller denna styrning måste det enligt utskottet beaktas att regeringen efter valet fungerade som en övergångsregering i närmare och att detta påverkade förutsättningarna för att styra myndigheten och delar av . beslutade övergångsregeringen om Arbetsförmedlingens regleringsbrev för . Som utskottet tidigare framhållit bör en övergångsregerings beslut om regleringsbrev för det kommande budgetåret endast innehålla sådant som är en direkt följd av budgetbeslut. bör inte innehålla uppgifter som bedöms vara politiskt kontroversiella eller som har en tydlig partipolitisk inriktning. Även om innehållet i Arbetsförmedlingens regleringsbrev för inledningsvis alltså borde begränsas är frågan om det i övrigt fattades några beslut eller om det förekom någon dialog mellan och Arbetsförmedlingen med anledning av minskningen av myndighetens förvaltningsanslag. Det framgår av granskningen att Arbetsförmedlingen kom in med en begäran om utökad anslagskredit och att regeringen beslutade att höja anslagskrediten . Arbetsförmedlingen informerade också i ett tidigt skede och på olika sätt om att anslagsminskningen skulle få konsekvenser för myndighetens organisation och verksamhet. Enligt behövde personal sägas upp och lokala kontor läggas ned. Dessa frågor togs upp mellan företrädare för och Arbetsförmedlingen –. Vid utfrågningen med dåvarande arbetsmarknadsminister framkom att hon vid möten med företrädare för Arbetsförmedlingen uttryckte förståelse för att myndigheten som en följd av anslagsminskningen behövde varsla och säga upp personal. Hon var inte heller emot att Arbetsförmedlingen lade ned kontor. Däremot borde myndigheten enligt göra en konsekvensanalys och överväga olika lösningar innan den pekade ut vilka kontor som skulle stängas. Av utredningen i ärendet framgår att det länge har varit en dialog mellan företrädare för och Arbetsförmedlingen om de lokala kontoren och att det rådde olika meningar kring processen om vilka kontor som skulle stängas. Regeringen var och framåt i princip oförhindrad att fatta de regeringsbeslut den ansåg nödvändiga i förhållande till myndigheten, om dialogen med den visade sig otillräcklig. Det kan enligt utskottet diskuteras om regeringen fattade de beslut som hade behövts sett till den situation som kom att uppstå. Enligt den skriftliga överenskommelsen som Socialdemokraterna, träffade ska Arbetsförmedlingen reformeras i grunden, och av utredningen i ärendet framgår att regeringen vidtog flera åtgärder med anledning av den kommande reformeringen. Bland annat beslutade regeringen om flera uppdrag till myndigheten. Vad som framkommit i granskningen i denna del ger inte anledning till något uttalande av utskottet. 4.3 Brottsförebyggande rådets rapporter I en anmälan till (dnr 910-2019/20), bilaga A4.3.1, begärs det att utskottet granskar regeringens styrning av (Brå). Anmälaren anför att det i en studie publicerad vid framkommer en bild av att regeringen utövar politisk påtryckning på Brå, bl.a. genom att försöka påverka innehållet i Brås rapporter så att de redovisar en bild som är mer gynnsam för regeringen än vad som annars hade varit fallet. I studien framkommer enligt anmälaren bl.a. att anställda vid har uppgett att medarbetare vid Brå uppmanats att ändra innehållet i rapporter av politiska skäl. Till grund för granskningen har bl.a. legat en promemoria från , bilaga A4.3.2. Brås verksamhet består av tre huvudsakliga delar: statistik, forskning och kunskapsstöd. Brå har enligt förordningen (2016:1201) med instruktion för till uppgift att bidra till kunskapsutvecklingen inom rättsväsendet och det kriminalpolitiska området samt att främja det brottsförebyggande arbetet. Myndigheten ska löpande bistå regeringen i kriminalpolitiska frågor (1 §). Brå ska bl.a. initiera och bedriva forsknings-, analys- och utvecklingsarbete (2 §). I arbetet ingår bl.a. att ge underlag för och utvärdera kriminalpolitiska förslag och reformer. Myndigheten ska också bidra till att verksamheterna inom det kriminalpolitiska området bedrivs kunskapsbaserat genom att identifiera angelägna utvecklingsområden för rättsväsendet och för det brottsförebyggande arbetet, ge regeringen, myndigheter inom rättsväsendet och brottsförebyggande aktörer underlag för åtgärder och prioriteringar samt ge metodstöd i det brottsförebyggande arbetet (3 §). Brå publicerar fortlöpande rapporter inom olika ämnesområden. Rapporterna innehåller ofta statistik, utvärderingar, kartläggningar eller studier. publicerades exempelvis en rapport med statistik över hatbrott, en rapport med en uppföljning av tillämpningen av lagen om kränkande fotografering och en rapport med en studie om de ökade svårigheterna att få brottsoffer och vittnen att lämna vittnesmål i brottsutredningar.