bet · H701SoU11 · 2020-05-20 00:00:00 — – Regionerna och regeringen bör se till att patientinformation kan delas mellan vårdgivare på ett säkert sätt. – Regeringen bör se till att det finns en samlad nationell statistik över användningen och utvecklingen av den digitala vårdformen . I Vårdanalys egeninitierade projekt och jämlikhet i konsumtion av digitala vårdbesök behandlas frågorna om hur de digitala vårdbesöken påverkar dels nyttjandet av fysiska vårdbesök, dels de samlade hälso- och sjukvårdskostnaderna. Syftet är att bidra med ett kunskapsunderlag för att utveckla besöksformen ur ett patient- och medborgarperspektiv. Rapporten planeras vara klar . tog SKR fram en strategi för digital utveckling. Syftet med strategin är att skapa en gemensam riktning för kommuner, regioner, SKR, och (de båda sistnämnda är dotterbolag till ) om grundläggande förutsättningar för utveckling i en digital tid. I strategin presenteras 16 mål uppdelade på fyra målområden. Det första målområdet beskriver ledning, styrning och organisation som leder till att rätt prioriteringar görs, nya kompetenser utvecklas och att invånare och medarbetare involveras i och är medskapande i förändringsarbetet. Det stärker förnyelsekraften och säkerställer att nyttan från insatser hämtas hem. Det möjliggör även juridiska förutsättningar för utveckling med hjälp av framväxande teknologi. I det andra målområdet lyfts vikten av gemensamma ramverk för arkitektur och säkerhet som används vid utveckling och förvaltning av digitala välfärds-tjänster. Det tredje målområdet är informationsförsörjning och digital infrastruktur. Här beskrivs vikten av att säkerställa att rätt information finns tillgänglig och kan utbytas på ett effektivt sätt. Det fjärde målområdet beskriver en sammanhållen digital service som baseras på samverkande processer och gemensamma lösningar. Detta innebär att välfärden kan erbjuda tjänster som utgår från användarnas behov och livshändelser. Strategin ersätter Handlingsplan 2017–2025 – Förutsättningar för digital utveckling i kommuner och regioner. SKR och digitala vårdtjänster i primärvården Ett fåtal privata aktörer var enligt SKR först med att erbjuda digitala vårdtjänster i större omfattning. Via underleverantörsavtal med privata vårdcentraler kom de in i vårdvalet för primärvård och fick tillgång till offentlig finansiering. De blev därigenom också tillgängliga för patienter i hela landet. Att antalet digitala vårdkontakter har ökat snabbt har enligt SKR inneburit ökade kostnader för patienternas hemregioner, genom ersättningen som regleras i för utomlänsvård. har därför antagit rekommendationer till regionerna om gemensamma utomlänsersättningar och om krav som de digitala vårdkontakterna måste uppfylla för att ta del av ersättningen. Även patientavgifter kan ha viss betydelse för efterfrågan på vård. Mot den bakgrunden har beslutat om rekommendationer för lägsta nivå för patientavgift (). för utomlänsvård innehåller bestämmelser om vad som gäller när en person får vård utanför sin egen hemregion. beslutade att godkänna ett reviderat riksavtal för utomlänsvård och att rekommendera regionerna att godkänna och tillämpa avtalet som gäller . beslutade (dnr 18/05148) att rekommendera regionerna att tillämpa gemensamma utomlänsersättningar för följande digitala vårdtjänster i primärvården: läkarkontakter och kontakter med psykolog, kurator eller psykoterapeut samt annan legitimerad sjukvårdspersonal. Styrelsen beslutade även att rekommendera regionerna att tillämpa följande kriterier för att en digital kontakt ska vara ersättningsberättigad: – Kontakten ska utgöra kvalificerad sjukvård. – Kontakten ska uppfylla regionens krav på journalföring och inrapportering. – Kontakten ska föregås av en sortering. – Kontakten ska föregås av id-kontroll genom stark autentisering. Vidare beslutade styrelsen att rekommendera regionerna att säkra att samtliga vårdgivare inom hälso- och sjukvård finansierad inom regionen, även i samband med digitala vårdkontakter – tillgodoser patientens begäran om provtagning och medicinsk service grundad på remiss från offentligt finansierad vårdgivare i – låter provtagning grundad på remiss från offentligt finansierad vårdgivare i , på samma sätt som vid fysiska besök, ingå i läkarkontakten och inte leda till ytterligare patientavgift – på patientens begäran och mot uppvisande av kvitto registrerar patientavgifter som betalats till offentligt finansierad vårdgivare i inom ramen för patientens högkostnadsskydd. Slutligen beslutade styrelsen att i en skrivelse till regionerna rekommendera dem att omgående godkänna och tillämpa denna rekommendation. Enligt uppgift från SKR har samtliga regioner behandlat rekommendationen och den har fått genomslag vad gäller nivåer på utomlänsersättning, patientens rätt till provtagning, hur fakturering av medicinsk service ska gå till m.m. Däremot har SKR:s rekommendation om att tillämpa en lägsta nivå på patientavgiften () för digitala vårdmöten, som beslutades , ännu inte kommit att tillämpas fullt ut. Svar på skriftliga frågor besvarade socialminister en skriftlig fråga om standarder för digital information inom vården (fr. 2019/20:698). Socialministern svarade följande: Acko Ankarberg har frågat mig vad regeringen har gjort för att genomföra två tillkännagivanden om gemensamma standarder och översyn av patientdatalagen. Staten och Kommuner och Regioner har ingått en överenskommelse om att 2025 ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och e-hälsans möjligheter, överenskommelsen kallas för Vision e-hälsa 2025. Tre områden är särskilt angelägna i arbetet. Dessa är regelverk, enhetligare begreppsanvändning och standarder. tillkännagivanden kommer att hanteras inom ramen för arbetet med att nå Vision e-hälsa 2025. Som ett led i att förverkliga visionen beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda och lämna förslag som rör personuppgiftshantering inom och mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård (dir. 2019:37). Utredaren har bl.a. i uppdrag att se över möjligheterna att införa direktåtkomst inom och mellan vissa verksamheter i socialtjänst och hälso- och sjukvård samt utvidgad informationsöverföring för kvalitetsutveckling mellan vårdgivare i hälso- och sjukvården. beslutade regeringen om att ge i uppdrag att sammanställa och tillgängliggöra gemensamma nationella specifikationer, dvs. överenskommelser om hur standarder ska tillämpas i olika situationer för att underlätta informationsutbyte, inom och mellan hälso- och sjukvård och socialtjänst. Vidare gör ett stort antal insatser för att standardisera dokumentationen i vården, t.ex. ger myndigheten användarstöd genom bl.a. regionala utbildningar och webbinarier riktade till verksamhets- och systemutvecklare. besvarade socialminister en skriftlig fråga om digitaliserad informationsdelning inom hälso- och sjukvården (fr. 2019/20:197). Socialministern svarade följande: har frågat mig när regeringen avser att lägga fram konkreta lagförslag som underlättar för vården att enkelt kunna ta del av relevant patientinformation. Digitaliseringen erbjuder stora möjligheter för hälso- och sjukvården. Modern informations- och kommunikationsteknologi kan underlätta för den enskilde att vara delaktig i sin egen vård, stödja kontakten mellan den enskilde och verksamheterna samt tillhandahålla effektivare stödsystem för medarbetarna. vet vi att uppgifter om vård och hälsa är bland den mest integritetskänsliga information som finns, och felaktig hantering av dessa uppgifter kan få allvarliga konsekvenser för enskilda personer. Regleringen på området behöver ge ett avvägt skydd mellan intresset av att behandla personuppgifter och att skydda enskilda personers integritet. Användningen av digitala stöd fortsätter att öka i vården. Detta tillsammans med bl.a. uttalanden från Datainspektionen om hur personuppgifter får behandlas i vården har tydliggjort att dagens lagstiftning behöver ses över. Regeringen tillsatte därför en utredning som ska titta på ett antal frågor rörande den rättsliga regleringen för informationsutbyte inom både hälso- och sjukvård och socialtjänst (dir. 2019:37). Utredningen ska slutredovisas . Regeringen inväntar just nu utredningens förslag. besvarade socialminister en skriftlig fråga om handeln med personuppgifter inom e-hälsosektorn (fr. 2019/20:580). Socialministern svarade följande: har frågat mig hur jag avser att arbeta för att tillse att känsliga hälsodata från våra patientjournaler inte sprids på ett otillbörligt sätt. Jag vill börja med att säga att en ändamålsenlig tillgång till personuppgifter inom hälso- och sjukvården är grundläggande för att personalen ska kunna ge patienten en god vård men också för andra syften, t.ex. uppföljning, tillsyn, forskning eller utveckling och säkring av kvaliteten i verksamheten. Med det sagt vill jag betona att personuppgiftsbehandling inom hälso- och sjukvård givetvis ska beakta rätten till skydd för den enskildes personliga integritet. Enskilda ska inte behöva utsättas för en risk för obefogad och okontrollerad spridning av sina personuppgifter. Jag vet att det finns intresse från olika aktörer utanför hälso- och sjukvården att få tillgång till uppgifter från t.ex. patientjournaler eller kvalitetsregister. Det kan t.ex. gälla uppgifter för forskning eller utveckling av medicintekniska produkter, läkemedel eller behandlingar. Utlämnande av personuppgifter från hälso- och sjukvården ska dock alltid ske i överensstämmelse med de bestämmelser som finns om hanteringen av personuppgifter om patienten. Det finns flera rättsliga regleringar som är av betydelse här, t.ex. EU:s dataskyddsförordning och kompletterande bestämmelser på nationell nivå. Regeringen har redan tagit flera initiativ för att stödja en god personuppgiftshantering inom hälso- och sjukvården. publicerade 2018 på regeringens uppdrag ett digitalt juridiskt stöd för informationshantering riktat till bl.a. beslutsfattare i hälso- och sjukvården. Datainspektionen bedriver ett omfattande arbete med att informera och ge vägledning till dem som behandlar personuppgifter. Av Datainspektionens tillsynsplan –2020 framgår att inspektionen kommer att genomföra tillsyn avseende bl.a. hälso- och sjukvården. Regeringen har vidare tillsatt en särskild utredare som ska göra en översyn av vissa frågor som rör personuppgiftshantering i bl.a. hälso- och sjukvården (S 2019:01). Frågan om personuppgiftshantering inom hälso- och sjukvården är högst aktuell och följs noga av regeringen. Tillkännagivande om att ta fram gemensamma standarder för journalsystem och kvalitetsregister I betänkande 2018/19:SoU8 Hälso- och sjukvårdsfrågor föreslog utskottet att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om att på lämpligt sätt se till att gemensamma standarder tas fram för journalsystem och kvalitetsregister. följde utskottet (rskr. 2018/19:233). Utskottet anförde följande i betänkandet (s. 156): E-hälsa och välfärdsteknologi används i förhållandevis begränsad skala i , trots en teknikvan befolkning och god digital infrastruktur. Det främsta skälet är den stora variationen av system för information och dokumentation som används i regioner, kommuner och av privata vårdgivare, vilket försvårar informationsutbytet. Enligt utskottets uppfattning är det angeläget att gemensamma standarder tas fram för journalsystem och kvalitetsregister. Utskottet noterar handlingsplanen –2019 för att samverka vid genomförandet av Vision e-hälsa 2025, men anser att när det gäller frågan om gemensamma standarder krävs att regeringen på lämpligt sätt ser till att sådana tas fram. bör ställa sig bakom det som utskottet anför och tillkännage det för regeringen. Motionerna [...] bör bifallas, och motionerna [...] bör bifallas delvis. I skrivelse 2019/20:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anförde regeringen följande: Regeringen beslutade att ge i uppdrag att sammanställa och tillgängliggöra gemensamma nationella specifika-tioner, dvs. överenskommelser om hur standarder ska tillämpas i olika situationer för att underlätta informationsutbyte, inom och mellan hälso- och sjukvård och socialtjänst. I uppdraget ingår att inrätta en funktion dit berörda målgrupper kan vända sig för att få information om vilka gemen-samma specifikationer som finns samt vägledning i hur de kan tillämpas. Uppdraget ska redovisas . Vidare gör ett stort antal insatser för att standardisera dokumentationen i vården. Inom ramen för myndighetens instruktions-enliga uppdrag att tillhandahålla ändamålsenlig informationsstruktur och enhetliga begrepp ger myndigheten användarstöd genom bl.a. regionala utbildningar och webbinarier riktade till verksamhets- och systemutveck-lare. tar vidare fram specifikationer som beskriver hur information ska struktureras och kodas på detaljerad nivå inom specifika områden, för att underlätta för kommuner och landsting i deras arbete med att anpassa och utveckla sina informationssystem. Hälso- och sjukvårds-frågor är också upplyfta i regeringens strategi för standardisering som beslutades . Slutligen kan nämnas att staten och kommuner och regioner har årliga överenskommelser gällande , inom vilket Nationella programmet för datainsamling, NPDi, är en del. Centralt för NPDi är användning av standarder både avseende informatik och teknik. Punkten är inte slut-behandlad. Tillkännagivande om att göra en översyn av patientdatalagen och annan relevant lagstiftning I det ovan nämnda betänkandet föreslog utskottet även att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om att överväga om det finns anledning att göra en översyn av patientdatalagen och annan relevant lagstiftning. följde utskottet (rskr. 2018/19:233). Utskottet anförde följande i betänkandet (s. 156): Det är vidare angeläget att lagstiftningen på området är ändamålsenlig och anpassad till de krav som dagens teknik ställer som utskottet vill understryka vikten av att den personliga integriteten beaktas. Regeringen bör därför enligt utskottets uppfattning överväga om det finns anledning att göra en översyn av patientdatalagen och annan relevant lagstiftning. bör ställa sig bakom det som utskottet anför och tillkännage det för regeringen. Därmed bör motion [...] bifallas. Motion [...] bör bifallas delvis. I skrivelse 2019/20:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anförde regeringen följande: Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i upp-drag att utreda och lämna förslag som rör personuppgiftshantering inom och mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård (S 2019:01, dir. 2019:37). Utredaren har bl.a. i uppdrag att se över möjligheterna att införa direkt-åtkomst inom och mellan vissa verksamheter i socialtjänst och hälso- och sjukvård samt utvidgad informationsöverföring för kvalitetsutveckling mellan vårdgivare i hälso- och sjukvården. Lagar som kan komma att beröras är bl.a. patientdatalagen (2008:355) och lagen (2001:454) om be-handling av personuppgifter inom . Uppdraget ska slutredo-visas . Punkten är inte slutbehandlad. Motionsyrkanden om digitala vårdtjänster Motionsyrkanden om digitalisering och digitala vårdtjänster behandlades senast i utskottets betänkande 2018/19:SoU8. Motionsyrkandena avstyrktes (s. 157). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:233). Utskottet konstaterar att det i patientdatalagen finns bestämmelser om sammanhållen journalföring vilket möjliggör för olika vårdgivare att ha direktåtkomst till varandras vårddokumentation. En sammanhållen journalföring kräver dock patientens samtycke samt att ett antal andra kriterier är uppfyllda. Utskottet anser att regeringen bör se över om dagens krav på ett aktivt samtycke bör ändras så att patienten antas samtycka till att vårdgivarna tar del av patientinformation till dess att motsatsen har meddelats. Utskottet anser vidare att regeringen bör se över om ytterligare lagändringar behöver göras för att skapa goda möjligheter till sammanhållen journalföring och informationsdelning dels inom hälso- och sjukvården, dels mellan hälso- och sjukvården och . Utskottet anser också att regeringen bör se över möjligheten att klassificera olika typer av vårdinformation. Detta bör ske för att uppnå en reglering av information som är mer nyanserad och som bättre kan balansera skyddet av den enskildes integritet mot vinsterna av att dela och använda informationen. Exempelvis kan nämnas att andra länder har gjort en distinktion mellan patientinformation kopplad till en enskild och patientinformation kopplad till en vårdepisod. Enligt utskottet bör regeringen även se över om lagstiftningen bör tydliggöras så att anhöriga kan agera ombud vid kontakter med vården när det gäller tidsbokningar, anmälningar och avbokningar samt ta del av undersökningsresultat. bör ställa sig bakom det som utskottet anför ovan och tillkännage detta för regeringen. Därmed bör motionerna 2019/20:2829 (M) yrkandena 11 och 12, 2019/20:2917 (M) yrkande 3 och 2019/20:2921 (M) yrkandena 2–6 och 8 bifallas. Motionerna 2019/20:1654 (M), 2019/20:2573 (M) och 2019/20:3293 (KD) yrkande 19 bör avslås. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom förslaget motion 2019/20:3291 (SD) yrkande 2 om nationellt it-stöd för patologiska provsvar. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottet noterar socialministerns frågesvar (fr. 2019/20:698) om arbetet med gemensamma standarder och en översyn av patientdatalagen. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motionerna 2019/20:2916 (M) yrkande 32 och 2019/20:2921 (M) yrkandena 1, 7 och 10. Motionsyrkandena bör avslås. Antalet digitala vårdtjänster har ökat snabbt. Utskottet ser positivt på SKR:s arbete med att ta fram olika rekommendationer för regionerna när det gäller digitala vårdtjänster och att dessa tillämpas av regionerna. Utskottet noterar vidare IVO:s granskning av ett antal vårdgivare som erbjuder digital vård inom primärvården och att denna visar att det finns förutsättningar för att vården ska vara patientsäker. Utskottet noterar även Vårdanalys två egeninitierade projekt om digitala vårdbesök, varav det ena resulterat i en rapport (2020:1) och det andra beräknas rapporteras . Slutligen vill utskottet nämna för digital utveckling med syftet att skapa en gemensam riktning för kommuner, regioner, SKR m.fl. om grundläggande förutsättningar för utveckling i digital tid. Här lyfts bl.a. vikten av gemensamma ramverk för arkitektur och säkerhet som används vid utveckling och förvaltning av digitala välfärdstjänster. Sammantaget anser inte utskottet att bör ta något initiativ med anledning av motionerna 2019/20:2828 (M) yrkande 16, 2019/20:2927 (M) yrkande 10 och 2019/20:3253 (C) yrkande 5. Motionsyrkandena bör avslås. Kliniska studier och life science Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om kliniska studier och life science (livsvetenskap). Jämför reservation 33 (C). I kommittémotion 2019/20:3253 av m.fl. (C) yrkande 33 föreslås ett tillkännagivande om att främja samverkan mellan life science och sjukvården genom att stärka kunskapsstyrningen i sjukvården med nationella mål för antalet patienter som ska medverka i kliniska studier. Motionärerna anför att statistik visar att sackar efter i den kliniska forskningen, vilket medför att patienternas möjligheter att få tillgång till nya behandlingar innan de är införda i den ordinarie sjukvården minskar och att vårdpersonal inte håller sig fullt uppdaterad i fråga om de senaste rönen. Bestämmelser om kliniska prövningar på människor finns bl.a. i läkemedelslagen (2015:315), förordning (EU) nr 536/2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv /20/EG och i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. Bakgrund och pågående arbete Kliniska studier och kliniska prövningar En klinisk studie är en vetenskaplig studie som genomförs på människa för att studera biomedicinska eller hälsorelaterade frågeställningar (). Sådana kräver tillstånd av . Kliniska prövningar är ett slags kliniska studier som involverar läkemedel eller medicintekniska produkter och kräver, förutom tillstånd från , dessutom tillstånd av . En nationell strategi för life science presenterades den nationella life science-strategin. Strategin är framtagen i dialog med aktörer från hela sektorn. Den kan ses som ett ramverk med tydliga prioriteringsområden och målsättningar. prioriteringar och målsättningar bygger på de behov och utmaningar som sektorns aktörer har pekat ut. För att strategin ska vara framgångsrik måste alla sektorns aktörer vara med och bidra. I strategin sätter regeringen upp 30 målsättningar som bedöms vara särskilt angelägna att uppnå. Ett av de prioriterade områdena i strategin är integrering av forskning och innovation i vården. Inom detta område har regeringen målsättningar om incitament och goda möjligheter att kombinera kliniskt arbete och forskning, fler företagsinitierade kliniska studier i svensk hälso- och sjukvård, hög kvalitet i kliniska studier samt att ska vara ett föregångsland när det gäller precisionsmedicin. För att stärka området har regeringen etablerat ett life science-kontor inom . Kontoret arbetar också med frågan om kliniska prövningar och för dialog med bl.a. berörda myndigheter och branschorganisationer. Motionsyrkanden om nationellt ansvar för kliniska prövningar av särläkemedel behandlades senast i utskottets betänkande 2018/19:SoU22. Motionsyrkandet avstyrktes (s. 39). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:235). Utskottet noterar och ser positivt på den beslutade nationella life science-strategin. Ett av de prioriterade områdena är integrering av forskning och innovation i vården med målsättningar om incitament och goda möjligheter att kombinera kliniskt arbete och forskning, fler företagsinitierade kliniska studier i svensk hälso- och sjukvård, hög kvalitet i kliniska studier samt att ska vara ett föregångsland när det gäller precisionsmedicin. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motion 2019/20:3253 (C) yrkande 33. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tandvård. Jämför reservation 34 (SD, C) och 35 (L). I kommittémotion 2019/20:3253 av m.fl. (C) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att verka för att tydliggöra gränsdragningar mellan hälso- och sjukvården och tandvården för att förhindra en ojämlik vård mellan regioner. Motionärerna anför att det behövs en översyn av gränsdragningsproblem med sjukdom i munhålan som anses gå på tandvårdsförsäkringen i stället för högkostnadsskyddet i syfte att skapa en mer jämlik tillgång till det grundläggande hälso- och sjukvårdsbehovet. I partimotion 2019/20:3371 av m.fl. (L) yrkande 16 föreslås ett tillkännagivande om tandvård. Motionärerna anför att den nu pågående tandvårdsutredningen bör överväga förslag som innebär att nödvändiga implantat av tänder kan jämställas med implantat av höftleder, knäleder och ögonlinser. I motion 2019/20:398 av Per Lodenius (C) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheten till förbättrad tillgång till tandvård. Motionären anför att tillgången till god tandvård oberoende av ekonomisk möjlighet bör förbättras och att regeringen i ett första steg bör se över hur man kan lindra kostnaden vid besök hos tandhygienist med förebyggande vård. Tandvården regleras huvudsakligen genom dels tandvårdslagen (1985:125) och tandvårdsförordningen (1998:1338), dels lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd och förordningen (2008:193) om statligt tandvårdsstöd. Även föreskrifter innehåller bestämmelser om tandvård (SOSFS 2012:16 och 2012:17). Tandvårdslagen innehåller bl.a. bestämmelser om mål för tandvården och krav på tandvården. Varje region ska erbjuda en god tandvård åt dem som är bosatta inom regionen. Tandvård som regionen själv bedriver benämns folktandvård. Folktandvården ska svara för regelbunden och fullständig tandvård för barn och ungdomar t.o.m. det år då de fyller , specialisttandvård för vuxna och övrig tandvård för vuxna i den omfattning som regionen bedömer lämplig.