bet · H801KU3 · 2020-10-14 00:00:00 — En moderniserad radio- och tv-lag Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till ändringar i bl.a. radio- och tv-lagen med en mindre ändring av språklig karaktär. Lagförslagen syftar till att i svensk rätt genomföra ändringar i EU:s direktiv om audiovisuella medietjänster (AV-direktivet). Genomförandet innebär bl.a. att ett nytt kapitel om s.k. videodelningsplattformar införs i radio- och tv-lagen. Genomförandet medför även ändringar i radio- och tv-lagens bestämmelser om tv-sändningar och beställ-tv. Ändringar görs i bestämmelserna om skydd av barn, om krav på program med europeiskt ursprung, om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning och om reklam och produktplacering. De medieformer som regleras i radio- och tv-lagen och hur dessa konsumeras förändras i snabb takt och medför behov av ändringar i vissa andra delar av radio- och tv-lagen än de som hör ihop med genomförandet av ändringarna i AV-direktivet. Mot denna bakgrund införs nya bestämmelser om beställradio från public service. Ändringar görs även i fråga om den s.k. vidaresändningsplikten. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår vidare att godkänner det som regeringen föreslår om att ta bort tillståndsvillkoret om respekt för den enskildes privatliv ur sändningstillstånden för public service-företagen fr.o.m. , om företagen begär det. Förslaget syftar till att möjliggöra ett utvidgat självreglerande system där frågor om enskilda publicitetsskador prövas av Allmänhetens och . Med anledning av propositionen har två följdmotioner lämnats. Utskottet föreslår att avslår yrkandena i följdmotionerna. I betänkandet finns tre reservationer (SD, L). Proposition 2019/20:168 En moderniserad radio- och tv-lag. Tre yrkanden i två följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning En moderniserad radio- och tv-lag 1.Det medieetiska systemet och public service, punkt 2 (SD) 2.Innehållskrav för streamingtjänster, punkt 3 (SD) 3.Omförhandla AV-direktivet, punkt 4 (L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 yttrande 2020/21:KrU2y Utskottets förslag till riksdagsbeslut En moderniserad radio- och tv-lag a) antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, 2. lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden, 3. lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486), 4. lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) med den ändringen att orden ”text tv” i 18 kap. 2 § första stycket ska bytas ut mot ”text-tv”, 5. lag om ändring i alkohollagen (2010:1622), 6. lag om ändring i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter, b) godkänner vad regeringen föreslår om att ta bort tillståndsvillkoret om respekt för den enskildes privatliv ur sändningstillstånden för public service-företagen fr.o.m. , om företagen begär det (avsnitt 20 i propositionen). Därmed bifaller proposition 2019/20:168 punkterna 1–7. Det medieetiska systemet och public service 2019/20:3634 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 1 (SD) 2019/20:3634 av m.fl. (SD) yrkande 1. Reservation 2 (SD) 2019/20:3637 av m.fl. (L). Reservation 3 (L) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (M), (S), Skånberg (KD), (S), (L), (SD), (MP), (M) och Per (SD). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas regeringens proposition 2019/20:168 En moderniserad radio- och tv-lag. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1 och regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Lagrådet har granskat lagförslagen. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets synpunkter och förslag. Regeringen föreslår därutöver en ändring i 17 kap. 7 § radio- och tv-lagen (2010:696) som har ansetts vara av sådan beskaffenhet att Lagrådets yttrande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande om förslaget i den delen. Två följdmotioner har väckts med anledning av propositionen. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. har gett kulturutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen och följdmotionerna i de delar som berör kulturutskottets beredningsområde. yttrande finns i bilaga 3. Vid genomgång av regeringens förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen i propositionen har några smärre felaktigheter i de angivna gällande lydelserna av 5 kap. 2 och 3 §§ uppmärksammats. Dessa påverkar dock inte de nya lydelserna av paragraferna. I regeringens förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen har vidare ordet ”text-tv” i den angivna gällande lydelsen av 18 kap. 2 § första stycket, som inte föreslås ändrad, återgetts felaktigt. Mot denna bakgrund föreslår utskottet en mindre ändring i förslaget till ändring i radio- och tv-lagen, se förslagspunkt 1. I propositionen lämnas förslag på hur ändringarna i EU:s direktiv om audiovisuella medietjänster (AV-direktivet) ska genomföras. Genomförandet sker i huvudsak genom ändringar i radio- och tv-lagen. Bland annat införs ett nytt kapitel om videodelningsplattformar. Det är tjänster som tillhandahåller allmänheten audiovisuellt innehåll, dvs. rörlig bild med eller utan ljud, som användare laddar upp på plattformen. Genomförandet medför även en rad ändringar i radio- och tv-lagens bestämmelser om audiovisuella medietjänster, dvs. tv-sändningar och beställ-tv. Ändringar görs i bestämmelserna om skydd av barn, om krav på program med europeiskt ursprung, om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning och om reklam och produktplacering. De medieformer som regleras i radio- och tv-lagen och hur de konsumeras har förändrats i snabb takt. Det medför behov av ändringar även i andra delar av lagen än de som hör ihop med ändringarna i AV-direktivet. Bland annat införs bestämmelser om beställradio från public service. Förslag lämnas även om ändringar när det gäller den s.k. vidaresändningsplikten och om sanktioner när bestämmelserna i lagen inte följs. För att möjliggöra ett självreglerande system där frågor om publiceringar som orsakar enskilda publicitetsskador prövas av Allmänhetens och föreslås att nuvarande tillståndsvillkor med krav på respekt för den enskildes privatliv tas bort ur sändningstillstånden för public service-företagen fr.o.m. , om företagen begär det. Lagändringarna föreslås träda i kraft . En moderniserad radio- och tv-lag Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag med en mindre ändring av språklig karaktär. godkänner det som regeringen föreslår om att ta bort tillståndsvillkoret om respekt för den enskildes privatliv ur sändningstillstånden för public service-företagen fr.o.m. , om företagen begär det. avslår tre motionsyrkanden som handlar om det medieetiska systemet och public service, innehållskrav för streamingtjänster och omförhandling av AV-direktivet. Jämför reservation 1 (SD), 2 (SD) och 3 (L). och rådets direktiv /13/EU om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktivet om audiovisuella medietjänster), det s.k. AV-direktivet, är ett inre marknadsdirektiv vars huvudsakliga syfte är garantera fri rörlighet för audiovisuella medietjänster på den inre marknaden. Audiovisuella medietjänster utgörs av tv-sändningar och beställ-tv. En grundläggande princip i AV-direktivet är ursprungslandsprincipen eller sändarlandsprincipen. Principen innebär att medlemsstaterna ska säkerställa att audiovisuella medietjänster som enligt direktivet står under respektive medlemsstats jurisdiktion följer regleringen i det landet, och därmed även direktivets krav. En medietjänst omfattas därmed enbart av en enda stats jurisdiktion oavsett vart inom EES tjänsten riktar sig. Medlemsstaterna ska säkerställa fri mottagning och inte begränsa vidaresändning av audiovisuella medietjänster från andra medlemsstater av skäl som ingår i de områden som samordnas genom direktivet. AV-direktivet innehåller grundläggande bestämmelser om bl.a. skydd av barn, tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning, främjande av europeiska produktioner samt audiovisuella kommersiella meddelanden, dvs. reklam, produktplacering och sponsring. AV-direktivet innehåller också regler om samarbete mellan EES-staternas myndigheter och om främjande av system för själv- och samreglering. Syftet med direktivet är att garantera jämlika konkurrensförhållanden utan att det ska påverka den roll i det allmännas intresse som audiovisuella medietjänster ska tillgodose. I direktivet poängteras att tjänsterna i lika hög grad är kulturella som ekonomiska. Deras ökade betydelse för samhälle och demokrati, särskilt som garanter för informationsfrihet, åsiktsmångfald och mediepluralism samt för utbildning och kultur, motiverar särskilda regler för dessa tjänster. AV-direktivet är ett minimidirektiv, vilket innebär att direktivet lägger fast en lägstanivå som medlemsstaterna ska uppfylla. Därutöver får en medlemsstat föreskriva mer detaljerade eller långtgående regler på de områden som samordnas genom direktivet. Det krävs dock att dessa regler överensstämmer med unionsrätten i övrigt. AV-direktivet är i framförallt genomfört genom radio- och tv-lagen (se prop. 2009/10:115, bet. 2009/10:KU25 och rskr. 2009/10:331). påbörjades en översyn av AV-direktivet. Översynen motiverades av att marknaden för audiovisuella medietjänster utvecklas i mycket snabb takt. Tittarvanorna, särskild bland yngre tittare, har också förändrats avsevärt. Även om tv-apparaten fortfarande används för att titta på tv har publiken i allt högre grad övergått till att titta på tv på andra sätt, exempelvis på sin mobiltelefon eller läsplatta. Nya typer av audiovisuellt innehåll som finns tillgängliga på webbplatser eller i appar har också blivit allt viktigare och konsumeras i stor utsträckning av de yngre tittarna. antogs och rådets direktiv (EU) 2018/1808 om ändring av direktiv /13/EU om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktivet om audiovisuella medietjänster), mot bakgrund av ändrade marknadsförhållanden (förkortas ändringsdirektivet). Det innehåller en rad ändringar i befintliga artiklar men även helt nya bestämmelser. Den största förändringen är att tjänsten videodelningsplattform omfattas av AV-direktivets krav. Flera av de krav som AV-direktivet ställer upp t.ex. skydd av minderåriga, krav på europeiska produktioner och tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning innebär begränsningar av yttrandefriheten. Regeringsformen och yttrandefrihetsgrundlagen. Enligt 2 kap. 1 § regeringsformen (RF) är var och en gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet och informationsfrihet. Yttrandefriheten och informationsfriheten är inte absoluta, utan får begränsas genom lag (2 kap. 20 § första stycket 1 RF). Begränsningar får endast göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. En begränsning får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Den får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning (2 kap. 21 § RF). Yttrande- och informationsfriheten får begränsas med hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhet, enskildas anseende, privatlivets helgd eller förebyggandet och beivrandet av brott. Vid bedömandet av vilka begränsningar som får göras ska särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheter (2 kap. 23 § första och andra styckena RF). I fråga om tryckfriheten och motsvarande frihet att yttra sig i ljudradio, i tv och i vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt i tekniska upptagningar gäller i stället tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Grundlagsskyddet för yttranden i bl.a. ljudradio och tv finns i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL). Grundlagsskyddet gäller både för traditionella radio- och tv-sändningar och för s.k. webbsändningar. Förutom webbsändningar kan även andra publiceringar på internet omfattas av grundlagsskydd genom den s.k. databasregeln i 1 kap. 4 § YGL. Bestämmelsen ger skydd åt t.ex. beställ-tv eller beställradio på internet. I första hand omfattar datasbasregeln verksamhet som bedrivs av traditionella massmedieföretag. Hit räknas bl.a. redaktioner för radio- och tv-sändningar. Deras databaser får ett automatiskt grundlagsskydd genom databasregeln. Även andra aktörer än traditionella massmedieföretag kan få ett grundlagsskydd för t.ex. en webbplats på internet. För det krävs att ett utgivningsbevis har utfärdats för databasen. Kraven för att få ett utgivningsbevis framgår av 1 kap. 5 § YGL. De bestämmelser som finns i tryckfrihetsförordningen (1 kap. 11 och 12 §§ TF) om att det i lag får ställas upp förbud mot bl.a. kommersiella annonser vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror gäller också i fråga om program (1 kap. 18 § YGL). Bestämmelserna i grundlagen hindrar inte heller att det i lag meddelas föreskrifter om förbud mot kommersiell reklam i program eller om villkor för sådan reklam. Samma sak gäller föreskrifter om förbud mot och villkor för annan annonsering och sändning av program, som helt eller delvis bekostas av annan än den som bedriver programverksamheten (1 kap. 19 § YGL). Bestämmelsen ger en möjlighet att genom lag förbjuda kommersiell reklam i radio och tv och, i det fall reklam är tillåten, att ange förutsättningarna för att få sända reklam. Samma möjlighet ges för sponsrade program. Med kommersiell reklam brukar avses rent affärsmässiga meddelanden som syftar till att främja avsättning av varor eller tjänster. YGL vilar på vissa grundläggande principer, bl.a. principerna om censurförbud, etableringsfrihet, ensamansvar, meddelarskydd, en särskild brottskatalog och en särskild rättegångsordning. När det gäller etableringsfriheten skiljer YGL mellan trådsändningar och andra typer av sändningar. För trådbundna sändningar och tillhandahållanden råder etableringsfrihet med innebörden att krav på tillstånd för verksamheten som huvudregel inte får ställas. Etableringsfriheten för radio- och tv-program som distribueras genom tråd (t.ex. genom kabel-tv-nät) kommer till uttryck i 3 kap. 1 § YGL där det framgår att varje fysisk och juridisk person har rätt att sända program genom tråd. Vissa inskränkningar i etableringsfriheten får göras i lag och dessa framgår av 3 kap. 2 § YGL. Det är exempelvis möjligt att i lag ställa krav på nätinnehavare att ge utrymme för vissa program i den utsträckning det behövs med hänsyn till allmänhetens intresse av tillgång till allsidig upplysning (s.k. vidaresändningsplikt). Bestämmelser om vidaresändningsplikt finns i radio- och tv-lagen. Det är vidare möjligt att i lag uppställa krav på att den som sänder program i tv genom tråd ska göra programmen tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. En sådana bestämmelse finns i radio- och tv-lagen. finns det också en möjlighet att ställa sådana krav på den som tillhandahåller beställ-tv genom tråd. finns det även en möjlighet att ställa krav på att den som sänder program i tv eller tillhandahåller beställ-tv genom tråd främjar framställning av och tillgång till program med europeiskt ursprung. Det är också möjligt att lagstifta om ingripanden mot fortsatt sändning av ett utbud som inriktas på våldsframställningar, pornografiska bilder eller hets mot folkgrupp. Sådana bestämmelser finns i radio- och tv-lagen. För radio- och tv-program som sänds på annat sätt än genom tråd (i etern) råder inte motsvarande etableringsfrihet som för trådsändningar. Det har motiverats med att etersändningar sker i ett begränsat frekvensutrymme. Rätten att sända program i etern får därför enligt 3 kap. 3 § YGL regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Bestämmelser om sändningstillstånd och villkor finns i radio- och tv-lagen. I fråga om begränsningar i den grundlagsskyddade sändningsrätten gäller enligt 3 kap. 5 § YGL vad som föreskrivs om begränsningar av grundläggande fri- och rättigheter i 2 kap. 21–23 §§ RF. Enligt artikel 6a i ändringsdirektivet får audiovisuella medietjänster som kan skada minderårigas fysiska, mentala eller moraliska utveckling endast tillhandahållas på ett sådant sätt att minderåriga normalt sett inte ser eller hör dem. Ändringsdirektivet innebär att samma krav som tidigare gällt för tv-sändningar nu också ska gälla beställ-tv, vilket bedöms höja skyddsnivån. Skyddet kan exempelvis uppnås genom val av sändningstid eller verktyg för ålderskontroll. När det gäller innehåll som kan skada minderåriga motsvarar bestämmelserna i 5 kap. 2 och 3 §§ radio- och tv-lagen de nämnda kraven i ändringsdirektivet. Enligt dessa bestämmelser får program i tv-sändningar och beställ-tv med ingående våldsskildringar av verklighetstrogen karaktär eller med pornografiska bilder inte tillhandahållas eller sändas på ett sådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se programmen, om det inte av särskilda skäl ändå är försvarligt. Regeringen anser att det inte finns något behov av lagändringar i den delen. Eftersom det inte görs någon skillnad mellan tv-sändningar och beställ-tv i ändringsdirektivet föreslår regeringen att bestämmelserna i radio- och tv-lagen om våldsskildringar och pornografiska bilder förs samman till en bestämmelse som ska gälla för både tv-sändningar och beställ-tv. Enligt ändringsdirektivet införs vidare ett nytt krav på att leverantörer av tv-sändningar och beställ-tv ska lämna tillräcklig information till tittarna om innehåll som kan skada minderåriga. Regeringen anser att kravet på information bör genomföras genom en bestämmelse i 5 kap. 3 § radio- och tv-lagen som innebär att leverantörer som sänder eller tillhandahåller program med ingående våldsskildringar av verklighetstrogen karaktär eller pornografiska bilder ska varna för att sådant innehåll förekommer i programmen. Kravet ska ersätta det nuvarande kravet på varning i tv-sändningar. och tv ska, genom granskning i efterhand, övervaka om kravet på varning följs. Nämnden ska få besluta om de förelägganden som behövs för att bestämmelsen ska följas. Ett beslut om föreläggande ska kunna förenas med vite. Ett vitesföreläggande ska kunna överklagas. får vidare i uppdrag att medverka till ett branschgemensamt system för hur varningar ska lämnas. Uppmaningar till våld, hat eller terroristbrott Enligt artikel 6 i AV-direktivet skulle medlemsstaterna på ett lämpligt sätt säkerställa att audiovisuella medietjänster som tillhandahålls av medietjänstföretag under deras jurisdiktion inte innehåller något som uppammar hat grundat på ras, kön, religion eller nationalitet. Genom ändringsdirektivet utvidgas kraven i artikel 6, vilket innebär att medlemsstaterna ska säkerställa att audiovisuella medietjänster som tillhandahålls av leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion inte innehåller uppmaningar till våld, hat eller terroristbrott. Regeringens bedömning är att befintliga bestämmelser i svensk rätt uppfyller ändringsdirektivets krav. Några lagstiftningsåtgärder behövs därför inte förutom när det gäller satellitsändningar från tredjeländer som inte är avsedda att tas emot i . Regeringen föreslår att en ny bestämmelse för tv-sändningar över satellit införs i radio- och tv-lagen (5 kap. 14 §). Den nya bestämmelsen syftar till att säkerställa att satellitsändningar inte innehåller uppmaningar till våld, hat eller terroristbrott i enlighet med de utvidgade kraven i artikel 6 i ändringsdirektivet. Bestämmelsen gäller för satellitsändningar som inte är avsedda att tas emot i , men som omfattas av radio- och tv-lagen eftersom den som sänder använder sig av en satellitupplänk i eller av en svensk satellitkapacitet. Justitiekanslern () ska genom granskning i efterhand övervaka att bestämmelsen följs. Vid upprepade överträdelser ska JK få besluta om de förelägganden som behövs för att bestämmelsen ska följas. och tv ska kunna göra en anmälan till JK om nämnden finner att innehållet i en sändning strider mot bestämmelsen. Främjande av europeiska produktioner I AV-direktivet finns krav på att främja europeiska produktioner i tv-sändningar och beställ-tv oavsett om tjänsterna distribueras via tråd eller på annat sätt (artiklarna 13, 16 och 17). Kraven har genomförts i svensk rätt genom 5 kap. 7 och 8 §§ radio- och tv-lagen. Dessa bestämmelser gäller dock endast för tv-sändningar och beställ-tv som sänds eller tillhandahålls på annat sätt än genom tråd. Skälet till det är att yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) inte har medgett att krav på främjande av europeiska produktioner ställs på tv som distribueras genom tråd. Europeiska kommissionen har i ett överträdelseärende mot ifrågasatt det svenska genomförandet när det gäller distribution genom tråd. För att kunna genomföra AV-direktivet fullt ut infördes därför en bestämmelse i 3 kap. 2 § 5 YGL som tillåter regler i lag om skyldighet för den som sänder program i tv eller tillhandahåller beställ-tv genom tråd att främja framställningen av och tillgången till program av europeiskt ursprung. Genom ändringsdirektivet preciseras kraven för leverantörer av beställ-tv (artikel 13). De nya kraven innebär att leverantörer av beställ-tv ska säkerställa att av deras kataloger utgörs av europeiska produktioner. Dessa produktioner ska också framhävas. Skyldigheten ska dock inte gälla leverantörer av tjänster som har låg omsättning eller liten publik. Kommissionen kommer att utfärda riktlinjer dels om hur andelen europeiska produktioner ska beräknas, dels om vad som avses med låg omsättning eller liten publik. Regeringen föreslår att de nya kraven genomförs genom ändringar i 5 kap. 8 § radio- och tv-lagen. Enligt den nya lydelsen ska den som tillhandahåller beställ-tv främja europeiska produktioner genom att av tjänstens katalog ska utgöras av program med europeiskt ursprung och genom att dessa program ska framhävas. Skyldigheten ska dock inte gälla för leverantörer av tjänster med låg omsättning eller liten publik. Myndigheten för press, radio och tv ska i enskilda fall kunna bevilja undantag från skyldigheten när den på grund av tjänstens utformning eller inriktning inte är motiverad eller praktisk möjlig att uppfylla. Bestämmelserna i 5 kap. 7 och 8 §§ radio- och tv-lagen om program med europeiskt ursprung ska vidare gälla även tv-sändningar eller tillhandahållanden av beställ-tv som sker genom tråd. Enligt AV-direktivet ska medlemsstaterna rapportera till kommissionen hur bestämmelserna om europeiska produktioner efterlevs. Enligt ändringsdirektivet ska rapporteringen i fortsättningen ske oavsett vilken tjänst det är fråga om. Regeringen föreslår därför att leverantörer av tv-sändningar eller beställ-tv som omfattas av kraven på att främja program med europeiskt ursprung ska redovisa hur dessa krav har uppfyllts. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få möjlighet att meddela föreskrifter om redovisningen. Om det finns särskilda skäl ska Myndigheten för press, radio och tv i enskilda fall få besluta om undantag från redovisningsskyldigheten när det gäller tv-sändningar. Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning Enligt ändringsdirektivet ställs krav på att tjänster som tillhandahålls av leverantörer av medietjänster ska utformas så att de blir tillgängliga för personer med funktionsnedsättning (artikel 7.1). Ändringsdirektivet gör inte någon skillnad på distributionssätt, utan kraven gäller för tv-sändningar och beställ-tv oavsett om distributionen sker genom tråd eller på annat sätt.