bet · H701CU14 · 2020-03-13 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden som behandlas i betänkandet. Motionsyrkandena handlar bl.a. om telefonförsäljning av lotter, köp av levande djur, vidareförsäljning av evenemangsbiljetter, behandling av levande djur, snabblån m.m., tågpassagerares rättigheter och konsumentvägledning. Utskottet hänvisar främst till pågående arbeten och tidigare ställningstaganden. I betänkandet finns sju reservationer (M, SD, C, V) och tre särskilda yttranden (SD, C, L). Cirka 50 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /20. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Köp av levande djur Förbud mot försäljning av leksaksvapen Behandling av levande djur Stöd till organisationer på konsumentområdet Spårbarhet och hållbarhetsmärkning av metaller Motioner som bereds förenklat 1.Köp av levande djur, punkt 3 (C) 2.Vidareförsäljning av evenemangsbiljetter, punkt 5 (SD) 3.Behandling av levande djur, punkt 6 (C) 4.Snabblån m.m., punkt 7 (V) 5.Tågpassagerares rättigheter, punkt 8 (SD) 6.Konsumentvägledning, punkt 9 (M, SD, C) 7.Stöd till organisationer på konsumentområdet, punkt 10 (SD) 1.Telefonförsäljning av lotter, punkt 1 (SD) 2.Snabblån m.m., punkt 7 (C) 3.Motioner som bereds förenklat, punkt 13 (SD, C, L) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2019/20:910 av och (båda C) yrkande 3. 2019/20:953 av (SD). Köp av levande djur 2019/20:2502 av (M) yrkandena 1–4 och 2019/20:3260 av m.fl. (C) yrkande 44. Reservation 1 (C) Förbud mot försäljning av leksaksvapen 2019/20:3102 av (M). 2019/20:606 av m.fl. (SD) yrkande 21 och 2019/20:1243 av (S). Reservation 2 (SD) Behandling av levande djur 2019/20:3260 av m.fl. (C) yrkande 34. Reservation 3 (C) 2019/20:283 av m.fl. (V) yrkande 5, 2019/20:910 av och (båda C) yrkande 2, 2019/20:1242 av (S), 2019/20:1680 av (SD), 2019/20:3149 av och (båda SD) yrkandena 1, 2 och 5 samt 2019/20:3249 av m.fl. (C) yrkande 18. Reservation 4 (V) 2019/20:606 av m.fl. (SD) yrkande 22. Reservation 5 (SD) 2019/20:568 av (S), 2019/20:3082 av m.fl. (M) yrkande 2, 2019/20:3149 av och (båda SD) yrkande 3 och 2019/20:3249 av m.fl. (C) yrkande 17. Reservation 6 (M, SD, C) Stöd till organisationer på konsumentområdet 2019/20:606 av m.fl. (SD) yrkandena 18–20. Reservation 7 (SD) Spårbarhet och hållbarhetsmärkning av metaller 2019/20:1258 av m.fl. (S) yrkande 1. 2019/20:641 av (S). Motioner som bereds förenklat 2019/20:375 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2019/20:598 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2019/20:606 av m.fl. (SD) yrkandena 2, 7, 9, 10, 12 och 13, 2019/20:1084 av (M), 2019/20:1692 av (SD), 2019/20:1724 av (KD), 2019/20:2607 av och (båda M), 2019/20:2802 av m.fl. (L) yrkande 18, 2019/20:3258 av m.fl. (C) yrkande 17, 2019/20:3282 av m.fl. (S) och 2019/20:3305 av m.fl. (MP) yrkandena 2 och 3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), (KD), (S), (M), (S), (M), (SD), (S), Momodou (V), (M), (SD), (S), (L), (SD), (M), (C) och (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet ca 50 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /20. Motionsyrkandena handlar bl.a. om telefonförsäljning av lotter, köp av levande djur, vidareförsäljning av evenemangsbiljetter, behandling av levande djur, snabblån m.m., tågpassagerares rättigheter och konsumentvägledning. Av dessa behandlas 18 motionsyrkanden i förenklad ordning eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Motionsförslagen finns i bilagan. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning av lotter. Utskottet hänvisar till tillkännagivande inom området och pågående arbete. Jämför särskilt yttrande 1 (SD). I motion 2019/20:910 yrkande 3 föreslår och (båda C) ett tillkännagivande om att införa ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning av lotter. Ett avtal som ingås per telefon utan att parterna träffas är ett s.k. distansavtal. Bestämmelser om distansavtal finns i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler (distansavtalslagen). Lagen gäller när avtal om varor och icke finansiella tjänster samt avtal om finansiella tjänster och finansiella instrument ingås på distans. Lagen är tillämplig på distansavtal som ingås mellan en näringsidkare och en konsument. Med konsument avses enligt lagen en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Lagen grundar sig i huvudsak på två EU-direktiv, vilka brukar benämnas konsumenträttighetsdirektivet och direktivet om distansförsäljning av finansiella tjänster. I syfte att stärka konsumentskyddet har ett skriftlighetskrav införts vid telefonförsäljning av varor och tjänster som omfattas av distansavtalslagen (prop. 2017/18:129, bet. 2017/18:CU36, rskr. 2017/18:404). Ändringarna i distansavtalslagen, som trädde i kraft , innebär att det inte längre ska vara möjligt att ingå ett avtal muntligen om en näringsidkare på eget initiativ kontaktar en konsument per telefon i syfte att ingå ett distansavtal. Om telefonkontakten leder till att parterna vill ingå ett avtal ska näringsidkaren bekräfta sitt anbud i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form. För att ingå ett giltigt avtal krävs att konsumenten efter telefonsamtalet skriftligen accepterar näringsidkarens anbud. Om en näringsidkare levererar varor eller utför tjänster trots att det inte finns något giltigt avtal, ska konsumenten inte vara betalningsskyldig för dessa. Telefonförsäljning av lotter och andra speltjänster ligger utanför distansavtalslagens tillämpningsområde och omfattas inte av skriftlighets-kravet. I det ovan nämnda lagstiftningsärendet om att införa ett skrift-lighetskrav vid telefonförsäljning beslutade även, på utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att regeringen bör påbörja ett arbete med att utreda om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till konsumenter bör gälla för ytterligare varor och tjänster som bl.a. lotterier och paketresor och återkomma med förslag (bet. 2017/18:CU36, rskr. 2017/18:404). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att ta ställning till hur det nya EU-direktivet om ett moderniserat konsumentskydd, (EU) 2019/2161, ska genomföras i svensk rätt. Vidare ska utredaren analysera vissa frågor gällande det skriftlighetskrav vid telefonförsäljning som trädde i kraft (dir. 2020:13). När det gäller uppdraget om skriftlighetskravet vid telefonförsäljning anger regeringen följande. Skriftlighetskravet vid telefonförsäljning har tillämpats . Det är, i enlighet med vad regeringen uttalade i samband med att kravet infördes, lämpligt att nu följa upp reformen och dess konsekvenser för att säkerställa att syftet med reformen uppnås och att det finns förutsättningar för en konkurrenskraftig utveckling av företag (se prop. 2017/18:129 s. 40). Om det av uppföljningen framkommer behov av att i något avseende ytterligare stärka konsumentskyddet och få en mer välfungerande marknad för telefonförsäljning bör det finnas utrymme att kunna justera regelverket eller vidta andra åtgärder. • följa upp hur regleringen om skriftlighetskrav vid telefonförsäljning har fungerat i praktiken och om syftet med reformen har uppnåtts, • överväga om regleringen i något avseende behöver ändras eller om ytterligare åtgärder behöver vidtas för att syftet med reformen ska uppnås, • ta ställning till om skriftlighetskravet vid telefonförsäljning bör utvidgas till att omfatta fler varor och tjänster, och • föreslå nödvändiga författningsändringar och andra åtgärder. Utredaren ska i den utsträckning det är lämpligt ta hänsyn till relevanta erfarenheter när det gäller telefonförsäljning i andra länder i . Utredaren ska i den utsträckning det är lämpligt inhämta synpunkter från berörda myndigheter, organisationer och företag. Uppdraget ska redovisas . Som redovisats ovan beslutade om ett tillkännagivande om att regeringen bör påbörja ett arbete med att utreda om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till konsumenter bör gälla för ytterligare varor och tjänster som bl.a. lotterier och paketresor och återkomma med förslag (bet. 2017/18:CU36, rskr. 2017/18:404). Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att analysera vissa frågor om det skriftlighetskrav vid telefonförsäljning som trädde i kraft . Utredaren ska bl.a. ta ställning till om skriftlighetskravet vid telefonförsäljning bör utvidgas till att omfatta fler varor och tjänster. I uppdraget ingår även att föreslå nödvändiga författningsändringar och andra åtgärder. Utskottet anser att resultatet av detta arbete bör avvaktas. Utskottet är därför inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om marknadsföring av realisationer. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete och ett avgörande från Patent- och . I motion 2019/20:953 anser (SD) att marknadsföringslagens regler om realisationer ska ändras för att stärka konsumentskyddet. Exempelvis kan det införas regler om hur länge en produkt eller tjänst ska ha haft ett visst pris för att detta ska anses vara ett ordinarie pris. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta. En näringsidkare får enligt 10 § första stycket marknadsföringslagen (2008:486) vid marknadsföringen inte använda sig av felaktiga påståenden eller andra framställningar som är vilseledande i fråga om näringsidkarens egen eller någon annans näringsverksamhet. Av andra stycket 4 samma paragraf framgår att det särskilt gäller framställningar som rör bl.a. produktens pris, grunderna för prisberäkningen och särskilda prisfördelar. När det gäller realisationer får enligt 17 § marknadsföringslagen en näringsidkare vid marknadsföring av produkter använda uttrycket "realisation" eller något annat uttryck med motsvarande innebörd bara om försäljningen avser produkter som ingår i näringsidkarens ordinarie sortiment, försäljningen sker , och priserna är väsentligt lägre än näringsidkarens normala priser för motsvarande produkter. Marknadsföring som är vilseledande enligt någon av bestämmelserna i 10 eller 17 §§ marknadsföringslagen är enligt 8 § samma lag att anse som otillbörlig om den påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut. En näringsidkare vars marknadsföring är otillbörlig får enligt 23 § marknadsföringslagen förbjudas att fortsätta med denna eller med någon annan liknande åtgärd. Ett förbud ska enligt 26 § marknadsföringslagen förenas med vite om det inte av särskilda skäl är obehövligt. Vidare får enligt 29 § marknadsföringslagen en näringsidkare åläggas att betala en särskild avgift (marknadsstörningsavgift) om näringsidkaren, eller någon som handlar på näringsidkarens vägnar, uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot bestämmelserna i bl.a. 10 och 17 §§ marknadsföringslagen. Enligt 28 § marknadsföringslagen får bl.a. meddela förbudsföreläggande enligt 23 § i fall som inte är av större vikt. Mål som rör marknadsföringslagen handläggs av Patent- och marknads-domstolen (tidigare av ). Patent- och marknads-domstolens avgöranden kan överklagas till Patent- och marknads-överdomstolen. Talan får bl.a. väckas av . har granskat hur företag inom flera branschen anger priser i marknadsföringen. Som ett resultat av granskningen har bl.a. väckt talan i Patent- och mot ett bolag som bedriver försäljning av olika varor riktade till barnfamiljer och blivande föräldrar på nätet. I en dom meddelad har Patent- och förbjudit bolaget vid vite att vid marknadsföringen bl.a. använda sig av vissa påståenden om realisationer. Domstolen har ansett att marknadsföringen strider mot 17 § marknadsföringslagen och ska anses vilseledande enligt 8 § samma lag. Bolaget har även ålagts att betala en marknadsstörningsavgift (mål nr PMT 13140-18). Vidare har förbjudit två bolag att i sin marknadsföring bl.a. använda sig av vissa påståenden om realisationer. I det ena fallet förbjöds bolaget vid vite att vid marknadsföringen av vissa produkter bl.a. använda sig av uttrycket ”rea” eller andra uttryck med motsvarande innebörd om inte försäljningen sker . I det andra fallet förbjöds bolaget vid vite att vid marknadsföringen av vissa produkter bl.a. använda sig av uttryck som t.ex. ”sommarrea” om inte priserna är väsentligt lägre än bolagets ordinarie priser för motsvarande produkter. Det sistnämnda beslutet är överklagat till Patent- och . uppger i sin årsredovisning att verket intensifierade arbetet mot vilseledande prismarknadsföring och att verket bjudit in branschen till en dialog. kommer att fortsätta arbetet . Nytt EU-direktiv om revidering av fyra konsumenträttsdirektiv och rådet antog direktiv (EU) 2019/2161 om ändring av av rådets direktiv /13/EEG och och rådets direktiv /6/EG, 2005/29/EG och 2011/83/EU vad gäller bättre upprätthållande och modernisering av unionens konsumentskyddsregler. De direktiv som omfattas av revideringen rör avtalsvillkor, prisinformation, otillbörliga affärsmetoder respektive konsumenträttigheter. Det nya direktivet innebär en viss harmonisering av påföljderna vid överträdelser av de fyra direktivens konsumentskyddsregler. Harmoniseringen innebär att medlemsstaterna ska införa sanktionsavgifter vid allvarliga överträdelser av regler som genomför direktiven om oskäliga villkor i konsumentavtal, otillbörliga affärsmetoder och konsumenträttigheter. Det lägsta takbeloppet på sådana sanktionsavgifter anges till av det felande företagets omsättning på den relevanta marknaden, som kan vara en eller flera medlemsstater. Direktivet 2005/29EG om otillbörliga affärsmetoder har genomförts i svensk rätt genom marknadsföringslagen. I samtliga fyra direktiv harmoniseras dessutom i viss utsträckning kriterierna för hur allvaret i en överträdelse ska bedömas, oavsett vilken påföljd som aktualiseras. Därutöver införs bl.a. en ny bestämmelse i direktivet 98/6/EG om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds konsumenter (98/6/EG) om att varje tillkännagivande om en prissänkning ska innehålla uppgift om det tidigare pris som näringsidkaren har tillämpat före tillämpningen av prissänkningen. Med tidigare pris avses det lägsta pris som näringsidkaren har tillämpat som inte understiger före tillämpningen av prissänkningen (artikel 6 a punkt 1–2). Medlemsstaterna får föreskriva andra regler för varor som sannolikt kan försämras eller har kort sista förbrukningsdatum (artikel 6 a punkt 3). Om produkten har funnits på marknaden i får medlemsstaterna även föreskriva än den period som anges i punkt 2 (artikel 6 a punkt 4). Direktivet genomfördes i svensk rätt genom vissa ändringar i den dåvarande prisinformationslagen (1991:601) som därefter ersatts av den nu gällande prisinformationslagen (2004:347). Enligt artikel 7 ska medlemsstaterna anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa direktivet. De ska tillämpa dessa bestämmelser fr.o.m. . Som tidigare redovisats under avsnittet Telefonförsäljning av lotter har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att ta ställning till hur det nya EU-direktivet om ett moderniserat konsumentskydd, (EU) 2019/2161, ska genomföras i svensk rätt. Uppdraget ska redovisas . En bestämmelse om i vilka fall en näringsidkare vid marknadsföring av produkter får använda uttrycket realisation eller något annat uttryck med motsvarande innebörd finns i 17 § marknadsföringslagen. Marknadsföring som är vilseledande enligt 17 § är enligt 8 § samma lag att anse som otillbörlig om den påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut. En näringsidkare vars marknadsföring är otillbörlig får enligt 23 § marknadsföringslagen förbjudas att fortsätta med denna eller med någon annan liknande åtgärd. En näringsidkare som brutit mot bl.a. 17 § marknadsföringslagen kan också få betala en marknadsstörningsavgift. Som redovisats ovan har granskat hur företag inom flera branscher anger priser i marknadsföringen och på talan av har Patent- och i en dom meddelad förbjudit ett bolag att vid marknadsföringen bl.a. använda sig av vissa påståenden om realisationer. Vidare har förbjudit två bolag att i sin marknadsföring bl.a. använda sig av vissa påståenden om realisationer. uppger i sin årsredovisning att verket intensifierade arbetet mot vilseledande prismarknadsföring och att verket bjudit in branschen till en dialog. kommer att fortsätta arbetet . och rådet antog direktiv (EU) 2019/2161 om ändring av fyra konsumenträttsdirektiv vad gäller bättre upprätthållande och modernisering av unionens konsumentskyddsregler. Det nya direktivet innebär en viss harmonisering av påföljderna vid överträdelser av de fyra direktivens regler. Medlemsstaterna ska ha sanktionsavgifter vid allvarliga överträdelser av regler som genomför bl.a. direktivet om otillbörliga affärsmetoder. Vidare införs bl.a. en ny bestämmelse i direktivet om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds konsumenter om att varje tillkännagivande om en prissänkning ska innehålla uppgift om det tidigare pris som näringsidkaren har tillämpat före tillämpningen av prissänkningen. Med tidigare pris avses det lägsta pris som näringsidkaren har tillämpat som inte understiger före tillämpningen av prissänkningen. Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att ta ställning till hur det nya EU-direktivet om ett moderniserat konsumentskydd ska genomföras i svensk rätt. Uppdraget ska redovisas . Mot denna bakgrund finns det inte behov av något initiativ från med anledning av motionsyrkandet. Motionsyrkandet bör därför avslås. Köp av levande djur Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om köp av levande djur. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 1 (C). I kommittémotion 2019/20:3260 anser m.fl. (C) att det vid det svenska genomförandet av varudirektivet ska säkerställas att köp av levande djur inte likställs med köp av varor som t.ex. en brödrost eller en hårtork. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta (yrkande 44). I motion 2019/20:2502 föreslår (M) ett tillkännagivande om att undanta köp av levande djur från konsumentköplagens tillämpningsområde och att utreda och därefter föreslå en separat konsumentköplag som reglerar köp av djur (yrkande 4). Vidare föreslås ett tillkännagivande om att införa ett moratorium när det gäller konsumentköplagens tillämplighet på köp av levande djur (yrkande 1). Motionären föreslår också tillkännagivanden om att det bör göras ett internationellt utvärderingsarbete som kommer ny svensk lagstiftning till del (yrkande 2) och om att det i ny lagstiftning bör tas in erfarenheter från drabbade djurägare (yrkande 3). Köplagen (1990:931) är tillämplig vid köp av lös egendom, dvs. all egendom som inte är fast egendom. Konsumentköplagen (1990:932) är tillämplig vid köp av lösa saker. Med lösa saker avses vanligen fysiska föremål som är flyttbara. Till lös egendom och lösa saker räknas även djur. Vid köp av djur ska således köplagens och konsumentköplagens regler om t.ex. fel på varan tillämpas. Konsumentköplagen gäller när en näringsidkare säljer en lös sak till en konsument. Konsumentköplagen är i huvudsak tvingande till köparens (konsumentens) förmån. Lagen gäller inte vid köp mellan privatpersoner. En vara ska enligt 16 § konsumentköplagen anses felaktig bl.a. om den avviker från vad som avtalats eller om den i något annat avseende avviker från vad köparen med fog kunnat förutsätta. Frågan om varan är felaktig ska enligt 20 § konsumentköplagen bedömas med hänsyn till varans beskaffenhet när den avlämnades. Säljaren ansvarar för fel som har funnits även om felet visar sig först . Den köprättsliga utgångspunkten är att det är köparen som har bevisbördan för att det finns ett fel och att felet fanns när varan avlämnades. En särskild presumtionsregel finns i 20 a § konsumentköplagen. Ett fel som visar sig efter det att varan avlämnades ska anses ha funnits vid avlämnandet, om inte annat visas eller detta är oförenligt med varans eller felets art. Regeln innebär att om konsumenten efter köpet lägger fram tillräckligt stark bevisning för att varan ska anses felaktig och att felet visade sig, dvs. rent faktiskt uppenbarade sig, inom sexmånadersfristen, ska felet presumeras ha funnits vid avlämnandet. Om näringsidkaren kan bevisa att felet inte fanns för avlämnandet utan har uppkommit senare gäller inte presumtionen. Presumtionen gäller inte heller om det är oförenligt med varans eller felets art att felet ska anses ha funnits redan vid avlämnandet. Bestämmelsen i 20 a § infördes i konsumentköplagen 2002 och genomför artikel 5.3 i direktiv /44/EG om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier (konsument- köpsdirektivet). Konsumentköpsdirektivet är ett s.k. minimidirektiv. Det innebär att medlemsstaterna får bestämma ett starkare skydd för konsumenterna än det som direktivet ger. De nationella reglerna får däremot inte ge konsumenterna ett sämre skydd. beslutade , i enlighet med utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att regeringen både nationellt och inom EU bör initiera överväganden om huruvida reglerna i konsumentköplagen för köp av levande djur är ändamålsenligt utformade (bet. 2016/17:CU12, rskr. 2016/17:209). Nytt EU-direktiv om försäljning av varor och rådet antog två direktiv på konsumenträttens område, dels ett direktiv om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster, dels ett direktiv om försäljning av varor. Direktivet (EU) 2019/771 om vissa aspekter på avtal om försäljning av varor (varudirektivet) ersätter det nuvarande minimiharmoniserande konsumentköpsdirektivet (1999/44/EG) och reglerar frågor om avtal mellan en näringsidkare och en konsument. Direktivet är i grunden fullharmoniserande men medlemsstaterna ges möjlighet att i vissa fall ha nationella regler som är mer gynnsamma för konsumenten. Det omfattar både inhemska och gränsöverskridande avtal. Direktivet innehåller bl.a. bestämmelser om att konsumenten har rätt att göra gällande felpåföljder efter övergången av risken för varan från säljaren till konsumenten. Det ges dock utrymme för medlemsstaterna att ha en längre reklamationsfrist. Medlemsstaterna ska även ha möjlighet att behålla eller införa en skyldighet för konsumenten att anmäla bristande överensstämmelse till försäljaren från den dag då konsumenten upptäckte felet. Fel som uppkommer från avlämnandet ska presumeras ha varit ett ursprungsfel, om inte felet är oförenligt med varans eller felets natur. Utrymme finns för medlemsstaterna att ha en tidsfrist . Köp av levande djur får undantas från varudirektivets tillämpningsområde. Medlemsstaterna ska anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa direktivet. De ska tillämpa dessa bestämmelser fr.o.m. . Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att ta ställning till hur direktivet om tillhandahållande av digitalt innehåll och varudirektivet ska genomföras i (dir. 2019:45). Utredaren ska mot bakgrund av tillkännagivande överväga om köp av levande djur helt eller delvis bör undantas från tillämpningen av de regler som genomför varudirektivet och om andra åtgärder bör vidtas för att få till stånd en ordning som är ändamålsenlig för både näringsidkare och konsumenter. I utredarens uppdrag ingår att analysera hur svensk rätt förhåller sig till direktiven och föreslå nödvändiga författningsändringar och andra åtgärder. Utredaren ska följa genomförandet i de berörda nordiska länderna och i de andra länder som utredaren bedömer vara av intresse i sammanhanget. Utredaren ska i den utsträckning det är lämpligt inhämta synpunkter från berörda myndigheter, organisationer och företag. Vidare ska utredaren bedöma förslagens ekonomiska konsekvenser och konsekvenser i övrigt för enskilda, företag och det allmänna. Uppdraget ska redovisas .