bet · H701CU12 · 2020-04-20 00:00:00 — Motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsförslag har behandlats av utskottet tidigare i betänkande 2018/19:CU6. har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet står fast vid sina senaste ställningstaganden, och det finns inte heller några andra skäl att åter behandla motionerna i vanlig ordning. Motionerna avstyrks därför. Fordonsrelaterade skulder och fordonsmålvakter, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:203 av (C) yrkande 2, 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 6–9, 2019/20:2523 av (M), 2019/20:2752 av (L) yrkande 3, 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 41, 2019/20:2809 av (KD) yrkande 4, 2019/20:3191 av m.fl. (KD) yrkande 26, 2019/20:3339 av (SD) och 2019/20:3347 av m.fl. (SD) yrkande 60 och 2019/20:203 av (C) yrkandena 1, 3 och 4, 2019/20:694 av (KD), 2019/20:1164 av och (båda M) yrkandena 1–3, 2019/20:1769 av och (båda C) yrkande 6, 2019/20:2752 av (L) yrkandena 1 och 2, 2019/20:2794 av m.fl. (L) yrkandena 18 och 19, 2019/20:2809 av (KD) yrkande 3 och 2019/20:2866 av Boriana (M) yrkandena 1–4. Genom att använda en fordonsmålvakt undgår fordonets verkliga ägare betalningsansvar för fordonsrelaterade skatter och avgifter, eftersom det är fordonsmålvakten i egenskap av registrerad ägare som är betalningsansvarig för skulderna. Enligt uppgick det totala skuldbeloppet för fordonsrelaterade skulder till . Den lag som infördes har medfört att antalet fordonsmålvakter har minskat, men det har inte skuldernas storlek. Det visar enligt oss att de åtgärder som vidtagits inte är tillräckliga och att det krävs mer kraftfulla åtgärder för att få stopp på problemen med fordonsmålvakter. Ett sätt att förhindra att nya bilmålvakter tillkommer eller att fler bilar registreras på befintliga målvakter är att begränsa det antal bilar en person kan äga. Vi menar dock att skötsamma och laglydiga personer inte ska straffas för det som andra orsakar och anser därför att en bilägare som har någon form av statlig oreglerad skuld i form av felparkeringsavgifter, obetalda fordonsskatter eller trängselavgifter inte ska ha rätt att registreras som ägare till ytterligare bilar innan skulderna är betalda. Dessa personer ska i stället beläggas med ”nyägandeförbud”. Vi anser också att det bör införas en reglering som innebär att en person med samordningsnummer kan äga högst en bil i . Regeringen bör återkomma till med nödvändiga lagförslag. Om en skuldbelagd person ändå försöker registrera sig som ägare till nya fordon anser vi att ägandeskapet ska kunna överföras till till dess att skulden är reglerad, antingen genom att myndigheten säljer fordonet eller att den skuldsatte på annat sätt reglerar sin skuld. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ. Polisen behöver också få ökade befogenheter att ingripa. Det kan ske genom att det införs ett användningsförbud för riktigt skuldtyngda fordon, vilket skulle öka polisens chanser att hitta fordonen, men också genom möjligheter för polis att omhänderta skuldsatta bilar, oavsett om de är felparkerade eller inte. Regeringen bör ta nödvändiga initiativ till detta. Vi menar också att det behöver vidtas fler åtgärder i förebyggande syfte. I vissa länder är det vanligt att myndigheterna gör hembesök hos personer som äger onormalt många bilar. Syftet är att säkerställa att bilarna förvaras korrekt och inte tar parkeringsplatser i anspråk samt att kontrollera att ingen misstänkt olaglig verksamhet pågår. Det får bli en uppgift för regeringen att utreda och föreslå fler förebyggande åtgärder. gav regeringen en utredare i uppdrag att se över lagstiftningen om flyttning av fordon i vissa fall. Utredaren ska även överväga om polisen bör ges utökade befogenheter och om det går att begränsa antalet fordon en person kan äga. Vi ser positivt på detta arbete men vill att regeringen prioriterar beredningen av utredningens redovisning och återkommer med förslag på nödvändiga lagändringar och fler förebyggande åtgärder. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Fordonsrelaterade skulder och fordonsmålvakter, punkt 4 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:203 av (C) yrkande 2, 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 6 och 7, 2019/20:2523 av (M), 2019/20:2752 av (L) yrkande 3, 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 41, 2019/20:2809 av (KD) yrkande 4, 2019/20:3191 av m.fl. (KD) yrkande 26 och 2019/20:3339 av (SD) samt 2019/20:203 av (C) yrkandena 1, 3 och 4, 2019/20:694 av (KD), 2019/20:1164 av och (båda M) yrkandena 1–3, 2019/20:1769 av och (båda C) yrkande 6, 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 8 och 9, 2019/20:2752 av (L) yrkandena 1 och 2, 2019/20:2794 av m.fl. (L) yrkandena 18 och 19, 2019/20:2809 av (KD) yrkande 3, 2019/20:2866 av Boriana (M) yrkandena 1–4 och 2019/20:3347 av m.fl. (SD) yrkande 60. Fordonsmålvakter och fordonsrelaterade skulder fortsätter att vara ett problem i vårt samhälle. Fordonsmålvakter har också blivit ett viktigt verktyg för den organiserade brottsligheten. Det bör därför införas en gräns för hur många fordon en person kan äga och Transportstyrelsen bör vid en viss gräns neka registrering av ytterligare fordon på en och samma person. Ett annat problem i detta sammanhang är att en och samma person, som inte är svensk medborgare, kan erhålla flera samordningsnummer. Det innebär att det kan finnas ett antal digitala personer med samordningsnummer som inte motsvarar någon fysisk person. Dessa kan i sin tur äga ett flertal fordon, vilket är problematiskt. Jag anser därför att personer med samordningsnummer ska få äga högst en bil i . Regeringen bör därför ta initiativ till en reglering som innebär att antalet fordon en person kan äga begränsas och att personer med samordningsnummer endast ska få äga ett fordon. Dessa frågor bör lämpligen utredas inom ramen för det uppdrag som regeringen beslutat om och som ska redovisas . Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Betalningsplanens längd vid skuldsanering, punkt 5 (M, C, KD, L) av (M), (C), (M), (L), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3082 av m.fl. (M) yrkande 3 i denna del och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 47 och 2019/20:283 av m.fl. (V) yrkande 1. En mycket angelägen fråga är att förkorta gäldenärernas totala överskuldsättningsperiod så att de så snabbt som möjligt kan bli ekonomiskt rehabiliterade och komma tillbaka till ett mer normalt samhällsliv. Det är bättre att snabbt befrias från sin skuld än att erbjudas tidsbegränsade avbetalningsfria perioder under pågående skuldsanering. Regelverket för skuldsanering bör vidare vara rättvist och förutsebart. Vi anser mot denna bakgrund att betalningsplanen som huvudregel ska bestämmas till i stället för fem. Det finns då inte någon anledning att dessutom låta vara betalningsfria. Regeringen bör därför återkomma till med ett lagförslag som innebär att betalningsplanen vid skuldsanering för privatpersoner som huvudregel ska bestämmas till utan några betalningsfria månader. Vad som ovan anförts bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Betalningsplanens längd vid skuldsanering, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:283 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2019/20:3082 av m.fl. (M) yrkande 3 i denna del och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 47. Överskuldsättning har ett högt pris för både den enskilde och samhället. Överskuldsatta personer har t.ex. sämre hälsa och arbetar mindre än genomsnittsbefolkningen. beskriver i en utredning att barn som växer upp i överskuldsatta familjer drabbas hårt av ett mycket utsatt ekonomiskt läge och menar att dessa familjers livsvillkor sannolikt hör till de sämre i samhället. ställde sig bakom och välkomnade den nya skuldsaneringslagen som bl.a. innebär att det har blivit enklare att genomföra och få skuldsanering. Lagen innebär att betalningsplanen i fler fall ska kunna bestämmas till än , vilket är ett steg i rätt riktning. Jag menar dock att det nu finns utrymme för ytterligare förbättringar. Enligt min mening bör betalningsplanen som huvudregel bestämmas till tre i stället . Sådana kortare betalningsplaner i kombination med två betalningsfria månader skulle ge ännu bättre förutsättningar för överskuldsatta att klara av en skuldsanering och få en andra chans utan alltför hård belastning på gäldenären och hans eller hennes familj. Regeringen bör därför ta initiativ till en lagändring som innebär att betalningsplanen kortas till med två betalningsfria månader. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Skuldsanering och åtgärder mot överskuldsättning i övrigt, punkt 6 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3082 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 3 i denna del och 2019/20:283 av m.fl. (V) yrkandena 2–4, 2019/20:910 av och (båda C) yrkande 5, 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3149 av och (båda SD) yrkande 4 och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 46. Kommunernas budget- och skuldrådgivning spelar en viktig roll i skuldsaneringen. Att kommunernas skyldighet att lämna budget- och skuldrådgivning har förtydligats är något vi välkomnar, men vi menar att detta bör regleras i skuldsaneringslagen och inte i socialtjänstlagen. Tillsynsansvaret bör överföras till som har i uppgift att stödja budget- och skuldrådgivningen. Regeringen bör återkomma med ett sådant lagförslag till . Tillgången till snabba krediter har aldrig varit större än , vilket tyvärr även innebär att överskuldsättningen ökar. En strategi mot överskuldsättning måste därför också inbegripa åtgärder i ett tidigare led som gör att överskuldsättningen aldrig blir ett faktum. Vi anser att skuldsaneringsinstitutet bör göras mer tillgängligt för människor som verkligen behöver det och för vilka en skuldsaneringsprocess skulle öppna en väg ut ur skuldfällan. Vi anser därför att den kommunala budget- och skuldrådgivningen bör få ett tydligare uppdrag så att den kan komma in tidigare i processen och på så sätt hjälpa enskilda att tidigt komma ur överskuldsättning. Det bör införas en maximal kötid för att få hjälp av den kommunala budget- och skuldrådgivningen. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ för att uppnå detta. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Skuldsanering och åtgärder mot överskuldsättning i övrigt, punkt 6 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:283 av m.fl. (V) yrkandena 2–4, 2019/20:910 av och (båda C) yrkande 5, 2019/20:3082 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 3 i denna del, 2019/20:3149 av och (båda SD) yrkande 4 och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 46. ingick de nordiska länderna en konvention om konkurser, men det finns inte någon reglering om att ett beslut om skuldsanering ska erkännas i ett annat nordiskt land. Detta skapar problem för den enskilda gäldenären som efter att ha fått skuldsanering vill bosätta sig eller jobba i något av våra grannländer. lagar skiljer sig inte nämnvärt åt från de övriga nordiska ländernas lagstiftning och det bör därför inte finns några hinder mot att införa ömsesidigt erkännande av beslut om skuldlättnader, även om hänsyn måste tas till att och är bundna av EU:s insolvensförordning. I en rapport som presenterats på uppdrag av , Nordisk gældssanering (Temanord 2010:598) föreslås en nordisk reglering genom en modellag. Frågan har även behandlats i betänkandet EU:s reviderade insolvensförordning m.m. (SOU 2016:17) varvid utredningen bedömde att det finns ett behov av gemensamma nordiska regler, men den konstaterade också att detta förutsätter ett gemensamt arbete inom . Vi menar att även om det inte pågår något arbete på området i de övriga nordiska länderna, bör det inte hindra från att ta det första steget mot att gemensamma regler införs i hela . Vi anser därför att regeringen bör stärka det viktiga nordiska samarbetet genom att ta initiativ till att införa ett gemensamt regelverk på skuldsaneringsområdet. Regeringen bör även påbörja en process för att uppmuntra våra grannländer att fatta samma beslut. Det räcker inte att regeringen bevakar frågan utan regeringen bör ta en mer aktiv roll. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Skuldsanering och åtgärder mot överskuldsättning i övrigt, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:283 av m.fl. (V) yrkandena 2–4 och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 46 och 2019/20:910 av och (båda C) yrkande 5, 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3082 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 3 i denna del och 2019/20:3149 av och (båda SD) yrkande 4. Det förebyggande arbetet för att motverka överskuldsättning är av stor betydelse, och i detta sammanhang spelar den kommunala budget- och skuldrådgivningen en central och avgörande roll. Det är viktigt att landets kommuner tillhandahåller en bra budget- och skuldrådgivning med god tillgänglighet och hög kvalitet. granskning Överskuldsättning – hur fungerar samhällets stöd och insatser? (RiR 2015:14) visar att det finns brister i dagens system och att kommunerna endast ägnar av tiden åt förebyggande arbete. Jag anser därför att regeringen bör vidta fler konkreta förebyggande åtgärder. Det är bl.a. viktigt att öka informationen och utbildningsinsatserna för att särskilt nå barn och unga vuxna. I betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället (SOU 2013:78) läggs en rad olika förslag på förebyggande åtgärder fram som regeringen bör överväga. Att förstärka det förebyggande arbetet är en i arbetet med att förhindra att fler människor hamnar i skuldfällan. De åtgärder som vidtagits har inte varit tillräckliga. Regeringen bör därför återkomma med förslag på konkreta förebyggande åtgärder mot överskuldsättning. En grupp som drabbas hårt av överskuldsättning är barn. har i samband med tidigare utredningar framfört kritik mot att barnens rättigheter inte blivit tillräckligt belysta. Barns rättigheter och situation bör särskilt utredas, genom en särskild barnkonsekvensanalys för barn och unga som lever i familjer med överskuldsättning. beskriver i en utredning att barn som växer upp i överskuldsatta familjer drabbas hårt av ett mycket utsatt ekonomiskt läge och menar att dessa familjers livsvillkor sannolikt hör till de sämre i samhället. Forskning har visat att barn som vuxit upp i social utsatthet står inför en större risk att själva hamna utanför, i en liknande situation i vuxen ålder, jämfört med andra barn. Rent generellt kan det sägas att reglerna i samband med överskuldsättning inte har tagit tillräcklig hänsyn till barnens situation. Det är därför nödvändigt att belysa barnperspektivet på ett bättre och tydligare sätt för att bl.a. leva upp till . En barnkonsekvensanalys är viktig då den kan visa hur överskuldsättning drabbar barn både indirekt och direkt. Jag anser därför att regeringen bör ta initiativ till att det görs en barnkonsekvensanalys och till ytterligare förslag som förbättrar situationen för alla de barn och unga som lever i familjer med överskuldsättning. I det ovan nämnda betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället? (SOU 2013:78) föreslås att det ska införas en slutlig preskriptionstid för skulder, motsvarande det system som finns i . Det skulle innebära att preskriptionstiden börjar löpa efter att betalningsfastställelse beslutas och att det sedan finns två preskriptionstider för slutlig preskription, 15 eller . Utredningen föreslog även att preskriptionsregeln för slutlig preskription inte bör gälla enbart nya, utan också existerande, fordringar. För de överskuldsatta utan hopp om att någonsin komma ur en skuldspiral, som innebär att varje extra intjänad krona ska mätas ut, skulle en slutlig preskriptionstid ha stor betydelse för möjligheten till rehabilitering och omstart. För en svårt överskuldsatt person är skuldsanering en mer verkningsfull, men också mera svåråtkomlig och svårgenomförbar, process. Slutlig preskription är således inte ett fullgott alternativ utan ska ses som en komplettering till möjligheten att få skuldsanering. Regeringen bör därför återkomma med ett lagförslag som innebär att det införs en slutlig preskriptionstid för skulder. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Skuldsanering och åtgärder mot överskuldsättning i övrigt, punkt 6 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:283 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 46 och 2019/20:283 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3, 2019/20:910 av och (båda C) yrkande 5, 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3082 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 3 i denna del och 2019/20:3149 av och (båda SD) yrkande 4. Den grupp i samhället som lider svårast är de som levt under hotet om indrivning av varje krona de kan tjäna utöver existensminimum. De skuldsatta och deras anhöriga lever ett kringskuret liv år . De saknar ofta ork och förmåga att genomföra den totala skuldsanering som skulle vara dem till störst hjälp. Resultatet blir ofta att de hamnar i en alltmer omöjlig situation, med allt mindre hopp om att någonsin ta sig ur den. För att sätta en gräns på det livstidsstraff som den mest utsatta gruppen i praktiken lever under och öka möjligheten att bli skuldfri föreslog Utredningen om överskuldsättning i betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället? (SOU 2013:78) att slutlig preskription ska inträda för fordringar som fastställts av eller i domstol. Jag anser att utredningens slutsatser om en slutlig preskriptionstid bör införas och att regeringen bör återkomma till med förslag till en sådan lagstiftning. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Åtgärder mot otillåtna bosättningar, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 10–15 och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkandena 52–54. Vi tycker att en markägare aldrig ska drabbas av kostnader till följd av en otillåten bosättning. Detta gäller bl.a. kostnader för bortforsling, upprensning och sanering av marken. Eftersom bosättningarna och skadorna på marken är ett direkt resultat av att myndigheter inte följer andra regler, bör de drabbade markägarna kompenseras för detta fullt ut. Vi anser vidare att drabbade markägare, utöver rätt till ersättning för sina direkta kostnader, även ska ha rätt till ersättning för den uteblivna inkomst som otillåtna bosättningar ofta ger upphov till. Det kan röra sig om stora summor för den enskilda markägaren när marken t.ex. inte kan brukas på det sätt som är tänkt. Därför bör även inkomstförlusten kompenseras i de fall där olagliga handlingar har lett till att markägare drabbas ekonomiskt. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ. Vår uppfattning är att om barn är inblandade i en olaglig bosättning är situationen akut, och handläggningen måste då ske snabbast möjligt för att barnen inte ska riskera att växa upp i en undermålig boendemiljö. bör samarbeta med polisen och agera snabbt och bedöma om barnen har rätt att stanna kvar i och i så fall tas om hand av . Regeringen bör därför ta initiativ till att otillåtna bosättningar med barn hanteras särskilt skyndsamt. Vi anser vidare att det ska vara tydligt att den som bosätter sig utan tillåtelse på någon annans mark, utöver den natt som enligt hävd och s.k. allemansrätt är tillåtet, gör sig skyldig till ett brott som ska lagföras. Vi tycker inte att dagens regelverk är tillräckligt tydligt i detta avseende. Det bör därför tillsättas en utredning om hur brott mot allemansrätten bättre kan bekämpas. Vidare ska det normalt vara en fråga för polisen att avlägsna en otillåten bosättning, och en bosättning som varit olovlig redan från början ska aldrig kunna hävda någon slags besittningsrätt vid det förfarandet. Vi tycker att detta behöver klargöras. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ och återkomma till . Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Åtgärder mot otillåtna bosättningar, punkt 7 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkandena 52 och 53 samt 2019/20:2208 av m.fl. (SD) yrkandena 10–15 och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 54. Jag instämmer till att börja med i majoritetens bedömning med där anförda skäl att förslaget i motion 2019/20:3243 (KD) yrkande 54 får anses vara tillgodosett. Personer som olovligen bosätter sig på privat mark för har blivit ett växande problem för många markägare. Det nya avlägsnandeförfarandet som infördes har till syfte att främja markägares möjligheter att skydda sin mark, i synnerhet genom att de krav på identifiering av ockupanterna som tidigare ålagts markägaren har minskat. Det nya förfarandet innebär också att markägarens kostnader för att freda sin mark minskar genom att markägaren inte längre behöver ansvara för förvaring av ockupanternas egendom. Förrättningsavgifterna hos kvarstår dock. Som redovisats ovan har grundavgiften för verkställighet av ett avlägsnande sänkts till , och sökandens totala ansvar för grundavgifter har begränsats till högst . Jag anser dock att markägare inte bör beläggas med några förrättningskostnader över huvud taget. Regeringen bör därför återkomma med ett lagförslag som innebär att markägare som ansöker om avlägsnande inte ska belastas med några förrättningskostnader. Jag menar också att den ordning som inrättades 2017 innebär att det görs en dubbel proportionalitetsbedömning, dels vid prövning av en ansökan om avlägsnande, dels inför själva verkställandet. Jag anser att denna ordning gör att processen drar ut . En markägare som upplever ett intrång i besittningen av sin mark ska kunna känna sig trygg om att få tillbaka den och att det inte ska finnas någon risk för att verkställigheten drar ut i onödan. Jag tycker därför att intresseavvägningen på svarandesidan endast bör beakta barnperspektivet och verkställighetsprocessen bör anpassas så att sociala myndigheter hinner agera i enlighet med socialtjänstlagen. Regeringen bör därför återkomma med ett lagförslag där intresseavvägningen på svarandesidan endast beaktar sociala myndigheters möjligheter att hinna hjälpa barn i bosättningarna. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Fordonsrelaterade skulder och fordonsmålvakter, punkt 4 (L) (L) anför: trädde lagändringar i kraft för att motverka problemet med fordonsmålvakter. Tyvärr visar det sig att lagändringarna har haft mycket begränsad effekt.