bet · H701JuU26 · 2020-04-29 00:00:00 — När omständigheterna är av mindre allvarlig art bör det dock finnas en möjlighet att döma för annat brott som förfarandet innefattar. Brottet föreslås leda till fängelse i lägst och högst , vilket innebär att brottet ges ett högre minimistraff än vad som gäller för grov stöld. Enligt uppdraget skulle dock minimistraff för inbrottsstöld vara fängelse , och även ett sådant förslag lämnas, och med undantag för minimistraffets längd stämmer det i övrigt överens med utredarens förslag till motsvarande brott. Vad gäller systematiska stölder bedömer utredaren att nackdelarna med en brottskonstruktion som tillåter sammanläggning av flera stölder överväger de fördelar som kan tänkas följa av detta. I enlighet med uppdraget föreslås dock, oaktat utredarens invändningar i sak, en ny straffbestämmelse: grov systematisk stöld. Sammanläggning föreslås i sådana fall kunna ske, med förebild i de grova fridskränkningsbrotten, om flera stölder respektive hälerier har begåtts och dessa utgjort ett led i ett systematiskt förfarande. Hur många gärningar som krävs för att förfarandet ska anses som systematiskt bör bedömas med utgångspunkt i gärningarnas karaktär och inbördes samband. Med systematik bör förstås att brotten varit identiska eller likartade och föregåtts av planering eller kan betraktas som en avgränsad närmast yrkesmässig eller organiserad verksamhet. Straffskalan för brottet föreslås vara fängelse i lägst och högst . De brott som grov systematisk stöld ska omfatta är ringa stöld, stöld, grov stöld och kriminaliserade förstadier till sådana brott. Utredaren lämnar även förslag till en ny lag om tillträdesförbud som gör det möjligt att under vissa omständigheter vid straffansvar stänga ute personer från butiker, badanläggningar och bibliotek. En person ska kunna få tillträdes-förbud bl.a. om det finns risk för att han eller hon kommer att begå brott på den aktuella platsen. En proposition är aviserad . Under beredningen av departementspromemorian har fråga uppkommit om det, i motsats till utredarens bedömning, bör införas särskilda regler om den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske hos butiker, badanläggningar och bibliotek med anledning av förslaget. Promemorian har därför kompletterats med en del som avser personuppgiftsbehandling. Den kompletterande promemorian har skickats på remiss, och remisstiden går ut . Sedan redovisat sitt betänkande har gjort ett antal tillkännagivanden som är aktuella i sammanhanget. När det gäller stöldbrottslighet har tillkännagett för regeringen att arbetet mot bostadsinbrott ska prioriteras och att regeringen ska återkomma med ett förslag med innebörden att en ny brottsrubricering – inbrottsstöld – införs i , med ett minimistraff om fängelse (bet. 2014/15:JuU1 punkt 21, rskr. 2014/15:77, bet. 2014/15:JuU14 punkt 26, rskr. 2014/15:138 och bet. 2016/17:JuU13 punkt 4, rskr. 2016/17:272). I betänkande 2018/19:JuU11 (s. 57 f.) noterade utskottet att utredaren i den ovannämnda promemorian bedömde att minimistraffet för den föreslagna brottsrubriceringen inbrottsstöld skulle bestämmas till fängelse . Utskottet ansåg därför att det fanns anledning att påminna om tidigare tillkännagivande och att regeringen skyndsamt borde återkomma med förslag på den nya brottsrubriceringen inbrottsstöld med ett minimistraff om fängelse . Utskottet föreslog i enlighet med motioner i frågan ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt borde återkomma till med ett förslag som tillgodosåg vad utskottet anfört. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). Även motioner om skärpta straff för ringa och grov stöld samt för stöldbrott där gärningsmannen eller gärningsmännen har rest till i syfte att stjäla eller där stöldgods förs ut över den svenska gränsen behandlades i betänkande /19:JuU11 (s. 57 f.). Utskottet konstaterade att vid upprepade tillfällen hade lämnat tillkännagivanden till regeringen om att införa en brottsrubricering som tar sikte på systematiska stölder och om att det är viktigt att regeringen vidtar åtgärder som leder till att man vid bedömningen av straffvärdet för ett upprepat antal stölder av ringa slag ser dessa i sitt sammanhang, så att påföljden därmed kan stå i bättre proportion till den samlade brottsligheten. Utskottet var därför positivt till att en utredare lämnat förslag i dessa frågor. Beredningen av förslagen i dessa delar borde inte föregripas enligt utskottet som avstyrkte motionerna i fråga. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). Utskottet har också behandlat yrkanden om tillträdesförbud, senast i betänkande 2018/19:JuU11 (s. 122 f). Utskottet konstaterade då att tidigare lämnat ett tillkännagivande till regeringen om att utreda frågan om tillträdesförbud till bl.a. butiker. Utskottet var därför positivt till att en utredare hade lämnat förslag på sådan reglering. Det var enligt utskottet angeläget att förslaget om att införa en lag om tillträdesförbud prioriterades och att regeringen skyndsamt skulle återkomma till med ett lagförslag om tillträdesförbud till butiker. Utskottet föreslog att skulle tillkännage detta för regeringen, vilket ställde sig bakom (rskr. 2018/19:181). Som framgår ovan har riktat tillkännagivanden till regeringen om att det bör införas en ny brottsrubricering med benämningen inbrottsstöld med ett minimistraff fängelse. Som också framgår av redogörelsen ovan lämnas ett sådant förslag i den departementspromemoria som bereds inom . Med hänsyn till att ett lagförslag alltjämt inte har överlämnats anser dock utskottet att det finns skäl att åter rikta ett tillkännagivande till regeringen om att den skyndsamt bör återkomma till med ett sådant förlag. Därmed tillstyrks motionerna 2019/20:541 (SD) yrkande 28, 2019/20:2392 (M), 2019/20:2728 (KD) yrkande 11 och 2019/20:3061 (M) yrkande 4. Utskottet anser vidare att det växande problemet med stöldligor som gör sig skyldig till grova stölder och mer organiserad tillgreppsbrottlighet måste mötas med strängare straff. Utskottet anser därför att minimistraffet för grov stöld bör höjas till fängelse . Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionen 2019/20:3061 (M) yrkande 2. Vad gäller övriga motionsyrkanden om åtgärder mot systematiska stölder menar utskottet att departementspromemorians förslag om grov systematisk stöld i viss utsträckning kan komma att tillgodose dessa. I väntan på beredningen av förslaget finner utskottet inte skäl att vidta några åtgärder med anledning av dessa motioner. Motion 2019/20:378 (SD) yrkande 1, 2019/20:554 (SD) yrkande 9, 2019/20:1983 (M), 2019/20:2197 (M) yrkande 2 och 2019/20:2809 (KD) yrkande 2 avstyrks. Även motioner om tillträdesförbud kan komma att tillgodoses genom promemorians förslag i denna del. I väntan på dess beredning avstyrks motionerna 2019/20:378 (SD) yrkande 5, 2019/20:541 (SD) yrkande 29 och 2019/20:1344 (M). Utskottet är inte berett att ta något initiativ i syfte att kriminalisera försök till ringa stöld. Motion 2019/20:2728 (KD) yrkande 19 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att skärpa straffet för rån. Jämför reservation 15 (M, L). I kommittémotion 2019/20:3065 av m.fl. (M) yrkande 10 begärs att minimistraffet för rån ska skärpas till lägst och . Motionärerna anför att det har begåtts ett stort antal rån mot unga och att även de som begår de här brotten i många fall är mycket unga. Motionärerna anför att det är viktigt att samhället tydligt markerar hur allvarligt man ser på de här brotten. Den som gör sig skyldig till rån döms enligt 8 kap. 5 § till fängelse, lägst ett och högst . Om brottet bedöms som grovt, döms till fängelse i lägst fem och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om våldet har varit livsfarligt, om gärningsmannen har tillfogat svår kroppsskada eller allvarlig sjukdom eller annars har visat synnerlig råhet eller på ett hänsynslöst sätt har utnyttjat den rånades skyddslösa eller utsatta ställning, eller om gärningen har varit av särskilt farlig art. höjdes minimistraffet för grovt rån från fängelse till fängelse (prop. 2016/17:108 Straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott, bet. 2016/17:JuU14, rskr. 2016/17:232). I det s.k. 34-punktsprogrammet, Regeringens åtgärder mot gängkriminalitet anges under rubriken för fler brott följande: För att få bort grova brottslingar från gatan ska det utredas om fler brott som ofta begås i gängmiljö behöver få skärpta straff för att spegla brottets allvar och ge möjlighet till obligatorisk häktning. Det har fungerat väl för vapenbrotten. Det handlar om rån, grov misshandel samt grov utpressning. anförde inrikesministern följande i svaret på en skriftlig fråga om ungdomar som utsätts för rån (fr. 2019/20:675). Som beskriver har antalet rån mot ungdomar ökat , vilket är oroande. Detta är allvarliga och integritetskränkande brott som därför prioriteras av polisen. Man följer brottsutvecklingen noga och utgår från brottsutsatta platser, tider och tillvägagångssätt för att förebygga personrån mot unga. Det kan handla om ökad närvaro, kamerabevakning och samverkan med andra aktörer som socialtjänst, skola och föreningsliv. För att vända trenden när det gäller personrån och andra brott vidtar regeringen flera olika åtgärder. Att det polisiära arbetet stärks och att fler polisanställda finns ute lokalt för att bekämpa brottsligheten och öka tryggheten i hela landet är prioriterade frågor för regeringen. Regeringens mål är att det ska bli 10 000 fler polisanställda 2024. Antalet anställda har sedan starten av polistillväxten ökat med nära 3 500. hade totalt 31 736 anställda, vilket är fler än . Regeringen har presenterat ett 34-punktsprogram mot gängkriminaliteten. Det innehåller bland annat ett flertal nya verktyg för de brottsbekämpande myndigheterna, hårdare straff samt ett bättre brottsförebyggande arbete. Just rånen tas upp i 34-punktprogrammet som ett exempel på brott där man måste gå in med mer frihetsberövande insatser. Därför ska det utredas om fler brott som ofta begås i gängmiljö behöver få skärpta straff för att spegla brottets allvar och ge möjlighet till obligatorisk häktning. Det har fungerat väl när det gäller vapenbrott. Regeringen arbetar brett med åtgärder för trygghet och säkerhet på gator och torg. tillsatte regeringen en utredning som ska se över regelverket för ordningsvakter. Utredningen syftar bl.a. till att se om ordningsvakterna kan bidra till samhällets behov av ordning och trygghet på offentlig plats på ett bättre sätt . Vidare kan nämnas att en ny kamerabevakningslag trädde i kraft . Den nya lagen har gjort det lättare att få tillstånd till kamerabevakning i brottsbekämpande eller trygghetsskapande syften. Efter en lagändring behöver över huvud taget inte ansöka om tillstånd för att få bedriva kamerabevakning. Det behöver också bedrivas ett brett förebyggande arbete mot brott och återfall i brott, ett arbete som involverar många aktörer i samhället. Särskilt viktigt är det med fler närvarande poliser och tidiga insatser för att förhindra att barn och unga dras in i kriminalitet. Inte minst kan kommunerna bidra med viktiga insatser inom ramen för exempelvis socialtjänst och skolverksamhet och i arbetet med samhällsplanering och tillsyn. 34-punktsprogrammet innehåller ett flertal åtgärder på detta område. Jag och regeringen följer utvecklingen noga för att försäkra oss om att vidtagna åtgärder får önskad effekt. Utskottet har behandlat motioner om skärpta straff för våldsbrott, vilket även har inkluderat frågor om rån (se redovisning under rubriken med den lydelsen ovan). Utskottet anser att reaktionen från samhällets sida mot den som begår ett så allvarligt brott som rån måste vara snabb och tydlig, i synnerhet om det är begånget av en ung gärningsman mot ett ungt brottsoffer. Utöver behovet av förebyggande insatser ser utskottet därför positivt på förslaget i det s.k. 34-punktsprogrammet om skärpt straff och obligatorisk häktning för bl.a. rån. Mot bakgrund av det arbete som pågår finns det enligt utskottets mening inte skäl för att ta något initiativ med anledning av motion 2019/20:3065 (M) yrkande 10. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om införandet av brottsrubriceringen grovt djurplågeri och om en ny lag om djurplågeri av tjänstedjur. Jämför reservation 16 (SD). I kommittémotion 2019/20:602 av m.fl. (SD) yrkande 13 begärs att brottsrubriceringen grovt djurplågeri införs och att straffet för ett sådant brott ska vara ska vara lägst och högst fängelse. I motion 2019/20:3057 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 begärs motsvarande tillkännagivande. Ett yrkande om införandet av brottsrubriceringen grovt djurplågeri framförs även i motion 2019/20:3217 av m.fl. (SD) yrkande 2. I samma motion (yrkande 1) begärs ett tillkännagivande om att tjänstedjur bör skyddas av en ny lag om djurplågeri av tjänstedjur. Motionerna 2019/20:2192 av (M) och 2019/20:3044 av och (båda S) innehåller likande yrkanden. Djurplågeri är straffbelagt i 16 kap. 13 § . Enligt den bestämmelsen döms den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet, genom misshandel, överansträngning eller vanvård eller på annat sätt, otillbörligen utsätter djur för lidande för djurplågeri till böter eller fängelse i högst . Den nya djurskyddslagen (2018:1192) trädde i kraft och ersatte den tidigare djurskyddslagen (1988:534). Enligt 10 kap. 1 § i den nya djurskyddslagen döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot någon av ett antal uppräknade bestämmelser i lagen, eller vissa bestämmelser som regeringen har utfärdat med stöd av lagen, till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller för den som inte följer ett beslut om djurförbud eller ett föreläggande om skyldighet att avveckla ett djurinnehav. Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, är straffet fängelse i högst . Samma straffskalor gäller enligt 10 kap. 3 § för brott mot vissa EU-bestämmelser om transport och avlivning av djur. Till böter eller fängelse i högst döms också den som bryter mot förbudet att genomföra sexuella handlingar med djur (10 kap. 2 §). I 10 kap. 4 och 5 § i den nya djurskyddslagen regleras straffansvar för den som i övrigt med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot de EU-bestämmelser som lagen kompletterar eller mot bestämmelser som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av ett antal uppräknade bestämmelser. De två nämnda straffbestämmelserna har endast böter i straffskalan. För straffbestämmelserna i den nya djurskyddslagen gäller enligt 10 kap. 8 § att om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i , döms det inte till ansvar för brott mot djurskyddslagen. Det är straffbart som skadegörelse eller grov skadegörelse enligt 12 kap. att t.ex. genom stenkastning eller på annat sätt skada en tjänstehund eller en polishäst. Den som förstör eller skadar sådan egendom som har avsevärd betydelse för upprätthållande av allmän ordning eller säkerhet, eller allvarligt stör eller hindrar användningen av sådan egendom kan dömas för sabotage enligt 13 kap. . För att nå upp till sabotage måste gärningen dock vara förhållandevis kvalificerad. I betänkandet Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) föreslogs att det i djurskyddslagen skulle införas ett grovt brott mot djurskyddslagen med en straffskala på fängelse i högst . Regeringen konstaterade i propositionen Ny djurskyddslag (prop. 2017/18:147) att om ett grovt brott införs i djurskyddslagen med en strängare straffskala än djurplågeribestämmelsen i , skulle denna tillämpas före bestämmelsen om djurplågeri medan övriga brott mot djurskyddslagen skulle vara subsidiära i förhållande till . Regeringen instämde med de remissinstanser som ansåg att svårigheter kunde uppstå vid bedömningen av om en gärning skulle utgöra grovt brott mot djurskyddslagen, djurplågeri eller övrigt brott mot djurskyddslagen. Mot den bakgrunden bedömde regeringen att utredarens förslag inte borde genomföras. Regeringen konstaterade också att djurplågeri-brottet är förbehållet de mest allvarliga brotten mot djur och att denna särställning är väl inarbetad i det allmänna rätts-medvetandet. Däremot instämde regeringen i utredarens bedömning att en översyn av djurplågeribestämmelsen i samt av förhållandet mellan denna och brotten mot djurskyddslagen borde göras (prop. 2017/18:147 s. 255). Regeringen har därefter gett en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av straffbestämmelserna i djurskyddslagen och bestämmelse om djurplågeri. Syftet är dels att få till stånd lämpliga och proportionerliga straffskalor vid brott mot djur, dels att överväga om andra sanktioner än straffrättsliga påföljder kan vara ett mer effektivt sätt att upprätthålla regelverket vid mindre allvarliga överträdelser av djur-skyddsbestämmelserna. • analysera hur straffbestämmelserna i djurskyddslagen och djurplågeri-bestämmelsen i förhåller sig till varandra och hur de har tillämpats • överväga om straffskalan för djurplågeri bör skärpas • överväga om en sådan eventuell skärpning bör ske enbart genom förändringar av den befintliga straffskalan eller om en särskild straffskala med en brottsrubricering för ett grovt djurplågeribrott bör införas, • ta ställning till vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om brottet är grovt, om en sådan brottsrubricering övervägs • lämna förslag till de ändringar i och i den nya djurskydds-lagen som utredaren anser lämpliga. Uppdraget redovisades i betänkandet Brott mot djur – Skärpta straff och ett mer effektivt sanktionssystem (SOU 2020:7). Utredningen föreslår bl.a. införandet av ett grovt djurplågeribrott. Straffskalan för djurplågeri av normalgraden ska vara oförändrad. För grovt djurplågeribrott ska straffskalan vara fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det enligt förslaget särskilt beaktas om gärningen har inneburit allvarligt lidande för djur har begåtts i större omfattning har begåtts i syfte att nå ekonomiska fördelar eller annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Vidare anges i betänkandet att det finns skäl för lagstiftaren att uttala sig om under vilka omständigheter ett djurplågeri ska utgöra ett brott av sådan art att det föreligger en presumtion att välja fängelse som påföljd (s.k. artbrott). Enligt utredaren finns det skäl för att grova brott såsom huvudregel ska särbehandlas påföljdsmässigt såsom artbrott. Betänkandet bereds inom . I betänkande 2018/19:JuU11 behandlades motioner om grovt djurplågeri (s. 77 f.) och en ny lag om djurplågeri av tjänstedjur (s. 79 f.). I fråga om motioner om den föreslagna brottsrubriceringen grovt djurplågeri konstaterade utskottet att regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av straffbestämmelserna i djurskyddslagen och bestämmelser om djurplågeri och att det arbetet inte borde föregripas. Motionerna i den delen avstyrktes. Vad gäller våld mot tjänstedjur anförde utskottet att det framgick av författningskommentaren till den nya föreslagna bestämmelsen om sabotage mot blåljusverksamhet att bl.a. polishundar omfattas av begreppet annat hjälpmedel som används eller ska användas i verksamheten. Utskottet var inte berett att föreslå ytterligare åtgärder när det gällde polis- och bevakningshundar. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). Vad gäller motionsyrkanden om införandet av brottsrubriceringen grovt djurplågeri framgår ovan att ett sådant förslag lämnas i det betänkande som redovisades . Utskottet finner inte skäl att föregripa beredningen av betänkandet. Motionerna 2019/20:602 (SD) yrkande 13 2019/20:3057 (SD) yrkandena 1 och 2 och 2019/20:3217 (SD) yrkande 2 avstyrks därmed. Som framgår ovan omfattas polishundar av den nya bestämmelsen om sabotage mot blåljusverksamhet. Utskottet är inte berett att vidta ytterligare åtgärder i fråga om tjänstedjur. Motionerna 2019/20:2192 (M), 2019/20:3044 (S) och 2019/20:3217 (SD) yrkande 1 avstyrks. Stärkt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. skärpt straff för våld mot tjänsteman och en översyn av regelverket för hot och våld mot vård- och omsorgspersonal. Jämför reservation 17 (M, KD, L). I kommittémotion 2019/20:3069 av m.fl. (M) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att upprätthålla respekten för polisen och rättsväsendet med ett starkt straffrättsligt skydd. Motionärerna anför att det är nödvändigt att straffen för våld mot tjänsteman skärps så att straffskalan börjar på sex månaders fängelse. I kommittémotion 2019/20:2922 av m.fl. (M) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att se över lagstiftning och regelverk för hot och våld mot vård- och omsorgspersonal. I kommittémotion 2019/20:2925 av m.fl. (M) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att införa en särskild straffskärpningsgrund för brott mot personal. Att med våld eller hot angripa vårdpersonal eller personal är straffbart som misshandel eller olaga hot enligt bestämmelser i 3 kap. respektive 4 kap. . I vissa fall kan även straffbestämmelserna om våld eller hot mot tjänsteman respektive förgripelse mot tjänsteman (17 kap. 1 och 2 §§) vara tillämpliga på brott som begås mot dessa yrkeskategorier. infördes sabotage mot blåljusverksamhet som ett nytt gradindelat brott i (13 kap. 5 c § ). Brottet omfattar den som angriper eller på annat sätt stör polis, räddningstjänst eller ambulanssjukvård, om gärningen är ägnad att allvarligt försvåra eller hindra utryckningsverksamhet eller brottsbekämpande verksamhet. Om gärningen framkallat fara för flera människoliv eller egendom av särskild betydelse, eller annars varit av särskilt farlig art, ska det dömas för grovt sabotage mot blåljusverksamhet. Straffet för sabotage mot blåljusverksamhet är fängelse i högst och för grovt sabotage mot blåljusverksamhet fängelse , lägst två och högst , eller på livstid. Vidare skärps straffskalan för grovt våld eller hot mot tjänsteman till fängelse i lägst ett och högst (prop. 2018/19:155, bet. 2019/20:JuU8, rskr. 2019/20:43). I betänkandet som låg till grund för lagändringen (Stärkt straffrättsligt skydd för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner, SOU 2018:2) föreslogs även att en ny straffskärpningsgrund förs in i 29 kap. 2 § . Den skulle innebära att domstolen skulle se särskilt allvarligt på fall där den tilltalade med våld eller hot har angripit någon i eller med anledning av dennes yrkesutövning. I propositionen gjorde regeringen emellertid bedömningen att det inte borde införas en särskild straffskärpningsgrund på det sätt som föreslogs i utredningen. Regeringen anförde därvid följande (prop. 2018/19:155 s. 38): I likhet med flera remissinstanser bedömer regeringen att den föreslagna straffskärpningsgrunden är förenad med betydande nackdelar. Det fram-står som tveksamt om den skulle få avsedd verkan som det kan förutses att den skulle ge upphov till betydande tillämpningsproblem. Mot den bakgrunden anser regeringen att det sammantaget inte framstår som lämpligt att införa den. Frågan om vilka samhällsnyttiga funktioner som är i behov av ett förstärkt straffrättsligt skydd och hur ett förstärkt straff-rättsligt skydd för dessa samhällsnyttiga funktioner kan uppnås på ett annat och mer ändamålsenligt sätt kräver fortsatt utredningsarbete. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om att upprätthålla respekten för polisen och rättsväsendet. I betänkande 2016/17:JuU16 (s. 51 f.) föreslog utskottet ett tillkännagivande om att våld mot tjänsteman bör få en egen brottsrubricering där straffet ska vara minst sex månaders fängelse. ställde sig bakom förslaget (rskr. 2016/17:211). Även i betänkande 2019/20:JuU8, som behandlade regeringens förslag om sabotage mot blåljusverksamhet, föreslogs ett motsvarande tillkännagivande. Utskottet anförde följande: behandlas våld och hot mot tjänsteman i samma straffstadgande. Våld mot tjänsteman är dock ett allvarligare brott än ett muntligt hot.