bet · H701UbU12 · 2020-04-24 00:00:00 — En rektor ska också kunna göra karriär enligt samma karriärtjänstmodell som vi förespråkar för lärare. Lärare ska inom sin karriärtjänst kunna avancera och få tjänst som rektor. Rektorer ska liksom lärare kontinuerligt fortbilda sig. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Skolledare, punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3110 av m.fl. (C) yrkande 20 och 2019/20:3254 av m.fl. (C) yrkande 35 och 2019/20:621 av m.fl. (SD) yrkande 2. En skola att lita på är en skola med ett tydligt och ansvarsfullt ledarskap. Rektorn ska vara en pedagogisk ledare i skolan. Det innebär att rektorn har ansvaret för kvalitetsarbetet i skolan och lärarnas kompetensutveckling och därmed även elevernas resultat. För att klara det här uppdraget måste rektorn ha god insikt i skolans verksamhet. Många rektorer upplever svårigheter med att klara av de uppgifter de har ansvar för, inte minst i yrket. finns en befattningsutbildning som rektorer ska läsa under sina första år. Det är en bra utbildning, men den kommer . Vi anser att utbildningen i stället borde läsas precis när rektorn har det som tuffast att lära sig sitt nya jobb. Det bör därför införas en rekryteringsutbildning som potentiella rektorskandidater läser innan de blir rektorer. kan befattningsutbildningen då utvecklas. Skolchefen är precis som rektorn en viktig ledare i skolan. För att lärare ska kunna göra ett bra jobb i klassrummet krävs rätt stöd. Det behövs en organisation som är byggd för att möjliggöra kompetensutveckling, kollegialt lärande och allmän skolutveckling. Rektorn har ansvaret för detta på den enskilda skolan. Skolchefen har ansvaret för den bredare skolorganisationen. Vi menar att även skolchefer bör ges ett bättre stöd i utförandet av sitt uppdrag. För att skolchefer ska få bättre förutsättningar borde även de erbjudas en befattningsutbildning likt rektorerna. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Ordning och arbetsro, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:619 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 3 samt 2019/20:1898 av (M) yrkande 6 och 2019/20:3272 av m.fl. (S). För att det ska bli bättre ordning i skolan krävs vissa skärpningar i skollagen. Rektorers och lärares befogenheter och ansvar för att upprätthålla ordning, lugn, ro och god miljö i skolan ska betonas och förtydligas. Vi föreslår att de åtgärder som lärare, rektorer eller huvudmän har till sitt förfogande för att säkerställa trygghet och studiero ska bli obligatoriska i stället för frivilliga. Åtgärderna ska inte som vara tidsbegränsade utan elevens uppförande bör i stället vara avgörande för att eleven ska kunna återgå till ordinarie undervisning. Det har alltför länge diskuterats vad lärare, rektorer och huvudmän får göra eller inte göra för att upprätthålla ordningen. Det har bl.a. hänt att lärare som försökt upprätthålla ordningen i skolan anmälts av elever och vårdnadshavare och att höga skadestånd betalats ut till elever som ansett sig vara kränkta av lärare när de fått en reprimand eller blivit förflyttade från klassrummet. Utvecklingen har gått åt fel håll och måste vändas så att skolans företrädare har ansvaret för att upprätthålla en god studiero i skolan. Med anledning av detta föreslår vi även att ska få i uppdrag att upprätta enhetliga ordningsregler för skolan. Problemen med oordning i skolan har ökat. Det har förekommit att elever och vårdnadshavare ifrågasatt och i vissa fall hotat lärare och rektorer då dessa försökt upprätthålla ordningen. Eventuellt oriktigt agerande från lärare eller rektorer ska kunna ifrågasättas, men det ska vara självklart vilka regler som gäller, både för elever och för lärare och rektor. Lärare, rektorer och huvudmän ansvarar för att det är god arbetsmiljö i skolan och för vad som gäller i skolan. Vi anser att det ska upprättas en överenskommelse om detta mellan eleven, vårdnadshavaren och skolan inför skolstart och inför tillfällen när eleven ska byta skola. Överenskommelsen ska innehålla en beskrivning av de ordningsregler och förhållningssätt som gäller i skolan, vilket ansvar elev och vårdnadshavare har för att följa detta och vilket ansvar lärare, rektor och huvudman har. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Särskolan, punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3089 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2019/20:3110 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2019/20:3254 av m.fl. (C) yrkande 18. Den svenska särskolan behöver utvecklas. Vi anser att särskolans uppdrag och upplägg bör ses över med målsättningen att stärka särskolans möjligheter att skapa förutsättningar för de elever som kan och vill gå vidare mot den reguljära arbetsmarknaden eller fortsatt utbildning. bör även lärarbristen med koppling till särskolan utredas då det råder en brist på speciallärare med inriktning mot utvecklingsstörning. Särskolan behöver fler skickliga lärare för att på bästa sätt kunna hjälpa alla elever att nå sin fulla potential. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Särskolan, punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3110 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2019/20:3254 av m.fl. (C) yrkande 18 och 2019/20:3089 av m.fl. (M) yrkande 14. Vi anser att förskoleklassen bör bli en del av särskolans uppdrag. är det så att barn med mer omfattande funktionsnedsättningar tvingas gå i vanlig förskoleklass innan de har möjlighet att byta till särskola i årskurs 1. Alternativet är att de går kvar på förskolan. Att inkludera förskoleklassen i särskolan är viktigt för att ge alla barn möjlighet att utvecklas efter sina förutsättningar. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Elever med särskilda behov, punkt 6 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2019/20:312 av (SD), 2019/20:1389 av och (båda S) yrkande 1, 2019/20:1412 av (S), 2019/20:1927 av (L) och 2019/20:3320 av m.fl. (KD) yrkande 6. I den svenska skolan ska alla elever mötas av höga förväntningar. Alla elever har rätt att utifrån sina förutsättningar nå så långt som möjligt. En viktig förutsättning för detta är att eleverna tidigt får stöd och hjälp och att kunskapsluckor tas om hand och inte förbises. Vi anser därför att skolan behöver säkerställa att elever som är i behov av särskilda anpassningar i form av exempelvis mindre undervisningsgrupper och resursskola kan få sådan hjälp. Det ska vara kartläggningsmaterial, resultat på nationellt prov eller uppgifter från lärare och övrig skolpersonal i samråd med eleven – och inte medicinska diagnoser – som ska styra när anpassningar och särskilt stöd ska ges till eleverna. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Elever med särskilda behov, punkt 6 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3320 av m.fl. (KD) yrkande 6 och 2019/20:312 av (SD), 2019/20:1389 av och (båda S) yrkande 1, 2019/20:1412 av (S), 2019/20:1927 av (L) och 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 1. Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) har gjort en forskningssammanställning som visar att små barn har nytta av teckenspråk i sin språkutveckling. Genom teckenspråket ges barn som har en hörselnedsättning eller är helt döva en möjlighet att uttrycka sin vilja och sina önskemål. erbjuds teckenspråksutbildning för föräldrar som har barn som för sin kommunikation är beroende av teckenspråk. Även andra som likställs med föräldrar kan antas till utbildningen, t.ex. den som är gift eller sambo med en förälder. Jag anser att det är viktigt att även syskon ges möjlighet att kommunicera genom teckenspråk med sin bror eller syster som har en hörselnedsättning eller är helt döv. Jag vill därför att regeringen ska se över möjligheten att även inkludera syskon i teckenspråksutbildningen för föräldrar. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Stärkt utbildning för särskilt begåvade elever, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:621 av m.fl. (SD) yrkande 13. Svensk skola har präglats av starkt fokus på elever som är i behov av stöd för att klara av undervisningen. Men även särbegåvade elever har behov. De särbegåvade eleverna behöver ges möjligheter till högre studietakt och större utmaningar. skolsystem – inte minst gymnasieskolan – behöver slå vakt om dessa elever och erbjuda dem avancerad och högkvalitativ utbildning, detta för att kunna attrahera dem att fortsätta studera, forska och arbeta i . Här krävs ett nytänkande för svensk gymnasieskola. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Spetsutbildningar, punkt 8 (M, SD) av (M), (M), (M), (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3086 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2019/20:3089 av m.fl. (M) yrkandena 12 och 13. Det är viktigt att särbegåvade elever får rätt stöd och stimulans för att kunna utvecklas i sitt tempo. Det kan exempelvis innebära att de kan behöva arbeta i snabbare takt än jämnåriga elever, få mer fördjupande uppgifter och delta i spetsundervisning. Vi anser att det bör göras en översyn av skollagen för att undersöka hur stödet till särbegåvade elever kan garanteras och stärkas. Vidare bör man säkerställa att alla skolor får särskild information om hur särbegåvade elever kan upptäckas och stöttas. Vi anser också att försöksverksamheten med spetsutbildningar, som möjliggör för grundskoleelever att läsa gymnasiekurser, bör permanentas och byggas ut. I de fall det är lämpligt ska det även finnas möjligheter för grundskoleelever att läsa högskolekurser. Även försöksverksamheten med spetsutbildningar inom gymnasieskolan bör permanentas och byggas ut. Det är i detta sammanhang också viktigt att regeringen förtydligar att samtliga utbildningsparter ska ha ett ömsesidigt samverkansansvar för att möjliggöra detta. Slutligen anser vi att alla kommuner ska ha handlingsplaner som säkerställer att särbegåvade och högpresterande elever ges förutsättningar att utvecklas vidare. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Elevers frånvaro, punkt 9 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkandena 64 och 65 samt 2019/20:870 av (M). Enligt och Skolinspektionen har runt 2 000 elever en synnerligen lång och problematisk frånvaro. SCB gjorde dock 2017 bedömningen att mörkertalet var stort och att det snarare rörde sig om omkring 5 000 hemmasittande barn i . Eftersom det saknas nationell statistik från huvudmän om såväl giltig som ogiltig frånvaro är det osäkert hur stort mörkertalet är. En kartläggning av problemets omfattning är en viktig del i arbetet med att ta fram metodstöd för att förebygga problematisk skolfrånvaro och för att förmå eleverna att komma tillbaka till skolan. Jag anser därför att en lämplig myndighet ska få i uppdrag att ta fram nationell frånvarostatistik. Alltför många skolor gör inte tillräckligt för att försöka få tillbaka de hemmasittande barnen till skolan. Det förekommer att 11-, 12- eller 13-åringar är hemma , utan vettig dialog mellan skolan, barnpsykiatrin och föräldrarna. Många av dessa barn har neuropsykiatriska diagnoser och har stora svårigheter med det nuvarande skolsystemet som bygger på att man ska kunna beskriva saker och ting med egna ord och kunna reflektera. Dessa barn är mycket konkreta, många med goda intellektuella resurser, men de misslyckas ändå i en vanlig svensk skola. Samhället har ett ansvar för att även dessa barn och ungdomar får möjlighet att utvecklas efter sin potential. Kommunen har också ett uppföljningsansvar för unga vuxna som inte går i skola eller arbetar. I en del fall kan distansundervisning vara en lösning, i andra fall att en lärare kommer hem till eleven. Andra elever kan efter en övergångstid slussas tillbaka till skolan, i vissa fall med anpassning av lokaler och pedagogik. Jag anser att en lämplig myndighet ska få i uppdrag att ta fram stöd till skolorna om hur man på bästa sätt kan lägga upp ett stöd för s.k. hemmasittare. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Nyanlända elever, punkt 10 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3254 av m.fl. (C) yrkande 42 och 2019/20:220 av m.fl. (V) yrkande 17, 2019/20:2578 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkande 23. Många nyanlända elever når inte upp till målen i skolan. Många av dessa elever har även liten eller ingen skolerfarenhet, och det i kombination med dåliga kunskaper i svenska gör det svårt för många att tillgodogöra sig undervisningen. För att kompensera för detta krävs av intensifierad skolgång med fokus på de mest betydande kunskaperna. Det är av största vikt att de nyanlända eleverna snabbt lär sig språket. För att effektivisera språkinlärningen på språkintroduktionsprogrammet bör programmet därför främst rikta sig till de elever som kommit till . Vidare bör de elever som under har godkänt i vissa ämnen men inte i ämnet svenska med rätt insatser kunna gå vidare till ett annat introduktionsprogram. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Nyanlända elever, punkt 10 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:220 av m.fl. (V) yrkande 17 och 2019/20:2578 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkande 23 och 2019/20:3254 av m.fl. (C) yrkande 42. Den svenska skolans syn på nyanlända barns kunskaper och språkfärdigheter domineras av en förenklad bild. Detta påverkar givetvis deras förutsättningar att lyckas med skolgången och tillägna sig de kunskaper de behöver. Ett annat problem är synen på språket och att det är den enskilda läraren som får bestämma på vilket språk elever ska redovisa sina kunskaper. Att inte få möjlighet att tänka, skriva och läsa på sitt starkaste språk kan begränsa inlärningen avsevärt. Det är viktigt att nyanlända lär sig svenska, men den starka fokuseringen på det svenska språket riskerar att hämma det övriga lärandet. Jag anser därför att regeringen bör utreda möjligheten att utöka rätten till studiehandledning på modersmål och att få undervisning på det egna modersmålet. Rätten till skolgång för barn till utsatta EU-medborgare skiljer sig åt mellan olika kommuner. Enligt ett beslut från Skolinspektionen ska barn som vistats i kommunen inte nekas skolgång. Det finns dock situationer där kommunernas skyldighet att erbjuda utbildning är oklar. Det handlar framför allt om de barn vars föräldrar vistas här vid upprepade tillfällen, och som i praktiken är här men med kortare uppehåll. samt har båda uttryckt oro över att barn nekas skolgång trots att det tydligt framgår av vad som gäller. Precis som SKR påpekar att kommuner alltid har en möjlighet att erbjuda utbildning enligt skolförordningen. De menar också att kommuner har ett ansvar för att se till att deras myndighetsutövning genomsyras av internationella människorättsåtaganden. Vidare är , som övervakar efterlevnaden av , tydlig med att rätten till skolgång gäller alla barn, inklusive barn som är icke-medborgare eller papperslösa. Jag menar att bryter mot sina internationella åtaganden när inte alla barn, inklusive barn som är utsatta EU-medborgare, erbjuds skolgång här. Utbildning är en central del i att bryta den fattigdom och utsatthet som gruppen lever i. Att fortsätta att exkludera och diskriminera utsatta EU-medborgare kommer aldrig att vara vägen till inkludering eller mindre utsatthet. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förtydliganden om kommunernas skyldighet att erbjuda skolgång i enlighet med . Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Nyanlända elever, punkt 10 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkande 23 och 2019/20:220 av m.fl. (V) yrkande 17, 2019/20:2578 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2019/20:3254 av m.fl. (C) yrkande 42. Nyanlända elever ska ges samma möjligheter att tillgodogöra sig kunskapskraven i skolan. För att ge nyanlända elever rätt till kunskap och chans att nå kunskapsmålen är det rimligt att utreda om skolplikten för dessa elever ska kunna förlängas, även efter att eleven fyllt . Ett alternativ är att införa en särskild skolform för elever som anlänt sent. Syftet är att ge alla så goda förutsättningar som möjligt att gå ut skolan med godkända betyg och komma vidare i utbildningssystem eller arbetsliv. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Elevhälsan, punkt 11 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 12 och 2019/20:1950 av (M), 2019/20:2851 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2019/20:3109 av m.fl. (C) yrkandena 8 och 9, 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkandena 35 och 36, 2019/20:3254 av m.fl. (C) yrkandena 9 och 10 samt 2019/20:3293 av m.fl. (KD) yrkande 36. Enligt skollagen ska alla elever ha tillgång till bl.a. skolsköterska och skolkurator. Alla barn har dessutom rätt till ett visst antal hälsobesök under sin skolgång. Det är en god utgångspunkt, men dessa hälsobesök behöver utvecklas till att även omfatta psykisk hälsa. Lagen anger dessutom inte i vilken utsträckning elevhälsans personal ska finnas tillgänglig. Det innebär stora variationer både mellan skolor och mellan kommuner, vilket i sin tur innebär varierande förutsättningar för stöd till barn som behöver det. Vi anser därför att skollagen bör ändras på så vis att det införs ett förstärkt fokus på psykisk hälsa vid hälsobesök och ställs tydliga krav på att elevhälsans personal finns tillgänglig i tillräcklig utsträckning. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Elevhälsan, punkt 11 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3109 av m.fl. (C) yrkandena 8 och 9 samt 2019/20:3254 av m.fl. (C) yrkandena 9 och 10 samt 2019/20:1950 av (M), 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 12, 2019/20:2851 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkandena 35 och 36 samt 2019/20:3293 av m.fl. (KD) yrkande 36. Elevhälsan spelar roll för det förebyggande hälsoarbetet. Skolan kan därför genom elevhälsan bli en del av lösningen på barns och ungas psykiska ohälsa. Hur hälsan påverkar elevers möjligheter att lära sig måste också reflekteras i rektorsprogrammet, den befattningsutbildning som är obligatorisk att gå för alla som ska bli rektorer. Jag anser därför att elevhälsan bör införas som ett ämne på rektorsprogrammet för att säkerställa att samtliga utbildade rektorer ser kopplingen mellan skolmiljön och elevernas psykiska och fysiska hälsa. Barns och ungas psykiska välmående är också delvis en ledarskapsfråga. Rektorer är i sista ledet ansvariga för att det finns en lärmiljö på skolan som gör att eleverna kan tillgodogöra sig kunskaper och nå mål. Det finns flera exempel på skolor där framsynta rektorer har lyckats skapa en bättre lärmiljö genom att prioritera elevhälsan och inte minst det förebyggande hälsoarbetet. Dessa rektorer uppvärderar ofta elevhälsan genom att bygga ut den med fler kompetenser och kan därmed tidigt upptäcka och hantera roten till den psykiska ohälsan i skolmiljön. Däremot är det inte uttalat i skollagen att rektorerna har detta ansvar trots att hälsan är så tätt kopplad till elevers möjligheter att nå kunskapsmålen. Jag anser att detta behöver ändras och att det ska framgå klart och tydligt av skollagen att rektorer ansvarar för och samordnar elevhälsan, ett ansvar som inte ska gå att delegera bort. Det handlar till stor del om det faktum att rektorn är den som har budgetansvar och därför ytterst kan fatta beslut om resurser och rekryteringar. Genom att lyfta ansvaret till högsta nivå på skolorna kommer det att finnas ett lagkrav på att ta elevhälsan på allvar – på alla skolor. Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Elevhälsan, punkt 11 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkandena 35 och 36 samt 2019/20:3293 av m.fl. (KD) yrkande 36 och 2019/20:1950 av (M), 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 12, 2019/20:2851 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2019/20:3109 av m.fl. (C) yrkandena 8 och 9 samt 2019/20:3254 av m.fl. (C) yrkandena 9 och 10. En god kunskapsutveckling kräver en bra skolmiljö och elevhälsa. Elever som mår bra lär sig bättre. En väl utvecklad elevhälsovård främjar också det förebyggande arbetet med psykisk ohälsa hos barn och unga. För att bättre kunna möta och stödja barn och unga med psykisk ohälsa anser jag därför att elevhälsan måste rustas långsiktigt, bl.a. genom att – ge regionerna ett samlat uppdrag för hela barn- och ungdomshälsovården som syftar till att öka tillgängligheten till vårdcentralerna, elevhälsan och barn- och ungdomspsykiatrin (BUP). Det innebär att den medicinska elevhälsan inte längre ska ha skolan som huvudman. – skolan ska fortsätta att vara huvudman för specialpedagoger och speciallärare. Den samlade barn- och ungdomshälsovården ska ha ett nära samarbete med skolledningar, lärare, specialpedagoger och kommunernas socialtjänst. Fler kompetenser behöver också finnas i de ungas skolmiljö för att stärka det hälsofrämjande arbetet. – införa en elevhälsogaranti som innebär att varje elev ska kunna komma i kontakt med elevhälsan . Jag anser också att det finns goda skäl att inkludera fler professioner i elevhälsan, såsom fysioterapeuter och arbetsterapeuter, för att i ett tidigt skede ge ändamålsenligt stöd till elever som uppvisar tecken på exempelvis neuropsykiatriska funktionsnedsättningar som adhd eller add. Vidare anser jag att det behöver införas en elevhälsogaranti som innebär att alla elever ska kunna få kontakt med elevhälsan . Regeringen bör vidta åtgärder enligt det som anförs ovan. Psykisk ohälsa, punkt 12 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2828 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2019/20:3094 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2019/20:825 av m.fl. (SD) yrkandena 16–18, 2019/20:1444 av och (båda S), 2019/20:3109 av m.fl. (C) yrkande 10 och