bet · H701FiU25 · 2020-03-27 00:00:00 — remitterade regeringen en promemoria med förslag om att det införs en ny bestämmelse i förordningen (2015:665) om statliga myndigheters användning av Statens servicecenters tjänster med innebörden att de myndigheter som regeringen bestämmer ska vara skyldiga att ansluta sig till SSC:s tjänster för elektronisk beställnings- och fakturahantering. Myndigheterna ska ha anslutit sig . Förslagen har remitterats, och i ett svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:737) konstaterar civilminister att förslaget nu bereds i . Liksom tidigare vid behandling av liknande motionsyrkanden konstaterar utskottet att när det gäller statliga myndigheters kostnader kommer krav på hur regeringen leder och genomför statens verksamhet till uttryck redan i inledningen av budgetlagen. Hög effektivitet ska eftersträvas och god hushållning iakttas i statens verksamhet. Myndigheternas ledning ansvarar sedan enligt myndighetsförordningen för verksamheten inför regeringen. Myndighetens ledning ska se till att myndighetens verksamhet bedrivs effektivt och att man hushållar väl med statens medel. Utskottet utgår från att regeringen styr myndigheterna och följer upp deras verksamhet inom ramen för de gällande bestämmelserna. När det gäller modellen för pris- och löneomräkning ser utskottet liksom tidigare ingen anledning att ändra de principer för modellen som beslutat om. Inte heller ser utskottet några skäl för att ta ytterligare initiativ med anledning av motionsyrkandet om att ansluta fler myndighetstjänster till SSC. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om staten som arbetsgivare. Utskottet hänvisar bl.a. till det delegerade arbetsgivaransvaret i staten. I kommittémotion 2019/20:584 av (SD) yrkande 7 anförs att de befintliga reglerna för karens och ämnesrestriktion för statsråd och statssekreterare även bör omfatta myndighetschefer och andra offentliganställda vars övergång kan orsaka intressekonflikter. I motion 2019/20:949 av (S) anförs att regeringen bör se över förutsättningarna för att införa krav på att ledarskapsutveckling inom statsförvaltningen ska bygga på vetenskaplig grund. Enligt motionären är det svårt att få en överblick över omfattningen, inriktningen och kvaliteten på det stöd för ledarskapsutveckling som erbjuds av olika aktörer. I motion 2018/19:1822 av (S) konstateras att hot och våld mot anställda i statliga myndigheter blir allt vanligare och att avsikten är att påverka myndigheternas beslut. Hot och våld får enligt motionären aldrig påverka myndighetsutövningen eller försvaga rättssäkerheten. Regeringen bör därför dels se över vad staten som arbetsgivare kan göra för att förebygga förekomst av hot och våld mot anställda i staten och stärka skyddet för den som blir utsatt (yrkande 1), dels överväga att ge alla myndigheter i uppdrag att ta fram rutiner för när anställda i staten blir utsatta för hot och våld (yrkande 2). I motion 2019/20:2408 av (M) anförs att staten ska motverka åldersdiskriminering genom att erbjuda även äldre kompetenta personer tidsbegränsade tjänster. I partimotion 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkande 13 anförs att det offentliga har ett särskilt ansvar för att sluta det oförklarade lönegapet mellan kvinnor och män och därför behöver visa ledarskap i det arbetet. Vid behandlingen av motionsyrkanden inom området statlig arbetsgivarpolitik har utskottet brukat understryka den långtgående delegeringen av de arbetsgivarpolitiska frågorna till och myndigheterna och som senast slogs fast av vid behandlingen av den förvaltningspolitiska propositionen 2010 (t.ex. bet. 2016/17:FiU25 och bet. 2017/18:FiU25). I förra årets betänkande om statlig förvaltning och statistikfrågor (bet. 2018/19:FiU25) avstyrktes motionsyrkanden om hot och våld mot statsanställda. Utskottet höll med motionären om att hot och våld inte ska få påverka myndighetsutövning eller försvaga rättssäkerheten. Utskottet utgick dock från att regeringens framtida åtgärder på området skulle grunda sig i de utmaningar myndigheterna står inför enligt Statskontorets rapport (Fi2018/03183/). Vidare avstyrktes ett motionsyrkande om ledarskapsmodeller i statliga myndigheter. Utskottet höll med motionären om att ledarskapet i organisationer utan tvivel har betydelse för såväl organisationens resultat som medarbetarnas individuella utveckling. Därför såg utskottet positivt på att en av målbilderna i den arbetsgivarpolitiska strategin för den statliga sektorn handlar om ledarskapet och dess betydelse för verksamhetens utveckling. Lagen (2018:676) om restriktioner vid statsråds och statssekreterares övergång till annan än statlig verksamhet Lagen gäller för personer som innehar eller har avslutat ett uppdrag som statsråd eller en anställning som statssekreterare och trädde i kraft . Restriktionerna ska skydda staten och enskilda, om statsrådet eller statssekreteraren förvärvat sådana kunskaper eller sådan information i sitt uppdrag som gör att det genom annan framtida sysselsättning kan finnas en risk för ekonomisk skada för staten, för otillbörlig fördel för någon enskild eller för att allmänhetens förtroende för staten skadas (prop. 2017/18:162, bet. 2017/18:KU42, rskr. 2017/18:305). De två olika restriktioner som införts är karens och ämnesrestriktion. Karens innebär att statsrådet eller statssekreteraren inte får påbörja ett nytt uppdrag, en ny anställning eller en ny näringsverksamhet upp efter det att uppdraget eller anställningen avslutades. Ämnesrestriktion innebär att den enskilde inom ramen för ett nytt uppdrag, en ny anställning eller en ny näringsverksamhet inte får befatta sig med vissa särskilt angivna frågor upp efter det att uppdraget eller anställningen avslutades. Rekrytering till statliga tjänster Vid tillsättning av statlig anställning ska avseende endast fästas vid sakliga grunder som förtjänst och skicklighet. Det framgår av 4 § lagen (1994:260) om offentlig anställning, förkortad . Löneskillnader mellan kvinnor och män Regeringen har satt upp delmål för de statliga arbetsgivarna (prop. 2019/20:1 utg.omr. 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning s. 57). Ett av dem är att löneskillnaderna mellan kvinnor och män i staten ska minska. Enligt regeringens redovisning i budgetpropositionen uppgick den genomsnittliga löneskillnaden (s. 65). Det innebar en minskning jämfört med . De faktorer som har störst påverkan på den totala löneskillnaden är att kvinnor och män i olika omfattning arbetar med olika arbetsuppgifter och på olika nivåer i myndigheterna samt att kvinnor i högre grad än män arbetar deltid. När hänsyn tas till dessa mätbara faktorer kvarstår en skillnad som inte kan förklaras av tillgänglig information i statistiken, den s.k. oförklarade löneskillnaden. Den oförklarade löneskillnaden har minskat (s. 66). Utskottet vill inledningsvis understryka den långtgående delegering av de arbetsgivarpolitiska frågorna som senast slogs fast av 2010. Delegeringen innebär att myndigheterna enskilt och tillsammans utformar den statliga arbetsgivarpolitiken och att den samordnas av . Regeringens mål är en samordnad statlig arbetsgivarpolitik som säkerställer att det finns kompetens för att nå verksamhetens mål. Statens arbetsgivaransvar sträcker sig över de omkring 270 000 personer som är anställda i staten. När det gäller motionsyrkandet om att det offentliga har ett särskilt ansvar för att sluta det oförklarade lönegapet mellan kvinnor och män kan utskottet konstatera dels att regeringen har satt upp ett delmål för den statliga arbetsgivarpolitiken om att löneskillnaderna mellan kvinnor och män ska minska, dels att den oförklarade löneskillnaden har minskat . Motionsyrkandet avstyrks därmed. Vidare avstyrks ett motionsyrkande om att staten ska motverka åldersdiskriminering eftersom avseende endast ska fästas vid sakliga grunder som förtjänst och skicklighet vid rekrytering till statliga tjänster. Utskottet avstyrker också motionsyrkandet om karens och ämnesrestriktion för myndighetschefer och andra offentliganställda. Den lag som motionärerna hänvisar till är ny, och frågan om att utöka dess tillämpningsområde är för tidigt väckt. När det gäller övriga motionsyrkanden vidhåller utskottet sina tidigare ställningstaganden och avstyrker därmed också dessa yrkanden. Statlig mark för bostäder Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om statlig mark för bostäder. Utskottet hänvisar till en pågående utredning som har i uppdrag att verka för att få till stånd bostadsbyggande på statens fastigheter. I motion 2019/20:1982 av (M) yrkande 2 framhålls att det är brist på bostäder i stora delar av och att detta är ett tillväxthinder. För att komma till rätta med problemet krävs reformer. Bland annat bör statlig mark upplåtas för bostadsbyggande. I förra årets betänkande 2018/19:FiU25 om statlig förvaltning och statistikfrågor avstyrktes ett likadant motionsyrkande. Utskottet anförde att utredningen för bostadsbyggande (dir. 2017:126) har i uppdrag att verka för att få till stånd bostadsbyggande på statens fastigheter och att utskottet inte vill föregripa utredningens arbete. Uppdraget ska slutredovisas . Utskottet konstaterar att utredningen för bostadsbyggande ska slutredovisa sitt uppdrag . Liksom utskottet angav vid förra årets behandling av ett likadant motionsyrkande finns det inte heller nu anledning att föregripa utredningens arbete. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om försäljning av . Utskottet hänvisar bl.a. till att principen bakom myndigheternas lokalförsörjning är att skilja myndigheternas brukande av lokaler från förvaltningen av fastigheter för statens räkning. I motion 2019/20:3141 av och (båda SD) yrkande 5 anförs att regeringen bör se över möjligheten att sälja . Enligt motionärerna är det inte rimligt att staten på lärosätenas bekostnad ökar sina intäkter genom att höja avkastningskravet för bolaget. Därför bör regeringen se över möjligheten för universitet och högskolor att äga sina egna fastigheter för att därefter kunna sälja . Liknande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , senast i betänkande 2017/18:FiU25 om statlig förvaltning och statistikfrågor. Motionsyrkandena har avstyrkts av utskottet med hänvisning till att bolaget genom sitt uppdrag bidrar till målet om att stärka som kunskapsnation. Under /19 avslog motionsyrkanden om möjligheten för universitet och högskolor att äga fastigheter (bet. 2018/19:UbU6, rskr. 2018/19:139). konstaterade i sitt betänkande att statliga universitet och högskolor är förvaltningsmyndigheter och att de därför inte kan äga egendom separat, utan egendomen tillhör staten som helhet. Vidare hänvisar man till att den s.k. (SOU 2008:1014) fann flera skäl som talade mot en sådan lösning, bl.a. att flera lärosäten i större eller mindre utsträckning har andra hyresvärdar än och att det inte fanns några tydliga indikationer på missnöje hos lärosätena med den service som erbjuder. påminde också om tidigare beslut om den s.k. lokalförsörjningsreformen där en bärande princip är att skilja myndigheternas brukande av lokaler från förvaltningen av fastigheter för statens räkning. Likalydande motionsyrkanden har också behandlats under innevarande (bet. 2019/20:UbU15) och har avslagit dem. Utskottet avstyrker motionsyrkandet och konstaterar liksom tidigare att med sitt uppdrag bidrar till målet om att stärka som kunskapsnation. En bärande princip för myndigheternas lokalförsörjning är att skilja myndigheternas brukande av lokaler från förvaltningen av fastigheter för statens räkning. Studentbostäder i uppdraget för Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om studentbostäder i uppdraget för . Utskottet konstaterar att bolaget inom ramen för sitt uppdrag kan bidra till att ca 20 000 student- och forskarbostäder produceras . Jämför reservation 8 (M). I kommittémotion 2019/20:3355 av m.fl. (M) yrkande 41 anförs att bör få ett tydligt uppdrag i form av volymmål för bostadsbyggandet för att öka sitt byggande av studentbostäder. Liknande motionsyrkanden har behandlats tidigare av utskottet och då avstyrkts. I utskottets betänkande 2018/19:FiU25 om statlig förvaltning och statistikfrågor konstaterade utskottet att kan bidra till att ca 20 000 student- och forskarbostäder produceras och att bolaget i olika samverkansgrupper också verkar för att bidra till en växande studentbostadsmarknad. Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden i frågan och avstyrker därmed motionsyrkandet. Föreningslivets möjlighet att använda försvarsmark Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om föreningslivets möjlighet att använda försvarsmark. Utskottet hänvisar både till att omställningen i försvaret innebär stora förändringar för och till pågående arbete i . I motion 2019/20:411 av (C) anförs att , som har ansvaret för försvarets mark, i ökande utsträckning avslagit ansökningar från idrottsföreningar som vill få tillgång till mark eller ställt ekonomiska och andra krav som varit omöjliga för föreningarna att acceptera. hänvisar till det krav de har på sig att ta ut marknadsmässig ersättning vid utlåning av mark. Motionären anser därför att regeringen bör göra en översyn av förordningen (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter, m.m. i syfte att införa ett undantag i bestämmelsen som möjliggör att avgift inte tas ut för korttidsupplåtelser till allmännyttiga ideella organisationer. I motion 2019/20:648 av (M) föreslås ett motsvarande tillkännagivande. Motionsyrkanden om föreningslivets möjlighet att använda försvarsmark har behandlats tidigare av utskottet (se t.ex. bet. 2018/19:FiU25). Yrkandena har avstyrkts med motiveringen att utskottet inte ville föregripa en översyn som regeringen aviserat. I regeringens skrivelse 2017/18:246 En politik för engagemang – långsiktighet och oberoende för civilsamhället behandlas korttidsupplåtelser av mark (avsnitt 6.5). Regeringen hänvisar till att det i Palett för ett stärkt civilsamhälle (SOU 2016:13) finns förslag om en översyn av bestämmelsen om upplåtelse i förordningen (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter, m.m. Regeringen anser att förutsättningarna för att underlätta för allmännyttiga ideella organisationer bör ses över ytterligare. Även andra myndigheters korttidsupplåtelser bör belysas och vilka konsekvenser förbättringarna för berörda organisationer får för de fastighetsförvaltande myndigheterna. Vidare avser regeringen att följa arbete med att förtydliga sin information till det civila samhällets organisationer. behandlade skrivelsen och lade den till handlingarna (bet. 2018/19:KrU3, rskr. 2018/19:12). Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden och vill inte föregripa regeringens arbete i frågan. kan utskottet konstatera att omställningen inom försvaret innebär stora förändringar för . Utskottet har förståelse för att myndigheten utöver sitt instruktionsenliga uppdrag att bistå Försvarsmakten i lokalförsörjningsfrågor och förvalta statens fasta egendom för fastigheter avsedda för försvarsändamål därför inte fullt ut kan bistå andra intressenter. En del av beståndet lämpar sig sannolikt inte längre för uthyrning till andra. Mot den bakgrunden avstyrks motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om offentlig välfärdsstatistik. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete i . Jämför reservation 9 (L). I kommittémotion 2019/20:2741 av m.fl. (L) yrkande 2 anförs att de idéburna verksamheterna bör synliggöras i den offentliga statistiken och att alla välfärdsdata bör delas upp på idéburna, privata och offentliga verksamheter. Ett liknande motionsyrkande avstyrktes av utskottet i betänkande 2018/19:FiU26 om kommunala frågor. Utskottet konstaterade att regeringens utredning som hade i uppdrag att lämna förslag på en tydlig definition av idéburna aktörer först skulle inväntas innan andra eventuella åtgärder kunde övervägas. överlämnades utredningen välfärd (SOU 2019:56) till regeringen. Kommittén har haft i uppdrag att ta fram ett förslag på en tydlig definition av idéburna aktörer som kan användas för att identifiera och avgränsa dessa från andra aktörer i välfärdsverksamheter och andra närliggande offentligt finansierade och subventionerade verksamheter. Den definition som kommittén haft i uppdrag att ta fram ska vara långsiktig, hållbar och uppföljningsbar. För att uppnå sitt syfte behöver definitionen även vara förutsebar och lätt att tillämpa. Enligt kommittén säkerställs detta genom en rättslig definition i lag samt ett registreringsförfarande för att särskilja de idéburna aktörerna från andra aktörer. En definition av idéburna aktörer i offentligt finansierad välfärdsverksamhet innebär att det enligt kommittén blir möjligt att ta fram statistik om de idéburna aktörerna när de enkelt kan identifieras och följas . Kommitténs förslag är remitterade, och remisstiden går ut . Utskottet konstaterar att förslagen från utredningen välfärd remissbehandlas och att remisstiden går ut . Utskottet vill inte föregripa regeringens beredning av utredningens förslag och avstyrker därmed motionsyrkandet. Den statliga myndighetsstrukturen, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:544 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2019/20:838 av och (båda M) yrkande 2, 2019/20:1322 av (M) yrkande 2 och 2019/20:1953 av (L) yrkande 2. För att den statliga förvaltningen ska vara ändamålsenlig och för att hushålla med statens resurser är det viktigt att rätt myndighet gör rätt saker. Därför behöver det allmänna ta ett helhetsgrepp om myndighetsfrågan och genomföra en myndighetsinventering för att kunna slå fast vilka myndigheter som inte är samhällsnyttiga eller vars egentliga uppdrag överskuggats av ovidkommande hänsyn. Myndigheter som är politiserade eller överflödiga eller vars uppdrag överlappar andra effektivare myndigheters verksamhet bör läggas ned eller reformeras. Exempel på mindre lyckade myndigheter är , , och . Den statliga myndighetsstrukturen, punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1953 av (L) yrkande 2 och 2019/20:544 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2019/20:838 av och (båda M) yrkande 2 och 2019/20:1322 av (M) yrkande 2. Ett oproportionerligt antal av statens myndigheter är placerade i , och både och är underrepresenterade. Regeringen har i instruktionen för myndigheten museer för världskultur bestämt att myndigheten har sitt säte i . Trots detta har museet valt att flytta över sju av åtta chefstjänster till , dvs. i praktiken flytta myndigheten till . En sådan trend måste stoppas, och därför måste regeringen se till att förvaltningsmyndigheters placering enligt myndighetens instruktion ska innebära en begränsning av var ledande tjänster i en myndighet kan placeras. Digitalisering och it i den statliga förvaltningen, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2718 av m.fl. (M) yrkandena 9–11, 15, 16 och 18–22, 2019/20:2721 av m.fl. (M) yrkande 3, 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkandena 9 och 10 samt 2019/20:2921 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2019/20:88 av (SD), 2019/20:712 av (SD), 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 92, 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkandena 20 och 21, 2019/20:3263 av m.fl. (C) yrkandena 5, 6, 9, 13–15, 20 och 28 samt 2019/20:3342 av m.fl. (L) yrkandena 2–4 och 10. Digitaliseringen innebär en kraftig transformation av samhället. I internationella jämförelser tappar mark, och en av orsakerna som lyfts fram är att politiken inte tagit ett tillräckligt grepp om digitaliseringen. Med fortsatt respekt för det kommunala självstyret och ett decentraliserat arbetssätt behövs ett nationellt digitalt ledarskap och en samordning. Därför bör Digg ta ledartröjan i arbetet med att samordna digitala standarder. I arbetet bör myndigheten samverka med andra myndigheter, SKR samt kommuner och regioner. Ett omfattande standardiseringsarbete behöver inledas om dataformat och interoperabilitet. Myndigheten ska vidare ha en tydlig roll i att stödja myndigheter, kommuner och regioner i deras digitaliseringsprocess genom råd och handledning. Regeringen bör också se över möjligheten att göra centrala upphandlingar där myndigheter kan avropa standardiserade it-system och it-verktyg. Tillsammans med ökad standardisering av begrepp och andra data kan detta skapa stora fördelar för både arbetet med öppna data och kommunikationen mellan myndigheter, medborgare och företag. Fler myndigheter ska få i uppdrag att arbeta för att öka utbudet av och tillgängligheten till öppna data. Digg bör också få i uppdrag att bygga upp rättslig expertis och ge rättslig vägledning. Bland fördelarna med ett digitaliserat samhälle finns bättre service, lägre kostnader för det offentliga, mer tid för det offentliga att ägna sig åt kärnverksamhet samt minskade kostnader och byråkrati för medborgare och företag. Det finns stora samhällsvinster med att överföra mer av den statliga byråkratin till en samordnad digital lösning, och att använda sig av principen om ”en uppgift en gång” som anger att myndigheter bara får fråga medborgare efter en och samma uppgift en gång. Regeringen bör utreda hur en svensk nationell digital plattform utifrån denna princip kan införas i . Regeringen bör vidare ta fram en åtgärdsplan för hur berörda myndigheter kan tillmötesgå den digitala ekonomins krav och behov. För övrigt bör regeringen främja åtgärder som skapar incitament för en övergång till digitala brevlådor. Uppgifter visar att den offentliga sektorn genom att fullt ut utnyttja digitaliseringens potential kan effektiviseras med , varav avser resurser som kan frigöras inom svensk sjukvård. Mot den bakgrunden bör regeringen ge utvärdering (IFAU) och () i uppdrag att göra en översyn av vilka områden i offentlig sektor som har potential att automatiseras. Regeringen bör också ge Statskontoret i uppdrag att göra en genomlysning av de statliga myndigheterna för att se vilken effektiviseringspotential som finns kopplat till digitalisering och artificiell intelligens. Digitalisering och it i den statliga förvaltningen, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:712 av (SD) och 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2019/20:88 av (SD), 2019/20:2718 av m.fl. (M) yrkandena 9–11, 15, 16 och 18–22, 2019/20:2721 av m.fl. (M) yrkande 3, 2019/20:2775 av m.fl. (KD) yrkande 92, 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 10, 2019/20:2921 av m.fl. (M) yrkande 9, 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkandena 20 och 21, 2019/20:3263 av m.fl. (C) yrkandena 5, 6, 9, 13–15, 20 och 28 samt 2019/20:3342 av m.fl. (L) yrkandena 2–4 och 10. Användandet av öppen källkod och öppna standarder inom det offentliga börjar ta allt mer fart. En sådan utveckling medger både kostnadsbesparingar och bättre möjlighet till tjänsteutveckling, förbättring av programvarans tillförlitlighet och ökat användarinflytande. Genom att använda öppna standarder, dvs. inte slutna filformat och protokoll, blir man även mindre beroende av specifika leverantörer och slipper kräva att medborgarna ska skaffa licenser från vissa företag för att kunna kommunicera med den offentliga sektorn. Det största hindret mot denna utveckling är att en övergång är förenad med mycket arbete. Därför är det viktigt att bestämma i vilken riktning man vill gå och att regeringen gör ett principiellt ställningstagande som är vägledande kring användningen av öppen källkod och öppna standarder. Vidare ska regeringen ge fler myndigheter i uppdrag att arbeta för att öka utbudet av och tillgängligheten till öppna data.