bet · H701SkU24 · 2020-06-12 00:00:00 — Den tekniska utvecklingen, ordningen med individuella arbetsgivardeklarationer och de senaste årens erfarenheter om hur systemet har fungerat i olika branscher har tydliggjort att personalliggarsystemet inte fungerar optimalt . I vissa branscher är det tydligt att det har medfört en obefogat stor administrativ börda. Framför allt för många mindre företag är det här en börda som inte bara tar för mycket tid i anspråk, det blir även en kostnadsfråga som tynger verksamheten. ska understrykas att det har visat sig att dagens system inte direkt når det fusk och de oseriösa aktörer som personalliggarna syftade till att få en bättre granskning av. Det finns därför många delar i dagens personalliggarsystem som bör ifrågasättas. Det är för oss uppenbart att systemets nuvarande form behöver förändras för vissa branscher. Fusk och skattefiffel måste alltid stävjas med kraft genom tydliga regelverk men lagstiftning och system som utformas av politiker, om än med goda och tydliga intentioner, får aldrig innebära en oproportionerligt betungande börda för företag. Det är därför nu tid att öppna upp för förändring av personalliggarsystemets nuvarande form. Regeringen bör ges i uppdrag att se över systemet för personalliggare i syfte att lätta på den administrativa bördan för företag. Personalliggare, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:379 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2019/20:185 av (C), 2019/20:557 av (S), 2019/20:622 av (KD), 2019/20:835 av (M), 2019/20:960 av (M), 2019/20:1289 av (M), 2019/20:1776 av m.fl. (C) yrkande 2, 2019/20:2466 av i (M), 2019/20:2675 av m.fl. (M) yrkande 2, 2019/20:2703 av (M), 2019/20:3241 av m.fl. (KD) yrkande 6, 2019/20:3242 av (KD) yrkande 1 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 45. Trots att är en turistnation med en relativt sett välmående besöksnäring finns det regler och tillämpningar av desamma som är obsoleta eller rent av hämmande. Regelverken för personalliggare och kassaregister i hotell- och restaurangbranschen uppfattas som fyrkantiga, och höga sanktionsavgifter tas ut för oavsiktliga småfel trots att det är uppenbart att fusk i egentlig mening inte bedrivits. Om turist- och besöksnäringen ska fortsätta att växa och generera fler arbetstillfällen och ökade intäkter finns inget utrymme för otidsenliga regler utan de regelverk som reglerar näringen ska vara så utformade att de uppfattas som rimliga och lätta att förhålla sig till av såväl branschen som besökarna. Systemet med personalliggare för hotell- och restaurangbranschen bör därför utvärderas för att ytterligare stimulera till en ökad turism och besöksnäring. Personalliggare, punkt 9 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:185 av (C), 2019/20:1776 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 45 och 2019/20:379 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:557 av (S), 2019/20:622 av (KD), 2019/20:835 av (M), 2019/20:960 av (M), 2019/20:1289 av (M), 2019/20:2466 av i (M), 2019/20:2675 av m.fl. (M) yrkande 2, 2019/20:2703 av (M), 2019/20:3241 av m.fl. (KD) yrkande 6 och 2019/20:3242 av (KD) yrkande 1. Systemet med personalliggare har sedan det infördes utvidgats vid ett flertal tillfällen; infördes exempelvis bestämmelser som innebär att alla personer som bor under samma tak där det bedrivs näringsverksamhet måste registrera sig om de på något sätt bidrar till verksamheten. Om ett företag har missat att skriva in någon i personalliggaren blir det skyldigt att betala en kontrollavgift till . Att en ägare av en verksamhet och dennes familj omfattas av kravet på att skriva in sig i personalliggare visar på att lagen inte har förståelse för hur ett litet familjeföretag fungerar där man lever och verkar i företaget dygnet runt. Byggbranschen omfattas av lagen om personalliggare, vilket är bra, eftersom delar av byggbranschen har problem med oseriösa företagare som anställer svart arbetskraft. Systemet infördes för att stävja svartarbete i olika branscher och därmed skapa rättvisa förutsättningar på marknaden. Lagstiftningens utformning har dock visat sig få konsekvenser som är svårhanterliga och direkt oönskade, inte minst för lantbruksföretag eftersom bestämmelsen om personalliggare gäller även när det blir aktuellt med byggverksamhet på lantbruk. Detta är en orimlig konsekvens av systemet med personalliggare som knappast gagnar syftet med bestämmelsen, dvs. minskad andel svartarbete och bättre konkurrensneutralitet. Det torde bli ytterligare ett exempel på krångliga regler som drabbar en redan ansträngd näring. Jag menar att systemet med personalliggare ska omfatta företag vars huvudsakliga näringsverksamhet består av de områden som ingår i lagen om personalliggare. Företag där exempelvis byggverksamhet inte är den egentliga verksamheten utan snarare en ”bieffekt” av den egentliga verksamheten bör undantas kravet på personalliggare, särskilt i fall när arbeten utförs av företagaren själv, dennes familj eller dess anställda personal. vill utvärdera effektiviteten i det systemet med personalliggare. Regelkrånglet måste minska och här kan ny teknik bana väg för enklare system. Detta är viktigt för de småföretagare som vill utveckla och investera i sin verksamhet. Särskilt bör man bör se över personalliggare i besöksnäringen och se till att undanta ägaren och dennes familj från kravet att skriva in sig i personalliggaren. Regeringen bör därför låta utreda systemet med personalliggare i sin helhet. Personalliggare, punkt 9 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3241 av m.fl. (KD) yrkande 6 och 2019/20:185 av (C), 2019/20:379 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:557 av (S), 2019/20:622 av (KD), 2019/20:835 av (M), 2019/20:960 av (M), 2019/20:1289 av (M), 2019/20:1776 av m.fl. (C) yrkande 2, 2019/20:2466 av i (M), 2019/20:2675 av m.fl. (M) yrkande 2, 2019/20:2703 av (M), 2019/20:3242 av (KD) yrkande 1 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 45. Skattesystemet ska bidra till ett gott klimat för företagsamhet och främja eget ansvarstagande. Det är dessutom viktigt att skattereglerna utformas så enkelt som möjligt för att underlätta bl.a. för småföretagsamhet. Systemet med personalliggare innebär för många företagare regelkrångel och en ständig oro för att små misstag ska leda till stora bötesbelopp. Det är därför hög tid att avveckla personalliggaren i dess nuvarande form. Systemet infördes för att motverka osund konkurrens och svartarbete. Det är fortfarande mycket viktigt att göra det, men i takt med att samhället förändras måste också verktygen förändras. har nya lagar och regler tillkommit som försvårar fusk, som t.ex. kassaregisterlagen och de individuella arbetsgivardeklarationerna. När nya regler tillkommer, måste också gamla ses över och tas bort. Befintliga regelverk måste också ständigt prövas kritiskt för att se om syftet med dem uppnås. Personalliggarna ger inte önskad effekt, då det är alldeles för enkelt att lura systemet som de fel som upptäcks lika gärna kan handla om misstag som om fusk. Jag anser därför att systemet med personalliggare kan tas bort för de flesta branscher. Åsikterna om systemet varierar dock kraftigt beroende på bransch. Det kan därför finnas skäl att behålla systemet i någon eller några branscher, som t.ex. byggbranschen. Att motverka osund konkurrens och svartarbete är fortsatt viktigt, och nya arbetssätt bör ständigt utvecklas för att stoppa dessa problem. Skattebeslut och rättssäkerhet i skattemål, punkt 10 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2672 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2019/20:1810 av (M) yrkande 1 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 46. Ska vi klara ambitiösa välfärdsambitioner måste skattesystemet uppfattas som legitimt. Skattesystemet ska vara effektivt men det är ännu viktigare att det är legitimt. När skattetrycket blir för högt eller skattereglerna för svåra att följa ökar risken för utbrett skattefusk. Till följd av införandet av RUT-avdraget, borttagandet av förmögenhetsskatten och arvs- och gåvoskatten och avskaffandet av fastighetsskatten upplevs skattesystemet som mer legitimt . Svartarbetet har också sjunkit betydligt och därmed också acceptansen för svartarbete. Mycket mer behöver dock göras för att öka legitimiteten. Förutom att minska skattetrycket generellt ska legitimiteten också förbättras genom att rättssäkerheten inom skatteområdet stärks. Inriktningen är att öka förutsägbarheten inte minst för företag och stärka den enskildes ställning i förhållande till . får inte fusket med skattemedel underlättas. Skattesystemets förutsägbarhet och legitimitet är avgörande för att bedriva företag, för möjligheten att kunna investera, för våra skatteintäkter och därmed för upprätthållandet av vår välfärd. Det förekommer alltför ofta att tillämpningen av skatteregler ändras över utan att det aviserats. Det sker genom att gör en omtolkning av befintliga regler. Företag och privatpersoner drabbas av taxeringsbeslut som de aldrig hade kunnat förutse. När går tillbaka i tiden och ändrar sina beslut, eller tillämpar nya regeltolkningar på tidigare förhållanden, blir resultatet stora skatteskulder. Beslut baserade på förändringar i tolkningen av skatteregler utan att några nya omständigheter framkommit i det enskilda fallet behöver begränsas. Hushåll och företag måste på ett rimligt sätt kunna förutse sin beskattning. Regeringen bör därför få i uppdrag att utreda möjligheterna att begränsa sådan tillämpning och möjlighet att fatta retroaktiva beslut. Skattebeslut och rättssäkerhet i skattemål, punkt 10 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 46 och 2019/20:1810 av (M) yrkande 1, 2019/20:2672 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 6. Trots en rad reformer uppvisar det svenska skattesystemet stora skevheter som begränsar möjligheten till sysselsättning för utsatta grupper, för entreprenörskap och för framtida tillväxtmöjligheter. Skatterna måste utformas så att människor vågar ta risker och starta företag. Skatter ska medverka till tillväxt och utveckling i hela landet, underlätta jobbskapande och företagande och stimulera en grön skatteväxling. Skatter måste vara förutsägbara, rättssäkra och långsiktiga. Tyvärr finns det historiskt likväl som i närtid allt för många exempel på att företagare kommer i kläm som en konsekvens av administrativa rutiner liksom omtolkningar av lagar och regler. För stora företag med juridiska och ekonomiska avdelningar är problem och svårigheter ofta hanterbara vad gäller personalresurser, men även för dessa kan processer och handläggning i sig skapa stora problem. För de mindre företagen kan även det som ter sig som mindre förändringar, framför allt när det sker hastigt, hota själva företagets existens. Det måste därför genomföras en översyn av proportionaliteten i skattetvister mellan näringsidkare och . Anstånd, punkt 11 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2672 av m.fl. (M) yrkandena 2–4 och 2019/20:1810 av (M) yrkande 2 och 2019/20:3241 av m.fl. (KD) yrkande 8. är möjlighet till anstånd med inbetalning av skatt ytterst begränsad vilket kan bidra till ekonomiska problem, när enskilda tvingas ligga ute med stora ekonomiska medel samt även ökad rättsosäkerhet. Det bör därför finnas större möjligheter att få anstånd med inbetalning av skatt i de fall då det råder oklarhet i hur mycket som ska betalas. Enskilda och företag har i flera fall lidit ekonomiska förluster på grund av att de inte beviljats anstånd i skatteprocesser, trots att de slutligen har fått rätt i processerna. Den som enligt beslut har en skatt eller avgift att betala är nämligen skyldig att betala skatten eller avgiften även om beslutet inte har vunnit laga kraft. kan bevilja anstånd med betalningen. Om anstånd inte beviljas innebär det att kan driva in den icke fastställda skulden. Ett exempel på en sådan indrivningsåtgärd är att den skattskyldiges fastighet utmäts och säljs. I detta hänseende skiljer sig allmänna (statliga) fordringar från enskilda (privata) fordringar. Egendom som utmätts för privata fordringar får, med vissa undantag, inte säljas förrän exekutionstiteln vunnit laga kraft. Ett exempel på en situation då ska bevilja anstånd med betalningen av en skatt eller avgift är om det är osäkert hur stort belopp som kommer att behöva betalas. I förarbetena menade man att om det objektivt sett råder en påtaglig osäkerhet om vilken utgång i tvistefrågan som är den riktiga bör detta kunna utgöra grund för anstånd. Mycket talar dock för att reglerna tillämpas snävare än så av såväl som domstolarna. har i en egen undersökning kommit fram till att i av de mål där den skattskyldige har nekats anstånd i en förvaltningsdomstol har den skattskyldige senare vunnit skatteprocessen helt eller fått delvis bifall i skattefrågan. Detta indikerar att svenska domstolar är alltför restriktiva med att bevilja anstånd. Till detta kommer de anstånd som prövas av och som inte överklagas till en förvaltningsdomstol. Det saknas hos statistik över anståndsbeslut och hur de står sig i förhållande till det slutliga avgörandet i sak. Detta försämrar möjligheterna att utvärdera hur reglerna om anstånd tillämpas i praktiken. uppdrag att ta fram statistik i den här delen bör därför ses över. För att stärka rättssäkerheten inom skattemål bör huvudregeln vara att anstånd ska beviljas. Det bör endast vara i uppenbara fall som anstånd nekas. Som en sista säkerhetsventil bör det införas regler om att utmätt egendom inte får säljas förrän exekutionstiteln har vunnit laga kraft, på samma sätt som gäller för enskilda mål, med de undantag som gäller i enskilda mål. Regeringen bör få i uppdrag att se över anståndsreglerna i skattemål. Anstånd, punkt 11 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3241 av m.fl. (KD) yrkande 8 och 2019/20:1810 av (M) yrkande 2 och 2019/20:2672 av m.fl. (M) yrkandena 2–4. I skattemål är ordningen sådan att företagare måste betala den utdömda skulden i väntan på avgörande från förvaltningsdomstolarna. En entreprenör kan därmed rent teoretiskt få huset utmätt även om vederbörande senare frikänns i högre instans. De anståndsregler som finns är begränsade och tillämpas mycket restriktivt. Det behöver införas mer generösa anståndsregler för skatteskulder en juridisk skatteprocess pågår. Jag vill därför att anståndsreglerna ses över. Det måste finnas synnerliga skäl om anstånd inte ska beviljas. Ersättning för kostnader i skattemål, punkt 12 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3241 av m.fl. (KD) yrkande 7. värnar de små och medelstora företagen. För att fler ska få möjlighet att driva företag, anställa och utvecklas måste krångliga och oproportionerliga regler motverkas. Ett problem är att företag inte kan få ersättning för juridiska kostnader i väntan på dom i skattemål vid förvaltningsdomstol. Det kan medföra svårigheter för små och medelstora företag att värna sin rätt gentemot . Regelverket måste därför ses över och det måste blir möjligt för företag att söka interrimsersättning för rättegångskostnader i väntan på prövning i högre instans, när överklagar. Fastighetstaxering, punkt 13 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3241 av m.fl. (KD) yrkande 13 och 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 44. I reformeringen av den statliga fastighetsskatten var drivande. Fastighetsskatten var oförutsägbar och beskattade värden som inte motsvarades av några löpande inkomster. Detta bidrog till att många människor upplevde en växande oro för möjligheten att kunna bo kvar i sitt hus. Trots att fastighetsskatten bytts mot en fastighetsavgift finns taxeringsvärdessystemet fortfarande kvar. Därmed finns också den struktur kvar som skulle kunna användas för att återinföra det gamla fastighetsskattesystemet. finns liten anledning att behålla taxeringsvärdessystemet. Jag anser att man nu måste gå vidare genom att helt slopa taxeringsvärdessystemet, som är kostnadskrävande och bidrar med krångel för enskilda småhusägare. lämnade sitt betänkande till regeringen . Denna lade fram två förslag: ett om hur taxeringssystemet kan avvecklas och ett om hur systemet kan förenklas. Avvecklingsförslaget innebar att fastighetstaxeringen avskaffas för bostäder och lantbruksenheter och följaktligen att den löpande beskattningen kan beräknas utifrån taxeringsvärden. Utredningen föreslog därför en ny modell för att beräkna den kommunala fastighetsavgiften och den statliga fastighetsskatten, utifrån storleken på byggnad respektive mark, alltså antalet kvadratmeter, med vissa maxbelopp. Denna modell är dock inte optimal utan man bör komplettera den genomförda utredningen i syfte att hitta ett system som blir mer rättvist. Folkbokföring m.m., punkt 14 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2673 av m.fl. (M) yrkandena 1–3 och 2019/20:112 av (SD), 2019/20:742 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2019/20:1288 av (M), 2019/20:1369 av och (båda S), 2019/20:1860 av (S), 2019/20:2131 av (S), 2019/20:2184 av (M) yrkandena 1 och 2, 2019/20:2265 av (M), 2019/20:2452 av (MP), 2019/20:2802 av m.fl. (L) yrkande 8, 2019/20:2809 av (KD) yrkande 6, 2019/20:3038 av Serkan Köse m.fl. (S) och 2019/20:3191 av m.fl. (KD) yrkande 27 i denna del. Utredningen välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra (SOU 2017:37) har kartlagt den ekonomiska brottsligheten och identifierat risker i välfärdssystemen och andra närliggande skattefinansierade eller skattesubventionerade system för att därigenom kunna säkerställa en korrekt användning av offentliga medel samt effektivt förebygga och beivra brottslighet av detta slag. En av de mer övergripande risker som utredningen har identifierat är att uppgifter som registreras i folkbokföringsdatabasen inte speglar verkliga förhållanden och att dessa felaktiga uppgifter därefter ligger till grund för beslut om utbetalningar från välfärdssystemen. är det relativt enkelt att folkbokföra sig på någon annans adress. Genom att ange falska folkbokföringsuppgifter uppstår möjlighet att begå bidragsbrott samt att dölja sin identitet. Bristande kontroll innebär att varken myndigheter eller fastighetsägare har vetskap om vilka som bor på en viss adress. Detta har i vissa fall inneburit att orimligt många är skrivna på en och samma lägenhet, exempelvis upp till 30 personer i en enrumslägenhet. Men det uppstår också problem genom att en och samma person kan vara skriven på många olika adresser. Detta är en utbredd problematik som kostar skötsamma medborgare en stor mängd skattepengar. De lagändringar som regeringen har genomfört i folkbokföringen är ett steg i rätt riktning men räcker inte. Regeringen bör därför få i uppdrag att se över möjligheten att begränsa det antal personer som kan folkbokföra sig på en och samma adress kopplat till storleken på bostaden. Regeringen tillsatte ytterligare en utredning (dir. 2019:54) med syftet att åstadkomma ett regelverk som ökar förutsättningarna för att folkbokföringen är tillförlitlig och ändamålsenlig samt förhindrar att folkbokföringsuppgifter kan utnyttjas på ett felaktigt sätt. Uppdraget ska redovisas . Det kan nämnas att regeringen tillsatte en delegation mot överutnyttjande av och felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen samt tillsattes en utredning av välfärdsstatens förmåga att stå emot organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet. Det är och vill regeringen att frågan utreds till. Givet att frågan redan har utretts på många sätt bör utredningen kunna lägga fram lagstiftningsförslag tidigare, gärna . Frågan har således delvis redan utretts och åtgärder föreslagits; dessa bör nu genomföras för att bekämpa bidragsbrottsligheten och det är tydligt att vikten av att åstadkomma en korrekt folkbokföring är stor. Att göra det svårare att felaktigt folkbokföra sig på någon annans adress skulle spara samhället både tid och pengar men framför allt mycket besvär och lidande för de personer som drabbas. Ett sätt att förbättra tillförlitligheten är att tillämpningsområdet för 2 § folkbokföringsförordningen bör utvidgas så att samtliga myndigheter och kommuner omfattas av skyldigheten att underrätta så snart det finns anledning att anta att den adress en person har inte är registrerad i folkbokföringen eller om det finns anledning att anta att uppgifter som är registrerade i folkbokföringen är felaktiga eller ofullständiga. Kontakter med andra myndigheter har enligt gett bra resultat i rättad folkbokföring. Det finns därför anledning att tro att en utökad skyldighet för myndigheter att underrätta om felaktigheter i folkbokföringen kan leda till ett folkbokföringsregister av högre kvalitet. Samtliga kommuner, regioner och ca 100 statliga förvaltningsmyndigheter, domstolarna, och utlandsmyndigheterna tar emot uppgifter från folkbokföringsregistret och bör därför kunna omfattas av den utvidgade underrättelseskyldigheten. Ytterligare en åtgärd som skulle öka kvaliteten i folkbokföringen är att folkbokföringsverksamhet ges direktåtkomst till vissa särskilt angivna uppgifter i beskattningsdatabasen i den utsträckning det är tillåtet att behandla uppgifterna enligt lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter vid folkbokföringsverksamhet. Bestämmelser om direktåtkomst till beskattningsdatabasen finns bl.a. i 2 kap. 7–9 §§ lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattnings-verksamhet (SdbL). När det gäller direktåtkomst för andra myndigheter får under vissa förutsättningar , och skattebrottsenheten inom ha direktåtkomst till vissa särskilt angivna uppgifter (2 kap. 7–8 §§ SdbL). En förutsättning för att medge en annan myndighet eller verksamhetsgren direktåtkomst till personuppgifter är som anförts tidigare att den mottagande myndigheten verkligen har ett behov av uppgifterna i sin verksamhet. ansågs folkbokföringsverksamhet ha behov av uppgifter i beskattningsdatabasen; då lämnade den s.k. FUT-delegationen betänkandet Rätt och riktigt – Åtgärder mot felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (SOU 2008:74) i vilken delegationen föreslog att folkbokföringen vid bosättningskontroll skulle få direktåtkomst till vissa uppgifter i beskattningsverksamheten. För att folkbokföringsverksamheten ska ha möjlighet att fatta korrekta beslut i ärenden om folkbokföring är ett flertal uppgifter från beskattningsdatabasen nödvändiga.