bet · H701JuU25 · 2020-05-12 00:00:00 — Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att den typ av brott som bland annat lantbrukare utsätts för ska hanteras effektivt av rättsväsendet, både avseende lagstiftning och resurser. Det handlar exempelvis om en ny kamerabevakningslag där den generella tillståndsplikt som tidigare gällt för kamerabevakning slopats. Den nya kamerabevakningslagen medför att kamerabevakning i samband med bl.a. jordbruksverksamhet nu kommer att kunna genomföras utan tillstånd. skärptes vidare minimistraffet för grovt olaga hot till nio månaders fängelse. Samma datum gjordes även lagändringar rörande skadegörelsebrottet. Bland annat skärptes straffskalan för grov skadegörelse till fängelse i lägst och högst . Därutöver har regeringen gett i uppdrag att redovisa hur den arbetar för att motverka brottslighet kopplad till djurrättsaktivism. Det kan dock finnas behov av ytterligare åtgärder. En särskild fråga som har väckts i den pågående samhällsdebatten kring den brottsaktiva djurrättsaktivismen är att det kan finnas brister i det straffrättsliga skyddet mot obehöriga intrång, exempelvis avseende straffskyddets tillämpningsområde. Beredning av den frågan pågår. I skrivelsen skrivelser till regeringen – åtgärder anför regeringen följande när det gäller tillkännagivandet om brott som begås av djurrättsaktivister (skr. 2019/20:75 s. 10): har tillkännagett för regeringen vad utskottet anför om att arbetet mot brott som begås av djurrättsaktivister ska prioriteras (bet. 2014/15:JuU1 s. 44). I regeringens skrivelse 2016/17:75 angavs mot bakgrund av vidtagna åtgärder att skrivelsen i denna del avsåg läggas till handlingarna. har slutligt behandlat skrivelse 2016/17:75 (bet. 2016/17:KU21, rskr. 2016/17:295). Regeringen beslutade därför att riksdagsskrivelse 2014/15:77 punkt 22 om brott som begåtts av djurrättsaktivister skulle läggas till handlingarna. I skrivelse 2017/18:75 upplyste regeringen om att så hade skett och att punkten därmed var slutbehandlad. Av betänkande (2017/18:KU21, rskr. 2017/18:325) framgår dock att anser att de redovisade åtgärderna inte kan anses innebära att arbetet mot brott som begås av djurrättsaktivister prioriteras. Enligt utskottet behövs en tydligare redovisning av vilka åtgärder som vidtagits för att prioritera arbetet mot sådana brott och att punkten därmed inte kan anses vara slutbehandlad. I budgetpropositionen (2018/19:1 utg.omr. 4 avsnitt 2.6) meddelade regeringen därför att punkten åter står som öppen. gav regeringen i uppdrag att redovisa hur myndigheten arbetar för att motverka brottslighet kopplad till djurrättsaktivism. Redovisningen ska lämnas . Vidtagna åtgärder redovisades för i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 4 avsnitt 2.6). Punkten är inte slutbehandlad. Vad gäller frågan om statistik och brottskoder har (Brå) ansvar för den officiella kriminalstatistiken i . Kriminalstatistiken indelas i statistikområdena anmälda brott, handlagda brott, personer misstänkta för brott, personer lagförda för brott, kriminalvård och återfall i brott. Brå producerar även statistik som bygger på enkätundersökningar och annan särskild datainsamling, som Nationella trygghetsundersökningen (NTU). Statistiken över anmälda brott redovisas för hela landet och per region, vanligtvis där brotten anmälts, samt per kommun där brottet har begåtts. är indelad i sju polisregioner, i stället för de tidigare 21 länspolismyndigheterna. Dessa sju polisregioner har helhetsansvar för polisverksamheten inom ett angett geografiskt område. redovisas brottsstatistiken efter de sju regionerna i stället för efter län. I Brås publikation Klassificering av brott finns anvisningar och regler för hur brott ska kodas av de myndigheter inom rättsväsendet som registrerar brott. Klassificeringen utgår från gällande lagstiftning och görs utifrån den information som finns om brottet vid anmälningstillfället. Klassificeringen kan även grunda sig på uppgifter om t.ex. offer, brottsplats och gärningspersonens tillvägagångssätt. Brå gör eller vid behov, i samråd med , , , och Säkerhetspolisen, översyner av brottskoderna. Nya brottskoder kan införas som en följd av lagändringar. De kan också införas efter att statistikanvändare har uttryckt angelägna behov av nya eller förändrade brottskoder (bet. 2017/18:JuU1 s. 94 f). Justitie- och inrikesminister anförde i ett svar på en skriftlig fråga (fr. 2018/19:58) om en brottskod för djurrättsextremism följande: Näringsidkare måste givetvis kunna bedriva sin verksamhet utan att riskera att utsättas för brott. Ingen person i ett demokratiskt samhälle har rätt att förstöra eller stjäla någon annans egendom, eller i värsta fall skada andra människor, för att uppnå politiska syften. Införandet av nya brottskoder görs inte av regeringen, utan hanteras av (Brå). Brottskoderna ses över i samråd med rättsväsendets myndigheter. Det finns inte och har aldrig funnits någon särskild brottskod för djurrättsaktivism. Systemet med brottskoder är utformat så att det inte är möjligt att införa enbart en brottskod för brott som utförs av djurrättsaktivister, utan det skulle kräva en stor mängd brottskoder. Däremot är det viktigt att en polisanmälan är så tydlig och detaljerad som möjligt kring omständigheterna för brottet för att öka sökbarheten bland polisanmälningarna. Regeringen har lagt ett antal förslag till lagstiftning som berör brott som bl.a. lantbrukare och djuruppfödare utsätts för. Det handlar exempelvis om en ny kamerabevakningslag som trädde i kraft , där den generella tillståndsplikt som tidigare gällt för kamerabevakning slopats. Den nya kamerabevakningslagen medför att kamerabevakning i samband med bl.a. jordbruksverksamhet nu kommer att kunna genomföras utan tillstånd. höjdes minimistraffet för grovt olaga hot. Samma datum gjordes även lagändringar rörande skadegörelsebrottet. Bland annat skärptes straffskalan för grov skadegörelse till fängelse i lägst och högst . Det är regeringens bestämda uppfattning att näringsidkare ska kunna bedriva sin verksamhet utan att riskera att utsättas för ofredande, hot, skadegörelse eller andra brottsliga handlingar. Som framgår ovan har tidigare tillkännagett för regeringen att arbetet mot brott som begås av djurrättsaktivister ska prioriteras (bet. 2014/15:JuU1 s. 44). Utskottet har därefter ansett att de åtgärder som regeringen vidtagit inte var tillräckliga (bet. 2017/18:KU21). Tillkännagivandet är således inte slutbehandlat. Motionsyrkanden om arbetet mot kriminell djurrättsaktivism behandlades senast i betänkandet om polisfrågor (bet. 2018/19:JuU10 s. 46 f). Utskottet konstaterade att i sitt nya regleringsbrev fått i uppdrag att redovisa hur myndigheten arbetar för att motverka brottslighet kopplad till djurrättsaktivism. Mot denna bakgrund, och eftersom det tidigare tillkännagivandet fortfarande bereddes, var utskottet inte berett att ställa sig bakom motionerna. följde utskottets förslag (rskr. 2018/10:191). Vidare har utskottet tidigare behandlat frågan om att införa en egen brottskod för brottslighet kopplad till s.k. djurrättsaktivism, senast i betänkande 2017/18:JuU1 (s. 102 f.). Utskottet vidhöll då att det ser allvarligt på brottsligheten men stod fast vid tidigare uttalande om att det inte är nödvändigt med något initiativ från sida för att sådan brottslighet ska få en egen brottskod. Utskottet har som framgår ovan behandlat motioner om brott av s.k. djurrättsaktivister och ser som tidigare allvarligt på den här typen av brottslighet. Det är tydligt att det behövs en översyn av den lagstiftning som berör frågan om trakasserier mot djurhållande företagare men också mot jägare som bedriver eftersöksjakt och skyddsjakt. De brottsliga handlingar som begås mot bl.a. lantbrukare och jägare är av många olika slag, från skadegörelse till olaga hot och misshandel. Det som är gemensamt för dessa handlingar är motivet. Utskottet är därför av uppfattningen att det inte är görligt att införa en ny brottsrubricering för sådana brottsliga handlingar. Problemet med brott som begås mot djurhållande företagare och deras anställda har eskalerat. Detsamma gäller för jägare. Från att främst ha drabbat pälsdjursuppfödare omfattar trakasserierna alla djurproducerande verksamheter inom lantbruket, ridskolor, pälsnäringen, forskningsanläggningar, myndigheter, eftersöksjägare m.fl. Dessa hot och fysiska övergrepp från våldsbejakande aktivister är en form av brottslighet som riskerar att i förlängningen också skada tilltron till rättsstaten och vår demokrati. Det är inte acceptabelt. Näringsidkare och andra ska kunna bedriva sin verksamhet utan att riskera att utsättas för ofredande, hot, skadegörelse eller andra brottsliga handlingar. Människors trygghet måste tas på allvar. Det gäller inte minst för eftersöksjägare som utför ett uppdrag på polisens begäran och i samhällets intresse. Utskottet anser därför att det bör vidtas kraftfulla åtgärder för att stoppa den här brottsligheten från våldsbejakande rörelser. Utskottet anser bl.a. att offentliga medel till våldsbejakande organisationer ska dras in. Det är också viktigt att en polisanmälan är så tydlig och detaljerad som möjligt kring omständigheterna för brottet för att öka sökbarheten bland polisanmälningarna. Lagen är i vissa delar otydlig när det gäller trakasserier som sker på privat mark, såsom t.ex. ett lantbruk, något som har utnyttjats av djurrättsaktivister. Hot och trakasserier kan aldrig vara acceptabelt och för att bl.a. de gröna näringarna ska kunna fortsätta att producera livsmedel av hög kvalitet behöver tryggheten för dessa verksamheter också öka. Ny lagstiftning behövs därför för att skydda djurhållare eller livsmedelsproducenter och deras familj samt jägare mot trakasserier. Tryggheten för företagare och andra på landsbygden måste öka som vi värnar allemansrätten. Brott som begås i syfte att framkalla rädsla hos djurhållande företagare och anställda med anledning av deras yrkesval skapar stor oro inom en hel bransch och riskerar dessutom i förlängningen bland annat vår framtida livsmedelsförsörjning, det fria företagandet och vår demokrati. Detsamma gäller för jägare som har ett viktigt samhällsuppdrag. Det är därför av stor vikt att de som begår den typen av brott får ett kännbart straff. För att kunna bevaka utvecklingen av den här typen av brottslighet är det dessutom viktigt att få tillgång till pålitlig statistik. En ny brottskod är ett alternativ för att uppnå detta. De närmare detaljerna om hur statistiken ska utformas bör utredas vidare bl.a. för att få en statistik som är översiktlig och kan fungera på lång sikt. Sedan polisens omorganisation 2015 finns det ökade möjligheter att samordna arbetet mot brott som begås mot djurhållande företagare och deras anställda. Precis som att det är viktigt att få tydlig statistik när det gäller sådana brott är det viktigt att polisen i högre grad jobbar nationellt för att utreda dem. Detta behöver ske i större utsträckning, till exempel genom att det införs grupper inom polisen som enbart arbetar med dessa brott. Utskottet anser att det är bra att det pågår ett arbete med att motverka brottslighet kopplad till djurrättsaktivism. Utskottet anser emellertid att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder i enlighet med det anförda. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2019/20:1235 (S), 2019/20:2535 (C) yrkande 5, 2019/20:2774 (KD) yrkande 2, 2019/20:3106 (C) yrkande 14, 2019/20:3257 (C) yrkande 4, 2019/20:3260 (C) yrkandena 36, 38 och 41 samt tillstyrker delvis motionerna 2019/20:1085 (S), 2019/20:2500 (M), 2019/20:3083 (M) och 2019/20:3084 (M) yrkandena 1 och 3. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom vad som i övrigt anförs om brottskoder och om ett uppdrag för Säkerhetspolisen att kartlägga djurrättsaktivister och avstyrker därmed motionerna 2019/20:1302 (S) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:3084 (M) yrkanden 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om arbetet mot barnpornografi på internet och om spaning på internet för att kartlägga försäljningen av dopningspreparat. Jämför reservation 32 (C), 33 (L) och 34 (KD). I motion 2019/20:182 av (C) anför motionären att myndigheter i ökad omfattning bör använda tillgänglig teknik för att upptäcka konsumtion av sexuellt övergreppsmaterial. Han begär att myndigheter bör använda en programvara som säkerställer att material som polis klassificerat som sexuellt övergrepp på barn inte kan hanteras, spridas eller laddas ned obemärkt på enheter i offentliga verksamheters it-miljö (yrkande 1), att verksamheter inom stat, regioner och kommuner bör se över sina rutiner för att hantera barnpornografibrott (yrkande 2) och att sådan programvara bör upphandlas och installeras i all offentlig verksamhet (yrkande 3). I motion 2019/20:2447 av och (båda MP) yrkande 5 efterfrågas detektionsfilter som en satsning för att motverka, förebygga och upptäcka övergrepp på barn som sprids på nätet. I kommittémotion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 48 begärs att krav ställs på svenska myndigheter att använda blockeringsverktyg för internetsidor som innehåller barnpornografi. I kommittémotion 2019/20:3359 av m.fl. (L) yrkande 5 begärs att digitala ansiktsigenkänningsverktyg även i fortsättningen ska kunna användas, så att rättsväsendet kan upptäcka och rapportera filmade och fotograferade övergrepp och identifiera utsatta barn. Den nya e-privacy-förordningen som förhandlas mellan EU:s medlemsstater måste även i fortsättningen möjliggöra detta arbete. I kommittémotion 2019/20:2782 av m.fl. (KD) yrkande 4 begärs att förutsättningarna för de rättsvårdande myndigheter att koordinera spaning på nätet för att kartlägga försäljningen av dopningspreparat ska utredas. Barnpornografibrottet omfattar befattning med pornografiska bilder av barn i alla slags medier. Det kan röra sig om bilder i tryckta skrifter lika väl som bilder i film eller videogram eller bilder som görs tillgängliga genom internet. En bild anses pornografisk när den, utan att ha några vetenskapliga eller konstnärliga värden, på ett ohöljt och utmanande sätt skildrar ett sexuellt motiv. Straffbarheten för barnpornografibrott är inte begränsad till befattning med bilder där barn är inbegripna i handlingar som uppenbarligen har en sexuell innebörd, utan bestämmelsen omfattar också bilder där barn förekommer tillsammans med en eller flera vuxna personer som utför sådana handlingar. Även bilder där ett barn framställs på ett sätt som är ägnat att vädja till sexualdriften utan att det avbildade barnet kan sägas ha deltagit i ett sexuellt beteende vid avbildningen kan falla inom det straffbara området. För att en bild av ett barn ska vara straffbar krävs att den enligt vanligt språkbruk och allmänna värderingar är pornografisk (prop. 2009/10:70 s. 16). Straffbestämmelsen om barnpornografibrott finns i 16 kap. 10 a § och straffbelägger den som 1. skildrar barn i pornografisk bild, 2. sprider, överlåter, upplåter, förevisar eller på annat sätt gör en sådan bild av barn tillgänglig för någon annan, 3. förvärvar eller bjuder ut en sådan bild av barn, 4. förmedlar kontakter mellan köpare och säljare av sådana bilder av barn eller vidtar någon annan liknande åtgärd som syftar till att främja handel med sådana bilder, eller 5. innehar en sådan bild av barn eller betraktar en sådan bild som han eller hon berett sig tillgång till. Enligt arbetar polisen brottsförebyggande med frågor kring barnpornografi. Om polisen upptäcker en sida som innehåller barnpornografi skickar man länken på sidan till de internetleverantörer som samarbetar med polisen. Internetleverantören omdirigerar länken som istället går till en stoppsida. Nästa gång någon försöker besöka den får de istället se en text om att sidan är spärrad. Om polisen upptäcker en sida där man säljer barnpornografi skickas information om sidan till Finanskoalitionen, som består av flera aktörer inom den finansiella sektorn. Aktörerna ser då till att det inte går att genomföra något köp på sidan (). kan sålunda inte tvinga internetleverantörerna att blockera eller avblockera material på nätet, men kan bistå internetleverantörerna inom ramen för sitt uppdrag att förebygga och bekämpa brott med en rättslig bedömning av om en viss webbplats innehåller material som utgör barnpornografi enligt 16 kap. 10 a § och direktivet. För att barn i övergreppsmaterial ska kunna identifieras används verktyg med foto-DNA som exempelvis Microsofts PhotoDNA. Med hjälp av dessa program kan övergreppsmaterial upptäckas, raderas och rapporteras (). Av årsredovisning framgår att verksamhet pågår med att kunna jämföra ansikten och att bygga upp register för spårbilder från brottslig aktivitet för framtida jämförelse. För jämförelse av ansikte genomfördes en pilotstudie med gott resultat och har Datainspektionen gett bifall till en permanent verksamhet för detta. (årsredovisning , s. 50). När det gäller den nya E-privacy förordningen pågår enligt Infrastrukturdepartementet fortsatta förhandlingar mellan EU:s medlemsstater i denna fråga. informerades senast i inför rådets möte (transport, telekommunikationer och energi) (2019/20:4D0653, 2016/17:FPM70). Frågan om nätfilter har tidigare behandlats i utskottet bl.a. betänkande om polisfrågor (bet. 2015/16:JuU20 s. 33 f.). Utskottet hade där uppmärksammat att den svenska finansiella koalitionen mot barnpornografi (Finanskoalitionen) verkar för att försvåra och förhindra handel med barnpornografi. I Finanskoalitionen deltar bl.a. , Netclean och flera banker. Utskottet framhöll att arbetet mot all form av sexuell exploatering av barn var viktigt och fann att åtkomsten till barnpornografi ska försvåras på olika sätt. Utskottet konstaterade att ett omfattande arbete också bedrevs för att på olika sätt motverka spridningen av barnpornografi. Något tillkännagivande till regeringen om nätfilter var därför enligt utskottet inte nödvändigt. Utskottet vidhöll sitt ställningstagande från föregående år och ansåg mot bakgrund av det arbete som pågår för att motverka spridningen av barnpornografi att ett tillkännagivande om nätfilter inte var nödvändigt. Liknande motionsyrkanden har påföljande år behandlats genom s.k. förenklad beredning och avstyrkts. Utskottet anförde i betänkandet 2019/20:JuU10 om polisfrågor att det ser mycket allvarligt på it-relaterade sexualbrott, bland vilka s.k. grooming och barnpornografibrott kan nämnas. Utskottet har därför förståelse för det som anförs i motionerna om olika verktyg och arbetssätt för att försvåra sådan brottslighet. Mot bakgrund av det arbete som pågår, t.ex. utvidgningen av det straffbara området för kontakter med barn i sexuellt syfte och de i pågående utredningarna som rör bl.a. barnpornografibrott, saknas det emellertid anledning för att ta några sådana initiativ som efterfrågas i motionerna. bör således avslå dessa. Utskottet ansåg också att det är viktigt att polisen har möjlighet och kompetens att koordinera spaning på internet för att exempelvis motverka nätförsäljning av illegala preparat. Mot bakgrund av de kompetensutvecklande åtgärder som vidtas vid de olika myndigheterna inom rättsväsendet saknas det emellertid anledning att ställa sig bakom förslaget i motionen som därmed avstyrktes. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:191). Frågor om barns rättigheter och om åtgärder för att motverka exploatering av och sexuella övergrepp mot barn är högt prioriterade av utskottet. Utskottet har också förståelse för det som anförs i motionerna om att man i större utsträckning än bör använda sig av olika verktyg och arbetssätt för att försvåra sådan brottslighet. Mot bakgrund av det arbete som bedrivs på området är utskottet emellertid inte nu berett att ställa sig bakom sådana tillkännagivanden som motionärerna efterfrågar. bör således avslå motionerna 2019/20:182 (C) yrkanden 1–3, 2019/20:2447 (MP) yrkande 5, 2019/20:3248 (C) yrkande 48 och 2019/20:3359 (L) yrkande 5. Utskottet gör heller ingen annan bedömning än tidigare när det gäller förutsättningarna för de rättsvårdande myndigheterna att koordinera spaning på nätet för att kartlägga försäljningen av dopningspreparat och motion 2019/20:2782 (KD) yrkande 4 bör därmed avslås. Utskottets förslag i korthet avslår yrkanden om ekonomisk brottslighet, bl.a. om bedrägerier mot EU-budgeten och hur kommunerna kan bidra till att motverka välfärdsbrott och fusk Jämför reservation 35 (SD). I kommittémotion 2019/20:766 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2 begärs att regeringen i rådet i europeiska unionen bör driva frågan om att kommissionen ska ta fram en ny korruptionsrapport som motsvarar den och att medlemsstater som systematiskt, med uppsåt eller genom grov oaktsamhet eller underlåtelse utsätter EU-budgeten för bedrägerier bör få minskade EU-stöd. I motion 2019/20:3036 av m.fl. (S) begärs att kommunernas möjligheter att motverka organiserad brottslighet riktad mot offentligt finansierad verksamhet ska ses över för att på sätt också lyfta fram hur kommunerna kan bidra till att motverka välfärdsbrott och fusk. I motion 2019/20:2114 av (L) begärs att indrivning av s.k. diasporaskatt i ska upphöra. På EU-nivå drivs arbetet med bedrägeribekämpning både av de olika direktoraten och av EU:s bedrägeribekämpningsbyrå . Myndigheterna deltar regelbundet i olika möten som arrangeras av . a. deltagit i en arbetsgrupp som syftar till att motverka korruption och felaktig hantering av EU:s strukturfondsmedel. Inför möten i (Cocolaf) har myndigheterna stämt av de olika frågorna på agendan. På nationell nivå finns ett nätverk för Olaf-rapportering som har haft fem möten. I nätverket ingår Svenska , , i , och , , och . Nätverket träffas regelbundet för informations- och erfarenhetsutbyte kring rapportering av oegentligheter. (Rapport om skyddet av EU:s finansiella intressen i , s. 22) EU:s justitieministrar diskuterade utvärderingen av åtgärderna mot korruption, som skulle kunna utgöra en del av en eventuell övervakning av iakttagandet av rättsstatsprincipen i EU. Rådet konstaterade att internationella organisationers utvärderingar och rapporter borde utnyttjas effektivt när man granskar åtgärderna mot korruption. Ett tydligt budskap från medlemsstaterna var att EU-institutionerna bör delta i den utvärderingsmekanism som ingår i FN:s konvention mot korruption. bör EU också sträva efter fullt medlemskap i organ Greco som motverkar korruption. EU har haft observatörsstatus i Greco . Ett viktigt steg i bekämpningen av korruption är EU-direktivet om skydd för personer som rapporterar om överträdelser av unionsrätten, som slutgiltigt antogs av rådet (och rådets direktiv (EU) 2019/1936 av om skydd för personer som rapporterar om överträdelser av unionsrätten). I praktiken förpliktigar direktivet både privata och offentliga arbetsgivare och andra aktörer att inrätta en kanal för rapportering av överträdelser. I en interpellationsdebatt (ip. 2018/19:223) om antikorruptionsarbetet i EU anförde justitie- och migrationsminister följande: Europeiska kommissionen publicerade en rapport om korruptionen i EU. Rapporten bygger på uppgifter . Det framgick bland annat att många länder då hade stora problem med korruption. Rapporten är offentlig och kan hämtas bland annat på kommissionens webbplats. En uppföljande rapport var planerad. informerade kommissionen om att man i fortsättningen avsåg att använda sina resurser för att analysera korruptionen i medlemsstaterna i samband med arbetet med EU:s ram för ekonomisk styrning och koppla analyserna till de landsspecifika rekommendationerna och riktade konkreta åtgärder. Just nu arbetar kommissionen med en sammanställning av medlemsstaternas statistik om korruptionsbrott . har bidragit med efterfrågade uppgifter. Rapporten ska enligt kommissionen offentliggöras . har inte haft några invändningar mot kommissionens inriktning i detta arbete. har deltagit aktivt i det värdefulla program för utbyte av erfarenheter på korruptionsområdet som kommissionen inrättade i samband med rapporten och i det nätverk för kontaktpunkter på området som kommissionen också har etablerat.