bet · H801SkU5 · 2020-10-28 00:00:00 — Ekonomiskt arbetsgivarbegrepp – förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i . Förslaget innebär att ett ekonomiskt arbetsgivarbegrepp införs och att den s.k. 183-dagarsregeln inte ska tillämpas när det är fråga om uthyrning av arbetskraft. Vissa mycket korta arbetstillfällen ska dock inte anses utgöra sådan uthyrning av arbetskraft. En arbetstagare som är inhyrd från ett utländskt företag som saknar fast driftställe i kommer därför under vissa förutsättningar att beskattas i när han eller hon utför arbete här. Regeringen föreslår vidare ändrade regler när det gäller skyldigheten att göra skatteavdrag för ersättning som betalas ut till någon som utför arbete i . Förslagen innebär ändringar i lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, inkomstskattelagen, socialavgiftslagen och skatteförfarandelagen. Syftet med förslagen är att skapa konkurrensneutrala regler. Utskottet föreslår därutöver en ändring av lagteknisk karaktär. Förslagen föreslås träda i kraft . Utskottet anser att bör avslå motionsyrkandet. I betänkandet finns en reservation (KD) och ett särskilt yttrande (M). Proposition 2019/20:190 Ekonomiskt arbetsgivarbegrepp – förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i . Ett yrkande i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ekonomiskt arbetsgivarbegrepp – förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i Beräkningen av antalet arbetsdagar Beräkningen av antalet arbetsdagar, punkt 2 (KD) Ekonomiskt arbetsgivarbegrepp – förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i , punkt 1 (M) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 Utskottets lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ekonomiskt arbetsgivarbegrepp – förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 2. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 3. lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980), 4. lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) med den ändringen att 33 kap. 1 § ska ha den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3. Därmed bifaller proposition 2019/20:190 punkterna 1–4. Beräkningen av antalet arbetsdagar 2020/21:358 av m.fl. (KD). Reservation (KD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), Per Åsling (C), (M), (S), (M), (SD), (S), (V), Boriana (M), (SD), (S), (KD), (S), (L), (MP), (M) och (SD). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2019/20:190 Ekonomiskt arbetsgivarbegrepp – förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i . Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag återges i bilaga 2. I ärendet har väckts en motion, 2020/21:358, som återges i bilaga 1. I ärendet samordnas det lagtekniska genomförandet av förslaget till ändring av 33 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1224) i proposition 2020/21:190 med ett förslag till ändring av samma lagrum i proposition 2019/20:197 Delegationsbestämmelser för och och några ändringar i fråga om informationsutbyte på skatteområdet (bet. 2020/21:SkU4). Utskottets lagförslag återges i bilaga 3. överlämnade promemorian Beskattning och betalning av skatt vid tillfälligt arbete i till . I promemorian föreslås bl.a. en ändring i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, förkortad SINK, på så sätt att en arbetstagare som arbetar tillfälligt i i en svensk verksamhet ska betala skatt i landet även om anställningen sker via uthyrning från ett utländskt företag. Det föreslås också att utländska företag som bedriver viss verksamhet i ska göra skatteavdrag och omfattas av reglerna för registrering, F-skatt och uppgiftsskyldighet på liknande sätt som svenska företag. har därefter tagit fram promemorian Kompletterande förslag rörande beskattning och betalning av skatt vid tillfälligt arbete i . Skälet till kompletteringen är att det under beredningen har framkommit att den föreslagna uthyrningsregeln skulle kunna träffa vissa koncerninterna situationer på ett sätt som inte har varit avsett. I promemorian lämnas därför förslag för att förtydliga att vissa mycket korta arbetstillfällen i inte ska anses utgöra uthyrning av arbetskraft. I propositionen föreslår regeringen förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i . Förslaget innebär att ett ekonomiskt arbetsgivarbegrepp införs och att den s.k. 183-dagarsregeln inte ska tillämpas när det är fråga om uthyrning av arbetskraft. Vissa mycket korta arbetstillfällen ska dock inte anses utgöra sådan uthyrning av arbetskraft. En arbetstagare som är inhyrd från ett utländskt företag som saknar fast driftställe i kommer därför under vissa förutsättningar att beskattas i när han eller hon utför arbete här. Regeringen föreslår vidare ändrade regler när det gäller skyldigheten att göra skatteavdrag för ersättning som betalas ut till någon som utför arbete i . Syftet med förslagen är att skapa konkurrensneutrala regler. Förslagen föreslås träda i kraft . Ekonomiskt arbetsgivarbegrepp – förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i Utskottets förslag i korthet antar, med den ändring som utskottet föreslår, regeringens förslag till förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i . Jämför det särskilda yttrandet (M). Ett ändrat synsätt på vem som är arbetsgivare vid tillfälligt arbete i Regeringen gör bedömningen att begränsat skattskyldiga personer som arbetar tillfälligt i och som ingår som personal i en verksamhet här bör beskattas i . Synsättet ekonomisk arbetsgivare bör därför enligt regeringen införas för att möjliggöra att ersättning för sådan personals arbete beskattas här. Med begreppet utomlands bosatt avses enligt 2 § lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (förkortad SINK) en fysisk person som är begränsat skattskyldig. Den som är utomlands bosatt är skattskyldig i för inkomst från arbete som personen utför här. Den s.k. 183-dagarsregeln är ett undantag från denna princip. Regeln innebär att lön eller därmed jämförlig förmån undantas från skatteplikt. Villkoren för detta är att den utomlands bosatta personen inte vistas i , att ersättningen för arbetet betalas av en arbetsgivare som inte har hemvist i och att ersättningen inte belastar ett fast driftställe som arbetsgivaren har här. tillämpar ett formellt arbetsgivarbegrepp vid bedömningen av vem som anses som arbetsgivare vid tillämpning av 183-dagarsregeln. Samma synsätt gäller både vid tillämpning av intern rätt och i förhållande till skatteavtalen. Det innebär att den som betalar ut ersättningen för arbetet anses som arbetsgivare enligt SINK. Eftersom ett skatteavtal aldrig kan utvidga svensk beskattningsrätt medför det svenska synsättet att den beskattningsrätt som får genom ett skatteavtal inte alltid kan utnyttjas. Enligt regeringens mening skapar det svenska synsättet en orättvis konkurrenssituation mellan å ena sidan verksamheter i som anställer och å andra sidan verksamheter i som i stället hyr in personal genom t.ex. ett utländskt bemanningsföretag. Regeringen anser mot denna bakgrund att det finns skäl att ändra synen på vem som ska anses som arbetsgivare i vissa situationer. I likhet med de flesta andra länder bör därför införa ett ekonomiskt arbetsgivarbegrepp vid tillämpning av 183-dagarsregeln. En sådan ändring skulle enligt regeringen åstadkomma en likformighet i beskattningen av utomlands bosatta personer som utför arbete för en verksamhet i , som inte är beroende av om personen i fråga är anställd direkt av denna verksamhet eller av ett svenskt bemanningsföretag eller en svensk underentreprenör. Regeringen föreslår att införandet av synsättet ekonomisk arbetsgivare ska genomföras genom ett undantag till 183-dagarsregeln genom att regeln inte ska tillämpas vid uthyrningssituationer. En begränsat skattskyldig fysisk person ska således inte undantas från skattskyldighet enligt 183-dagarsregeln när det är fråga om uthyrning av arbetskraft. Det föreslagna undantaget från 183-dagarsregeln benämns därför enligt regeringen även som en uthyrningsregel. Regeringen föreslår vidare att med uthyrning av arbetskraft ska avses att en fysisk person, av arbetsgivaren eller med dennes medverkan, hyrs ut eller ställs till förfogande för att utföra arbete i en verksamhet i som bedrivs av en annan person (uppdragsgivaren) och som utförs under dennes kontroll och ledning. Vid bedömningen av om arbetet utförs för den egna arbetsgivaren eller för en uppdragsgivare måste enligt regeringen en rad faktorer vägas samman för att avgöra om arbetet i fråga utförs under uppdragsgivarens kontroll och ledning. Vid denna prövning bör ledning kunna hämtas i kommentaren till artikel 15 i modellavtal. Av punkt 8.14 i kommentaren framgår att bedömningen sker genom en sammanvägning av ett antal omständigheter: Vem som har behörighet att instruera arbetstagaren avseende det sätt som arbetet ska utföras på. Vem som disponerar och kontrollerar samt har ansvar för platsen där arbetet utförs. Om arbetstagarens ersättning faktureras direkt från den formella arbetsgivaren till företaget där arbetet utförs eller inte. Vem som ställer arbetsredskap och material till förfogande för arbetstagaren. Vem som bestämmer antalet arbetstagare och de kvalifikationer som arbetstagarna ska ha. Vem som har rätt att välja ut de arbetstagare som ska utföra arbetet och att avsluta det uppdragsavtal som har slutits med arbetstagaren. Vem som har rätt att införa disciplinära sanktioner som rör arbetstagarens arbete. Vem som beslutar om semester och arbetsschema för arbetstagaren. Ett av huvudskälen till att införa uthyrningsregeln är enligt regeringen att uppnå konkurrensneutral beskattning mellan arbetstagare som är anställda av en verksamhet i och arbetstagare som är anställda i utlandet men arbetar i en verksamhet i . Valet att antingen anställa eller hyra in personal ska alltså inte styras av skattereglerna. Regeringen anser mot denna bakgrund att en rimlig avgränsning är, för att uthyrningsregeln ska gälla, att arbetet ska utföras antingen för ett företag som bedriver verksamhet i eller i en verksamhet inom offentlig sektor här. Uthyrningsregeln bör därför gälla om arbetet utförs för en uppdragsgivare som är skattskyldig för inkomst av näringsverksamhet enligt inkomstskattelagen, oavsett om uppdragsgivaren är en fysisk eller juridisk person och oavsett om uppdragsgivaren är begränsat eller obegränsat skattskyldig. Regeringen anser vidare att även svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer som inte själva är skattskyldiga i , ska kunna vara sådana uppdragsgivare som gör att uthyrningsregeln kan bli gällande. Eftersom svenska handelsbolag inte är skattskyldiga för sina inkomster enligt inkomstskattelagen, utan inkomsterna i stället beskattas hos delägarna (5 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL), måste svenska handelsbolag omnämnas särskilt i lagtexten. Även i utlandet delägarbeskattade juridiska personer som inte själva är skattskyldiga i måste enligt regeringen omnämnas särskilt. I utlandet delägarbeskattade juridiska personer är nämligen inte skattskyldiga för den del av inkomsterna som delägarna är skattskyldiga för (6 kap. 12 § IL). Obegränsat skattskyldiga delägare är skattskyldiga för sin andel av den juridiska personens inkomster (5 kap. 2 a och 3 §§ IL). Avslutningsvis anser regeringen att även svenska staten, en svensk kommun eller en svensk region ska kunna ses som sådana uppdragsgivare som medför att uthyrningsregeln kan bli gällande. Regeringen föreslår därför sammanfattningsvis att undantaget från 183-dagarsregeln vid uthyrning av arbetskraft ska tillämpas om uppdragsgivaren är skattskyldig för inkomst av näringsverksamhet enligt inkomstskattelagen, ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person där en eller flera delägare i bolaget eller den juridiska personen är obegränsat skattskyldiga för inkomsterna eller, i annat fall, skattskyldiga för inkomster från ett fast driftställe i , eller svenska staten, en svensk kommun eller en svensk region. Undantag från uthyrningsregeln för korta arbetstillfällen Regeringen anser att ett undantag behövs från förslaget om ett ekonomiskt arbetsgivarbegrepp. Undantaget ska enligt regeringen förtydliga att arbete i i vissa fall per definition inte ska ses som uthyrning av arbetskraft. Med ett sådant undantag menar regeringen att det förtydligas och säkerställs att uthyrningsregeln inte kommer att omfatta vissa icke avsedda situationer. Regeringen föreslår därför att med uthyrning av arbetskraft avses inte arbete i som utförs under i följd, till den del arbetet i inte överstiger sammanlagt under ett kalenderår. Besked om särskild inkomstskatt I propositionen föreslås att en begränsat skattskyldig person som arbetar tillfälligt i och som ingår som personal i en verksamhet här bör beskattas i Om personen beskattas i sitt hemland, kan han eller hon normalt ansöka om att dubbelbeskattningen undanröjs i det landet genom att visa upp ett underlag som visar att inkomsten har beskattats i och att skatten är betald. En ordning som bygger på att en person själv måste kontakta för att få ett underlag som visar vilken inkomst som har beskattats och vilken skatt som har betalats är enligt regeringens mening inte lämplig om antalet begränsat skattskyldiga fysiska personer som beskattas i ökar. Regeringen anser också att ett besked om särskild inkomstskatt kan underlätta rutinen för undanröjande av dubbelbeskattning i hemlandet. Regeringen föreslår därför att efter beskattningsårets utgång ska skicka ett besked om särskild inkomstskatt till den som är skattskyldig enligt SINK. Utländska utbetalares skyldighet att göra skatteavdrag Regeringen föreslår vidare att bestämmelser införs som innebär att utländska utbetalare ska göra skatteavdrag från ersättning som betalas för arbete som utförs i . Arbetet ska enligt regeringen anses utfört i även om mottagaren arbetar utomlands inom ramen för utbetalarens verksamhet i . Regeringen anser att det är lämpligt att den utländska utbetalaren ska göra skatteavdrag från ersättning till både obegränsat och begränsat skattskyldiga mottagare. En sådan ordning ökar enligt regeringen konkurrensneutraliteten genom att både svenska och utländska företag har samma skyldigheter att göra skatteavdrag när de betalar ersättning för arbete som utförs i . Regeringen menar att bestämmelserna om skatteavdrag renodlas genom borttagande av undantag och utbetalaren behöver inte göra en bedömning av om skatteavdrag ska göras eller inte. Den praxis som gäller att endast arbetsgivare som hör hemma i omfattas av skyldigheten att göra skatteavdrag från ersättning för arbete till obegränsat skattskyldiga ska således inte längre gälla. Vidare ska även utländska utbetalare göra skatteavdrag från ersättning eller annat vederlag, som är skattepliktig inkomst enligt SINK, utbetalad till begränsat skattskyldiga mottagare som är uthyrda eller av annan anledning är skattskyldiga enligt SINK. Regeringen föreslår därför att bestämmelsen om att en utbetalare som är hemmahörande i utlandet inte ska göra skatteavdrag för särskild inkomstskatt för utomlands bosatta ska upphöra att gälla. Den nya skyldigheten för utländska utbetalare att göra skatteavdrag bör enligt regeringens mening inte omfatta situationer där ersättningen saknar samband med arbete som mottagaren utför eller har utfört i för denne utbetalare. Regeringen anser därför att skyldigheten att göra skatteavdrag inte bör omfatta sådan ersättning som anges i 10 kap. 3 § andra stycket 1–7 skatteförfarandelagen (2011:1244), dvs. pension, livränta, sjukpenning m.fl. ersättningar. Svenska utbetalares skyldighet att göra skatteavdrag Regeringen föreslår att bestämmelsen om svenska utbetalares skyldighet att göra skatteavdrag ska omformuleras och föreslår därför att skatteavdrag från sådan ersättning för arbete som en utbetalare som hör hemma i betalar till en utländsk juridisk person eller en fysisk person som är begränsat skattskyldig här i landet bara ska göras om ersättningen betalas för arbete som mottagaren utför i . Arbetet ska anses utfört här i landet även om mottagaren arbetar utomlands inom ramen för utbetalarens verksamhet i . Inkomst som avser lön eller därmed jämförlig förmån på grund av anställning eller uppdrag hos svenska staten, en svensk kommun eller en svensk region ska enligt 5 § första stycket 1 SINK beskattas i . Arvode och liknande ersättning som någon får i egenskap av ledamot eller suppleant i styrelse eller annat liknande organ i ett svenskt aktiebolag eller någon annan svensk juridisk person är också skattepliktig enligt SINK, oavsett var verksamheten utövas, se 5 § första stycket 3 SINK. När det gäller dessa inkomster får, enligt regeringen, kopplingen till anses vara så stark att skatteavdrag bör ske oavsett var arbetet har utförts. Regeringen föreslår därför att skatteavdrag alltid ska göras för dessa ersättningar. Uppgiftsskyldighet för ett utländskt företag Regeringen föreslår vidare att en fysisk eller juridisk person som hör hemma i en annan stat och inte bedriver verksamhet från ett fast driftställe i i vissa fall ska vara skyldig att lämna särskilda uppgifter om vilken verksamhet som bedrivits i , verksamheten bedrivits i och övriga förhållanden som behövs för att kunna bedöma skattskyldigheten enligt inkomstskattelagen. I syfte att begränsa den administrativa bördan anser regeringen att målsättningen dock ska vara att så långt som möjligt begränsa antalet uppgifter som ska lämnas till . Enligt förslaget ska de särskilda uppgifterna ha kommit in till senast den när inkomstdeklaration ska lämnas och uppgifterna ska undertecknas. Regeringen föreslår slutligen att den som lämnar en inkomstdeklaration inte ska lämna särskilda uppgifter. För att uppnå konkurrensneutralitet och likformighet i beskattningen har regeringen föreslagit förändrade skatteregler vid tillfälligt arbete i . Förslaget innebär att ett ekonomiskt arbetsgivarbegrepp ska införas och att den s.k. 183-dagarsregeln inte ska tillämpas när det är fråga om uthyrning av arbetskraft. Kortare arbetstillfällen ska dock enligt förslaget inte anses utgöra uthyrning av arbetskraft. Regeringen föreslår vidare ändringar i 33 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Utskottet samordnar i bilaga 3 av lagtekniska skäl ändringarna i lagrummet med de förslag till ändringar i samma lagrum och med ikraftträdande som finns i proposition 2019/20:197 Delegationsbestämmelser för och och några ändringar i fråga om informationsutbyte på skatteområdet (bet. 2020/21:SkU4). Utskottet har inga invändningar mot regeringens förslag och tillstyrker därmed propositionen med den ändring som föreslås i bilaga 3. Beräkningen av antalet arbetsdagar Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om att slopa 15-dagarsregeln. Jämför reservationen (KD). I kommittémotion 2020/21:345 av m.fl. (KD) föreslås att tillkännager för regeringen att endast en gräns för det sammanlagda antalet arbetsdagar i ska tillämpas. Motionärerna anför att regeringen föreslår förändringar av skattereglerna vid tillfälligt arbete i , som innebär att en arbetstagare som är inhyrd från ett utländskt företag utan fast driftställe i ska beskattas här, när arbetstagaren utför arbete för en verksamhet här. Förslagen innebär också förändringar när ersättning betalas ut för arbete som utförs i av någon som inte har ett fast driftställe i samt förändringar i vilka uppgifter som ska lämnas till . Motionärerna anför vidare att regeringen föreslår ett antal undantagsregler som bl.a. kan bli aktuella att tillämpa vid projekt, konferenser, utbildningar och dylikt då anställda i utlandet kommer till för att arbeta. Enligt motionärerna finns det, vilket framkommer i flera av remisssvaren, en risk för att onödigt krångel skapas för de berörda företagen som gör mindre attraktivt att förlägga sådan verksamhet i. Regeringen föreslår dels ett undantag som innebär att reglerna inte ska tillämpas på den som arbetar i sträck i , dels ett undantag som innebär att reglerna inte ska tillämpas när det sammanlagda antalet arbetsdagar i är 45 eller färre. Detta innebär enligt motionärerna att de nya reglerna inte ska tillämpas för den som t.ex. arbetar i sträck i vid fyra olika tillfällen , men att de ska tillämpas för den som arbetar i sträck . ska enligt motionärerna vara ett attraktivt land att driva både små och stora företag i. Att svenska storföretags utländska medarbetare kommer till är förstås positivt för såväl storföretagen som för en lång rad andra företag, som t.ex. hotell och restauranger. bör också verka för att utländska företag i större utsträckning förlägger kontor här eftersom det i sin tur skapar fler arbetstillfällen i med ökade skatteintäkter som följd. Motionärerna delar den uppfattning som flera remissinstanser framför, att det regelverk som regeringen föreslår riskerar att medföra att färre projekt och konferenser förläggs i . Detta kommer att skada det svenska näringslivet. Motionärerna föreslår mot bakgrund av detta att 15-dagarsregeln ska slopas helt och att det räcker med en gräns för det sammanlagda antalet dagar för arbete i . Det bör medge goda förutsättningar för företagen att förlägga projekt, konferenser och utbildningar i även i fortsättningen. Regeringen har gjort bedömningen att det är nödvändigt med ett undantag från förslaget om ett ekonomiskt arbetsgivarbegrepp som förtydligar att arbete i i vissa fall inte ska betraktas som uthyrning av arbetskraft. Vid utformningen av undantaget för kortare arbetstillfällen har regeringen funnit att tidsgränserna för antalet dagar som arbete utförs i utan att utgöra uthyrning av arbetskraft lämpligen kan sättas och maximalt under ett kalenderår. Utskottet finner inte skäl att göra en annan bedömning än regeringen. Utskottet avstyrker därmed motionsförslaget om att slopa 15-dagarsregeln. Beräkningen av antalet arbetsdagar, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:358 av m.fl. (KD). Regeringen föreslår förändringar av skattereglerna vid tillfälligt arbete i , som innebär att en arbetstagare som är inhyrd från ett utländskt företag utan fast driftställe i ska beskattas här, när arbetstagaren utför arbete för en verksamhet här. Förslagen innebär också förändringar när ersättning betalas ut för arbete som utförs i av någon som inte har ett fast driftställe i samt förändringar i vilka uppgifter som ska lämnas till . Regeringen föreslår ett antal undantagsregler som bl.a. kan bli aktuella att tillämpa vid projekt, konferenser, utbildningar och dylikt då anställda i utlandet kommer till för att arbeta. Jag anser, vilket framkommer i flera av remissvaren, att det finns en risk för att onödigt krångel skapas för de berörda företagen som gör mindre attraktivt att förlägga sådan verksamhet i. Regeringen föreslår dels ett undantag som innebär att reglerna inte ska tillämpas på den som arbetar i sträck i , dels ett undantag som innebär att reglerna inte ska tillämpas när det sammanlagda antalet arbetsdagar i är 45 eller färre. Detta innebär att de nya reglerna inte ska tillämpas för den som t.ex. arbetar i sträck i vid fyra olika tillfällen , men att de ska tillämpas för den som arbetar i sträck . Jag anser att ska vara ett attraktivt land att driva både små och stora företag i. Att svenska storföretags utländska medarbetare kommer till är förstås positivt för såväl storföretagen som för en lång rad andra företag, som t.ex. hotell och restauranger. bör också verka för att utländska företag i större utsträckning förlägger kontor här eftersom det i sin tur skapar fler arbetstillfällen i med ökade skatteintäkter som följd.