bet · H701JuU25 · 2020-05-12 00:00:00 — Vi vill därför ge polisen möjlighet att, efter beslut från åklagare, upprätta visitationszoner där polisen ges utökade befogenheter att söka efter vapen och handgranater på människor och i fordon. Även om det innebär ett ingrepp i den enskildes integritet som kan upplevas som stort menar vi att det är nödvändigt för att kunna bekämpa brottsligheten i vissa områden. Avsikten är dock inte att det ska röra sig om någon form av undantags-tillståndsliknande befogenheter som finns i andra länder. Ett beslut om att upprätta en visitationszon får endast fattas när det finns en beaktansvärd risk för att illegala vapen finns i eller kommer transporteras genom ett visst område. Zonerna ska vara tillfälliga och begränsade till ytan och fungera ungefär som en trafikkontroll men på såväl en viss väg som exempelvis kring en viss plats. Det ska inte krävas någon konkret misstanke om brott för att kontroll ska kunna ske. Kontrollen får därigenom mer karaktären av stickprovskontroll. Syftet med visitationszonerna är att skapa ytterligare möjligheter till effektiva preventiva insatser för att förebygga olaga vapeninnehav och allvarliga våldsbrott. Regeringen bör således återkomma med förslag om zonförbud och visitationszoner. Undantagstillstånd, punkt 33 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 33 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:750 av m.fl. (SD) yrkandena 13–15. Det bör utredas om det finns behov av en ny lag som ger regeringen, på förfrågan från ordningsmakten eller på eget initiativ, möjlighet att utlysa tillfälliga undantagstillstånd i tydligt geografiskt avgränsade områden. Undantagstillstånden bör innefatta en möjlighet att tillfälligt begränsa medborgarnas rörelsefrihet inom det avgränsade geografiska området. De bör tillfälligt utöka polisens befogenheter att göra tillslag mot bl.a. enskilda personer, lokaler och bostäder. Andra västländers lagstiftning bör användas som modell eftersom många länder har lagstiftning som är beprövad. Tydliga målsättningar för ordningsmakten om vad den förväntas uppnås i de särskilt utsatta områdena sättas upp, och den subversiva kriminaliteten bör klassificeras som ett säkerhetspolitiskt inre hot. Belöningssystem och tipspengar, punkt 35 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 35 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2623 av (M) yrkande 1 och 2019/20:3063 av m.fl. (M) yrkande 10. I finns det en möjlighet att betala ut medel till enskilda för upplysningar som bidrar till att allvarliga brott upp. betalas ut till personer som lämnat information som på ett eller annat sätt har varit avgörande för att ett allvarligt brott har klarats upp. I är möjligheter att betala ut medel till enskilda som bidrar till att klara upp brott begränsade och omfattar i princip endast utbetalningar inom ramen för den s.k. informatörsverksamheten. Ett svenskt belöningssystem som innebär ökade möjligheter för att betala ut en ersättning till enskilda bör övervägas. Bland annat skulle tips som leder till att illegala vapen hittas och beslagtas kunna leda till att ersättning betalas ut. Detta skulle vara ett bra verktyg i kampen mot gängbrottsligheten. Ordningsvakter, punkt 36 (M, C, KD) av (KD), (M), (M), (M), (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 36 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2261 av (M) yrkande 2, 2019/20:2832 av m.fl. (M) yrkande 6, 2019/20:3069 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 18, 2019/20:3191 av m.fl. (KD) yrkande 23 och 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 12, 2019/20:203 av (C) yrkande 13, 2019/20:536 av (KD), 2019/20:657 av (M), 2019/20:697 av (KD), 2019/20:902 av (M), 2019/20:1239 av (S), 2019/20:1520 av och (båda M), 2019/20:2120 av (M), 2019/20:2261 av (M) yrkande 3, 2019/20:2504 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:2895 av Boriana (M) och 2019/20:203 av (C) yrkande 14, 2019/20:2261 av (M) yrkande 1, 2019/20:2334 av m.fl. (S) och 2019/20:2396 av (M) yrkandena 1 och 2. Det är i huvudsak polisens uppgift att upprätthålla ordningen i samhället samt förebygga och utreda brott. Samhället kan dock inte fortsätta blunda för de säkerhets- och trygghetsproblem dagens polisbrist för med sig. avlastas polisen också av ordningsvakter som hjälper till att upprätthålla säkerhet och allmän ordning på utvalda platser. Fram till dess polisen nått sin fulla kapacitet bör enligt vår mening ordningsvakter i ökad utsträckning kunna användas för att utföra vissa uppgifter som polisens utför. Det är inte någon långsiktig eller ensidig lösning på trygghetsproblemet, men nödvändigt för att ge kommunerna fler verktyg för att öka tryggheten lokalt. Det kan handla om trygghetsfrämjande arbete ute på gator och torg, för att störa kriminell aktivitet, men också tidskrävande sysslor, såsom transporter av frihetsberövade och omhändertagande av berusade personer. För att detta ska bli möjligt måste regeländringar genomföras skyndsamt. Det bör dessutom göras en översyn av lagen om ordningsvakter, bl.a. i syfte skapa en tydlig möjlighet att ge ordningsvakter ett generellt förordnande att medverka till att upprätthålla allmän ordning inom ett större geografiskt område eller en hel kommun. Syftet med lagändringen skulle vara att möjliggöra för kommuner att använda sig av ordningsvakter för att täcka upp för polisen i fråga om enklare uppgifter för att trygga ordningen inom kommunens område, i synnerhet patrullering på offentliga platser. är det inte möjligt enligt lagen om ordningsvakter att förordna ordningsvakter för generella uppgifter inom större geografiska områden; det krävs antingen att det rör sig om en specifik verksamhet eller att uppgiften är begränsad till en viss plats. Det behöver också diskuteras om eventuella ökade befogenheter för ordningsvakter är nödvändiga. kan inte ökade befogenheter komma ifråga utan ökad utbildning. Därutöver bör kontrollen av vilka som kan bli ordningsvakter, skyddsvakter och väktare stärkas. Polisen varnar för att dessa branscher kan infiltreras av kriminellt belastade personer. Det behöver stoppas. Vi konstaterar att regeringen nu också tillsatt en utredning om regelverket för ordningsvakter, vilket är positivt. Det är emellertid viktigt att detta arbete bedrivs skyndsamt och leder fram till ett regelverk som löser de problem vi lyft fram. Brott av s.k. djurrättsaktivister, punkt 37 (S, V, MP) av (V), (MP), (S), (S), (S), Lawen Redar (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 37 borde ha följande lydelse: 2019/20:1085 av (S), 2019/20:1235 av och (båda S), 2019/20:1302 av och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2019/20:2500 av (M) yrkande 4, 2019/20:2535 av (C) yrkande 5, 2019/20:2774 av m.fl. (KD) yrkande 2, 2019/20:3083 av (M), 2019/20:3084 av och Kopparklint (båda M) yrkandena 1–3, 2019/20:3106 av m.fl. (C) yrkande 14, 2019/20:3257 av m.fl. (C) yrkande 4 och 2019/20:3260 av m.fl. (C) yrkandena 36, 38 och 41. Brott av s.k. djurrättsaktivister som bland annat lantbrukare utsätts för är oacceptabelt. Brotten är dessutom särskilt allvarliga då de också utgör kränkningar av grundlagsskyddade rättigheter. Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att den här typen av brott ska hanteras effektivt av rättsväsendet, både när det gäller lagstiftning och redovisning för hur den arbetar för att motverka brottslighet kopplad till djurrättsaktivism. Det är bra men precis som regeringen ser vi att det finns ytterligare behov av åtgärder, bl.a. när det gäller det straffrättsliga skyddet mot obehöriga intrång. Beredning av den frågan pågår i . Mot den bakgrunden anser vi inte att det behövs något sådant tillkännagivande som efterfrågas i motionerna 2019/20:2500 (M) yrkande 4, 2019/20:2535 (C) yrkande 5, 2019/20:2774 (KD) yrkande 2, 2019/20:3083 40 (M), 2019/20:3084 (M) yrkande 2, 2019/20:3257 (C) yrkande 4 och 2019/20:3260 (C) yrkande 41. Vi anser därmed att dessa motioner ska avslås. Vi anser vidare att det inte att det finns anledning för att besluta om särskilda brottskoder. Motionerna 2019/20:1085 (S), 2019/20:1235 (S), 2019/20:1302 (S) 5 yrkandena 1 och 2, 2019/20:3106 (C) yrkande 14, 2019/20:3260 (C) yrkandena 36 och 38 samt 2019/20:3084 (M) yrkande 1 och 3 bör därför avslås. Arbetet mot barnpornografi, punkt 38 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 38 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:182 av (C) yrkandena 1–3 och 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 48, 2019/20:2447 av och (båda MP) yrkande 5 och 2019/20:3359 av m.fl. (L) yrkande 5. Barnpornografi är ett hemskt brott som kan påverka det utsatta barnet resten av dess liv. Ett stort antal barn lever i miljöer där de utsätts för sexuella övergrepp. Våldtäkter mot barn polisanmäls , och enbart inom offentlig sektor sker det sexuella övergrepp. En väldigt liten del av de utsatta barnen får hjälp att komma ur sin utsatta situation. Jag kan konstatera att dessa brott inte prioriteras i den utsträckning som det vore önskvärt och att det förebyggande arbetet kan förbättras. Jag anser därför att det är av stor vikt att all tillgänglig teknik som finns också används för att säkerställa att det material som kan klassificeras som sexuellt övergrepp på barn inte hanteras, sprids eller laddas ner obemärkt på enheter i offentliga verksamheters it-miljö. Verksamheter inom stat, regioner och kommuner bör säkerställa att det finns rutiner som förhindrar att detta sker och jag vill att blockeringsverktyg eller filter för internetsidor som innehåller barnpornografi ska användas för att stoppa tillgången. Verktyg för att spåra användare som på datorer inom offentlig verksamhet laddar ned eller förvarar barnpornografi måste därmed bli obligatoriska. Arbetet mot barnpornografi, punkt 38 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 38 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3359 av m.fl. (L) yrkande 5 och 2019/20:182 av (C) yrkandena 1–3, 2019/20:2447 av och (båda MP) yrkande 5 och 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 48. Rättsväsendets möjligheter att identifiera de barn som utsätts för övergrepp på internet måste värnas. För att övergreppsmaterial ska kunna upptäckas, raderas och rapporteras och för att barnen i övergreppsmaterial lättare ska kunna identifieras anser jag att det är av stor vikt att digitala ansiktsigenkännings-verktyg även i fortsättningen ska kunna användas. Den nya e-privacy-förordningen som förhandlas mellan EU:s medlemsstater hotar att begränsa denna möjlighet. Det är därför viktigt att regeringen i det fortsatta förhandlings-arbetet tar hänsyn till detta behov och verkar för att det även framöver ska vara möjligt att arbeta med dessa digitala verktyg. Arbetet mot dopningsbrott, punkt 39 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 39 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2782 av m.fl. (KD) yrkande 4. Handeln med dopningspreparat och droger är ett it-relaterat brott som bör uppmärksammas mera. Denna handel sker övervägande på internet och det finns ett stort antal nätshoppar där man enkelt kan köpa anabola androgena steroider. Vi anser därför att det är angeläget att rättsvårdande myndigheter får möjligheter att effektivt koordinera spaning på nätet för att kartlägga försäljningen och minska tillgängligheten av dopningspreparat. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det anförda. Ekonomisk brottslighet, punkt 40 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 40 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:766 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:2114 av (L) och 2019/20:3036 av m.fl. (S). EU har ambitionen att aktivt bekämpa korruption, en korruption som på olika nivåer utgör en betydande utmaning för flera av medlemsstaternas politiska system och förvaltning. gav rådet kommissionen i uppdrag att inkomma med en övergripande anti-korruptionspolicy. Kommissionen har fortfarande inte inkommit med någon sådan policy. I stället publicerade kommissionen 2014 en särskild rapport om läget i EU:s medlemsstater avseende korruption och vilka åtgärder medlemsstaterna vidtagit för att hantera problemet. Rapporten beskriver situationen i flera medlemsstater som mycket allvarlig. Det är oroväckande. I samband med publiceringen av rapporten meddelade kommissionen att man planerade att genomföra en uppföljning i syfte att mäta vilka resultat som uppnåtts. Enligt vedertagna korruptionsindex har EU-ländernas genomsnitt varit nära oförändrat sedan man började mäta 2012. Det innebär att så många som 16 av EU:s 28 medlemsländer har varit under medelvärdet 65 på en 100-gradig skala. För ett land som , som är en av unionens största finansiärer, borde denna utveckling oroa och motivera till kritik mot EU:s otillräckliga korruptionsåtgärder. Vi föreslår därför ett par konkreta åtgärder som EU skulle kunna vidta för att återfå trovärdigheten i arbetet mot korruption. Vi vill att regeringen i rådet driver frågan om att kommissionen ska besluta om en uppdatering av samma rapport under kommande lagstiftningsperiod, och den kommande långtidsbudgeten ska innehålla regler om att medlemsstater som systematiskt, med uppsåt eller genom oaktsamhet eller underlåtelse utsätter EU-budgeten för bedrägerier bör få minskade EU-stöd. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det vi nu har anfört. Brott mot butiker, punkt 41 (M, SD, KD) av (KD), (M), (M), (M), (SD), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 41 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:378 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2019/20:1189 av och (båda S). Ett växande problem för många butiksägare inom t.ex. dagligvaruhandeln är kriminalitet såsom stölder, hot och våld. Enligt statistik från 2020 ökar både antalet butiksinbrott och butiksstölder jämfört med . I många fall är också området utanför affären en samlingsplats för kriminella där droghandel bedrivs mer eller mindre öppet, vilket gör att många kunder håller sig därifrån. Vi anser att man måste gå till botten med vilka övriga åtgärder som krävs för att på riktigt förändra och förbättra dagens situation för butiksägare. Därför bör regeringen tillsätta en heltäckande utredning på området som berör samtliga relevanta aspekter gällande butiksägares trygghet och möjlighet att ostört bedriva sin verksamhet. Utredning av mängdbrott, punkt 42 (M, C, KD) av (KD), (M), (M), (M), (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 42 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 6. Mängdbrotten måste prioriteras högre för att också fler brott ska kunna utredas och upp. Dagens bestämmelser gör det möjligt att inte alltid inleda en förundersökning och att på förhand lägga ned en brottsutredning. Direktavskrivning innebär att polisen skriver av ärendet och inte inleder någon förundersökning. Förundersökningsbegränsning innebär att man begränsar brottsutredningen till att endast omfatta vissa brott. Även åtalsunderlåtelse innebär att brottet utreds men inte leder till åtal. Det är inte rimligt att en så stor andel av alla brottsutredningar som gäller mängdbrott läggs ned . Möjligheterna till direktavskrivning, förundersökningsbegränsning och åtalsunderlåtelse bör därför begränsas, särskilt i fall där det finns ett tydligt brottsofferintresse. Regeringen bör därför vidta åtgärder som tillgodoser det vi nu har anfört. Nationellt tiggeriförbud m.m., punkt 43 (M, SD) av (M), (M), (M), (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 43 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:554 av m.fl. (SD) yrkande 24, 2019/20:893 av (M), 2019/20:2937 av (M) och 2019/20:3066 av m.fl. (M) yrkande 1. hittillsvarande hållning i fråga om tiggeriet har skickat dubbla signaler. Trots att tiggeri är tillåtet i har regeringen och myndigheterna på olika sätt försökt att göra det mindre lönsamt att tigga, bl.a. genom uppmaningar att inte ge pengar till tiggare. Det har även genomförts förenklingar för markägare att få bort tiggarnas olagliga bosättningar. Ett nytt brott – människoexploatering – vars syfte är att kriminalisera ett beteende som innebär att man utnyttjar någon annan person för att bl.a. tigga har även införts. Bevissvårigheterna är dock uppenbara vad gäller den här typen av brottslighet eftersom många inblandade inte vill vittna. Det innebär att lagstiftningens genomslag i praktiken riskerar att bli begränsat. Vissa kommuner har på egen hand försökt att reglera tiggeriet. Det har dock visat sig vara juridiskt komplicerat att införa lokala förbud, även om den ovan redovisade domen från visar att det är möjligt. Flera andra länder har regler som på ett eller annat sätt förbjuder tiggeri. I exempelvis är tiggeri förbjudet, och i är det förbjudet både att själv tigga och att uppmuntra någon som är minderårig att göra det. Erfarenheten från visar vidare att möjligheten till kommunala förbud för tiggeri på allmän plats i praktiken används i begränsad utsträckning. Mot denna bakgrund behövs ett nationellt tiggeriförbud. Lokala förbud innebär att staten överlämnar ansvaret för en i grunden nationell fråga till kommunerna. Regeringen bör återkomma med ett sådant förslag. Olovliga bosättningar, punkt 44 (SD, KD) av (KD), (SD), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 44 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:611 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2019/20:2734 av m.fl. (KD) yrkandena 3 och 4 samt 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 42 och 2019/20:1105 av (MP) yrkande 1. Vår uppfattning är att olovliga bosättningar inte ska accepteras och att kommunerna därför måste få större befogenheter att säkerställa att ordningslagarna följs. Ett beslut om avhysning måste därvid kunna gälla ett större område än . får förelägga en person att ta bort anordningar som placerats på offentlig plats utan tillstånd eller i strid med kommunala ordningsföreskrifter. Följs inte föreläggandet får vidta åtgärder. får även ingripa för att avvärja en straffbelagd handling. Ett problem är att polisen inte ingriper i de fall EU-migranterna utnyttjar offentliga platser som bostadsändamål. I de fall man ingriper tar dessutom handräckning . Gäller det däremot en otillåten bosättning på en plats som inte är offentlig är ordningslagen inte tillämplig och markägaren får i stället vända sig till för att ansöka om särskild handräckning. Denna process är långdragen och ineffektiv och leder till att EU-migranterna ges tid att skräpa ned och ockupera allmänna områden. Dessutom måste hela processen upprepas om lägren bara flyttas . Vi föreslår därför att kronofogden inte ska ha med dessa frågor att göra, att någon s.k. besittningsrätt inte ska finnas i dessa fall samt att polisen när som helst ska kunna avlägsna de boende i illegala kåkstäder utan något specifikt krav på identifikation eller dokumentation. Staten måste därutöver se över de kostnader som uppkommer kring särskild handräckning, bortforsling och städning m.m. som drabbar kommuner och markägare. Översynen ska syfta till att få fram en ordning som innebär lägre kostnader och effektivare hantering för markägaren. Kommunerna bör dessutom i lokala ordningsföreskrifter kunna ange vad som kräver ett särskilt godkännande på allmän mark i syfte att upprätthålla ordningen. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det vi nu har anfört. Utsatta EU-medborgare, punkt 45 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 45 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2578 av m.fl. (V) yrkandena 11, 13 och 14. Situationen för de utsatta EU-medborgarna i kräver ett svar som tacklar de verkliga utmaningarna och tar steg för att lösa dagliga problem de utsatta möter. Det handlar om en politik som tar krafttag mot den diskriminering som gruppen möter och bekämpar den fattigdom de lever under och de strukturella faktorer som orsakar den – som bristande tillgång till utbildning, sjukvård och drägligt boende. Den politiken består av robusta välfärdsinsatser baserade på ett tydligt rättighetsperspektiv. Det krävs bl.a. en lagstiftning som säkerställer rätten att be om hjälp och en styrning av som tydliggör att polisen har en skyldighet att skydda minoritetsgrupper och marginaliserade grupper, som utsatta EU-medborgare och prioriterar detta i sitt arbete. Utsatta EU-medborgare ska ha samma rättigheter som andra EU-medborgare, i enlighet med och de konventioner är bundet av. Denna politik måste ständigt utvecklas och förnyas, inte minst för att visa alla som vill se en annan utveckling att den är möjlig. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det jag nu har anfört. Demonstrationstillstånd, punkt 46 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 46 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 55. Yttrande- och demonstrationsfriheterna är grundläggande och varje människa har rätt att uttrycka sina åsikter, men i de fall dessa åsikter manar till våld, krigsbrott och terror ska inte det offentliga vara med och stödja det. Demokratin angrips av flera olika grupper som vill påverka vårt samhälle med våld och hot. Hoten kommer delvis från den islamistiska miljön men även från vit makt-miljön och den autonoma vänstermiljön. För att mota tillbaka de våldsbejakande organisationerna måste samhället markera tydligare än . Det finns en möjlighet i ordningslagen att ställa krav eller till och med säga nej till demonstrationer när man t.ex. vet att det har gått våldsamt till förut, men det sker inte tillräckligt ofta. Jag anser att man måste se över dagens bestämmelser och tillämpningen av dessa i syfte att öka möjligheterna att ställa krav vid demonstrationer och i vissa fall inte tillåta att de hålls. Passlagen m.m., punkt 47 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 47 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2496 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:3067 av m.fl. (M) yrkandena 12 och 13 samt 2019/20:970 av (S). De åtgärder som har vidtagits för att stävja missbruket av pass, däribland den nya lagstiftning som trädde i kraft , har inte varit tillräckliga. Vi vill därför se ytterligare skärpta åtgärder i detta syfte. Passets status som värdehandling måste återupprättas. Ett pass är en handling som bör ha ett särskilt skydd mot missbruk. För missbruk av urkund döms till böter eller fängelse . Är brottet grovt utdöms fängelse i högst . Av rättspraxis framgår dock att missbruk av pass vid inresa till landet inte per automatik bedöms som grovt missbruk av urkund. Det krävs försvårande omständigheter. Det vill vi ändra på. Missbruk av pass vid inresa bör alltid bedömas som grovt missbruk av urkund. Detsamma gäller missbruk av främlingspass och av resedokument vid inresa. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det vi nu har anfört. De åtgärder som vidtagits på området i , däribland den nya lagstiftning som trädde i kraft , har inte varit tillräckliga.