bet · H801SoU5 · 2020-12-07 00:00:00 — Förslaget till lag om ändring i 13 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga 13 § Har den unge beretts vård med stöd av 2 §, ska socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vård enligt lagen fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och utformas. Har den unge beretts vård med stöd av 3 §, ska socialnämnden för verkställighet av vårdbeslutet pröva om vård med stöd av lagen ska upphöra. Denna fråga ska därefter prövas fortlöpande från senaste prövning. När den unge har varit placerad i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § . Vid övervägande enligt tredje stycket ska följande särskilt beaktas: – den unges och familjehemsföräldrarnas inställning till en vårdnadsöverflyttning, – den unges relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose den unges behov av en trygg och god uppväxt, – familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose den unges behov av kontakt med sina föräldrar och andra närstående, och – den unges relation till sina föräldrar. Ändringen innebär att ett nytt fjärde stycke läggs till i paragrafen. Enligt 6 kap. 8 § ska en vårdnadsöverflyttning göras när det är uppenbart bäst för barnet. Det nya stycket tydliggör vilka omständigheter som socialnämnden särskilt ska ta hänsyn till vid övervägande av om det finns skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning. Med ordet särskilt markeras att uppräkningen inte är uttömmande. Den unges och familjehemsföräldrarnas inställning ska beaktas liksom den unges relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose den unges behov av en trygg och god uppväxt. Familjehemsföräldrarna ska önska att bli vårdnadshavare för den unge och stort avseende ska fästas vid den unges egen inställning. Vid bedömningen ska även hänsyn tas till familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose den unges behov av kontakt med sina föräldrar och andra närstående. Det är viktigt att socialnämnden överväger hur en vårdnadsöverflyttning påverkar den unges kontakt med sin ursprungsfamilj på . Detta beror ofta på familjehemsföräldrarnas inställning och hur de på olika sätt tar ansvar för och möjliggör denna kontakt. Att den unge och föräldrarna har ett fungerande umgänge bör inte vara ett hinder för att socialnämnden ska överväga att ansöka om en vårdnadsöverflyttning. Att den unges relation till sina föräldrar ska beaktas särskilt är ett tillägg till paragrafen med anledning av Lagrådets yttrande. Lagrådet uttalade att mot bakgrund av vad som gäller för prövningen enligt 6 kap. 8 § måste den unges relation till de biologiska föräldrarna anses vara en sådan betydelsefull omständighet som ska beaktas särskilt vid socialnämndens övervägande av om ansökan om överflyttning av vårdnaden ska göras. Tillägget är utformat med förebild i Lagrådets yttrande. Av 3 kap. 2 § socialtjänstförordningen (2001:937) framgår att med familjehem avses ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot barn för stadigvarande vård och fostran eller vuxna för vård och omvårdnad och vars verksamhet inte bedrivs yrkesmässigt. Familjehemmet kan bestå av en eller flera föräldrar. En bestämmelse med motsvarande innebörd föreslås läggas till i 6 kap. 8 § socialtjänstlagen (2001:453) för barn som är placerade enligt den lagen. För regeringens författningskommentarer rörande samma paragraf, se propositionen avsnitt 9.1 s. 32–33. Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 8 § Vårdas ett barn med stöd av denna lag i ett annat hem än det egna, ska socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vården fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och utformas. När barnet har varit placerat i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § . Vid övervägande enligt andra stycket ska följande särskilt beaktas: – barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till en vårdnadsöverflyttning, – barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god uppväxt, – familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med sina föräldrar och andra närstående och, – barnets relation till sina föräldrar. Ändringen innebär att ett nytt tredje stycke läggs till i paragrafen. Enligt 6 kap. 8 § ska en vårdnadsöverflyttning göras när det är uppenbart bäst för barnet. Det nya stycket tydliggör vilka omständigheter som socialnämnden särskilt ska ta hänsyn till vid övervägande av om det finns skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning. Med ordet särskilt markeras att uppräkningen inte är uttömmande. Barnets och familjehemsföräldrarnas inställning ska beaktas liksom barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god uppväxt. Familjehemsföräldrarna ska önska att bli vårdnadshavare för barnet och stort avseende ska fästas vid barnets egen inställning. Vid bedömningen ska även hänsyn tas till familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med sina föräldrar och andra närstående. Det är viktigt att socialnämnden överväger hur en vårdnadsöverflyttning påverkar barnets kontakt med sin ursprungsfamilj på . Detta beror ofta på familjehemsföräldrarnas inställning och hur de på olika sätt tar ansvar för och möjliggör denna kontakt. Att barnet och föräldrarna har ett fungerande umgänge bör inte vara ett hinder för att socialnämnden ska överväga att ansöka om en vårdnadsöverflyttning. Att barnets relation till sina föräldrar ska beaktas särskilt är ett tillägg till paragrafen med anledning av Lagrådets yttrande. Lagrådet uttalade att mot bakgrund av vad som gäller för prövningen enligt 6 kap. 8 § måste barnets relation till de biologiska föräldrarna anses vara en sådan betydelsefull omständighet som ska beaktas särskilt vid socialnämndens övervägande av om ansökan om överflyttning av vårdnaden ska göras. Tillägget är utformat med förebild i Lagrådets yttrande. Av 3 kap. 2 § socialtjänstförordningen (2001:937) framgår att med familjehem avses ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot barn för stadigvarande vård och fostran eller vuxna för vård och omvårdnad och vars verksamhet inte bedrivs yrkesmässigt. Familjehemmet kan bestå av en eller flera föräldrar. En bestämmelse med motsvarande innebörd föreslås läggas till i 13 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga för unga som är placerade enligt den lagen. För regeringens författningskommentarer rörande samma paragraf, se propositionen avsnitt 9.2 s. 34–35. 3 § När någon behöver vårdas i ett hem för vård eller boende, stödboende eller familjehem ska en plan upprättas för den vård som socialnämnden avser att anordna (vårdplan). En vårdplan som gäller ett barn ska revideras senast när barnet har varit placerat . Vårdplanen ska , om det inte möter särskilda hinder, särskilt avse barnets långsiktiga boende. Därefter ska vårdplanen revideras vid behov. För barn och unga som vårdas i ett hem för vård eller boende, stödboende eller familjehem ska en plan upprättas över hur vården ska genomföras (genomförandeplan). Vård- och genomförandeplanen ska även uppta åtgärder och insatser som andra huvudmän har ansvar för. Ändringen innebär att ett nytt andra stycke läggs till i paragrafen. Bestämmelsen innebär en skyldighet för socialnämnden att se över och uppdatera en vårdplan som gäller ett barn senast efter att vården har pågått . Av 1 kap. 2 § tredje stycket socialtjänstlagen (2001:453) framgår att med barn avses i detta sammanhang en människa som är . Vårdplanen ska vid den angivna tidpunkten, om det inte möter särskilda hinder, inriktas på barnets långsiktiga boende. När vårdplanen upprättas finns inte alltid nödvändig kunskap om vilka behov som vården behöver tillgodose på . Det går inte heller alltid att fullt ut bedöma t.ex. föräldrars förmåga till förändring och vilken uthållighet de kommer att ha i sina ansträngningar för att kunna få hem sitt barn. Det är den sammanlagda placeringstiden som åsyftas oberoende av placeringsform eller om barnet bott i samma familjehem . Vidare gäller bestämmelsen oberoende av vilken grund som föranlett omhändertagandet eller placeringen. Av ordet senast i bestämmelsen framgår att det inte finns något hinder mot att vårdplanen revideras redan innan har gått. Vårdplanen ska därefter revideras vid behov. Tidpunkten för övervägande av ansökan om vårdnadsöverflyttning, punkt 2 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2020/21:3753 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2020/21:3755 av m.fl. (M, C, KD) yrkande 1. Vi delar utskottets uppfattning att socialnämnden bör överväga en ansökan om vårdnadsöverflyttning relativt tidigt för att säkerställa barnets eller den unges bästa. Vi noterar att det i regeringens uppdrag att utreda hur principen om barnets bästa kan stärkas i samband med bedömningen av om vården enligt LVU (1990:52) ska upphöra även ingår bl.a. att se över om det finns behov av att tidigarelägga socialnämndens skyldighet att överväga en ansökan om överflyttning av vårdnaden. Uppdraget ska redovisas . Något tillkännagivande från behövs alltså inte. Motionsyrkandena bör avslås. Övervägande av vården, punkt 3 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2020/21:3753 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:3755 av m.fl. (M, C, KD) yrkande 2. Enligt lag ska socialnämnden minst var sjätte månad överväga vården. Vi är av uppfattningen att denna reglering är väl avvägd. Det är alltså inte något som hindrar att vården övervägs oftare än var sjätte månad. Vi anser inte att behöver lämna något tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandena bör avslås. Utvärdering av de särskilda lämplighetskraven för offentliga biträden, punkt 4 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2020/21:3753 av m.fl. (L) yrkande 3. Utskottet har tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens förslag om särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden. Detta innebär att endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig ska få förordnas till offentligt biträde för den unge i mål eller ärenden enligt LVU. Vi noterar att de särskilda lämplighetskraven inte ersätter de grundläggande krav på offentliga biträden som följer av lagen om offentligt biträde och rättshjälpslagen (1996:1619). De särskilda lämplighetskraven gäller alltså utöver de krav som följer av 26 § rättshjälpslagen. Vi utgår från att regeringen kommer att följa tillämpningen av lagen. Något tillkännagivande från är inte nödvändigt. Motionsyrkandet bör avslås. Särskilt yttrande (S, V, MP) (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och (V) anför: Vi stöder de förslag som regeringen nu lägger fram men anser att mer behöver göras framöver för att stärka barnrättsperspektivet i tvångsvården. Vi delar den analys som gjordes i SOU 2015:71 om att lagstiftningen som rör tvångsvården för barn och unga bör reformeras. Kunskapen om barns och ungas utsatthet under och efter en placering har ökat och synen på barn som rättighetsbärare har fått ett allt starkare genomslag i lagstiftningen, inte minst genom att FN:s konvention om barns rättigheter har blivit svensk lag. En förändring i lagstiftningen som skulle leda till större trygghet och skapa bättre förutsättningar för barn, familjehem och de biologiska föräldrarna vore om barn och unga får möjlighet att bo kvar i sitt familjehem även efter att skälet till LVU-placeringen har upphört. På så sätt skulle de barn som på grund av trygghet, stabilitet och stark anknytning till familjehemsföräldrarna få möjlighet att fortsätta sin placering som familjehemsföräldrarna skulle få fortsatt stöd från . Detta skulle vara ett sätt för barn att få bo kvar i de fall där familjehemsföräldrarna inte vill ta över ansvaret för vårdnaden. Vi vill dock framhålla att utgångspunkten även fortsättningsvis bör vara att barnets bästa är att få växa upp hos sina föräldrar, om det är möjligt, men när en bedömning görs om ett barn ska återförenas med sin ursprungsfamilj eller inte ska barnets åsikt och inställning vara en avgörande faktor. I de fall barnet har bott i familjehemmet och rotat sig där bör barnets bästa vara utslagsgivande för om vården i familjehemmet ska upphöra eller inte. För att göra en sådan prövning möjlig måste bestämmelsen om barnets bästa kunna prövas som ett självständigt rekvisit. bör få ett större ansvar för att stödja föräldrarna och att arbeta med insatser som kan leda till att barnet kan flytta hem igen. Vi delar vidare utredningens analys att stödet och hjälpen till familjehemmet, barnet och de biologiska föräldrarna efter avslutad placering behöver stärkas och utvecklas. Det bör också finnas en utomstående och oberoende instans som placerade barn och unga kan vända sig till i situationer där de inte anser sig bli lyssnade på eller får det stöd och den hjälp de behöver. Därför bör det inrättas en funktion med oberoende barnombud. Slutligen vill vi påpeka att behöver få bättre förutsättningar för arbetet inom barn- och ungdomsvården. Detta arbete ställer krav på ökad kompetens och arbetssituationen för de anställda behöver bli bättre så att omsättningen bland personalen minskar. Om barnets bästa på allvar ska vara i centrum behöver få utökade resurser och bättre förutsättningar att göra ett bra arbete. Vi kommer fortsatt att följa dessa frågor och återkomma i olika sammanhang. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2020/21:35 Regelbundna överväganden av vårdnadsöverflyttning och särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). 2020/21:3753 av m.fl. (L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vårdnadsöverflyttning ska övervägas tidigare än om detta bedöms vara till barnets bästa och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om tydligare reglering av att socialnämnden ska göra överväganden oftare än var sjätte månad när barnets situation kräver det och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om lämplighetskraven på det offentliga biträdet för barnet eller den unge i LVU-mål och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3755 av m.fl. (M, C, KD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vårdnadsöverflyttning ska prövas och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om uppföljning och utvärdering av socialnämndens skyldighet att överväga vårdens inriktning och utformning och tillkännager detta för regeringen. Sammanfattning av Barns och ungas rätt vid tvångsvård – Förslag till ny LVU (SOU 2015:71) i valda delar Nedan presenteras utredningens sammanfattning i de delar som motsvarar de bestämmelser som utskottet behandlar i denna lagrådsremiss. Utredningens fullständiga sammanfattning finns i SOU 2015:71 Del A. Utredningens uppdrag och arbete Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Av direktiven framgår att även vissa frågor som rör socialtjänstlagen (2001:453, SoL) ingår i uppdraget (dir. 2012:79). Syftet med utredningen är att ytterligare stärka barnrättsperspektivet och rättssäkerheten för barn och unga samt bidra till kvalitetsutveckling inom den sociala barn- och ungdomsvården, med särskilt fokus på tvångsvård. Utredningen antog namnet Utredningen om tvångsvård för barn och unga. Genom tilläggsdirektiv, beslutade , fick utredningen i uppdrag att se över olika placeringsalternativ för barns och ungas boende, vård och fostran enligt SoL och LVU och att lämna förslag till flera alternativ än vad som finns (dir. 2013:74). I denna del lämnade utredningen ett delbetänkande (SOU 2014:3) . Förutom förslag i enlighet med tilläggsdirektiven behandlades i delbetänkandet vissa frågor som ingår i utredningens ursprungliga direktiv. Det gällde bl.a. om kraven på familjehems- och jourhemsföräldrars lämplighet bör skärpas, om privata verksamheter inom familjehemsvården i vissa fall bör vara tillståndspliktiga samt hur kraven bör utformas för verksamheter som befinner sig i gränslandet mellan familjehem och hem för vård eller boende (HVB). beslutade regeringen att komplettera utredningens uppdrag med att göra en översyn av hur långsiktighet och stabilitet i större utsträckning kan säkerställas för barn som är eller bedöms bli långvarigt placerade (dir. 2014:87). Utredningen har lagt stor vikt vid att inhämta synpunkter från barn och unga som har erfarenhet av att vara i samhällets vård samt ta del av rapporter och studier som beskriver samhällsvården ur ett barnperspektiv. Förutom kontakt med enskilda ungdomar har utredningen samtalat med grupper av ungdomar som har ingått i olika projekt hos () och ungdomar som är ambassadörer för Knas hemma, ett projekt som syftar till att stärka rättigheterna för barn och unga i familjehem och HVB. Utredningen har också via en brevlåda på BO:s webbplats tagit emot synpunkter från barn och unga med erfarenhet av vård enligt LVU. Utredningen har hämtat in information från professionellt verksamma, forskare, familjehemsföräldrar, personal vid HVB, barnrättsorganisationer, andra organisationer, myndigheter samt från enskilda föräldrar som kontaktat utredningen. Utredningen har i behandlingen av olika delområden, i redogörelser, analyser och förslag eftersträvat att utgå från bästa tillgängliga kunskap. Mot den bakgrunden har i översynen lagts stor vikt vid att redovisa relevant forskning i olika delar. Utredningens huvuduppgift har varit att stärka barnrättsperspektivet i tvångsvården för barn och unga och i vissa andra delar av den sociala barn- och ungdomsvården. Det dokument som särskilt formulerar barns mänskliga rättigheter är . kan sägas vara vår tids samhälleliga barnperspektiv som ska genomsyra alla beslut som rör barn. De förändringar som föreslås har därför framför allt sin grund i normer och principer. För att samhället ska kunna tillförsäkra barn och unga skydd och god vård även utan samtycke måste tvångsvården vara legitim och utföras med höga krav på rättssäkerhet och kvalitet. Det krävs vidare etiska analyser och överväganden både på en principiell nivå och i den dagliga tillämpningen av lagen. _ _ _ _ _ _ _ _ _ Tryggheten för långsiktigt placerade barn Enligt tilläggsdirektiven ska utredningen göra en översyn av hur långsiktighet och stabilitet i större utsträckning kan säkerställas för barn som är eller bedöms bli långvarigt placerade. Utredningen anser sammantaget att lagstiftningen i högre grad måste ta hänsyn till vissa barns behov av stabilitet i sin uppväxt. Förslagen i denna del ska ses mot bakgrunden av de förslag som utredningen lämnar i kapitlet om föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd. Barnets behov av långsiktighet kan i många fall tillgodoses genom att föräldrarna, med adekvat stöd, kan förändra sin situation så att barnet inom rimlig tid kan återförenas med ursprungsfamiljen. Om möjligheten till återförening ter sig avlägsen är det viktigt att bedöma barnets framtida behov utifrån det perspektivet. Om det finns en fortlöpande dialog och ett bra samarbete mellan föräldrar, familjehemsföräldrar och socialsekreterare kan barnets långsiktiga boende relativt odramatiskt föras på tal. Utredningen anser dock att det behövs lagstöd för ett sådant arbetssätt och att vårdplanen behöver få en tydligare roll när det gäller den långsiktiga inriktningen för barnets boende. Därför föreslås att en vårdplan som avser barn ska revideras senast när barnet varit placerat och särskilt avse barnets långsiktiga boende. har skyldighet att överväga vård som ges med stöd av SoL eller med stöd av LVU på grund av förhållandena i hemmet. Såväl begreppet övervägande som förfarandet i sig är otydligt då det uppfattas som en omprövning och därmed kan bidra till otrygghet för barnet. Utredningen föreslår därför att kravet på övervägande ersätts med en skyldighet för barnets särskilda socialsekreterare att minst var sjätte månad rapportera till socialnämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarnas förhållanden utvecklar sig och, om vården bör fortsätta, hur den bör inriktas och utformas. Utredningen anser att det är angeläget ur rättssäkerhetssynpunkt att det förs in en bestämmelse i den nya LVU om rätt för part att begära att vården ska upphöra. föreslås att en begäran från en vårdnadshavare om att vård enligt nuvarande 2 § LVU ska upphöra inte behöver prövas av socialnämnden om frågan om vård har prövats av nämnden eller rätten . Återkommande rättsprocesser utan att förhållandena som har föranlett omhändertagandet har förändrats skapar oro och otrygghet för det placerade barnet. Tidsgränsen innebär inte att nämnden är förhindrad att vid nya omständigheter pröva frågan trots att ännu inte förflutit. Nuvarande regler om vårdens upphörande innebär att två rättsprocesser kan uppstå, en som prövar föräldrarnas lämplighet och en annan som prövar om barnet tar skada av en hemflyttning (flyttningsförbud). Utredningen anser inte att denna ordning är förenlig med ett barnrättsperspektiv. Utredningen föreslår därför att en bestämmelse ska föras in i den nya LVU om att barnets bästa ska vara avgörande vid prövningen av om vård enligt nuvarande 2 § LVU ska upphöra. Vid bedömningen ska det fästas särskilt avseende vid barnets inställning, om barnet sedan låg ålder eller vårdats i familjehemmet, barnets umgänge med och relation till vårdnadshavarna samt om barnet har en nära relation till familjehemsföräldrarna och en god förankring i den sociala miljön. Med ovanstående förslag bedömer utredningen att det inte kommer att finnas behov av flyttningsförbud i samband med att vård enligt LVU upphör. Utredningen anser dock att bestämmelserna om flyttningsförbud behöver finnas kvar för att förhindra skadliga hemtagningar av barn som är frivilligt placerade. Antalet vårdnadsöverflyttningar till familjehemsföräldrar har stadigt ökat, men förekommer ändå i relativt liten utsträckning sett till antalet barn som är långvarigt placerade i familjehem. i samma familjehem ska socialnämnden överväga om en ansökan om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrarna ska göras, dvs. bedöma om det är uppenbart bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå. Utredningen uppfattar att det finns en osäkerhet om vad som ska vägas in i en sådan bedömning. Därför föreslås att skälen som ska ligga till grund för socialnämndens ansökan om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar ska förtydligas. Vid övervägande ska särskilt beaktas barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till en vårdnadsöverflyttning, barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god uppväxt samt deras inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående. Utredningen anser också att regeringen bör ta initiativ till en översyn av om handläggningen av beslut om vårdnadsöverflyttning på talan av socialnämnden ska flyttas från allmän domstol till förvaltningsdomstol. Vidare anser utredningen att behöver ha kunskap om reglerna om adoption för att kunna bidra till samförståndslösningar när adoption bedöms vara till barnets bästa.