bet · H701MJU12 · 2020-04-16 00:00:00 — Utskottet är väl införstått med att regelverket om offentlig upphandling ger stora möjligheter att ställa krav på miljö- och klimathänsyn. Utskottet har i flera olika sammanhang, inte minst i utskottets behandling av livsmedels-strategin (bet. 2016/17:MJU23), framhållit att ska vara ett föredöme när det gäller miljöanpassad offentlig upphandling. En klimat- och miljö-anpassad offentlig upphandling måste vara en ständigt närvarande målsättning i regeringens arbete, och utskottet ser därför positivt på de åtgärder som vidtagits för att driva utvecklingen i denna riktning. Med det ovan anförda anser utskottet att motionerna 2019/20:3107 (C) yrkande 30, 2019/20:3258 (C) yrkande 15 och 2019/20:2761 (KD) yrkande 4 kan lämnas utan vidare åtgärd. Offentliga medel till miljöorganisationer Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om offentliga medel till miljö-organisationer. Utskottet hänvisar främst till de krav som redan ställs på bidragsmottagarna. Jämför reservation 18 (C). Enligt partimotion 2019/20:3106 av m.fl. (C) yrkande 13 och kommittémotion 2019/20:3260 av m.fl. (C) yrkande 35 bör det vidtas kraftfulla åtgärder mot sabotage och hot mot gröna näringar och jakt. Enligt motionärerna är det oacceptabelt att lantbrukare och jägare utsatts för både hot och fysiska övergrepp från våldsbejakande aktivister. Motionärerna vill därför att alla offentliga medel till våldsbejakande organisationer stoppas. behandling och kompletterande uppgifter Regeringen har gett rätt att utlysa medel till svenska ideella miljöorganisationer vars verksamhet bidrar till att uppfylla de nationella miljökvalitetsmålen eller något av de prioriterade områdena i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram (se förordningen [2012:989] med instruktion för ). I övrigt ska organisationen vara riksomfattande, ha bedrivit verksamhet under före ansökan om bidrag, vara självständigt och demokratiskt uppbyggd, i sin verksamhet respektera demokratins idéer, inklusive jämställdhet och förbud mot diskriminering, samt i fråga om medlemskap vara öppen för alla människor. har regeringen beviljat (se regleringsbrev , anslag 1.2, anslagspost 6). I sitt svar på fråga 2018/19:511 framhöll statsrådet att i syfte att säkra existensen av ett självständigt civilsamhälle med aktörer som på olika sätt kan bidra till samhällets utveckling stöder den svenska staten ideella organisationer såväl ekonomiskt som genom att verka för goda förutsättningar på annat sätt. Statsrådet framhöll bl.a. att ett villkor för att få statligt bidrag är att organisationen ska vara demokratiskt uppbyggd, men att organisationens ställningstaganden i en specifik fråga inte är del av bedömningen. Statsrådet framhöll vidare att hon som minister inte kan ha synpunkter på hur fördelar bidragen. har under föregående mandatperiod tillkännagett för regeringen att arbetet mot brott som begås av djurrättsaktivister ska prioriteras (se bet. 2014/15:JuU1 punkt 22, rskr. 2014/15:77). Frågan har också lyfts i kammaren . Bland annat anförde statsrådet i sitt svar på fråga 2018/19:235 att vi inte kan acceptera att någon för att uppnå politiska syften förstör eller stjäl någon annans egendom, eller i värsta fall skadar andra människor. Detta har ingen plats i en demokrati och vi kan inte tolerera det i vårt samhälle. De som begår dessa brott äventyrar dessutom det målmedvetna arbete för ett stärkt djurskydd som seriösa organisationer och lantbrukare utför. Statsrådet lyfte fram att regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att den typ av brott som bl.a. lantbrukare utsätts för ska hanteras effektivt av rättsväsendet, både avseende lagstiftning och resurser. Näringsidkare måste givetvis kunna bedriva sin verksamhet utan att riskera att utsättas för ofredande, hot, skadegörelse eller andra brottsliga handlingar. Regeringen har lagt ett antal förslag till ny lagstiftning som är relevanta i detta sammanhang. I sitt regleringsbrev fick i uppdrag att redovisa hur myndigheten arbetar för att motverka brottslighet kopplad till djurrätts-aktivism. Av redovisningens sammanfattning framgår följande: Antalet brottsbenägna djurrättsaktivister är relativt få, cirka 25 individer enligt polisens bedömning. De brott som begås har ofta lågt straffvärde, till exempel ofredande och skadegörelse, men upplevs ha negativ påverkan på tryggheten hos dem som drabbas. Brottslighet kopplad till djurrättsaktivism förekommer mest frekvent i polisregion , där en särskild insats pågår . I övriga polis-regioner förekommer det i relativt liten utsträckning. Insatsen i region är i linje med polisens nationella strategi mot olagliga miljö- och djurrättsaktioner. Erfarenheterna från insatsen ska sam-manställas av polisens utvecklingscentrum Väst vid Nationella operativa avdelningen och delas med andra polisregioner i syfte att effektivisera polisens arbete mot brottslighet kopplad till djurrättsaktivism. En slutsats är att en trygghetsskapande informationsinsats riktad till målsägare och andra som riskerar att drabbas har minskat oron för brott. Polisens samarbetsmodell med Säkerhetspolisen i syfte att reducera extremism bedöms också stärka polisens förmåga att hantera brotts-benägna djurrättsaktivister, även om just den gruppen inte klassas som en våldbejakande extremistmiljö och inte ingår i Säkerhetspolisens uppdrag. Utskottet vill inledningsvis påminna om att den svenska staten stöder ideella organisationer såväl ekonomiskt som genom att verka för goda förutsättningar för att på så sätt säkerställa ett livskraftigt civilsamhälle. I fråga om svenska ideella miljöorganisationer konstaterar utskottet att utlyser medel till organisationer vars verksamheter bidrar till att uppfylla de nationella miljökvalitetsmålen eller något av de prioriterade områdena i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram. Därutöver ställs krav på att organisationen bl.a. ska respektera demokratins idéer. Utskottet noterar avslutningsvis att redovisat hur myndigheten arbetar för att motverka brottslighet kopplad till djurrättsaktivism. Mot denna bakgrund bedömer utskottet att motionerna 2019/20:3106 (C) yrkande 13 och 2019/20:3260 (C) yrkande 35 inte bör föranleda någon åtgärd från sida. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om processuella regler vid överklagande av avverkningar. Utskottet hänvisar till att motions-förslaget skulle vara svårt att förena med internationella och EU-rättsliga åtaganden. Enligt motion 2019/20:2244 av (M) bör det utredas huruvida det skulle vara en god ordning att kräva prövningstillstånd i förvaltningsrätten vid överklagande av avverkningar. Motionären menar att Århuskonventionen och dess talerättsregler kan leda till långa handläggningstider och höga kostnader för skogsägare när en avverkning blir överklagad. behandling och kompletterande uppgifter Konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i besluts-processer och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (Århuskonventionen) trädde i kraft , och är part till konventionen . Konventionen vilar på princip 10 i Riodeklarationen om miljö och utveckling, som antogs vid om miljö och utveckling i . Denna princip anger bl.a. att medborgarna måste ha tillgång till miljö-information, rätt att delta i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor. Konventionens bestämmelser utgör en minimistandard för rättigheterna. Även EU är part till Århuskonventionen, och konventionen är införlivad i den EU-gemensamma lagstiftningen bl.a. genom och rådets förordning (EG) nr 1367/2006 av om tillämpning av bestämmelserna i om tillgång till information, allmän-hetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor på gemenskapens institutioner och organ. presenterade kommissionen ett tillkännagivande om tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (2017/C 275/01). Kommissionen konstaterar vidare att på de områden som inte omfattas av EU:s sekundärrätt finns stora skillnader mellan medlemsstaternas nuvarande bestämmelser om tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor. anser kommissionen att har bidragit till en ansenlig och värdefull rättspraxis som klargör EU:s krav på tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor. Vidare konstaterar kommissionen att medlemsstaterna får införa kriterier som icke-statliga organisationer måste uppfylla för att få talerätt men framhåller att kriterierna inte får medföra att det blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva de materiella och processuella rättigheter som följer av unionsrätten (avsnitt 2.5.4). För att leva upp till Århuskonventionen och krav måste anpassa den nationella rätten efter bägge dessa regelverk (jfr prop. 2004/05:65, s. 24). Miljöorganisationers rätt att överklaga domar och beslut enligt och föreskrifter som har meddelats med stöd av balken regleras i 16 kap. 13 § . Enligt den paragrafen får överklagbara domar och beslut om tillstånd, godkännande eller dispens enligt balken, om upphävande av skydd av områden enligt 7 kap. eller om tillsyn enligt 10 kap. eller i sådana frågor enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av balken överklagas av en ideell förening eller annan juridisk person som har till huvudsakligt ändamål att tillvarata naturskydds- eller miljöskydds-intressen har bedrivit verksamhet i under och har minst 100 medlemmar eller på annat sätt visar att verksamheten har allmänhetens stöd. Enligt 40 § skogsvårdslagen (1979:429) får beslut enligt samma lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen över-klagas till allmän förvaltningsdomstol. Av paragrafen framgår också att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. En förvaltningsmyndighets beslut enligt förvaltningslagen (2017:900) får enligt 42 § i den lagen överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom eller henne emot. Frågan om vem som kan anses vara berörd av ett beslut har i svensk rättstradition ofta lämnats till de rättstillämpande organen att avgöra. Genom Högsta förvaltningsdomstolens dom i det s.k. Änokfallet (HFD 2014 ref. 8) gavs en miljöskyddsförening rätt att överklaga ett beslut enligt skogsvårdslagen. Domstolen motiverade sitt ställningstagande med att det behövs en sådan talerätt för att säkerställa att allmänheten har tillgång till effektiva rättsmedel i enlighet med . tillsatte regeringen en särskild utredare med uppgift att bl.a. identifiera behovet av att tydliggöra bestämmelser om överklagande i skogsvårdslagen. Av direktivet till utredningen översyn av skogs-vårdslagstiftningen (dir. 2015:121) framgick i den delen att utredaren bl.a. skulle se över om det finns behov av att tydliggöra bestämmelserna om överklagande i skogsvårdslagen och lämna de förslag som bedöms vara lämpliga samt analysera om Århuskonventionen innebär att allmänheten bör ha en rätt till överprövning när det gäller beslut och ställnings-tagande att inte fatta beslut med anledning av underrättelser enligt 14 § skogs-vårdslagen. Uppdraget redovisades (SOU 2017:81). I den del som är aktuell här framgår följande av sammanfattningen (s. 17 f.): Utredaren bedömer att skogsvårdslagen är en sådan lag som omfattas av Århuskonventionen. Det finns en på konventionen grundad förpliktelse att säkerställa att allmänheten i enlighet med nationell rätt har tillgång till effektiva rättsmedel vad gäller beslut om tillstånd och villkor för avverkning av fjällnära skog och ädellövskog. Också beslut om föreläggande eller förbud med anledning av en underrättelse om avverkning m.m. enligt 14 § skogsvårdslagen eller annan tillsyn enligt denna lag bör behandlas på motsvarande sätt. I betänkandet föreslås därför att överklagandehänvisningen i 40 § skogsvårdslagen ändras så att det framgår att beslut enligt ovan får överklagas av sådana ideella föreningar eller andra juridiska personer som avses i 16 kap. 13 § . Besluten får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Betänkandet innehåller inte något förslag på att övriga beslut eller ställningstaganden att inte fatta beslut med anledning av underrättelser m.m. ska kunna överklagas utöver vad som anges om överklagande i den nya förvaltningslagen (2017:900). För att säkerställa allmänhetens tillgång till information om beslut och för att rätten till överprövning ska kunna säkras, föreslås att ska offentliggöra överklagbara beslut elektroniskt. Enligt upplysning från har betänkandet ännu inte remitterats. Behandling pågår inom . I , Country Report – , SWD (2017) 56 slutlig konstaterade kommissionen vissa brister när det gäller hur uppfyller internationella åtaganden i fråga om miljöorganisationers talerätt. Kommissionen ansåg att svensk rätt delvis ställer upp för höga krav för att en miljöorganisation ska anses ha talerätt. Vidare ansåg kommissionen att miljöorganisationer fortfarande inte ges talerätt inom alla miljösektorer. Kommissionen har i rapporten också uttalat vilka åtgärder bör vidta för att komma till rätta med bristerna. I sitt svar på fråga 2018/19:508 anförde statsrådet att myndigheter och domstolar avgör i varje enskilt fall om ett överklagande ska tas upp till prövning. Den praxis som vuxit fram vid svenska domstolar när det gäller de krav som uppställs på miljöorganisationer är en följd av praxis och syftar till att garantera miljöorganisationer rätt till överprövning i enlighet med Århuskonventionen. Avslutningsvis meddelade statsrådet att regeringen inte avser att nu se över lagstiftningen om miljöorganisationers klagorätt. Utskottet konstaterar att det regelverk och den domstolspraxis som vuxit fram i avseende miljöorganisationers talerätt till stor del är en följd av internationella och EU-rättsliga åtaganden. Det övergripande syftet är att garantera miljöorganisationer rätt till överprövning i enlighet med . Utskottet vill vidare påminna om att kommissionen påtalat vissa brister när det gäller hur uppfyller sina EU-rättsliga åtaganden i fråga om miljöorganisationers talerätt. Kommissionen har bl.a. uttalat att svensk rätt delvis ställer upp för höga krav för att en miljöorganisation ska anses ha talerätt. Vidare har kommissionen påtalat att miljö-organisationer fortfarande inte ges talerätt inom alla miljösektorer. Utskottet bedömer mot denna bakgrund att motionärens förslag på förändring av de processuella reglerna kan vara svåra att förena med internationella och EU-rättsliga åtaganden och anser därför att motion 2019/20:2244 (M) ska avstyrkas. Utvärdering av Havs- och vattenmyndighetens verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en utvärdering av Havs- och vattenmyndighetens verksamhet. Jämför reservation 19 (M, KD). I kommittémotion 2019/20:2666 av m.fl. (M) yrkande 21 efterfrågar motionärerna en utvärdering av Havs- och vattenmyndighetens verksamhet. Motionärerna anser att efter myndighetens inrättande bör dess verksamhet utvärderas i syfte att säkerställa att arbetet bedrivs ända-målsenligt och effektivt. Havs- och vattenmyndigheten (HaV) är en förvaltningsmyndighet på miljö-området för frågor om bevarande, restaurering och hållbart nyttjande av sjöar, vattendrag och hav. Myndigheten ska inom sitt ansvarsområde vara på-drivande, stödjande och samlande vid genomförandet av miljöpolitiken och verka för en hållbar förvaltning av fiskeresurserna. Myndigheten ska verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås och ska vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling (se förordningen [2011:619] med instruktion för HaV). På uppdrag av regeringen, departementen och kommittéerna gör utredningar och utvärderingar som underlag för omprövning, utveckling och effektivisering av statliga myndigheter och statligt finansierad verksamhet. Därtill gör Statskontoret myndighetsanalyser, vilket är en bred genomlysning av en myndighets förutsättningar, verksamhet, resultat och utmaningar. Analysen kan fungera som underlag i regeringens dialog med myndigheter och vid regeringens bedömning av hur myndigheter arbetar och samverkar för att säkerställa en rättssäker, effektiv och medborgar- och företagsorienterad förvaltning. Ingen sådan analys har skett av HaV. Utskottet noterar att Statskontoret på uppdrag av regeringen, departementen och kommittéerna gör myndighetsanalyser, vilket är en bred genomlysning av en myndighets förutsättningar, verksamhet, resultat och utmaningar. Utskottet konstaterar att detta verktyg står till buds men ser ingen anledning att föreslå en genomlysning av Havs- och vattenmyndigheten såsom det anförs i motion 2019/20:2666 (M) yrkande 21. Motionen lämnas utan vidare åtgärd. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsförslag som beretts i förenklad ordning. Jämför särskilt yttrande 2 (M), 3 (SD), 4 (C) och 5 (KD). I ett antal motioner från allmänna motionstiden /20 har det väckts förslag som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare , i betänkandena /19:MJU8, 2018/19:MJU9 och 2018/19:MJU18, och har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet ser inte någon anledning att nu göra en annan bedömning av de motionsyrkanden som tas upp i bilaga 2 och avstyrker därför motionsförslagen. Revidering av de svenska miljömålen, punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2665 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2019/20:604 av m.fl. (SD) yrkande 19. Det finns miljömål som överlappar varandra och juridiska och ekonomiska styrmedel som står i konflikt med varandra. Detta gäller exempelvis för den biologiska mångfalden i övergångszonerna mellan skogs- och jordbruksmark. Å ena sidan finns det styrmedel som kan leda till att skogsbrynen blir fler och av högre kvalitet, bl.a. stöd för anläggning och skötsel av skogsbryn. Å andra sidan innebär skogsvårdslagens krav på återplantering och definitionen av betesmark inom jordbrukarstöden en styrning som missgynnar förutsättningar för bryn och skötsel av befintliga bryn. Detta måste åtgärdas. bör därför få i uppdrag att identifiera och rensa ut miljömål som överlappar varandra och styrmedel som har motverkande effekt. Revidering av de svenska miljömålen, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:604 av m.fl. (SD) yrkande 19 och 2019/20:2665 av m.fl. (M) yrkande 1. Rapporteringen kring miljömålet Levande skogar har främst hanterats av Artdatabanken och (), utan erforderlig insyn från andra, som kan ha intresse av att lämna synpunkter på det natur-vårdsarbete som bedrivs i skogen och dess betydelse för hotade arter och livsmiljöer. Vissa av målen är vidare enligt experter utopiska, dvs. de kan helt enkelt inte uppnås. Exempelvis kan inte alla arter uppnå gynnsam bevarande-status, eftersom ett mycket stort antal arter som lever i aldrig har haft en tillräcklig numerär för att kunna sägas ha eller någonsin ha haft sådan status. Sådana utopiska mål behöver arbetas bort ur miljömålen eller möjligen omarbetas. Anpassning av miljömålssystemet till de globala hållbarhetsmålen, punkt 2 (C) Jag/vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2019/20:3258 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2019/20:3133 av Lawen Redar (S). vill att det görs en bred översyn och uppdatering av miljömålssystemet, som också anpassar och förenar dem med FN:s hållbar-hetsmål och ett bredare arbete för hållbar utveckling. Med nya hållbarhetsmål kan vi, utan att sänka ambitionsnivån, arbeta för att förstärka och effektivisera miljöarbetet och integrera det med hållbarhetsarbetet både nationellt och internationellt. Med de nya målen kan systemet och uppföljningen effektiviseras så att resurser läggs på att nå resultat för miljö och hållbarhet snarare än rapportering och byråkrati. För att vara långsiktiga bör de nya målen och systemen för uppföljning tas fram och beslutas med brett stöd i . Markägares inflytande och möjlighet till rättslig prövning m.m., punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:611 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2019/20:2559 av (M) och 2019/20:3247 av m.fl. (C) yrkande 3. Berörda myndigheter måste ges direktiv som understryker att skogsägarnas brukanderätt i möjligaste mån ska skyddas. Istället ska myndigheter i ökad grad verka för att mångbruket av våra skogar utvecklas, med såväl virkes-produktion som naturvårdshänsyn. Myndigheterna och deras personal ska bistå med objektiv, professionell och positiv rådgivning för att hjälpa skogsägare att utveckla sin verksamhet med lönsamhet och bevarad initiativ-kraft som grund. Beslut om att skydda delar av en skogsägares mark måste fattas endast efter samråd med ägaren och efter att andra alternativ prövats. När sådana beslut tas ska ersättning betalas. Äganderätt och grön infrastruktur, punkt 4 (M, KD) av (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2667 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2019/20:604 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2019/20:611 av m.fl. (SD) yrkande 4. Arbetet med grön infrastruktur har kommit så långt att ett flertal län har upprättat handlingsplaner. Vid uppdragets tillsättning av regeringen var andemeningen att det inte skulle påverka det privata ägandet. Under arbetets gång har tydliga signaler framkommit om att det enskilda ägandet utmanats. Vi vill därför att man avbryter arbetet i de befintliga handlingsplanerna och att inga nya handlingsplaner tas fram tills regeringen utrett hur de faktiskt påverkar det enskilda ägandet samt brukandet. Äganderätt och grön infrastruktur, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:604 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2019/20:611 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2019/20:2667 av m.fl. (M) yrkande 5. avslutades ett projekt med grön infrastruktur som bedrivits av , länsstyrelserna och . Rapporter har fram-ställts där man planerar framtida skydd tvärs över enskild mark. Att staten kan bedriva övergripande planering av detta slag på privata markägares mark är i grunden negativt. har mycket stora arealer statlig mark, där staten som ägare kan bedriva naturvård på landskapsnivå. Enskilda markägare däremot ska inte omfattas av denna typ av planering, som både åsidosätter likhet inför lagen och kan leda till att vissa markägare fråntas sin brukanderätt medan grannen kan sköta sin skog som . Effektivare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider, punkt 5 (M, KD) Jag/vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2659 av m.fl. (M) yrkande 11 och 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 22 och 2019/20:1338 av (M), 2019/20:1995 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2019/20:3252 av m.fl. (C) yrkande 5. Många företag vittnar om långa handläggningstider för tillstånd till verksamheter som skulle kunna skapa klimatnytta. I stället för att mötas av hinder borde de uppmuntras. För verksamheter som väljer att investera i miljö-förbättrande åtgärder bör tillståndsprocessen därför förenklas och påskyndas. Exempelvis bör åtgärder som syftar till att minska utsläpp, eller tillstånd för att starta upp test- eller provverksamhet, genomgå en snabbare prövning.