bet · H701FiU30 · 2020-06-11 00:00:00 — Resultat- och balansräkningen samt finansieringsanalysen omfattar statens samtliga intäkter och kostnader, tillgångar, kapital och skulder samt betalningar som påverkar statens nettoupplåning. I resultaträkningen redovisas de totala konsoliderade intäkterna och kostnaderna för de myndigheter som ingår i årsredovisningen. Resultaträkningen visar ett överskott på , vilket är ca högre än 2018 (). Skatteintäkterna ökade med jämfört med . Skatteintäkterna uppgick till , vilket motsvarar av statens totala intäkter . Av statens kostnader var transfereringskostnader, till i första hand hushållen. Transfereringskostnaderna ökade med . Kostnaderna för statens egen verksamhet ökade med jämfört med och utgjorde av statens totala kostnader. Av årets kostnader var en procent övriga finansiella kostnader. I balansräkningen redovisas värdet av statens samtliga tillgångar, skulder och kapital . Statens nettoförmögenhet är skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värde. Statsskulden svarar för den övervägande delen av skulderna. Vid utgången av 2019 var nettoförmögenheten . Det är en ökning med jämfört med då nettoförmögenheten var –. Nettoförmögenheten har därmed övergått från att vara negativ till att vara positiv. Förändringen av nettoförmögenheten förklaras främst av överskott i resultaträkningen om . Finansieringsanalysen visar statens betalningar fördelade på statens verksamhet, investeringar, utlåning och finansiella aktiviteter. Den visar även förändringen av statens nettoupplåning . Statens verksamhet (intäkter, transfereringar och statens egen verksamhet) gav enligt finansieringsanalysen ett positivt kassaflöde och uppgick till , lägre än föregående år. Investeringsverksamheten gav ett negativt kassaflöde med , jämfört med 2018. Statens nyupplåning uppgick till , varav studielån i form av annuitetslån stod för huvuddelen. Nettobetalningar från finansiella aktiviteter gav ett negativt kassaflöde med , vilket i det närmaste är oförändrat jämfört med föregående år. Statens nettoupplåning har minskat med , vilket innebär att staten gjorde en nettominskning av sina lån. Utvecklingen av statsskulden och statsskuldens kostnader Den konsoliderade statsskulden minskade från 2018 till 2019, dvs. Huvudorsaken till att statsskulden minskade var budgetöverskottet. Det lagfästa målet för statsskuldsförvaltningen är att långsiktigt minimera kostnaderna för statsskulden utan att ta för stora risker. Förvaltningen ska ske inom ramen för de krav som penningpolitiken fastställer enligt budgetlagen. Det övergripande målet för statsskuldsförvaltningen konkretiseras genom de riktlinjer som regeringen fastställer för förvaltningen av statsskulden efter förslag från . Inom ramen för riktlinjerna fattar beslut om förvaltning och upplåning. Riktlinjerna styr hur statsskulden ska fördelas mellan de tre skuldslagen nominell skuld i kronor, real skuld i kronor och valutaskuld. Av riktlinjerna framgår också vilken löptid de olika delarna av skulden ska styras mot. Löptiden baseras på en avvägning mellan kostnad och risk. I riktlinjerna slogs löptiden av den nominella och den reala skulden ihop. Som en konsekvens av sammanslagningen ändrades löptiden i skulder i svenska kronor till mellan 4 och . Styrningen av valutaskuldens löptid och styrningen av statsskuldens sammansättning var oförändrad i jämförelse med 2018. Realskuldens andel av den totala skulden var 2019 i genomsnitt av den totala skulden. Riktvärdet på är långsiktigt. Den genomsnittliga löptiden för valutaskulden var (riktvärdet var 0–). Statsskuldens exponering i utländsk valuta ska minska med upp till 30 miljarder enligt riktlinjerna. minskade exponeringen med , exklusive växelkursförändringar. Regeringen lämnar en skrivelse till som innehåller en utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning. Utvärderingen görs över rullande femårsperioder. En utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning för perioden –lämnades (skr. 2019/20:104). Utgifterna på anslaget 1:1 Räntor på statsskulden inom utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. uppgick till 2019. Jämfört med ökade ränteutgifterna med . Beloppen i statens budget redovisas enligt utgiftsmässiga principer och är ett netto av inkomster och utgifter i upplåningsverksamheten. Den utgiftsmässiga redovisningen är dock bristfällig när det gäller att beskriva statsskuldens kostnader. Exempelvis har valet av upplåningsteknik stor påverkan på anslagsbelastningen ett visst år. Resultaträkningen för staten ger därför en bättre bild av hur räntekostnaderna utvecklas över tiden. Enligt resultaträkningen uppgick nettokostnaderna för statsskulden (räntor, över- och underkurser, valutakursförändringar m.m.) till , vilket är en minskning med jämfört med . Den främsta orsaken till att nettokostnaderna för statsskulden minskade 2019 var att utfallet på orealiserade valutakursförändringar förbättrades jämfört med . Statliga garantier och utlåning Generella regler för hanteringen av statliga lån och garantier finns i budgetlagen. Förordningen (2011:211) om utlåning och garantier innehåller mer detaljerade bestämmelser om garantigivning och utlåning med kreditrisk. Regeringen får enligt budgetlagen besluta om utlåning samt ställa ut kreditgarantier och göra liknande åtaganden för det ändamål och med högst det belopp som bestämmer. Regelverket föreskriver bl.a. att en avgift ska tas ut som motsvarar statens förväntade kostnad för åtagandet, om inte beslutar något annat. Förväntade kostnader för lån och garantier består av de förväntade förluster och administrativa kostnader som är förknippade med åtagandet. Garanti- och utlåningsverksamheten förväntas därmed vara självfinansierad på lång sikt. Dessa principer för utlåning och garantigivning kallas för den statliga garanti- och utlåningsmodellen (garantimodellen). Det finns fem olika typer av garantier: insättningsgarantin, investeringsskyddet, kreditgarantier, garantier om tillförsel av kapital och pensionsgarantier. De flesta garantierna hanteras inom garantimodellen enligt ovan. Exempel på stora garantiåtaganden som omfattas av garantimodellen är exportkreditgarantier och kreditgarantier för infrastrukturprojekt. Det finns också garantier som regleras i särskilda lagar eller som på annan grund har andra villkor än de som anges i budgetlagen. Avgifterna för sådana garantier är vanligen angivna direkt i lag och kan fastställas på andra grunder än att de ska täcka de förväntade kostnaderna. Insättningsgarantin och investeringsskyddet är exempel på garantier som hanteras i särskild ordning. De garantiåtaganden som inte har prissatts enligt garantimodellen och för vilka det inte gjorts några avsättningar för garantiförluster redovisas som garantiförbindelser. Statens garantiportfölj minskade med ca och uppgick till , jämfört med 2018. Näst efter insättningsgarantin (per ) utgjordes de största åtagandena av kreditgarantier () och garantier om tillförsel av kapital (). Pensionsgarantierna uppgick till . Investeringsskyddet ingår inte i beloppet för statens garantiportfölj eftersom åtagandet inte kan beloppsbestämmas. Garantierna hanteras av fyra myndigheter: , (), samt (Sida). De åtaganden som redovisades som garantiförbindelser uppgick /20 till . Garantiverksamheten påverkar i flera fall statens lånebehov och därmed statsskulden. Det kan exempelvis vara betalningar av garantiavgifter, skadeutbetalningar och återvinningar. inkom avgifter för garantiförluster samt övriga avgifter motsvarande , varav huvuddelen var avgifter för insättningsgarantin och exportkreditgarantierna. Från tidigare utbetalningar vid infrianden återvanns . Skadeutbetalningar för infriade garantier var . I huvudsak svarade exportkreditgarantier för infriande vid skadeutbetalningar och återvinningar. Statlig utlåning med kreditrisk och regeringen beslutar om all statlig utlåning, antingen genom särskilda beslut för ett enskilt lån eller genom lagar och förordningar om låneprogram, t.ex. studielån. Ett lån med kreditrisk innebär samma kreditrisk för staten som en kreditgaranti. Skillnaden är att finansieringen av lånet sköts av staten och vid garantier av en bank eller ett annat kreditinstitut. Merparten av statens utlåning finansieras via upplåning genom . Statens utlåning till privatpersoner, företag och projekt, dvs. lån med kreditrisk, uppgick till före reservering, vilket är en ökning med jämfört med föregående år. Av dessa finansierades via upplåning i och resterande via anslag. Den dominerande posten var studielån från () på , vilket motsvarade av statens utlåning med kreditrisk. CSN hade också beviljat hemutrustningslån till utländska medborgare bosatta i , främst flyktingar, om samt körkortslån om . utlåning på går främst till olika infrastrukturprojekt och till flygindustrin. Övriga myndigheter hade en utlåning som tillsammans uppgick till ca inom bistånd samt till småföretagare, jordbrukare, fiskare m.fl. Analys av väsentliga risker i statens utlåning och utställda garantier gör , i samverkan med EKN, CSN, Sida, och övriga berörda myndigheter, en samlad riskanalys av statens garanti- och utlåningsportfölj (förordningen [2007:1447] med instruktion för ). Analysen är inriktad på risken för stora oväntade förluster och omfattar dels den s.k. ordinarie portföljen med garantier och lån till företag och privatpersoner, dels insättningsgarantin. I analysen bedöms risken för stora förluster sammantaget som låg för den ordinarie portföljen och måttlig för insättningsgarantin. Nationellt intygande samt avgifter till och bidrag från EU Regeringens nationella intygande om EU-medel Genom medlemskapet i EU hanterar svenska myndigheter olika slags medel från och till EU:s budget. Regeringens nationella intygande i fråga om EU-medel omfattar EU-medel hänförliga till den fleråriga budgetramen 2014–2020, den s.k. programperioden. Intygandet gäller den svenska förvaltningen av EU-medel från följande åtta fonder: – Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) – Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutvecklingen (Ejflu) – Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) – Europeiska socialfonden (ESF) – Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) – Asyl-, migrations- och integrationsfonden (Amif) – Fonden för inre säkerhet (ISF) – Fonden för europeiskt bistånd för dem som har det sämst ställt (Fead) Intygandet innehåller en årlig räkenskapssammanställning över medel mottagna från EU:s budget samt en redogörelse för hur dessa medel har fördelats på olika åtgärder. Med EU-medel avses i detta sammanhang de medel som förvaltas inom ramen för delad förvaltning mellan medlemsstaten och . Regeringens intygande överlämnas till med kopia till och Europeiska revisionsrätten. Det syftar till att öka insyn i hur fullgör sitt förvaltningsansvar och hur tilldelade EU-medel används. medför intygandet krav på den interna styrningen och kontrollen hos de myndigheter som ansvarar för att förvalta medlen. Regeringens övergripande ambition är att säkerställa ett effektivt förvaltnings- och kontrollsystem för EU-medlen för att med rimlig säkerhet garantera de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Regeringens intygande grundar sig på ansvariga myndigheters intyganden och bedömningar när det gäller hanteringen av EU-medel, ESV:s revisionsutlåtanden och uttalanden från granskningen av myndigheternas räkenskaper och deras interna styrning och kontroll. Regeringen noterar att samtliga myndigheter som förvaltar EU-medel har rapporterat att de har korrekta räkenskaper. För Svenska lämnade en revisionsberättelse med reservation. ESV fann vid sin granskning av ESF att det förvaltnings- och kontrollsystem som inrättats i huvudsak fungerar tillfredsställande, utom när det gäller projekt som blivit upphandlade och tillkommit på initiativ av Svenska . ESV anser att reservationens inverkan är begränsad eftersom det handlar om förhållandevis begränsade belopp och de oriktiga utgifterna har dragits bort från räkenskaperna. Det fel som gett upphov till reservation i fråga om årsredovisning gäller bemyndiganderamar och har inte påverkat den totala finansiella sammanställningen. ESV har vidare konstaterat att förvaltnings- och kontrollsystem inte fungerar tillfredsställande när det gäller programmet lokalt ledd utveckling, som finansieras via Eruf och ESF, samt havs- och fiskeriprogrammet. betydande försening med att fatta beslut om återkrav för areal- och djurbaserade jordbruksstöd innebär en risk för överskattning av saldona . Regeringen anser att bristerna är av allvarlig karaktär och fäster stor vikt vid att de åtgärdas. har gjort en uppskattning av beloppet som inte har kunnat återkrävas och funnit att det rör sig om av totalt utbetalt belopp 2015–2019. Regeringen bedömer att uppskattningen är rimlig och att beloppet som andel av de totala utgifterna inte är så pass stort att det påverkar slutsatsen att räkenskaperna i allt väsentligt är rättvisande. Regeringen bedömer att fanns brister i den interna styrningen och kontrollen i vissa delar av EU-medelshanteringen . Orsaken är att myndighetsledningarna vid och Svenska har bedömt (och ESV har bekräftat) att det funnits brister i den interna styrningen och kontrollen av myndigheternas EU-medelshantering. Regeringen noterar att övriga myndigheter som förvaltar EU-medel bedömt att den interna styrningen och kontrollen vid myndigheten är betryggande. Regeringen lämnar följande intygande baserat på en samlad bedömning • Rättvisande räkenskaper: Sammanställningen av EU-räkenskaperna, omfattande resultat- och balansräkning samt kassamässig redovisning, har upprättats enligt god revisionssed. Regeringen bedömer att räkenskaperna i allt väsentligt är rättvisande. • Betryggande intern styrning och kontroll: Det finns ett ramverk för staten som syftar till att säkerställa en betryggande intern styrning och kontroll av EU-medel. Regeringen bedömer att det fanns brister i den interna styrningen och kontrollen av vissa delar av EU-medelshanteringen . Avgifter till och bidrag från EU EU:s budget upprättas med stöd av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. EU-budgetens utgifter och inkomster ska balanseras och det är budgetens utgifter som styr behovet av inkomster. Inkomsterna utgörs huvudsakligen av egna medel i form av avgifter från medlemsstaterna. avgift till EU redovisas inom utgiftsområde 27 Avgifter till Europeiska unionen. avgift till EU uppgick till . Avgiften blev därmed (7,) lägre än vad hade anvisat i statens budget. Jämfört med ökade avgift till EU 2019 med (7,). Skillnaden beror delvis på den betalning som EU gjorde till av tidigare inbetalda avgifter om sammanlagt , vilket innebar att utfallet blev lägre än förväntat. EU återbetalade även avgifter , men inte lika mycket (). Återbetalningarna har alltså påverkat jämförelsen mellan åren med . Den återstående skillnaden beror främst på att tullavgiften blev högre än 2018. Betalningarna från EU ökade med 2019 jämfört med . De medel som får som återflöde från EU-budgeten kommer huvudsakligen från EGFJ och Ejflu. Inkomsterna från EU-budgeten uppgick till . Det finns också bidrag från EU-budgeten, exempelvis från ramprogrammet för forskning, som inte redovisas i statens budget utan endast i resultaträkningen. tog statliga myndigheter, inklusive universitet och högskolor, emot i bidrag från EU-budgeten som enbart redovisas som intäkter av bidrag i resultaträkningen och som därmed inte framgår av redovisningen i statens budget. redogörelse för granskning av Årsredovisning för staten 2019 ska enligt lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. granska årsredovisningen för staten. Granskningen ska utföras i enlighet med god revisionssed och ha till syfte att bedöma om redovisningen och underliggande redovisning är tillförlitlig och räkenskaperna rättvisande. Granskningen ska efter varje räkenskapsår avslutas med en revisionsberättelse. Revisionsberättelsen över årsredovisningen för staten ska lämnas till regeringen och senast efter den dag då årsredovisningen lämnats till . har lämnat redogörelse /20:RR4 till . Enligt har regeringen i alla väsentliga avseenden upprättat de finansiella delarna av årsredovisningen för staten 2019 i enlighet med 10 kap. 5–10 §§ budgetlagen. Vidare är det uppfattning att regeringen har lämnat information utöver de finansiella delarna i enlighet med 10 kap. 5–10 §§ budgetlagen som är förenlig med årsredovisningens finansiella delar. anser att de revisionsbevis man fått är tillräckliga och ändamålsenliga som grund för uttalanden. Av revisionsberättelsen framgår vidare att årsredovisningen upprättats enligt kraven i budgetlagen (2011:203). Det ger enligt regeringen en större frihet att bestämma vad som ska ingå i årsredovisningen och vilka redovisningsprinciper som ska tillämpas än andra ramverk, såsom förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. Vilka redovisningsprinciper man valt framgår av kapitel 3 i skrivelsen. Utskottet har tagit del av årsredovisningen för staten 2019. Årsredovisningen är enligt utskottet ett viktigt komplement till budgetpropositionen eftersom den ger möjlighet att följa upp och kontrollera de beslut som fattat om statens budget. Utskottet konstaterar att regeringen anger att årsredovisningen har upprättats i enlighet med bestämmelserna i budgetlagen och enligt god redovisningssed. Regeringen bedömer att årsredovisningen i allt väsentligt ger en rättvisande bild av det ekonomiska resultatet och ställningen samt förvaltningen av statens tillgångar. Av redogörelse för granskningen av Årsredovisning för staten 2019 framgår inget ytterligare. I årsredovisningen redovisar regeringen en bedömning av den svenska hanteringen av EU-medel samt innehållet i det nationella intygandet, som lämnas till kommissionen och till Europeiska revisionsrätten. Utskottet noterar att regeringen anger att sammanställningen av EU-räkenskaperna har upprättats enligt god revisionssed och i allt väsentligt är rättvisande. Utskottet noterar vidare att regeringen gör bedömningen att det fanns brister i den interna styrningen och kontrollen av vissa delar av EU-medelshanteringen . Liksom regeringen anser utskottet att det är av stor vikt att bristerna åtgärdas. I Årsredovisning för staten 2019 redovisas resultatet av årliga revision av de statliga myndigheternas årsredovisningar samt en sammanställning av myndighetens granskningsrapporter från effektivitets-revisionen. Utskottet noterar att lämnat revisionsberättelse med reservation för nio myndigheter. Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse 2019/20:101 och redogörelse /20:RR4 till handlingarna. Förteckning över behandlade förslag Skrivelse 2019/20:101 Regeringens skrivelse 2019/20:101 Årsredovisning för staten 2019. Redogörelse /20:RR4 redogörelse för granskning av Årsredovisning för staten 2019.