bet · H701FiU26 · 2020-03-04 00:00:00 — De två råden är ideella föreningar med staten och Kommuner och Regioner (SKR) som medlemmar. Kommunens kvalitet i korthet, KKiK driver SKR det nationella projektet som omfattar ca 260 kommuner. Inom projektet utmanar kommunerna sig själva genom att ta fram och jämföra resultat för att lära av varandra och utveckla verksamheten. Det grundläggande syftet har sedan starten varit att ta fram ett kunskapsmaterial som stärker de förtroendevalda i att styra mot resultat och i dialogen med medborgarna. Innan projektet startades bjöds ett antal kommunstyrelseord-förande in till SKR för att ge sin bild av vilka områden som är väsentliga att ha kunskap om. Inom ramen för projektet sprider SKR också kännedom om framgångsrika arbeten och erfarenheter som finns i kommuner. Utskottet kan konstatera att det pågår ett arbete med att främja möjligheten att jämföra kommunernas olika verksamheters kvalitet och effektivitet. Utskottet kan också notera att SKR sprider kännedom om framgångsrika arbeten och erfarenheter som finns i kommunerna. Därför anser utskottet att det inte finns skäl att överväga några åtgärder . Därmed avstyrker utskottet motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sociala utfallskontrakt med hänvisning till det arbete som pågår på området. Jämför reservation 10 (KD). I kommittémotion 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkande 62 anförs att kommuner och regioner brottas med ett växande utanförskap, integrationsutmaningar och ett alltmer utmanande tryck på välfärden. finns det externa aktörer som vill vara med och bidra med kapital till sociala investeringar och effektiva lösningar på samhällsproblem. En variant av detta är sociala utfallskontrakt, där en extern finansiär investerar pengar i ett offentligt socialt projekt för att uppnå definierade mål. Motionärerna anför att det borde inrättas en nationell strategi för att möta behoven och underlätta framväxten av sociala utfallskontrakt och att en nationell fond införs för att göra det attraktivare att investera i sådan verksamhet. Ett likalydande yrkande finns i partimotion 2019/20:3293 av m.fl. (KD) yrkande 126. Regeringens strategi för sociala företag – ett hållbart samhälle genom socialt företagande och social innovation. Regeringen har tagit fram en samlad strategi för att ska ta till vara den innovationskraft som finns hos den växande grupp sociala företag som har som mål att bidra till ett effektivt och mer hållbart samhälle. Avsikten med insatserna är att skapa bättre förutsättningar för sociala företag att utvecklas och vara med och lösa samhällsutmaningar. Exempel på insatser som regeringen avser att genomföra inom området är bl.a. att utforska, testa och stärka kunskapen kring alternativa former för samarbete med offentlig sektor. Syftet är att, utifrån gemensamma mål, åstadkomma sociala effekter i samhället, exempelvis genom sociala utfallskontrakt (social impact bonds) eller Idéburet offentligt partnerskap (IOP). På bygger man just nu upp ett kunskapscenter som ska stödja offentlig sektor med innovation och utveckling t.ex. genom sociala investeringar och sociala utfallskontrakt. Health Impact Center (SHIC) bidrar till systemomställning mot preventiva snarare än reaktiva arbetssätt inom hälsa och välfärd. SHIC ska till 2021 vara fullt etablerat med kompetens och kapacitet för att ge strategiskt och operativt stöd till offentlig sektor i utformning, genomförande och utvärdering av nya lösningar och kontraktsmodeller. Med framtiden för sig – en om sociala investeringar publicerade Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi () rapporten Med framtiden för sig – en om sociala investeringar, 2020:1. I rapporten undersöks i vilken utsträckning sociala investeringar kan stimulera långsiktighet i planeringen och främja mer samarbete mellan olika offentliga huvudmän. Frågor om hur privat och ideell sektor kan engageras mer i förebyggande insatser diskuteras också. Rapporten ger även en översikt av utvecklingen av sociala investeringar internationellt. En av rapportens slutsatser är att det oklart vad som är tillåtet när det gäller kommunernas möjligheter att fondera ekonomiska överskott, varför de juridiska förutsättningarna för budgetering och redovisning bedöms behöva klargöras. En annan slutsats är att staten bör engagera sig mer i arbetet med sociala investeringar, särskilt med tanke på att lönsamheten i preventiva åtgärder ofta tillfaller staten i form av minskade kostnader enligt författarna. En tredje slutsats är att kommunerna bör fokusera mer på utfall än på aktiviteter för att kunna få en uppfattning om de konkreta resultaten av förebyggande åtgärder. Med utgångspunkt i rapportens slutsatser är författarnas huvudsakliga rekommendationer att regeringen bör stimulera en utfallskultur samt att skapa förutsättningar för budgetering och redovisning av sociala utfallskontrakt. Utskottet kan konstatera att det pågår ett omfattande arbete när det gäller att hitta effektiva lösningar på olika samhällsutmaningar. En central del i detta arbete är att ta till vara socialt företagande och social innovation, t.ex. genom sociala utfallskontrakt. I likhet med regeringen anser utskottet att det är viktigt att utforska, testa och stärka kunskapen kring alternativa former för samarbete med den offentliga sektorn. Utskottet vill avvakta regeringens arbete på området innan några ytterligare åtgärder övervägs. Därmed avstyrker utskottet motionsyrkandena. Kommunala tillsynsavgifter, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och i (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2677 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2019/20:1567 av (M), 2019/20:1574 av och (båda M), 2019/20:1776 av m.fl. (C) yrkande 6 och 2019/20:1938 av (M) yrkandena 1 och 2. Det är inte ovanligt att kommuner fakturerar företag för tillsynsavgifter men sedan inte genomför själva tillsynen. Vi menar att en genomförd tillsyn kan vara en kvalitetsstämpel på verksamheten om utfallet är gott. Därför upplever många företag det som orimligt att behöva betala tillsynsavgifter om tillsynen inte genomförs. Vi anser att om det inte går att få till en ändring genom dialog med kommunerna måste möjligheten att lagstifta ses över, så att inte avgifter tas ut för tillsyn som inte utförs. Vinster i välfärdsverksamhet, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:818 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 75 och 2019/20:286 av m.fl. (V) yrkande 5, 2019/20:1082 av (M) yrkande 1 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 30. Vi menar att aktiebolag som är verksamma inom välfärdssektorn och som finansieras med offentliga medel är att betrakta som särskilda eftersom samhället funnit att dessa verksamheter är så centrala att alla individer ska ha tillgång till dem och att de därför ska finansieras via det offentliga. Mot den bakgrunden bör det införas en bestämmelse om att aktiebolag som finansieras med offentliga medel inte får ta ut någon utdelning förrän de uppnått en ekonomisk stabilitet som garanterar att verksamheten kan fortskrida utan avbrott. Vinster i välfärdsverksamhet, punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 30 och 2019/20:286 av m.fl. (V) yrkande 5, 2019/20:818 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 75 och 2019/20:1082 av (M) yrkande 1. Jag anser att vikten av en mångfald av utförare i vård, skola och omsorg bör betonas för att säkra kvalitet och konkurrens och därmed effektivitet. Det viktiga är god kvalitet, inte vem som är utförare. Valfrihet i välfärden stärker individens makt och ger en mångfald av utförare som skapar en bredare arbetsmarknad för välfärdens medarbetare. Vinster i välfärdsverksamhet, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:286 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2019/20:818 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 75, 2019/20:1082 av (M) yrkande 1 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 30. När allt fler privata aktörer med syfte att generera vinst utför tjänster inom välfärden införs incitament i välfärden som kommer i konflikt med den lagstiftning och de mål som satts upp för skola, vård och omsorg. Skattepengar ska användas till det de är avsedda för. Obegränsade vinstuttag i välfärden medför att skattepengar som avsatts för skola, vård och omsorg i stället går till ägarna. Dessutom ökar risken för att oseriösa aktörer genom bedrägerier eller andra former av kriminalitet försöker tillskansa sig medel som är avsedda för välfärden. Vi har sett många exempel där bolagen på olika sätt agerar för att undgå skatt. Detta underminerar välfärdens legitimitet. Genom att införa en reglering av vinsterna anser jag att förtroendet för de privata aktörer som är där för verksamhetens skull och tilltron till välfärdssystemet i stort kan stärkas. De starka finansiella drivkrafter som är förknippade med vinstsyftande aktörer riskerar att gynna lönsamma grupper med mindre behov, på bekostnad av dem som har större behov, vilket strider mot intentionerna i lagstiftningen. Välfärden är rättighetsbaserad och skattefinansierad och inte en marknad, och den ska inte heller hanteras som en sådan. Skälen för att reglera hur mycket pengar som ska lämna välfärdsverksamheten bedöms därför som starka, eftersom det kan minska incitamenten för kvalitetssänkningar och brukarselektering, t.ex. val av plats för etablering i syfte att maximera vinsten. En reglering av vinsterna innebär förutsättningar för en mer tillitsbaserad styrning, eftersom det redan skulle finnas ett system för att säkerställa att pengarna används i verksamheten. En reglering som motverkar incitamenten till vinstuttag kan leda till ett minskat behov av detaljreglering av välfärdssektorn, vilket ger förutsättningar för en bättre, mer tillitsbaserad och ändamålsenlig styrning. I motsats till vad de som förespråkar vinstuttag i välfärden brukar påstå: att mångfalden ökar, leder det i stället till en fortsatt utveckling mot allt större vinstsyftande aktörer, vilket i sig riskerar att leda till en allt större likriktning och till att minska mångfalden för brukarna. Genom att reglera hur de offentliga medlen får användas ges i stället bättre förutsättningar för framväxten av en verklig mångfald av alternativ, snarare än utbyggnaden av stora välfärdskoncerner. En reglering som innebär att olika typer av aktörer endast får ta emot offentlig finansiering om de följer vissa villkor är den mest ändamålsenliga lösningen på de problem som beskrivs. Jag anser att det är viktigt att tydliga kvalitetskrav ställs. Däremot kommer inte de problem och risker som kunnat konstateras i det nuvarande systemet att lösas endast genom att man ställer högre kvalitetskrav eller utvecklar uppföljningen av kraven. Detta beror bl.a. på svårigheterna att mäta och följa upp kvalitet i välfärdsverksamhet. Det är omöjligt att mäta det objektiva utfallet av verksamheterna inom välfärden om man med det menar t.ex. hur verksamheterna påverkar elevers kunskapsnivåer eller omsorgstagares trygghet. Det räcker vidare inte att följa upp en enskild skolas eller huvudmans prestationer för att kunna dra slutsatser om hur välfärdssystemet i sin helhet fungerar och hur den samhällsekonomiska effektiviteten påverkas. Välfärdstjänsternas komplexa uppbyggnad gör det också svårt att utforma regelverk, kontrakt och ersättningssystem så att kvalitet och effektivitet stärks, opportunistiskt beteende motverkas och medborgarnas tillgång till välfärden blir likvärdig och behovsstyrd. Detta leder till att kostnaderna för att skapa och upprätthålla välfungerande kvasimarknader inom välfärden blir relativt höga. När verksamhet överlämnas till privata aktörer med ett vinstintresse riskerar det att leda till behov av ökad kontroll samt ett ökat fokus på mätning och krav som går att följa upp. Erfarenheten från visar att utvecklingen på många välfärdsområden gått mot en styrning med allt mer detaljerade krav på verksamheten, vilket medfört högre administrationskostnader. De mått som använts har i många fall även blivit styrande i verksamheterna. Mätning, uppföljning och kontroll kan i vissa fall utgöra en belastning på välfärdens verksamhet och professioner. En vinstbegränsning skulle innebära förutsättningar för en mer tillitsbaserad styrning, eftersom det redan skulle finnas ett system för att säkerställa att pengarna används i verksamheten. Jag anser därför att en reglering som motverkar incitamenten till stora vinstuttag ur verksamheten kan leda till ett minskat behov av detaljreglering av välfärdssektorn. En sådan reglering skulle därmed ge förutsättningar för en bättre, mer tillitsbaserad och ändamålsenlig styrning av välfärden. Redan nu är detaljregleringen omfattande, vilket medför att de anställda inte tillåts vara de proffs de är. Den tillitsbaserade styrningen måste utökas och detaljregleringen minska. Det kommunala utjämningssystemet, punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3106 av m.fl. (C) yrkande 28 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2019/20:1431 av (S), 2019/20:1777 av och (båda C) och 2019/20:1796 av Per Åsling och (båda C). Skatteutjämningssystemet är viktigt för att upprätthålla likvärdighet i hela landet. Jag menar att det finns betydande brister i dagens system, och därför behöver en översyn göras. Skatteutjämningssystem bör vila på en rad grundläggande principer, dels bör systemet utgå från en garanterad servicenivå i hela landet, dels behöver det vara utformat så att det skapar incitament för företagande, jobb och tillväxt. Det måste löna sig för en kommun som gör reformer för att stärka företagsamhet och jobbskapande. För många av landets glest befolkade kommuner är det dock uppenbart att det finns strukturella förutsättningar som gör det svårt att klara behovet av service utan ett system för skatteutjämning. Därför anser jag att gleshet i högre grad än bör beaktas inom ramen för utjämningssystemet. Riktade statsbidrag till kommunsektorn, punkt 6 (M) av (M), (M), (M) och i (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 23 och 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkande 24 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkandena 6 och 7. har de riktade statsbidragen blivit betydligt fler. Satsningarna är vällovliga men det behöver vara upp till kommuner och regioner att styra resurser dit de bäst behövs. Den stora mängden bidrag slår också mot mindre kommuner, som inte har kapacitet att söka alla de statliga bidrag som finns. Administrationen runt bidragen är dessutom ofta så omfattande att man behöver ha flera personer anställda bara för att söka, följa upp och återredovisa bidragen. Vi anser att mer bör göras för att minska de riktade statsbidragen till förmån för generella statsbidrag. Genom generella statsbidrag ges stabila planeringsförutsättningar, det skapas långsiktighet och utrymme för effektivisering, utveckling och förnyelse. Dessutom minskar särskilt mindre kommuners behov av att ägna resurser åt att söka, följa upp och återrapportera riktade statsbidrag. Riktade statsbidrag till kommunsektorn, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkande 24 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkandena 6 och 7 samt 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 23. Jag anser att en översyn bör göras av de riktade statsbidragen som har ökat kraftigt till bl.a. skolan, vården och äldreomsorgen. De riktade statsbidragen är dyra att söka och hantera och överensstämmer sällan med specifika behov i en viss kommun eller region. Jag menar att staten måste arbeta mer än med att underlätta för kommuner och regioner att bedriva en ansvarsfull ekonomisk politik genom mer generella och mindre öronmärkta resurser och stimulera den ekonomiska utvecklingen i landsbygdskommunerna. Ersättningssystem för välfärdsverksamhet, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:818 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 76. Vi anser att ett mer enhetligt nationellt ersättningssystem för välfärdsverksamheter bör införas för ökad likvärdighet och minskat krångel. Bättre resultat ska ge en högre ersättning. Finansiering av välfärdsverksamhet, punkt 8 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3108 av m.fl. (C) yrkande 23 och 2019/20:3251 av m.fl. (C) yrkande 5. Kommuner och regioner ansvarar för en mycket stor del av välfärden i , och de står inför en tuff ekonomisk situation. Stora skillnader i kommunalskatt mellan olika kommuner är särskilt problematiskt eftersom kommuner med litet befolkningsunderlag och svagare skattekraft får sämre service och högre kommunalskatt. Därför anser jag att en översyn bör göras av kommunernas möjligheter att finansiera ökad efterfrågan på tjänster, t.ex. inom äldreomsorgen, på andra sätt än genom höjd kommunalskatt. Sociala utfallskontrakt, punkt 11 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3188 av m.fl. (KD) yrkande 62 och 2019/20:3293 av m.fl. (KD) yrkande 126. Kommuner och regioner brottas med ett växande utanförskap, integrationsutmaningar och ett alltmer utmanande tryck på välfärden. finns det externa aktörer som vill vara med och bidra med kapital till sociala investeringar och effektiva lösningar på samhällsproblem. För att möta behoven och underlätta framväxten av sociala utfallskontrakt anser jag att mer behöver göras. En nationell strategi bör inrättas och en nationell fond införas. Tillstånd att bedriva välfärdsverksamhet, punkt 2 (V) (V) anför: Tillståndsprövning för offentliga aktörer är ett avsteg från den ordning vi har . Kommunerna har haft ansvaret för att bedriva skola, vård och omsorg i enlighet med lagstiftningen. En tillståndsprövning vore att införa en överprövning av om alla kommuner ska ha detta ansvar. I stället anser jag att det är vinstjakten som incitament som borde stoppas, som man ställer krav på de privata aktörer som finns inom välfärdens områden. Genom att reglera vinsterna i välfärden kan man skapa förutsättningar för att säkra kvalitet och långsiktighet inom välfärden och inte genom att pröva kommunernas lagstadgade ansvar. Ett överskott ska stanna i verksamheten och i huvudsak återinvesteras. Det kommunala utjämningssystemet, punkt 5 (V) (V) anför: Den förändring av kostnadsutjämningssystemet som beslutat om är ett steg i rätt riktning, men det är inte tillräckligt. Det behövs en större omfördelning inom det kommunala utjämningssystemet, vilket bl.a. granskning av systemet visar. Systemet kompenserar inte fullt ut för alla kostnadsskillnader som beror på olikheter när det gäller befolkningssammansättning eller geografiska förutsättningar. Därför behöver mer göras. Det kommunala utjämningssystemet består av både en kostnadsutjämning och en inkomstutjämning. Att bara titta på den ena delen är inte att ta ett helhetsansvar. En parlamentarisk utredning borde skyndsamt tillsättas och få i uppdrag att förutsättningslöst utreda hela det kommunala utjämningssystemet i syfte att göra det mer rättvist. Det kommunala utjämningssystemet borde också ses över mer löpande så att komponenterna i systemet är uppdaterade och följer aktuella förutsättningar. Finansiering av välfärdsverksamhet, punkt 8 (V) (V) anför: Vi inom vill stärka välfärden och bygga ett mer jämlikt . Det vill vi göra genom att kraftigt öka de generella statsbidragen till kommuner och regioner. Därför måste skatterna höjas för de mest välbeställda i samhället och skatt på kapitaltillgångar och förmögenhet införas. Vi anser att de allra rikaste kan betala mer i skatt så att vi kan finansiera välfärden och öka jämlikheten, som skatten för låg- och medelinkomsttagare sänks. Vår gemensamma välfärd ska finansieras genom ett högt skatteuttag, och skatterna ska användas på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Skattepengar ska gå till det de är avsedda för, och därför bör vinster i välfärden regleras. Att tillförsäkra medborgarna att skattepengar går till det de är avsedda för och att de i huvudsak återinvesteras är avgörande för att komma bort från de problem som vinstjakten fört med sig att barn väljs bort och att utbildningsnivå, arbetsvillkor och bemanning m.m. påverkas negativt. Det är genom att stoppa vinstjakten, utöka de generella statsbidragen och sätta kvaliteten i fokus inom skolan, vården, och äldreomsorgen, som vi kan stärka välfärden och bygga ett mer jämlikt . Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 2019/20:286 av m.fl. (V): 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag som innebär att möjligheten att bedriva pedagogisk omsorg i bolagsform avskaffas och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:818 av Per Ramhorn m.fl. (SD): 75.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för att införa en bestämmelse om att ett aktiebolag som får intäkter från statliga medel inte får ge utdelning förrän det finns ekonomisk stabilitet som kan garantera att verksamheten kan fortskrida även om bolaget skulle hamna på obestånd, och detta tillkännager för regeringen. 76.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att sträva mot ett mer enhetligt nationellt ersättningssystem för välfärdsverksamheter och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1082 av (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det ska vara tillåtet att göra vinst även i s.k. välfärdsföretag och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1359 av och (båda M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över en generell tillståndsplikt för både offentliga och privata utförare för att bedriva verksamhet enligt skollagen, socialtjänstlagen, LSS samt hälso- och sjukvårdslagen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1431 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en översyn av behoven och möjligheterna till stöd för kommuner med ineffektiva va-system på grund av kommunsammanslagningar och annat och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1567 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över tillsynsavgifter för kommersiell service och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1574 av och (båda M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om mindre servicenäringars kringkostnader för tillsyn och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1645 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att skapa en nationell samling av förebilder och framgångsprojekt för att förenkla möjligheten att utbyta funktionella lösningar och kompetenshöja kommuner/regioner och därmed stå bättre rustade inför framtida utmaningar och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1776 av m.fl. (C):