bet · H701FiU24 · 2020-06-09 00:00:00 — Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2019 Utskottet redovisar sin årligt återkommande utvärdering av penningpolitiken och föreslår att godkänner det som utskottet anför om penningpolitiken under perioden 2017‒2019. Utskottet konstaterar att både den internationella och den svenska konjunkturen försvagades markant under loppet av 2019 och att den svenska inflationen hamnade under inflationsmålet efter att ha legat på eller t.o.m. något över målet . Utskottet konstaterar också att det underliggande kostnads- och pristrycket i den svenska ekonomin fortfarande var svagt . I kombination med den svagare konjunkturen innebär detta enligt utskottet att det möjligen kunde ha varit motiverat att avvakta med beslutet att höja räntan till noll . Utskottet uttrycker även sin tacksamhet för det omfattande arbete som anställda utför för att hantera och mildra den djupa ekonomiska krisen i coronapandemins spår. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2019 Sammanfattning av för penningpolitiken 2019 Externa bedömningar av penningpolitiken Tabell 1 Penningpolitiken –2018 Tabell 4 Produktion och sysselsättning Diagram 1 Reporäntan och ränteprognoser Diagram 4 Resursutnyttjandet i ekonomin Diagram 5 prognoser över BNP, KPIF, löner och arbetslöshet jämfört med utfallet Diagram 6 Jämförelse av träffsäkerheten i KPIF-prognoserna Diagram 7 Kronans utveckling och kronprognoser Utskottets förslag till riksdagsbeslut Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2019 godkänner det som utskottet anför om penningpolitiken för perioden –2019. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (SD), (KD), (L), (SD), (MP), (M), (M), (V), (S), (C), (S), (S), (SD) och (S). , då fick en självständig ställning i förhållande till och regeringen, har finansutskottet genomfört årliga utvärderingar av penningpolitiken. redovisas utvärderingarna i ett separat betänkande. Andra viktiga delar i utskottets granskning av penningpolitiken är utskottets öppna utfrågningar med riksbankschefen och en av de fem vice riksbankscheferna. hålls två öppna utfrågningar om den aktuella penningpolitiken, en och en . Dessutom hålls en offentlig utfrågning om . Protokollen från utfrågningarna publiceras i Rapporter från (). genomför utskottet även externa utvärderingar av penningpolitiken, ungefär . har tre externa utvärderingar genomförts. Den första genomfördes av och (2006/07:RFR1), den andra av och (2010/11:RFR5) och den tredje av och (2015/16:RFR6). En fjärde utvärdering av penningpolitiken –2020 kommer att genomföras . Årets utvärdering omfattar perioden –2019. Utvärderingen bygger bl.a. på rapporter Redogörelse för penningpolitiken 2018 och Utvärdering av prognoser (Riksbanksstudier, ) samt på externa bedömningar av den svenska penningpolitiken . Redogörelsen för penningpolitiken är den första av två skriftliga rapporter som enligt riksbankslagen ska lämna till finansutskottet. Utskottet brukar hålla en öppen utfrågning om redogörelsen med riksbanksdirektionen och två opponenter. Årets utfrågning ställdes in till följd av utvecklingen av det nya coronaviruset. Målet för penningpolitiken är enligt riksbankslagen (1988:1385) att upprätthålla ett fast penningvärde. Enligt lagens förarbeten ska också, utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet, stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken för att uppnå hållbar tillväxt och hög sysselsättning. beslutade dåvarande riksbanksfullmäktige att den operativa penningpolitiken skulle bedrivas utifrån ett inflationsmål. Målet formulerades som att inflationen, mätt som årlig procentuell förändring av konsumentprisindex (KPI), ska vara , och det började formellt gälla . Från början fanns ett s.k. toleransintervall på runt målet, men det togs bort . beslutade direktionen att ändra den s.k. målvariabeln i målet, från KPI till KPIF (konsumentprisindex med fast ränta). återinfördes ett s.k. variationsband på mellan 1–. I sina olika publikationer redovisar grundstenarna i den strategi som banken använder för att nå målen för penningpolitiken. Nedan sammanfattas strategin så som den beskrivs i Redogörelse för penningpolitiken 2019. • Målet för penningpolitiken är enligt riksbankslagen att upprätthålla ett fast penningvärde. preciserar detta som att den årliga förändringen av KPIF ska vara . • som penningpolitiken inriktas mot att uppfylla inflationsmålet ska den stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken för att uppnå en hållbar tillväxt och hög sysselsättning. Detta görs genom att , förutom att stabilisera inflationen runt inflationsmålet, strävar efter att stabilisera produktionen och sysselsättningen runt långsiktigt hållbara utvecklingsbanor. bedriver därmed vad som kallas en flexibel inflationsmålspolitik. Det innebär inte att gör avkall på att inflationsmålet är överordnat. • Det tar tid innan penningpolitiken får full effekt på inflationen och realekonomin. Därför vägleds penningpolitiken av prognoser för den ekonomiska utvecklingen. publicerar bl.a. en bedömning av hur reporäntan kommer att utvecklas framöver. • Vid varje penningpolitiskt beslutstillfälle gör direktionen en bedömning av vilken bana för reporäntan och eventuellt vilka andra kompletterande åtgärder som behövs för att penningpolitiken ska vara väl avvägd. Avvägningen handlar normalt om att hitta en lämplig balans mellan stabiliseringen av inflationen runt inflationsmålet och stabiliseringen av realekonomin. • Det finns inget generellt svar på frågan hur snabbt siktar på att föra tillbaka inflationen till om den avviker från målet. En snabb återgång kan i vissa lägen få effekter på produktionen och sysselsättningen som inte är önskvärda, medan en långsam återgång kan försvaga trovärdigheten för inflationsmålet. I allmänhet har strävan varit att penningpolitiken anpassas så att inflationen förväntas vara någorlunda nära målet . • För att illustrera att inflationen inte kommer att vara exakt används ett variationsband som sträcker sig mellan , vilket fångar cirka tre fjärdedelar av de historiska månadsutfallen av KPIF-inflationen. strävar efter att inflationen ska nå oavsett om den i utgångsläget ligger innanför eller utanför variationsbandet. • I uppdrag ingår enligt riksbankslagen även att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Risker förknippade med utvecklingen på de finansiella marknaderna vägs in i räntebesluten. När det gäller att förebygga en obalanserad utveckling av tillgångspriser och skuldsättning spelar dock framför allt ett väl fungerande regelverk och en effektiv tillsyn en central roll. Penningpolitiken är enbart ett komplement. • I vissa lägen, som under finanskrisen –2009, kan reporäntan och räntebanan behöva kompletteras med andra åtgärder för att främja den finansiella stabiliteten och säkerställa att penningpolitiken får genomslag på ett effektivt sätt. • strävar efter att dess kommunikation ska vara öppen, saklig, begriplig och aktuell. Det gör det lättare för ekonomins aktörer att fatta bra ekonomiska beslut. Penningpolitiken blir också lättare att utvärdera. Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2019 Utskottets förslag i korthet godkänner det som utskottet anför om penningpolitiken för perioden 2017‒2019. Utskottet konstaterar att både den internationella och den svenska konjunkturen försvagades markant under loppet av 2019 och att den svenska inflationen hamnade under inflationsmålet efter att ha legat på eller t.o.m. något över målet . Utskottet konstaterar också att det underliggande kostnads- och pristrycket i den svenska ekonomin fortfarande var svagt . Detta i kombination med den svagare konjunkturen innebär enligt utskottet att det möjligen kunde ha varit motiverat att avvakta med beslutet att höja räntan till noll . Utskottet uttrycker även sin tacksamhet för det omfattande arbete som anställda utför för att hantera och mildra den djupa ekonomiska krisen i coronapandemins spår. Sammanfattning av för penningpolitiken 2019 Penningpolitiken 2017–2018 Under större delen av 2017 och 2018 fortsatte att föra den extremt expansiva penningpolitik, med negativ ränta och köp av statsobligationer, som banken påbörjade för att få upp den låga inflationen och de låga inflationsförväntningarna mot inflationsmålet på . beslutade dock banken att upphöra med nya köp av svenska statsobligationer. Förfall och kupongbetalningar på redan köpta obligationer skulle dock återinvesteras, vilket skulle få till effekt att innehav skulle fortsätta att öka . I likhet med 2016 var osäkerheten om den globala konjunkturutvecklingen stor , till följd av bl.a. bytet på presidentposten i och effekterna av den tidigare brexitomröstningen i . Den svenska ekonomin utvecklades dock relativt starkt, och bedömde att inflationen skulle stiga upp mot inflationsmålet. räknade direktionen med att den första höjningen av reporäntan skulle komma . slöts flera stora löneavtal på den svenska arbetsmarknaden. Trots den relativt höga ekonomiska aktiviteten resulterade förhandlingarna i relativt låga löneökningar, vilket bidrog till att justerade ned sina bedömningar av kostnads- och inflationstrycket i den svenska ekonomin. beslutade därför direktionen att utöka obligationsköpen ytterligare för att göra penningpolitiken ännu mer expansiv. flyttades prognosen för när räntan skulle höjas fram till mitten av 2018. ökade den svenska inflationen snabbare än vad flertalet bedömare hade räknat med, inklusive . Uppgången i den internationella ekonomin hade blivit tydligare, och riskerna för ekonomiska och politiska bakslag hade minskat. beslutade direktionen att behålla reporäntan oförändrad på –0,som man stod fast vid den tidigare bedömningen att reporäntan skulle börja höjas vid mitten av 2018. I motsats till t.ex. () beslutade direktionen att upphöra med köpen av statsobligationer som ett första steg för att föra penningpolitiken mot ett mer normalt läge. ECB beslutade ungefär att fortsätta med sina omfattande köp av tillgångar under större delen 2018. Tabell 1 Penningpolitiken –2018 Procent, miljarder kronor –0,50 Ja, till okt. –0,50 –0,50 –0,50 –0,50 –0,50 –0,50 –0,50 –0,50 Ja, till feb. –0,50 –0,50 –0,25 var den globala konjunkturen relativt stark. Tillväxten i den svenska ekonomin var hög, sysselsättningen ökade starkt och arbetslösheten sjönk ned till sin lägsta nivå sedan början av finanskrisen . KPIF-inflationen hade legat nära inflationsmålet till följd av stigande tjänstepriser men framför allt på grund av stigande energipriser. fortsatte aktiviteten i den svenska ekonomin att vara betydligt högre än normalt. Inflationen mätt enligt KPIF låg fortfarande nära inflationsmålet, men den underliggande inflationen, t.ex. KPIF exklusive energipriser, utvecklades mycket svagare än förväntat trots att kronan försvagats relativt mycket under inledningen av 2018. framhöll vikten av att konjunkturen fortsatte att vara stark för att inflationen skulle ligga kvar kring inflationsmålet. Det var enligt direktionen också viktigt att kronan framöver utvecklades på ett sätt som bidrog till att inflationen hölls uppe. Direktionen beslutade att hålla reporäntan oförändrad på –0,, men till följd av den svagare utvecklingen av den underliggande inflationen flyttades prognosen för den första räntehöjningen fram till slutet av 2018. Både den svenska och den internationella konjunkturen utvecklades väl och i linje med prognoserna , trots växande osäkerhet kring handelskonflikten mellan och och effekterna av brexit. KPIF-inflationen låg kvar kring eller t.o.m. några tiondelar över inflationsmålet, men uppgången berodde nästan uteslutande på snabbt stigande energipriser. Vid sina möten , beslutade direktionen att hålla reporäntan oförändrad på –0,. Vid mötet annonserade direktionen att den första höjningen av reporäntan skulle komma antingen eller om ekonomin och inflationen utvecklades som förväntat. konstaterade att tillväxten i den internationella ekonomin dämpats något , men att den svenska konjunkturen fortfarande var stark även om BNP-tillväxten och inflationen blivit något svagare än förväntat. Enligt direktionen var förutsättningarna goda för att inflationen framöver skulle ligga kvar kring inflationsmålet. Som tidigare annonserats beslutade därför direktionen att höja reporäntan till –0,25, den första räntehöjningen . Direktionen annonserade också att nästa räntehöjning skulle komma och att reporäntan därefter skulle höjas till en nivå på . kom indikationer på att konjunkturen i både och omvärlden utvecklades svagare än förväntat. Kronan försvagades på nytt under inledningen av året efter en viss stabilisering . bedömde att aktiviteten i den svenska ekonomin fortfarande var hög, men att osäkerheten kring den internationella utvecklingen ökat och att det fanns skäl för att gå försiktigt fram med penningpolitiken. I likhet med bedömde direktionen vid sitt sammanträde att nästa räntehöjning skulle komma och att räntan därefter skulle behöva höjas i en långsam takt för att KPIF-inflationen skulle hålla sig kvar kring inflationsmålet. försvagades den globala konjunkturen ungefär i linje med tidigare bedömningar, medan inflationen, särskilt i euroområdet, utvecklades sämre än förväntat. Även den svenska inflationen utvecklades svagare till följd av bl.a. lägre energipriser och ett svagare kostnadstryck i ekonomin. Vid sitt sammanträde justerade ned sin bedömning av inflationen och sin bedömning av reporäntan. Bankens prognos indikerade nu att nästa räntehöjning skulle komma först eller början av 2020. Procent, miljarder kronor –0,25 –0,25 –0,25 –0,25 –0,25 Dessutom räknade man med att räntehöjningarna därefter skulle ske i en något långsammare takt jämfört med den bedömning som gjordes . För att hålla inflationen runt inflationsmålet beslutade direktionen också att återuppta köpen av statsobligationer med ytterligare . Diagram 1 Reporäntan och ränteprognoser ökade oron för den globala konjunkturutvecklingen markant till följd ökad osäkerhet kring handelsrelationerna mellan och och utträde ur EU. Oron spred sig till de finansiella marknaderna, vilket bidrog till sjunkande aktiekurser och lägre marknadsräntor. Flera centralbanker, däribland den amerikanska , Federal Reserve (Fed), sänkte sina styrräntor eller annonserade en mer expansiv penningpolitik för att hålla uppe den ekonomiska aktiviteten och inflationen. Till följd av bl.a. den ökade osäkerheten försvagades kronan ytterligare , men även ny statistik som indikerade en svagare svensk konjunktur bidrog till kronans nedgång. KPIF-inflationen sjönk kraftigt , från att ha legat kring eller något under inflationsmålet till , den lägsta inflationssiffran . Nedgången förklaras till stor del av sjunkande energipriser. Vid sitt sammanträde konstaterade direktionen att ekonomin och inflationen i stort sett utvecklats i linje med tidigare bedömningar. Direktionen bedömde, liksom tidigare, att nästa räntehöjning skulle komma eller . Därefter förväntades dock höjningarna ske i en långsammare takt jämfört med tidigare bedömningar på grund av de sjunkande internationella räntorna och det försämrade stämningsläget i omvärlden. Vid sammanträdet konstaterade direktionen att både den svenska och internationella konjunkturen mattats av snabbare än förväntat . Däremot ansåg direktionen att prognoserna över den ekonomiska utvecklingen inte gav bilden av en kommande lågkonjunktur, vare sig i eller i omvärlden. Avmattningen skedde från ett läge med hög tillväxt och god utveckling på arbetsmarknaden. Utsikterna för inflationen under det närmaste året bedömdes vara oförändrade, och direktionen höll fast vid sin tidigare prognos för reporäntan. annonserade dock att det mest sannolika var att reporäntan skulle höjas . bedömde direktionen att reporäntan därefter skulle vara oförändrad , eftersom man förväntade sig att resursutnyttjandet i den svenska ekonomin framöver skulle sjunka något snabbare än vad man tidigare hade räknat med. förbättrades stämningsläget på de finansiella marknaderna och tillväxten i den globala ekonomin utvecklades bättre än förväntat. KPIF-inflation steg något från bottennivån , bl.a. på grund av att nedgången i energipriserna stannat av. I linje med annonseringen höjde direktionen reporäntan till noll procent vid sammanträdet . räknade direktionen med att reporäntan skulle ligga kvar på noll procent . Höjningen markerade slutet på av negativ ränta i den svenska ekonomin. I en fördjupningsruta i redogörelsen för penningpolitiken 2019 summerar sina erfarenheter av den negativa räntan. Sammanfattningsvis anser banken att den negativa reporäntan har haft en expansiv effekt på den svenska ekonomin och har bidragit till att inflationen legat nära inflationsmålet . De penningpolitiska besluten och reservationerna Reporäntan lämnades oförändrad på –0,. Även prognosen för reporäntan hölls oförändrad, vilket indikerade en räntehöjning . Mandatet för riksbankschefen och vice riksbankschefen att vid behov snabbt intervenera på valutamarknaden avslutades. Reporäntan lämnades oförändrad. Prognosen för reporäntan reviderades ned, vilket indikerade att räntan skulle höjas eller . Därefter förväntades höjningarna av räntan göras i en långsammare takt än vad direktionen tidigare räknat med. Direktionen beslutade att köpa statsobligationer för ytterligare . Vice riksbankscheferna reserverade sig mot beslutet att köpa ytterligare obligationer bl.a. med motiveringen att köpen inte skulle bidra till att uppfylla penningpolitikens mål samt att det fanns risker med ytterligare obligationsköp. Reporäntan och prognosen för reporäntans utveckling lämnades oförändrade. Reporäntan lämnades oförändrad. Prognosen för reporäntan reviderades ned ytterligare. I likhet med tidigare prognos förväntades att räntan skulle höjas eller , men därefter bedömdes att räntan skulle höjas i en långsammare takt jämfört med den tidigare prognosen. Reporäntan lämnades oförändrad. Prognosen för reporäntan reviderades på två sätt. En höjning av räntan förväntades göras i närtid, sannolikt . Därefter bedömdes att reporäntan skulle ligga kvar på en oförändrad nivå än vad som bedömdes tidigare. Reporäntan höjdes till noll procent, medan prognosen för reporäntan hölls oförändrad. Vice riksbankscheferna reserverade sig mot beslutet att höja räntan. Breman ansåg att man kunde avvakta med höjningen för att öka sannolikheten att inflationen varaktigt skulle hålla sig nära målet. Breman ansåg också att man sedan kunde höja räntan ungefär en gång . föredrog en ränteprognos som indikerade att räntan skulle höjas först en bit in i prognosperioden, i ett läge då förutsättningarna för att klara inflationsmålet såg bättre ut än . Har nått målen för penningpolitiken? mål är att inflationen mätt enligt konsumentprisindex med fast ränta (KPIF) ska vara . Runt målet finns ett variationsband på 1–. Penningpolitiken ska också stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken att nå en hållbar tillväxt och en hög sysselsättning. Det sista ska enligt penningpolitiska strategi nås genom att banken strävar efter att stabilisera produktionen och sysselsättningen runt långsiktigt hållbara utvecklingsbanor. –2019 har bedrivit en mycket expansiv penningpolitik med negativ ränta och omfattande innehav av statsobligationer för att få upp den tidigare mycket låga inflationen mot inflationsmålet och öka allmänhetens förtroende för målet. Som framgår av diagram 2 och 3 steg också KPIF-inflationen upp till inflationsmålet till följd av den relativt starka ekonomiska utvecklingen, men framför allt på grund av starkt stigande energipriser och en svagare krona. Den högre inflationen bidrog till att inflationsförväntningarna i samhället steg upp mot och etablerade sig på 2-procentsnivån efter att successivt ha sjunkit . Men som också framgår av diagrammen sjönk både KPIF-inflationen och inflationsförväntningarna något bl.a. till följd av den tilltagande avmattningen i både den svenska och internationella konjunkturen och sjunkande energipriser, framför allt . Anm.: Underliggande inflation är medianen av sju olika mått på den underliggande inflationen. Som framgår av tabell 3 steg priserna mätt enligt KPIF med i genomsnitt , mot . över hela utvärderingsperioden låg KPIF-inflationen på i genomsnitt , vilket visserligen är lite under målet men inom variationsbandet 1–. Om man räknar bort energiprisernas effekter på inflationen, KPIF exklusive energi, steg priserna , jämfört . I genomsnitt steg KPIF exklusive energi , vilket är under målet men inom variationsbandet. Att inflationstrycket i den svenska ekonomin varit svagt, men ändå lite stigande , trots att målvariabeln i inflationsmålet KPIF legat nära målet, visas av olika mått på den underliggande inflationen. ¹ Medianen av sju olika mått på underliggande inflation. Som framgår av tabell 3 uppgick medianen av sju olika mått på den underliggande inflationen till . Under hela utvärderingsperioden var genomsnittet för den underliggande inflationen , under inflationsmålet men inom variationsbandet. Som framgår av tabell 4 mattades den svenska ekonomin av till följd av bl.a. nedgången i den globala konjunkturen. Trots den svaga kronan dämpades exporten av en minskad efterfrågan på viktigaste exportmarknader som bl.a. investeringar inom byggsektorn avtog från tidigare höga nivåer. Även läget på arbetsmarknaden försvagades . Tillväxten i antalet sysselsatta sjönk markant efter en stark utveckling medan arbetslösheten steg från 2019. Tabell 4 Produktion och sysselsättning ¹ I åldersgruppen 15–. Ett sammanfattande mått på aktivitetsnivån i den svenska ekonomin är resursutnyttjandet. Det finns inget entydigt mått på resursutnyttjandet, utan använder olika mått och indikatorer. Två av dessa indikatorer är det s.k. BNP-gapet och timgapet som mäter BNP:s och antalet arbetade timmars avvikelse från en långsiktig trend. En tredje indikator är egen s.k. resursutnyttjandeindikator (RU-indikator), som sammanfattar enkätinformation och arbetsmarknadsdata. Diagram 4 Resursutnyttjandet i ekonomin I diagram 4 framgår att samtliga mått på resursutnyttjandet minskade efter att ha legat på en relativt hög nivå under både 2017 och 2018. Enligt närmade sig utnyttjandet ett mer normalt läge sett utifrån historiska data. Hur bra var prognoser? Penningpolitiken påverkar inflationen och ekonomin med viss fördröjning. Utformningen av penningpolitiken baseras därför på prognoser över inflationens och ekonomins utveckling både internationellt och i . I rapporten av prognoser (Riksbanksstudier, ) utvärderar sina egna och andras prognoser för centrala ekonomiska variabler –2019. Rapporten är ett komplement till för penningpolitiken 2019, och i rapporten jämförs prognoser med prognoser från , , , Nordea, , , och . Prognoser för perioden –2019 Sammanfattningsvis visar studie att banken hade högst träffsäkerhet av samtliga jämförda prognosmakare när det gällde prognoser över BNP-utvecklingen och arbetslösheten –2019. Bankens träffsäkerhet i prognoserna för KPIF-inflationen låg i nivå med genomsnittet medan banken var sämst på att förutse reporäntans utveckling. När det gäller inflationen och reporäntan har samtliga prognosmakare, inklusive , överskattat inflationen och reporäntan i förhållande till utfallet, medan BNP-tillväxten och arbetslösheten i genomsnitt blivit högre respektive lägre än vad prognosmakarna räknat. När det gäller bedömningarna av den ekonomiska utvecklingen i och euroområdet har prognosmakarna i genomsnitt överskattat tillväxttakten –2019. träffsäkerhet i prognoserna för tillväxten och inflationen i och euroområdet var enligt studien något sämre än genomsnittet för samtliga prognosmakare. Sammanfattningsvis räknade samtliga bedömare, inklusive , med att den svenska BNP-tillväxten, inflationen och reporäntan skulle bli högre än vad de faktiskt blev. Arbetslösheten förväntades bli lägre än det faktiska utfallet. bedömningar av arbetslösheten tillhörde de mer träffsäkra, medan bankens bedömningar av BNP-tillväxten, inflationen och reporäntan tillhörde de mindre träffsäkra prognoserna.