bet · H701UU15 · 2020-04-16 00:00:00 — Ovannämnda rättigheter får inte underkastas andra inskränkningar än dem som är föreskrivna i lag och som är nödvändiga i ett demokratiskt samhälle med hänsyn till den nationella eller allmänna säkerheten, till förebyggande av oordning eller brott, till skydd för hälsa eller moral eller till skydd för andra personers fri- och rättigheter. Enligt artikel 14 ska åtnjutandet av de fri- och rättigheter som anges i konventionen säkerställas utan diskriminering på någon grund såsom kön, ras, hudfärg, språk, religion, politisk eller annan åsikt, nationellt eller socialt ursprung, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd eller ställning i övrigt. Utskottet förutsätter att regeringen i , i andra regionala och multilaterala organ och vid bilaterala kontakter fortsätter att agera för ovannämnda rättigheter. Utskottet noterar att , som tar över ordförandeskapet i , har uppgett att kampen mot antisemitism kommer att prioriteras under dess ordförandeskap. Arbetet mot antisemitism har även aktualiserats inom ramen för . I resolution (2016) betonas att antisemitism och dess yttringar strider mot värderingar. Medlemsländernas regeringar och parlament uppmanas att prioritera kampen mot antisemitism, garantera säkerheten för judiska folkgruppen och garantera säkerheten för deras lokaler för religiösa, pedagogiska och kulturella ändamål i nära samråd med judiska församlingar och deras representanter. Utskottet noterar vidare det arbete som bedrivs inom ramen för mot rasism och intolerans (ECRI). ECRI arbetar bl.a. med att granska situationen i de enskilda medlemsstaterna vad avser etnisk diskriminering, antisemitism, rasism och intolerans. Baserat på denna analys tar ECRI fram rapporter och rekommendationer för varje enskilt land. ECRI har även tagit fram en policyrekommendation (nr 9), som ägnas åt kampen mot antisemitism. Den innehåller en rad rättsliga och politiska åtgärder som kan hjälpa medlemsstater att bekämpa antisemitism. Antisemitism bör enligt denna rekommendation systematiskt inkluderas i en bredare politik mot alla former av rasism. hade en pådrivande roll i för att ta fram rekommendationen om skydd mot diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsöverskridande identitet eller uttryck (CM/Rec(2010)5). Rekommendationens antagande har lett till att det har skapats en funktion inom sekretariat, med uppgift att ansvara för frågor som rör lika rättigheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck och genomförandet av rekommendationen. En uppföljande rapport om staternas genomförande av rekommendationen antogs 2013. påbörjade ett arbete med att ta fram ytterligare en uppföljande rapport. Utskottet instämmer i EU:s slutsatser från allmänna rådets möte där oro uttrycktes över tillbakagången i när det gäller rättsstatsprincipen och grundläggande rättigheter, inbegripet yttrandefriheten. uppmanades i slutsatserna att intensifiera sitt samarbete med och dess relevanta organ och institutioner, omsätta deras viktigaste rekommendationer i praktiken och genomföra alla domar från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna i enlighet med artikel 46 i . uppmanades också att stärka skyddet för mänskliga rättigheter, inklusive åtnjutandet av mänskliga rättigheter för personer som tillhör minoriteter. konstaterar att har möjlighet att tillerkänna statusen ”partner för demokrati” till parlamentariska församlingar som tillhör icke-medlemsländer i grannskap och att en begäran om att inleda en process i detta syfte har ställts till av ledamöter i den parlamentariska församlingen när det gäller Somaliland. Utskottet kommer att behandla regeringens skrivelse 2019/20:34 Verksamheten inom m.m. och samt svenska delegations redogörelse om verksamheten , 2019/20:ER1, i betänkande 2019/20:UU8. Mot bakgrund av vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2018/19:723 yrkande 21, 2018/19:1382 yrkandena 2–6, 2018/19:2903 yrkande 18, 2019720:751 yrkandena 2–6 och 2019/20:3356 yrkandena 15 och 16. Demokrati, inklusive det civila samhällets utrymme Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om demokrati, inklusive det civila samhällets utrymme. Jämför reservation 6 (SD) och 7 (V). I kommittémotion 2018/19:723 yrkande 1 av m.fl. (V) anförs bl.a. att inom EU och FN ska verka för att värna det demokratiska utrymmet och civilsamhällets roll. I motionen argumenteras också för att ska värna handlingsfriheten för ett antal grupper som är centrala för yttrandefriheten. Yrkande 4 avser miljö- och markaktivisters handlingsfrihet och yrkande 7 akademikers och forskares handlingsfrihet. I samma motion yrkande 9 anförs att regeringen bör utveckla och förtydliga utlandsmyndigheternas uppdrag att verka för civilsamhällets demokratiska utrymme. Vidare anförs i yrkande 13 att regeringen bör säkerställa att svenska officiella delegationer träffar, synliggör och skapar utrymme för civilsamhällets aktörer. I yrkande 23 anförs att regeringen alltid bör inkludera en bred representation av civilsamhället i delegationer till internationella möten och stå upp för civilsamhällets rätt att delta. I kommittémotion 2018/19:1365 yrkande 1 och kommittémotion 2019/20:757 yrkande 1 av m.fl. (SD) anförs att regeringen ska upprätta en checklista med kriterier som ska utgöra grund för om det internationella samfundet ska erkänna val som fullt ut demokratiska eller inte. I samma motioner yrkande 2 anförs att regeringen i demokratiseringsarbetet ska verka för att länder uppfyller kriterierna i den ovannämnda checklistan. Vidare anförs i samma motioner yrkande 3 att ska arbeta för bildandet av ett förbund mellan demokratiska länder. I partimotionerna 2018/19:2063 yrkande 4 av m.fl. (L) och 2019/20:3362 yrkande 3 av m.fl. (L) anförs att svenska ambassader i diktaturer bör bli frizoner för demokratiaktivister. I partimotion 2019/20:3357 yrkande 21 av m.fl. (V) anförs att inom EU och FN konsekvent ska försvara människorättsförsvarares rättigheter att söka och få finansiering enligt internationella konventioner. Utskottet vill inledningsvis framhålla i likhet med i betänkande 2016/17:UU15 att demokrati är det styrelseskick som ger människor störst möjlighet att påverka samhället och sina egna liv och som skapar bäst förutsättningar att värna och stärka respekten för de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Demokratiska samhällen är också en förutsättning för en ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbar utveckling och är därmed även centrala för genomförandet av Agenda 2030. Mot denna bakgrund betonar utskottet att främjandet av inkluderande och demokratiska samhällen måste stärkas. Utskottet framhåller att fria och rättvisa val är en av grundstenarna i en demokrati och påminner om FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna som slår fast att folkets vilja ska utgöra grundvalen för statsmakternas myndighet och att folkviljan ska uttryckas i periodiska och verkliga val som ska genomföras med tillämpning av allmän och lika rösträtt och hemlig röstning eller ett likvärdigt fritt röstförfarande. Utskottet framhåller vikten av att stödja valprocessers integritet och motverka att odemokratiska valprocesser används för att legitimera maktutövande. Utskottet ser positivt på att och EU stöder valobservationsinsatser. I sammanhanget kan nämnas att svenska riksdagsledamöter har deltagit i samtliga valobservationsinsatser som parlamentariska församling har arrangerat. Svenska deltagande i valobservationsinsatser finns beskrivet i redogörelse /20:OSSE, svenska delegations redogörelse om verksamheten . Utskottet konstaterar att fria och rättvisa val är en grundförutsättning för en demokrati. Ett demokratiskt styrelseskick förutsätter utöver fria och rättvisa val att människor kan delta i och påverka det samhälle de lever i genom politiskt eller samhälleligt engagemang även mellan allmänna val. Oberoende, effektiva, rättssäkra och transparenta samhällsinstitutioner är viktiga i detta sammanhang. Utskottet stöder regeringens ambition (den s.k. demokratisatsningen) att i alla sammanhang stå upp för demokratiska principer, växla upp det utvecklingssamarbete som syftar till att stärka demokrati och låta demokratiperspektivet genomsyra utrikesförvaltningens arbete, spänna över den samlade utrikespolitiken och alla verksamhetsområden. På global nivå kan () och det mellanstatliga nämnas som viktiga demokratiaktörer. Enligt utskottet är det diplomatiska fältarbetet och svenska utlandsmyndigheters arbete av stor vikt i både multilaterala och bilaterala sammanhang för att främja svenska prioriteringar när det gäller mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Utskottet upprepar att EU är en central aktör i det globala arbete som rör mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Det europeiska initiativet för demokrati (European Endowment for Democracy) är en viktig aktör inom EU:s demokratistöd i de södra och östra grannskapen. Det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) är också ett annat centralt instrument som enligt utskottet bör anpassas för att kunna användas mer flexibelt. Utskottet ser positivt på EU:s engagemang och upprepar vidare vikten av att inom EU arbetar för att främja en effektivare användning av de verktyg som EU och dess medlemsstater har för att i sitt samlade externa agerande främja och försvara mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstatens principer och folkrätten i stort. Utskottet framhåller att ett livskraftigt och pluralistiskt civilsamhälle, som ges utrymme att verka självständigt, är en förutsättning för ett demokratiskt samhälle. Utskottet ser med oro på att civilsamhällets utrymme begränsas i vissa länder genom repressiv lagstiftning, genom åtgärder som med terrorismbekämpning och nationell säkerhet som motiv är avsedda att motverka demokratiska rörelser eller politisk opposition, genom administrativa åtgärder som försvårar möjligheterna till finansiering samt genom våld eller hot om våld. Begränsningar av det civila samhällets handlingsutrymme innebär att en rad mänskliga rättigheter kränks, inte minst mötes- och yttrandefriheten. Utskottet betonar vikten av att stödja civilsamhällets organisationer och aktörer för att stärka demokratin och människors deltagande. Civilsamhällets utrymme är och ska fortsätta vara ett viktigt ämne för relationer inom multilaterala organisationer samt med andra länder. Utskottet framhåller att MR-försvarare är centrala för upprätthållandet av ett livskraftigt civilsamhälle, och därmed för ett demokratiskt politiskt system, och ser med oro på att många stater i allt större utsträckning försvårar MR-försvarares arbete. Det är av största vikt att uppmärksamma och fortsätta att stödja enskilda MR-försvarare. Med bakgrund av vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2018/19:723 yrkandena 1, 4, 7, 9, 13 och 23, 2018/19:1365 yrkandena 1–3, 2018/19:2063 yrkande 4, 2019/20:757 yrkandena 1–3, 2019/20:3357 yrkande 21 och 2019/20:3362 yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om religions- och övertygelsefrihet. Jämför reservation 8 (SD). I kommittémotionerna 2018/19:1364 yrkande 1 och 2019/20:756 yrkande 1 av m.fl. (SD) anförs att bör visa sitt tydliga stöd för kristna kopter i . Innehållet i ovannämnda motioners första tio yrkanden är identiska. I yrkande 2 anförs att ska verka för att FN och EU ställer tydliga krav på för att garantera kristnas säkerhet och rättigheter. Vidare anförs i yrkande 3 att regeringen ska agera för att stoppa de uppmaningar till våldsanvändning gentemot kristna som förekommer runt om i . I yrkande 4 anförs att ska visa sitt stöd för kristna i . Vidare anförs i yrkande 5 att inom ramen för FN och EU ska verka för fortsatt skarp kritik mot hårda hädelselagar samt våldet mot kristna. I yrkande 6 anförs att ska visa sitt stöd för utsatta kristna i . I yrkande 7 anförs att ska agera för att de kristnas säkerhet i garanteras och våldsamheterna upphör. Vidare anförs i yrkande 8 att ska verka för att uppmärksamma situationen för kristna och andra religionsutövare i och därmed bidra till att sätta religionsfrihet i landet på det internationella samfundets agenda. I yrkande 9 anförs att ska visa sitt stöd för utsatta kristna i och i yrkande 10 att inom ramen för EU och FN ska verka för att grundläggande mänskliga fri- och rättigheter garanteras för kristna och andra minoriteter i . I kommittémotion 2018/19:2767 yrkande 15 av m.fl. (KD) anförs att alla diplomater bör ha genomgått utbildning i frågor som rör religionsfrihet. I kommittémotion 2018/19:2777 yrkande 8 av m.fl. (KD) anförs att EU måste öka stödet till för att stärka säkerheten för den särskilt utsatta koptiska folkgruppen. I samma motion yrkande 21 anförs att regeringen bör uppdra åt en särskild ambassadör att verka för att respekten för religionsfriheten stärks. I motion 2019/20:75 av (SD) anförs att regeringen ska stödja förföljda kristna. I kommittémotion 2019/20:756 yrkande 12 av m.fl. (SD) anförs att ska visa sitt tydliga stöd för de kristna minoriteterna i och . I kommittémotion 2019/20:779 yrkande 4 av m.fl. (SD) anförs att regeringen bör verka för att uppmärksamma den utsatta situationen för muslimska minoriteter i inom ramen för sitt utrikespolitiska arbete. I motion 2019/20:1280 av (KD) anförs att bör verka för tillsättandet av en FN-observatör med uppdrag att kartlägga hot och förföljelse mot kristna invånare samt med uppdrag att ta fram en handlingsplan för att skydda och säkra kristna invånares existens på flera platser i världen. I kommittémotion 2019/20:2818 yrkande 33 av m.fl. (KD) anförs att ska verka för en FN-resolution om att regeringar i , och ska skydda kristna och andra religiösa minoriteter samt tillåta FN-observatörer att se över nödvändiga skyddsåtgärder. Vidare anförs i yrkande 34 att inom EU och FN ska arbeta för sanktioner mot aktörer som begår övergrepp mot religiösa minoriteter. I kommittémotion 2019/20:3357 yrkande 11 av m.fl. (V) anförs att som medlem i EU och FN ska verka för att stärka religions- och övertygelsefrihet i . Religions- och övertygelsefriheten garanteras i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter. Även i om mänskliga rättigheter garanteras denna rättighet. Religionsfriheten innebär att alla ska kunna leva och manifestera sin tro utan rädsla för att bli hotade eller förföljda på grund av sin tro eller övertygelse eller för att de väljer att inte ha en tro. Religions- och övertygelsefriheten omfattar förutom rätten att utöva den religion eller tro man vill också friheten att byta religion och trosuppfattning, friheten att inte bekänna sig till någon religion eller övertygelse samt rätten att kritisera andras religions- eller trosuppfattningar. På så sätt är religions- och övertygelsefriheten nära kopplad till yttrandefriheten och förenings- och församlingsfriheten. Religions- och övertygelsefrihet, yttrandefrihet, informationsfrihet, mötesfrihet och demonstrationsfrihet bildar tillsammans åsiktsfriheten. Utskottet konstaterar i likhet med i betänkande 2016/17:UU15 att dessa är tätt sammankopplade och att begränsningar av en frihet resulterar i begränsningar av de övriga. Utskottet framhåller att det är viktigt att lyfta fram yttrande- och föreningsfrihet som centrala för att skydda även religionsfriheten och att motarbeta censur oavsett om det gäller religiösa uttryck eller religiös kritik. Utskottet ser med oro på att diskriminering, trakasserier och våld kopplat till människors religiösa och icke-religiösa identiteter har ökat kraftigt i takt med de senaste årens globala tillbakagång för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Religion har politiserats, och nationalism med religiösa inslag vinner mark på bred front. Våldsbejakande extremistiska terroriströrelser sprider skräck i de länder där de verkar. De hotar och förföljer både religiösa minoriteter och icke-religiösa individer. Utskottet vill understryka vikten av att regeringen arbetar på bred front för att försvara och skydda individens frihet att välja religions- eller övertygelseuppfattning och skydda minoriteter, inklusive kristna minoriteter i olika länder och de som befinner sig på flykt. Utskottet ser allvarligt på att religiösa tolkningar och hänvisning till religion används även i FN och andra multilaterala forum för att ifrågasätta bl.a. kvinnors och flickors fri- och rättigheter och även hbtq-personers fri- och rättigheter. Utskottet ser vidare med oro på både den ökande antisemitismen och islamofobin i och på förföljelsen av religiösa minoriteter i andra delar av världen. När det gäller kristna minoriteter har utskottet konstaterat att denna grupp befinner sig i en utsatt situation i många delar av världen. I likhet med vad utskottet har uttalat tidigare anser utskottet att förföljelsen av kristna minoriteter måste upphöra. Utskottet noterar att 2018 antog en resolution som har en lista på åtgärder som kan ses som en handlingsplan med syftet att bekämpa intolerans, stigmatisering och diskriminering mot personer, baserat på religion eller tro. Utskottet anser att regeringen även inom FN bör verka på bred front för att försvara och skydda individens frihet att välja religions- eller trosuppfattning och skydda minoriteter, inklusive kristna minoriteter i olika länder och de som befinner sig på flykt. Frågor om religions- och övertygelsefrihet inkluderas även i de rekommendationer som ger till andra länder inom ramen för för mänskliga rättigheter () i den s.k. allmänna . Religions- och övertygelsefrihet belyses även i UD:s landrapporter om mänskliga fri- och rättigheter som publiceras regelbundet. Enligt utskottet är EU en viktig aktör för att främja religions- och övertygelsefrihet gentemot tredjeländer. EU har landstrategier med gemensamma prioriteringar för EU:s arbete på landnivå när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati. EU har vidare riktlinjer för att främja religions- och övertygelsefrihet i unionens externa relationer, och frågan lyfts fram som en prioritering i den handlingsplan som är kopplad till för mänskliga rättigheter och demokrati. Regeringen bör vara aktiv och pådrivande inom EU för att EU även i fortsättningen ska ha en stark och enad röst till skydd för religions- och övertygelsefrihet. Utvecklingssamarbetet är en väsentlig del av ansträngningar för att stärka de mänskliga rättigheterna och förebygga den våldsbejakande extremism som religiösa minoriteter ofta faller offer för. Enligt utskottet har de religiösa samfunden en viktig roll att spela i kampen mot intolerans, diskriminering och inskränkningar av de mänskliga rättigheterna. Samverkan med religions- eller övertygelsebaserade organisationer är centralt för att förbättra ömsesidig och lika respekt för allas rättigheter. Det är viktigt att främja interkulturell och interreligiös dialog tillsammans med religiösa samfund och trossamfund. Utskottet konstaterar att deltar aktivt inom en rad olika forum för interreligiös dialog, tolerans och fred och ger bidrag till internationella forum, t.ex. (Unaoc). När det gäller yrkandet om att utse en ambassadör för att främja religionsfrihet konstaterar utskottet att det finns en ambassadör för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Utskottet noterar vidare att ambassadören/det särskilda sändebudet till () och för interreligiös och interkulturell dialog även har ett särskilt uppdrag för kampen mot antisemitism och islamofobi och för att värna kristna och andra religiösa minoriteter med fokus på och regionen. Därtill finns ett särskilt sändebud för religion i konflikt och fredsbyggande. I övrigt påminner utskottet om att regeringsformen stadgar att beslutskompetensen i frågor som rör och utrikesförvaltningens organisation och personal samt fördelningen av resurser inom utrikesförvaltningen ligger hos regeringen eller hos de myndigheter som lyder under regeringen. I sammanhanget kan nämnas att i samarbete med Forum för levande historia kommer att anordna en konferens mot antisemitism och för hågkomsten av förintelsen . Mot bakgrund av vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2018/19:1364 yrkandena 1–10, 2018/19:2767 yrkande 15, 2018/19:2777 yrkandena 8 och 21, 2019:20:75, 2019/20:756 yrkandena 1–10 och 12, 2019/20:779 yrkande 4, 2019/20:1280, 2019/20:2818 yrkandena 33 och 34 samt 2019/20:3357 yrkande 11. Hbtq-personers åtnjutande av mänskliga rättigheter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om hbtq-personers åtnjutande av mänskliga rättigheter. I kommittémotion 2018/19:723 yrkande 5 av m.fl. (V) anförs att som medlem i EU och FN ska verka för att värna hbtq-organisationers handlingsfrihet runt om i världen. I partimotion 2018/19:2266 yrkande 3 av m.fl. (L) betonas vikten av att särskilt markera mot behandling av hbtq-personer. I partimotion 2018/19:2597 yrkande 20 av m.fl. (L) och kommittémotion 2019/20:2758 yrkande 13 av m.fl. (L) anförs att hbtq-frågor ska vara en del av arbete för mänskliga rättigheter internationellt. I motion 2018/19:2903 yrkande 6 av m.fl. (M) anförs att ska stå upp för hbtq-personers rättigheter genom svensk utrikes- och biståndspolitik. I kommittémotion 2019/20:3356 yrkande 1 av m.fl. (V) anförs att den oberoende experten på hbtq-frågor i för mänskliga rättigheter ska få goda organisatoriska och finansiella förutsättningar för att genomföra sitt uppdrag. I samma motion yrkande 2 anförs att bör använda sin plats i högnivågruppen för genomförande av Agenda 2030 till att uppmana FN:s medlemsstater att inkludera arbete med hbtq-frågor i sitt arbete och i sina rapporter om Agenda 2030. Vidare anförs i yrkande 4 att bör verka för att lyfta upp hbtq-frågorna i alla relevanta forum inom FN-systemet. Motionärerna anför i yrkande 5 att ska fortsätta att stödja och underlätta närvaron för hbtq-aktivister i FN:s olika forum och processer. I yrkande 13 anförs att Moskvamekanismen ska åberopas när hot mot hbtq-personer och hbtq-rörelsen anses vara överhängande. Vidare anförs i yrkande 14 att bör verka för att OSSE-samarbetet även ska omfatta hbtq-frågorna. Motionärerna anför i yrkande 21 att regeringen bör återkomma till med förslag om hur stödet till hbtq-organisationer kan förstärkas och göras mer flexibelt. Vidare anförs i yrkande 22 att i EU och FN ska verka för att värna hbtq-organisationers handlingsfrihet runt om i världen I partimotion 2019/20:3357 yrkande 3 av m.fl. (V) anförs att inom EU och FN ska verka för att stärka respekten för hbtq-personers rättigheter i . I samma motion yrkande 4 anförs att i EU och FN ska kräva ett stopp på de tjetjenska myndigheternas övergrepp mot hbtq-personer och verka för att hbtq-personers rättigheter respekteras fullt ut. Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) omfattar varje människas lika möjligheter, rättigheter och förutsättningar att utan tvång, våld eller diskriminering kunna bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduktion. Därmed har SRHR också direkt bäring på allt från utbildningsnivåer till samhällsekonomi. Trots det förhindras fortfarande hbtq-personer att åtnjuta dessa rättigheter. Frågor som sex- och samlevnadsundervisning samt sexuell läggning och könsidentitet är fortfarande kontroversiella i många sammanhang. har motsättningarna inom området vuxit i takt med att reaktionära krafter försöker inskränka allas åtnjutande av SRHR. En ökad polarisering i frågorna är tydlig, såväl inom EU som i FN, där redan gjorda överenskommelser ifrågasätts. I arbetet för allas fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna är det centralt att värna individen som rättighetsbärare och de mänskliga rättigheternas universalitet. Därför motverkar försök från vissa aktörer att, genom ett snävt fokus på familjefrågor, söka inskränka hbtq-personers åtnjutande av de mänskliga rättigheterna eller befästa stereotypa könsroller.