bet · H701KU11 · 2020-01-17 00:00:00 — , chefsJO: Frågan om det finns en tendens till ett problem som ökar i omfattning kan jag tyvärr inte svara på. Jag tror inte att någon av mina kollegor heller har möjlighet att svara på den frågan. Det är ett problem som alltid har funnits och som är högst aktuellt. Spridning av våra beslut via SKL är en bra idé. Det tyckte vi redan tidigare. hade vi ett särskilt seminarium med SKL, alltså under verksamhetsåret, i syfte att utbyta information och undersöka möjligheterna att få en mer aktiv spridning av våra beslut genom SKL – som heter SKR, ska vi för övrigt komma ihåg. Jag kan inte säga att det var något överväldigande gensvar, som vi uppfattade det då, men jag tycker, precis som tidigare, att det borde vara en bra kanal för att nå kommunerna, som ju annars är svåra att nå. De är många och små och har inte riktigt resurserna. Vi har prövat den vägen, och vi fortsätter att hoppas på att SKR ska hjälpa oss att sprida våra beslut. Många av besluten skickas för kännedom till SKR. Skånberg (KD): Ordförande! Tack JO för den fina berättelsen. Tack för ert arbete som har gått. Vi vet att ni är sista instansen för många att få upprättelse. Där har ni lyckats. Jag tänker till exempel på ungdomarna i Sundbo på avdelningen på ungdomshemmet. De fick alltså stryk. Ni lyfte upp frågan och såg till att få stopp. Det är några människor som annars inte hade fått sin rätt, men där hjälpte ni till. Boken är full av exempel på människor som får sin rätt. De är inte namngivna, men de vet själva att de är berörda. Och myndigheterna vet att ni har skrivit om dem. Mycket av ökningen är händelsestyrda klagomål. Vi förstår att det är så, och det är bra att människor känner förtroende för JO. Jag vill i stället ta upp de inspektioner ni gör. Fastän klagomålen har ökat – en nära nog fördubblad mängd klagomål på sina håll – har ni också ökat antalet inspektioner. Jag läser på s. 20 att chefs-JO har gjort 25 inspektioner. På s. 39 står det att har JO gjort över 200 Opcat-inspektioner. har det varit 34 inspektioner. Däribland nämns 15 oanmälda inspektioner, som måste vara lite extra ambitiösa. Vi har pratat om detta . ser vi en stor ökning, och vi noterar det med tacksamhet. Jag skulle gärna vilja ha en kommentar om utfallet av inspektionerna, inte minst de oanmälda. Ger de vad vi hoppas? Ger det ytterligare skärpa i JO:s arbete när förmågan och resurserna finns att göra dessa inspektioner? , chefsJO: De inspektioner som görs av JO:s vanliga tillsynsavdelningar är så gott som uteslutande föranmälda. Det har att göra med att vi behöver få material och så vidare. Men vi diskuterar möjligheterna att göra semianmälda besök. Vi kanske förvarnar i någon utsträckning men inte så mycket som vi gör . För Opcat däremot – som arbetar utifrån tilläggsprotokollet till – finns ett krav på att en viss andel av inspektionerna ska vara oanmälda. Det är de också. Opcat-enheten anser att det är positivt och att man i vissa fall kan upptäcka saker som man kanske annars inte hade upptäckt, just på de platser där människor hålls frihetsberövade. Det är då inte möjligt att flytta på den misshagliga intagne eller råka ge vederbörande permission eller något sådant. Det ger en viss möjlighet att se saker man annars inte ser. I övrigt tycker jag att våra inspektioner ger mycket. Det finns alltid saker man kan framhålla och kommentera. Just Opcat-inspektionerna har blivit fler därför att enheten är fullt bemannad. Den enheten är också helt inriktad på besök och andra åtgärder för frihetsberövade. Vi är nöjda och stolta. Men det är naturligtvis också ett betydande arbete. (L): Tack för redogörelsen! Det är en höjdpunkt för den som brinner för samhällsförändringar att ha denna stund med er . Ni är i allra högsta grad vakthunden som ska ta till vara allas rättigheter när allt annat har gått i stå. Jag säger vad har sagt, att om man som folkvald skulle vakna upp och känna sig något mindre motiverad att arbeta är den här boken en ypperlig påminnare om att det finns mycket kvar att göra. Det kan man i allra högsta grad säga. Förra gången jag var här diskuterade vi hur man sprider er kunskap. Flera av er har varit inne på att det inte bara är fråga om att ”shamea” utan att man också ska lyfta upp de goda exemplen så att vi kan lära oss av dem. Ni har också talat om it-strategier som ni arbetar med. Det skulle vara intressant att höra om ni har kommit längre med den frågan och om det kan vara en del i ert arbete att sprida ljus över fler kommuner. Vad gäller SKR kan vi som ledamöter i högsta grad ta våra egna i hampan och påpeka att de är viktiga aktörer. Man kan se i många av era ärenden att det handlar om brister i det vardagsnära i kommunerna. Kunskapen måste ut i sista ledet. Jag har några konkreta frågor. Det var valår . Jag vet att ni inspekterade häkten. Dök frågan om möjlighet till röstning för de häktade upp ? Är det något ni tittade på? Skamfläcken placering i ensamhet, isolering, får vi ständigt smisk för. Det är ungefär samma klagomål som dyker om och om igen. Ser ni att det blir bättre, fastän det är dåligt? Jag instämmer i frågan om jordbruksstödet. Jag har haft äran att sitta i miljö- och jordbruksutskottet som har gått. Det sätter lantbrukare direkt på pottkanten. Man kan skylla på it-systemen, men borde man ha hittat lösningar på problemen. Jag hoppas att den frågan fortfarande lyfts upp. Ordföranden: är i sändning. Därför låter jag ställa sin fråga innan jag ger tillbaka ordet till chefsJO och övriga justitieombudsmän. (MP): Ordförande! Tack för föredragningen. Jag har tidigare hört kommunala och statliga tjänstemän som har väntat på berättelsen. Jobbar man i en liten kommun eller en liten myndighet är det här årets lärobok i förvaltningsrätt. Omsorgen i era beskrivningar av era ställningstaganden är viktiga för enskilda tjänstepersoner ute i kommunerna. Poängen är inte att berättelsen är viktig för dem personligen och deras kompetensutveckling, utan det handlar om deras förmåga att handlägga ärenden korrekt gentemot de enskilda medborgarna. Det handlar ofta om privata situationer och risk för integritetskränkande beslut om de hanteras fel. Tack för det! Min fråga om reflektion riktar sig kanske till er alla, men i redogörelse nämnde hon ärendet om jordbruksstödet. Över 8 000 personer har inte fått besked om avskrivningar eller avslag. Därför har de heller inte kunnat få en överprövning av beslutet. Detta är väldigt allvarligt, och det sätter enskilda personer i verkligen besvärliga situationer. Jag skulle vilja be om en generell reflektion om digitalisering. Vi hör från de olika myndigheterna om processer, arbetsbörda och stress som föranleder felslut. På grund av hög arbetsbelastning tänker man kanske inte ett extra varv. I kommentarerna till er säger man: när jag tittar tillbaka på det inser jag att det blev fel. Jag borde ha insett det då också, men jag hann inte. Vi har ofta digitaliseringen som något som vi tror ska hjälpa oss mycket. Men i exemplet med ser vi att det stjälper. Hur ser det ut framöver? Vilka är riskerna och möjligheterna med digitaliseringen för den enskilde utifrån ett rättssäkerhetsperspektiv men också som en arbetsmiljöfråga? , chefsJO: Jag börjar med att svara på fråga om hur vi sprider kunskapen och om vi har it-strategier för det. Vi har i planerna sagt att vi ska se över bland annat hemsidan och undersöka möjligheten att ha andra ingångar på hemsidan beroende på vad man letar efter eller vilken organisation man kommer ifrån. Detta är ett arbete där vi alltså har planer. Andra saker som vi planerar att göra för att sprida kunskap och också inhämta information är att ha återkommande dialogmöten med företrädare för organisationer i civilsamhället som arbetar med bland annat frihetsberövade personer. Vi vill dels berätta om vår verksamhet, dels inhämta kunskap. Det handlar till exempel om organisationer som Civil Rights Defenders, och Röda Korset. När det konkret gäller röstning för häktade kan jag inte påminna mig att vi har tittat på frågan. Men jag ska låta det vara osagt. Jag kan dock inte påminna mig det. Ser vi något ljus i tunneln när det gäller isolering? Det är en väldigt svår fråga, inte minst för att Kriminalvårdens system för att mäta isolering, isoleringsbrytande åtgärder och vistelse i gemensamhet rymmer så stor osäkerhet och är så undermåligt att de själva inte riktigt tycker att man kan dra några tydliga slutsatser av dessa mätningar. Detta är en fråga som vi har uppe i ett pågående ärende, och jag vill därför inte säga något mer om det. Men jag kommer att få anledning att återkomma till det. Vi är åter inne på frågan om digitalisering, som togs upp av . Kan det vara något som stjälper? Ja, det kan ibland vara något som anförs som ursäkt för att man, då digitaliseringsprojektet drar ut i det oändliga, ännu inte har gjort något. Här måste vi fundera på hur länge man kan skjuta på saker för att man vill ha ett väldigt omfattande digitaliseringsprojekt. Några generella synpunkter rörande digitaliseringen och rättssäkerhetsaspekter blir en väldigt stor fråga som vi definitivt kommer att återkomma till . Den syns i flera av våra beslut, både i årets och i tidigare års ämbetsberättelser. Definitivt kommer den att synas i kommande ämbetsberättelser. Vi måste själva fundera över hur vår tillsyn ska kunna bli effektiv när många myndigheter är alltmer digitaliserade i sin ärendehantering. , JO: Jag vill bara göra ett litet tillägg om den förklaring eller ursäkt som framförs av och till när det gäller digitalisering. Det kan inte vara en ursäkt, och det är inte en godtagbar förklaring. Om man ska byta sitt it-system måste det vara känt. Det måste förstås planeras för det. Och man kan inte lägga ärendena på hög. I värsta fall får man jobba med papper och penna. Det måste registreras och tas om hand löpande. När ett ärende anhängiggjorts är det myndighetens ansvar att driva ärendet framåt, inte den enskildes. Det var ett litet svar på din fråga om digitalisering. Arbetsmiljö är kanske ingen fråga för JO att uttala sig om, men jag har sett att det återkommer i några beslut av . Jag sympatiserar med att om en nämnd anser att den har för mycket att göra måste nämnden slå larm och effektivisera sin verksamhet på bästa sätt och utifrån de förutsättningar som finns. Oavsett om det handlar om en domstol, nämnd eller myndighet är en långsam handläggning ur den enskildes perspektiv aldrig godtagbar. Ordföranden: Jag tackar för detta. Vår tid är nu slut. Att vi har utnyttjat och till och med dragit över lite grann visar hur stort intresset är. Utskottet vill tacka för informationen och alla svar på våra frågor. Jag tror att både allmänheten och vi i utskottet har fått ytterligare en illustration av att fyller en viktig roll när det gäller att uppmärksamma brister i samhällssystemet. har naturligtvis också möjlighet att ta initiativ med anledning av er ämbetsberättelse. Denna fråga får vi kanske – en del säger kanske säkert – anledning att återkomma till. Jag tackar er alla för denna öppna överläggning. Jag vill också sända en tacksamhetens tanke till de två justitieombudsmän som har lämnat sina redogörelser i ämbetsberättelsen men som sedan har lämnat sina uppdrag som JO.