bet · H701UbU23 · 2020-06-08 00:00:00 — Vidare framhåller regeringen att eleverna har ett behov av att i samspel med en lärare som finns på plats umgås med varandra för att lära sig mer om normer, demokratiska värderingar m.m. Eleverna bör därför enligt regeringen under en så stor del av sin skoltid som möjligt mötas fysiskt av utbildade lärare, dvs. inte bara av vuxna personer som är handledare vid fjärrundervisningen. Utskottet anser därför i likhet med regeringen att det finns ett behov av att kunna reglera i hur stor utsträckning fjärrundervisning ska få användas för en elev. Utskottet anser vidare i likhet med regeringen att det för att säkerställa en god utbildningskvalitet även bör kunna regleras i vilken utsträckning fjärrundervisning ska få användas inom en skolenhet. Fjärrundervisning är fortfarande en ny undervisningsform som ännu förekommer i en relativt begränsad omfattning och utskottet kan konstatera att förslagen i propositionen kommer att leda till att fjärrundervisning används mer. För att utbyggnaden ska kunna ske kontrollerat och med bibehållen hög kvalitet i undervisningen framhåller regeringen i propositionen att det kan finnas skäl att meddela föreskrifter som begränsar den totala andelen fjärrundervisning som ingår i utbildningen både för elever och på en skolenhet. Regeringen föreslår därför att regeringen ska bemyndigas att meddela föreskrifter om i vilken omfattning fjärrundervisning får användas i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Eftersom det är fråga om ett mycket stort antal utbildningar, ämnen, kurser och elever kan det finnas praktiska skäl för att regeringen ska kunna delegera till en myndighet att meddela sådana föreskrifter. Regeringen föreslår därför att även den myndighet som regeringen bestämmer bör kunna få meddela sådana föreskrifter. För att upprätthålla en hög kvalitet i fjärrundervisningen är det också enligt regeringens mening viktigt att undervisningsgrupperna inte blir för stora. Regeringen hänvisar i propositionen till att i sin uppföljning av försöksverksamheten med fjärrundervisning redovisar att gruppstorleken är en faktor av betydelse för kvaliteten på fjärrundervisningen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför enligt regeringens förslag få meddela föreskrifter som begränsar antalet elever i en undervisningsgrupp som får fjärrundervisning. Utskottet anser att regeringens förslag är väl avvägda och avstyrker med det anförda motion 2019/20:3569 (M) yrkandena 5 och 6. När det gäller frågan om att säkerställa fjärrundervisningens kvalitet vill utskottet inledningsvis framhålla att genom utökade möjligheter till fjärrundervisning kan fler elever få en utbildning med legitimerade och behöriga lärare. Enligt regeringen är detta inte minst relevant för unga som bor på landsbygden, där möjligheten att få lektioner av behöriga lärare på boendeorten kan saknas i högre grad. Genom utökade möjligheter till fjärrundervisning kan elever i vissa fall få bättre tillgång till kvalitativ undervisning. I enstaka fall kan utökade möjligheter till fjärrundervisning sannolikt även innebära att sådana skolor i glesbygd som annars hade behövt läggas ned på grund av att det finns för få elever, kan finnas kvar. Utskottet vill även framhålla att Skolinspektionens tillsyn även kommer att omfatta sådan fjärrundervisning som föreslås bedrivas med stöd av skollagen. Med det anförda avstyrks motion 2019/20:3569 (M) yrkande 8. Behörighet för personal vid fjärrundervisning När det gäller frågan om behörighet för fjärrundervisande modersmålslärare och annan närvarande personal vid fjärrundervisning kan utskottet konstatera följande. Fjärrundervisning är en form av undervisning som ställer höga krav på den som undervisar och som utgör en annan och möjligen större utmaning för läraren än närundervisning, exempelvis när det gäller att se alla elever, känna av stämningen i klassrummet, behärska den tekniska utrustningen och anpassa undervisningen till varje enskild elevs behov av stöd och stimulans. De behörighetsregler för läraren som generellt gäller i skolan blir därmed ännu viktigare vid fjärrundervisning. Utskottet anser därför i likhet med regeringen att de grundläggande kraven i skollagen på att läraren ska ha legitimation och vara behörig för viss undervisning (2 kap. 13 §) som huvudregel därför även bör gälla den lärare som bedriver fjärrundervisning. Utskottet kan vidare konstatera att det i 2 kap. skollagen finns undantag från huvudregeln, bl.a. om det inte finns någon lärare att tillgå inom huvudmannens organisation som uppfyller kraven på legitimation och behörighet eller om det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna eller barnen. I sådana fall får en annan lärare eller förskollärare enligt 2 kap. 18 § skollagen bedriva undervisningen. En sådan lärare eller förskollärare ska vara lämplig att bedriva undervisningen och i så stor utsträckning som möjligt ha en utbildning som motsvarar den utbildning som är behörighetsgivande. Vidare får en sådan lärare eller förskollärare bara bedriva undervisning under högst åt gången. Ettårsregeln gäller dock inte om undervisningen avser modersmål eller yrkesämne i bl.a. gymnasieskola eller gymnasiesärskola. Det sistnämnda undantaget infördes med hänvisning till att det inte finns behöriga lärare att tillgå i den omfattning som behövs för dessa ämnen (prop. 2009/10:165 Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet s. 269). Utskottet vill betona att det enligt regeringen fortfarande råder stor brist på sådana lärare och att det därmed vore orimligt att vid fjärrundervisning kräva legitimerade och behöriga lärare i modersmål och yrkesämnen i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Regeringen framhåller i propositionen att lärare i dessa ämnen dock bör vara lämpliga att bedriva undervisningen och i så stor utsträckning som möjligt ha en utbildning som motsvarar den utbildning som är behörighetsgivande, dvs. en sådan lärare ska uppfylla de krav som i övrigt ställs i undantagsbestämmelsen i 2 kap. 18 § skollagen. Utskottet anser att regeringens skäl för att det aktuella undantaget även ska gälla lärare som bedriver fjärrundervisning i modersmål är väl avvägda och avstyrker med det anförda motion 2019/20:3561 (SD) yrkande 5. När det sedan gäller frågan om att även annan närvarande personal vid fjärrundervisning ska vara behöriga lärare kan utskottet inledningsvis upplysa om att det enligt skolförordningen och gymnasieförordningen vid fjärrundervisning ska finnas en handledare närvarande i den lokal där eleverna befinner sig (5 a kap. 4 § skolförordningen och 4 a kap. 4 § gymnasieförordningen). Regeringen föreslår i propositionen att det ska förtydligas i skollagen att elever som deltar i fjärrundervisning ska göra det i lokaler som skolenheten disponerar. Som nämns ovan innebär fjärrundervisning enligt regeringen en större utmaning för lärare än närundervisning. För att säkerställa en hög kvalitet i undervisningen bedömer regeringen att en handledare bör finnas på plats för att kunna bistå fjärrläraren vid undervisningen. Eftersom skollagen innehåller uttryckliga krav på vem som leder undervisningen bör enligt regeringen även kravet på att det ska finnas en handledare regleras i lagen. Handledaren vid fjärrundervisning ska vara en person som är lämplig för ändamålet. Det bör enligt regeringen i första hand vara en annan lärare som är anställd på skolenheten eller en annan anställd med god erfarenhet av att arbeta med barn och elever. Handledaren ska få vidta åtgärder som är befogade för att tillförsäkra eleverna trygghet och studiero eller för att komma till rätta med en elevs ordningsstörande uppträdande. Därför är det enligt regeringen viktigt att personen är van vid att arbeta med barn och elever och helst känner eleverna i undervisningsgruppen. Handledaren kan aldrig vara en annan elev. Det bör vidare enligt regeringen vara upp till huvudmannen att bedöma vem som är en lämplig person. När det gäller huruvida det bör ställas ytterligare krav på den som ska vara handledare anser regeringen att det med tanke på handledarens uppgift är viktigt att det är en lämplig person, men att det inte bör ställas ytterligare formella krav på handledaren. Utskottet anser även att regeringens förslag är väl avvägda när det gäller frågan om lärarbehörighet för de handledare som närvarar vid fjärrundervisning och avstyrker med det anförda motion 2019/20:3561 (SD) yrkande 4. När det gäller frågan om rätten för elever från alla nationella minoriteter att utveckla sin kultur och sitt språk på samma sätt som samiskan enligt motionärerna föreslås få vill utskottet anföra följande. har fem nationella minoritetsspråk, nämligen finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska (7 § språklagen [2009:600]). Enligt bl.a. 10 kap. 7 § och 13 kap. 7 § skollagen ska en elev som tillhör någon av de nationella minoriteterna erbjudas modersmålsundervisning i elevens nationella minoritetsspråk. I skollagen finns det särskilda bestämmelser om sameskolan som bl.a. ska ge en utbildning med samisk inriktning som i övrigt motsvarar utbildningen i årskurserna 1–6 i (13 kap. skollagen). I skolförordningen (2011:185) regleras bl.a. att undervisningen ska ges på svenska och samiska och att ämnet samiska ska finnas i alla årskurser (12 kap. 4 och 5 §§). I skolförordningen finns det även bestämmelser om integrerad samisk undervisning i , bl.a. om att utbildningen för de samiska eleverna ska integreras med motsvarande utbildning för andra elever i (12 kap. 14 §). I 5 a kap. skolförordningen finns bestämmelser om fjärrundervisning. Enligt 2 § får fjärrundervisning anordnas i bl.a. modersmål och samiska i sameskolan. Fjärrundervisning får också enligt bestämmelsen användas för att ge elever studiehandledning på modersmålet och integrerad samisk undervisning i . Bestämmelser som motsvarar de som avser sameskolan och integrerad samisk undervisning saknas för de övriga nationella minoritetsspråken. Utskottet kan konstatera att regeringen i propositionen föreslår att fjärrundervisning även ska få användas för integrerad samisk undervisning i om det inte finns någon lämplig lärare som kan bedriva den integrerade samiska undervisningen inom huvudmannens skolenhet och huvudmannen trots upprepade ansträngningar inte lyckats anställa en sådan lärare. Bestämmelserna om integrerad samisk undervisning i skolförordningen föreslås flyttas till skollagen. Vidare föreslås att fjärrundervisning ska få användas i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan i bl.a. ämnena modersmål och samiska. Utskottet finner inga skäl för att föreslå någon ytterligare reglering och avstyrker med det anförda motion 2019/20:3571 (KD) yrkande 1. När det gäller i vilka lokaler fjärrundervisning ska få äga rum vill utskottet framhålla att det finns bestämmelser i skolförordningen och gymnasieförordningen om att det vid fjärrundervisning ska finnas en handledare närvarande i den lokal där eleverna befinner sig (5 a kap. 4 § skolförordningen och 4 a kap. 4 § gymnasieförordningen). Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att det ska framgår direkt av lagtexten att eleverna ska befinna sig i skolan när fjärrundervisning bedrivs, för att vägleda huvudmännen och skapa en tydlig reglering att tillämpa i tillsynen. Regeringen föreslår därför att det ska förtydligas i skollagen att elever som deltar i fjärrundervisning ska göra det i lokaler som skolenheten disponerar. Det innebär således att en elev inte ska kunna få fjärrundervisning t.ex. i hemmet. Utskottet avstyrker med det anförda motion 2019/20:3571 (KD) yrkandena 2 och 3. Vissa frågor om distansundervisning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om distansundervisning. Jämför reservation 7 (M), 8 (SD), 9 (KD) och 10 (M, KD). I kommittémotion 2019/20:3569 av m.fl. (M) yrkande 9 anser motionärerna att distansundervisning även ska kunna erbjudas i de praktisk-estetiska ämnena. Motionärerna anser att det precis som när det gäller fjärrundervisning är en onödig begränsning att distansundervisning inte ska få användas i de obligatoriska skolformerna. Motionärerna anser att det, likt , ska finnas goda möjligheter att kombinera undervisningsformerna närundervisning och distansundervisning. På detta sätt kan teoretiska delar av praktiska ämnen läras ut i distansundervisningsform och de mer praktiskt orienterade delarna schemaläggas så att de lärs ut på plats och i närundervisningsform. I yrkande 10 vill motionärerna att det ska göras möjligt för alla elever att välja att läsa en hel gymnasieutbildning på distans. Motionärerna anser att möjligheten att läsa en utbildning helt på distans bör stå öppen för samtliga elever i gymnasieskolan och inte enbart ses som en undervisningsform för elever som är i behov av särskilt stöd. I yrkande 11 föreslås att skolhuvudmän upplysningsvis ska anmäla till Skolinspektionen om de bedriver distansundervisning. Motionärerna anser inte som regeringen att skolhuvudmän först efter ett godkännande hos Skolinspektionen ska få bedriva distansundervisning eftersom det kraftigt beskär huvudmännens möjligheter att skyndsamt sätta in särskilt stöd i form av distansundervisning. Elever som är i behov av särskilt stöd är enligt motionärerna i behov av snabba och kraftfulla åtgärder för att den bakomliggande problematiken inte ska förvärra skolsituationen. Motionärerna anser därför att ett ansökningsförfarande riskerar att fördröja insatser, i form av distansundervisning. I kommittémotion 2019/20:3561 av m.fl. (SD) yrkande 2 begärs att distansundervisning i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska bedrivas som en försöksverksamhet för att därefter utvärderas. Motionärerna befarar att den erbjudna distansundervisningen kommer att leda till sämre incitament för de elever som får distansundervisning att återgå till skolan och att hemmasittandet riskerar att permanentas. Motionärerna befarar också att den erbjudna distansundervisningen i kommer att bli en tilldragande faktor och att allt fler elever kommer att bli föremål för den alternativa undervisningen. I yrkande 3 föreslår motionärerna att distansundervisande modersmålslärare ska ha lärarbehörighet. Motionärerna motsätter sig att modersmålslärare undantas från huvudregeln om lärarbehörighet. I kommittémotion 2019/20:3564 av m.fl. (V) yrkande 3 begär motionärerna att det inte ska begränsas i vilka ämnen distansundervisning ska tillåtas i eftersom även dessa elever bör ha rätt att få undervisning i så stor omfattning som det är praktiskt möjligt. Motionärerna utgår från att huvudmännen kan bedöma vilka delar av undervisningen i de olika ämnena som kan bedrivas genom distansundervisning och vilka som inte kan det. I kommittémotion 2019/20:3571 av m.fl. (KD) yrkande 4 behandlar motionärerna regeringens förslag till 22 kap. 9 § skollagen. Kravet på tillräckligt elevunderlag gör enligt motionärerna att mindre skolor som vill använda distansundervisning som en särskild insats till enstaka elever med extra stödbehov inte kommer att kunna utföra detta själva, utan tvingas lämna över det på entreprenad. Motionärerna föreslår att krav enbart ska gälla för utbildningar som är avsedda att ha distansundervisning som en reguljär del. I yrkande 5 behandlar motionärerna regeringens förslag till 22 kap. 11 § skollagen där det föreskrivs att distansläraren ska ha regelbunden direktkontakt med eleven när distansundervisning används. Detta bör enligt motionärerna preciseras ytterligare. I yrkande 6 begärs att andra stycket i regeringens förslag till 22 kap. 20 § skollagen stryks där det föreskrivs att kommuner inte är skyldiga att betala tilläggsbelopp för en elev som är i behov av särskilt stöd, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Denna bestämmelse riskerar enligt motionärerna att öppna en smitväg för kommunen med avsevärd potential för problem och bristande likabehandling. I yrkande 7 begärs att även vissa praktiska ämnen ska kunna omfattas av distansundervisning. Ämnen som musik och bild skulle, åtminstone delvis, enligt motionärerna kunna utföras på distans. Utskottet kan konstatera att regeringen föreslår att distansundervisning ska få användas i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan i alla ämnen utom de praktisk-estetiska ämnena, dvs. bild, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, musik och slöjd. Distansundervisning i ett flertal ämnen När det gäller de yrkanden som handlar om att man inte vill att det ska begränsas i vilka ämnen distansundervisning ska tillåtas i vill utskottet framhålla följande. I propositionen framhåller regeringen att eleverna i försöksverksamheten med fjärrundervisning (förordningen [2015:481] om försöksverksamhet med fjärrundervisning) befinner sig i skolan och därmed har tillgång till verktyg, instrument och annat som behövs för de praktisk-estetiska ämnena. Detta kan dock inte enligt regeringens mening förutsättas vid distansundervisning, eftersom eleverna vid sådan undervisning huvudsakligen befinner sig på en annan plats än i skolan. Såväl de tekniska möjligheterna som elevernas säkerhet begränsar i vilka ämnen distansundervisning kan användas. Utskottet anser därför i likhet med regeringen att distansundervisning bör kunna användas i alla andra ämnen än de praktisk-estetiska ämnena. Utskottet instämmer således i regeringens förslag att distansundervisning endast ska få användas i ämnena engelska, matematik, moderna språk, modersmål, samiska, svenska, svenska som andraspråk, teckenspråk och teknik samt i de naturorienterande ämnena biologi, fysik och kemi och de samhällsorienterande ämnena geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna 2019/20:3564 (V) yrkande 3, 2019/20:3569 (M) yrkande 9 och 2019/20:3571 (KD) yrkande 7. Hel gymnasieutbildning på distans När det gäller yrkandet om att det ska vara möjligt för alla elever att läsa en hel gymnasieutbildning på distans och att det inte enbart ska vara en undervisningsform för elever som är i behov av särskilt stöd vill utskottet inledningsvis framhålla följande. Enligt regeringens förslag ska distansundervisning få användas för en hel utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan för en elev som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik eller av andra särskilda skäl, exempelvis på grund av en pågående elitidrottskarriär. Utskottet kan konstatera att det kan finnas olika situationer då elever av ett eller flera skäl har svårt att delta i närundervisning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Distansundervisning kan vara ett sätt för elever, som annars skulle ha avstått från eller avslutat utbildningen i dessa skolformer, att delta i utbildning. Distansundervisning kan emellertid innebära flera olika utmaningar eftersom den är utformad på ett annat sätt än närundervisning för att utifrån elevens behov kunna utgöra ett fullgott alternativ för vissa elevgrupper. En övergång till utbildning med distansundervisning utgör en stor förändring för en elev och utskottet anser i likhet med regeringen att det måste finnas starka skäl för en sådan övergång. Eleven måste t.ex. ha motivation och mognad för att genomföra studierna. Distansundervisning innebär mer självstudier än närundervisning och den enskilda elevens motivation och mognad blir därför viktiga för framgångsrika studier. Utskottet anser därför i likhet med regeringen att inte alla elever ska kunna välja att läsa en utbildning i gymnasieskola eller gymnasiesärskolan på distans. Det bör i stället införas vissa begränsningar. Utskottet vill framhålla att eleverna i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan inte längre har någon skolplikt och är äldre än eleverna i de obligatoriska skolformerna. Med en ökad mognad förbättras möjligheterna generellt att klara av självstudier. Det bör därför kunna bli aktuellt med distansundervisning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Utskottet håller därför med regeringen om att det är rimligt att tillåta distansundervisning för en hel utbildning för den aktuella elevgruppen. Utskottet finner mot bakgrund av detta inga skäl för att bifalla motion 2019/20:3569 (M) yrkande 10. Godkännande för att få bedriva distansundervisning I fråga om det yrkande som handlar om att ett ansökningsförfarande hos Skolinspektionen riskerar att fördröja insatser i form av distansundervisning kan utskottet konstatera att regeringens förslag innebär att distansundervisning endast ska få utföras av en huvudman inom skolväsendet som efter ansökan har godkänts som utförare av utbildning där distansundervisning används. För att godkännande ska lämnas ska det enligt förslaget krävas att huvudmannen har förutsättningar att utföra distansundervisning av god kvalitet och att det kan antas att det kommer att finnas ett tillräckligt elevunderlag för att driva en stabil verksamhet. Godkännandet ska enligt förslaget avse viss utbildning vid en viss skolenhet. Utskottet vill lyfta fram att regeringens skäl för att införa ett särskilt ansökningsförfarande är att den prövning som görs ska visa att det finns tillräcklig kompetens hos den aktör som vill anordna distansundervisning. Distansundervisning innebär att lärare och elever är åtskilda i både tid och rum, och eftersom eleverna ofta har en problematisk tid bakom sig i skolan, kräver distansundervisning mer av huvudmannen än vad ordinarie undervisning gör. För att kunna utveckla sådan kompetens behöver det finnas aktörer som får möjlighet att specialisera sig på distansundervisning. Utskottet håller med regeringen om att det därför finns skäl att införa ett sådant särskilt ansökningsförfarande. I propositionen behandlas också frågan om att huvudmän ska få anordna distansundervisning för elever inom den egna organisationen även om huvudmannen inte har ansökt om att bli och godkänts som utförare av sådan utbildning, med motiveringen att ett ansökningsförfarande vid distansundervisning som särskilt stöd inom de obligatoriska skolformerna riskerar att fördröja processen och bidra till att det särskilda stödet sätts in . Utskottet kan i det sammanhanget hänvisa till att regeringen anser att det är tänkbart att en sådan möjlighet kan införas , men att det inte är lämpligt av kvalitetsskäl. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att ett ansökningsförfarande garanterar att den distansundervisning som ges till eleverna – ofta till elever med särskilda behov – håller god kvalitet och avslår med det anförda motion 2019/20:3569 (M) yrkande 11. När det gäller frågan om att distansundervisning ska ske som en försöksverksamhet vill utskottet inledningsvis anföra att det inte pågår någon försöksverksamhet med distansundervisning i de obligatoriska skolformerna. Däremot pågår det en försöksverksamhet i gymnasieskolan enligt förordningen (2011:682) om försöksverksamhet med distansundervisning i gymnasieskolan i kommun. Vidare lämnas statsbidrag för distansundervisning utanför skolväsendet för utlandssvenska barn och ungdomar som med hänsyn till sin ålder skulle ha varit elever i någon av årskurserna 6–9 i eller i gymnasieskolan enligt förordningen (1994:519) om statsbidrag till utbildning av utlandssvenska barn och ungdomar. Utskottet vill i sammanhanget upplysa om att regeringen i propositionen understryker att huvudprincipen för undervisning även fortsättningsvis ska vara närundervisning och att distansundervisning är en stödåtgärd som bör vara en tillfällig lösning under maximalt en termin. Eleven bör därefter återgå till ordinarie undervisning. Vidare vill utskottet framhålla att regeringen i propositionen även behandlar frågan om att distansundervisning inte ska bli en permanent lösning för en elev i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan.