bet · H701MJU15 · 2020-04-29 00:00:00 — I övrigt pågår ingen översyn av det nationella regelverket för avsiktlig utsättning och innesluten användning av GMO. Det pågår inte heller någon översyn av . Utskottet tillmäter frågan om att modernisera lagstiftningen om genteknik och göra den teknikneutral stor betydelse och har därför riktat ett tillkännagivande till regeringen om detta. Utskottet vill återigen framhålla att växtförädlingen har en viktig roll att spela ur ett klimatperspektiv för att stärka tillgången på bra grödsorter som kan ge bättre skördar och bättre näringsinnehåll. anser utskottet i likhet med regeringen att försiktighetsprincipen ska vara styrande för hanteringen av GMO. Utskottet noterar att regeringen nu avvaktar en studie som kommissionen ska göra mot bakgrund av dom om ställningen för nya genomiska metoder enligt unionsrätten. Utskottet anser därmed att det inte finns skäl att vidta några ytterligare åtgärder med anledning av regleringen av gentekniken Crispr-Cas9 eller GMO-lagstiftningen i övrigt. Motionerna 2019/20:603 (SD) yrkande 33 och 2019/20:2669 (M) yrkandena 40–42 avstyrks därför. Vidare kan motionerna 2019/20:2760 (KD) yrkande 43 och 2019/20:3361 (L) yrkande 15 mot bakgrund av det anförda lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en utvärderingsmetod för att ändra arters skyddsstatus, om genomförandet av art- och habitatdirektivet och om naturvårdsdirektiven i övrigt. Jämför reservation 9 (M, SD, KD), 10 (M, SD, KD), 11 (M, KD) och 12 (SD). I kommittémotion 2019/20:2665 av m.fl. (M) yrkande 9 anförs att regeringen ska verka för att kommissionen tar fram en utvärderingsmetod som gör det möjligt att ändra skyddsstatus för arter i vissa regioner när gynnsam bevarandestatus uppnås. Vissa internationella direktiv kan vara svåra att förena med lokala problem. Det behövs därför en utvärderingsmetod som gör det möjligt att ändra skyddsstatusen för arter i vissa regioner när gynnsam bevarandestatus uppnås. Enligt kommittémotion 2019/20:2668 av m.fl. (M) yrkande 9 ska regeringen verka för en ökad flexibilitet i genomförandet av art- och habitatdirektivet med hänsyn till specifika nationella omständigheter. Regeringen ska även i EU verka för att art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet revideras så att de blir mer ändamålsenliga (yrkande 10). Bilagorna i dessa direktiv styr olika arters skyddsstatus och i praktiken är dessa statiska. Arternas skyddsstatus har inte ändrats sedan direktiven trädde i kraft respektive slutet . Till att börja med behövs ökad flexibilitet i genomförandet av direktiven, i linje med resolution . måste verka för att direktiven revideras så att de blir mer ändamålsenliga. Även enligt kommittémotion 2019/20:593 av m.fl. (SD) yrkande 13 behöver art- och habitatdirektivet respektive fågeldirektivet reformeras och anpassas efter regionala och nationella förutsättningar. Det måste i praktiken vara möjligt att ordna skydds- och licensjakt utan orimligt långa överklagandetider. Enligt motion 2019/20:279 av (C) har det utvecklats en felaktig rättspraxis när det gäller tolkningen av artskyddsförordningen och . Vid tillståndsprövningar, bl.a. för vindkraft, bedöms påverkan på arter på individnivå. Enligt motionären bör artskyddsförordningen och ändras så att tillståndsprövningen återgår till att göras på populationsnivå, vilket också är enligt EU:s intentioner. Ramarna för den svenska viltförvaltningen sätts av internationella konventioner och EU-direktiv. Konventionen om skydd av europeiska vilda djur och växter samt deras naturliga miljö () syftar till att främja ett mellanstatligt samarbete för att bevara vilda djur- och växtarter och livsmiljöer samt skydda hotade flyttande arter. Bland annat björn, järv och varg är strängt skyddade arter enligt konventionen, medan lodjur är en skyddad art. Både och EU har ratificerat konventionen. Rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, det s.k. art- och habitatdirektivet, bygger på . Direktivets syfte är att bidra till att säkerställa den biologiska mångfalden genom att bevara livsmiljöer och vilda djur och växter. I direktivets bilaga 4 anges djur- och växtarter som kräver strikt skydd av medlemsstaterna. Där återfinns varg, björn och lodjur. De strikt skyddade arterna får inte fångas eller dödas annat än i vissa undantagsfall. och rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar, det s.k. fågeldirektivet, innehåller regler till skydd för samtliga naturligt förekommande och vilt levande fågelarter inom EU, liksom deras ägg, reden och boplatser. Både art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet är minimidirektiv, vilket innebär att medlemsländerna inte får införa regler som innebär ett mindre strängt skydd än vad direktiven föreskriver. Kommissionen initierade en utvärdering, en s.k. fitness check, av art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet. Utvärderingen inbegrep frågeställningar om huruvida direktivens mål har uppnåtts, om direktiven är kostnadseffektiva, om de stämmer överens med annan EU-lagstiftning och om de fortfarande behövs. Utvärderingen omfattade även frågan om huruvida målen för direktiven på ett tydligt sätt bättre uppnås på EU-nivå än på nationell nivå. I utvärderingen drog kommissionen slutsatsen att naturvårdsdirektiven är mycket relevanta och ändamålsenliga. Kommissionen drog slutsatsen att genomförandet av naturvårdsdirektiven behöver förbättras väsentligt i medlemsstaterna för att direktivens mål ska uppnås fullt ut. För att kunna leverera konkreta resultat för natur, människor och ekonomi inom hela EU behöver genomförandet förbättras i nära samarbete med lokala myndigheter och med olika aktörer i medlemsstaterna. EU:s kommissionär för miljö-, havs- och fiskerifrågor konstaterade i detta sammanhang att naturvårdsdirektiven inte kommer att öppnas för översyn. presenterade kommissionen ett meddelande om en handlingsplan för naturen, människorna och näringslivet. Handlingsplanen syftar till att förbättra genomförandet av naturvårdsdirektiven och påskynda uppnåendet av målen inom för biologisk mångfald och ekosystemtjänster 2011–2020. antog en resolution om nämnda handlingsplan. I resolutionen välkomnas handlingsplanen och begär att naturvårdsdirektiven ska genomföras fullständigt. Parlamentet noterar även den flexibilitet som direktiven ger. uppmanade parlamentet kommissionen att ta fram en utvärderingsmetod som gör det möjligt att ändra skyddsstatusen för arter i vissa regioner när gynnsam bevarandestatus uppnås. Kommissionen angav i sitt svar på denna resolution bl.a. att man vid utvärderingen av naturvårdsdirektiven kom fram till att direktiven är relevanta och ändamålsenliga, inklusive bilagorna. Kommissionen angav att den därför inte hade för avsikt att utveckla en sådan utvärderingsmetod som efterfrågas av eftersom det skulle kräva att direktivens bilagor ändras. Kommissionen kommer i stället att arbeta för att medlemsstaterna förbättrar genomförandet av direktiven. Vidare anförde kommissionen att den kommer att uppdatera sitt vägledningsdokument om strikt skydd för djurarter av intresse för gemenskapen under art- och habitatdirektivet. remitterade kommissionen ett uppdaterat förslag till vägledning om strikt skydd för djurarter av intresse för gemenskapen under art- och habitatdirektivet till medlemsstaterna med möjlighet att lämna synpunkter på. Regeringen framförde att det bl.a. finns ett stort behov av vägledning om förvaltning av arter som har uppnått en gynnsam bevarandestatus, t.ex. stora rovdjur där populationen ökar, vilket på lokal och regional nivå skapar socioekonomiska problem. Enligt 4 § artskyddsförordningen (2007:845) är det i fråga om vilda fåglar och i fråga om vilt levande djurarter som finns i bilaga 1 till förordningen förbjudet att bl.a. avsiktligt fånga eller döda djur, att avsiktligt störa djur, särskilt under djurens parnings-, uppfödnings-, övervintrings- och flyttningsperioder eller att skada eller förstöra djurens fortplantningsområden eller viloplatser. får i det enskilda fallet ge dispens från förbuden i 4 § som avser länet eller en del av länet, och endast om ett antal villkor för dispensen är uppfyllda, bl.a. om dispensen inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos bestånd i dess naturliga utbredningsområde (14 §). Av vägledning om hur skyddade arter bör hanteras i miljöbedömningar för verksamheter och åtgärder framgår att artskyddsfrågor behöver hanteras i miljöbedömningar som görs enligt 6 kap. . Miljöeffekter för skyddade arter ska identifieras, bedömas och beskrivas. Syftet med miljöbedömningar är att integrera miljöaspekter i planering och beslutsfattande så att en hållbar utveckling främjas. till skyddade arter kan miljöbedömningen förenklat sägas syfta till att bibehålla och stärka förutsättningar för skyddade arters fortlevnad. anger att åtminstone följande behöver tas fram, beaktas och presenteras av verksamhetsutövaren under miljöbedömningen; vilka skyddade arter, som kan påverkas, finns i påverkansområdet, kompletterande nya inventeringar om nödvändigt, arternas bevarandestatus i området och i landet samt en jämförelse av de skyddade arternas bevarandestatus innan åtgärden påbörjats och hur den kan komma att påverkas av den sökta verksamheten eller åtgärden och bedömning om de skyddade arternas fortplantningsområden eller viloplatser kan påverkas på ett sådant sätt att den kontinuerliga ekologiska funktionen de har för arten inte kan upprätthållas. I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) redovisas att regeringen avser att se över artskyddsförordningen för att effektivt och rättssäkert kunna skydda hotade arter och vara tydlig gentemot markägare om när man har rätt till ersättning. Detta är i enlighet med det s.k. januariavtalet, den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, . Utskottet anser att det naturvårdsarbete som bedrivs inom EU genom de båda naturvårdsdirektiven är angeläget för att bevara livsmiljöer och vilda djur och växter inom EU och för att säkerställa att EU lever upp till internationella åtaganden på området. Direktiven utgör även en viktig ram för de åtgärder som genomförs för hotade arters bevarande i . Enligt den utvärdering som kommissionen gjort är naturvårdsdirektiven fortfarande relevanta och ändamålsenliga. Som noterade i den resolution som nämns ovan finns det en flexibilitet i direktiven som medlemsstaterna kan utnyttja. Det är endast som har befogenhet att föreslå ändringar i naturvårdsdirektiven, inklusive bilagorna. Kommissionen har meddelat att den inte planerar att föreslå några andra ändringar i vare sig art- och habitatdirektivet eller fågeldirektivet utan att man i stället kommer att arbeta med att förbättra genomförandet på nationell nivå. Vidare noterar utskottet att det som en del av januariavtalet ingår att se över artskyddsförordningen för att bl.a. effektivt och rättssäkert kunna skydda hotade arter. Utskottet ser fram emot resultatet av denna översyn. När det gäller genomförandet av art- och habitatdirektivet anser utskottet därmed att motion 2019/20:2668 (M) yrkande 9 kan lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller naturvårdsdirektiven i övrigt anser utskottet att motionerna 2019/20:279 (C), 2019/20:593 (SD) yrkande 13 och 2019/20:2668 (M) yrkande 10 också kan lämnas utan vidare åtgärd med hänvisning till det som anförts ovan. Av det som anförts ovan framgår att kommissionen inte planerar att ta fram någon utvärderingsmetod för att ändra arters skyddsstatus i vissa regioner när gynnsam bevarandestatus har uppnåtts. Kommissionen har som ett led i sitt arbete för att förbättra det nationella genomförandet till medlemsstaterna remitterat en uppdaterad vägledning om strikt skydd för djurarter av intresse för gemenskapen. I detta sammanhang vill utskottet i likhet med regeringen påtala behovet av vägledning i arbetet med förvaltning av arter som har uppnått en gynnsam bevarandestatus. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motion 2019/20:2665 (M) yrkande 9 kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om jakt på säl och om ersättning för sälavskjutning. Jämför reservation 13 (M, SD), 14 (C), 15 (KD) och 16 (SD). Enligt kommittémotion 2019/20:593 av m.fl. (SD) yrkande 21 bör licensjakt införas på knubbsäl och vikare eftersom skador som dessa åstadkommer på fångster och fiskeredskap är snarlika de som gråsälen orsakar. I kommittémotion 2019/20:3257 av m.fl. (C) yrkande 13 anförs också att licensjakten på säl ska utvidgas till vikare och knubbsälar. Sälarnas konsumtion av fisk är ett allvarligt hot mot torsken och behöver begränsas. Även i (M) anför i motion 2019/20:2439 att det finns ett behov av att införa licensjakt på vikare. I motion 2019/20:1745 av (C) yrkande 4 efterfrågas licensjakt på säl och att sälen införlivas i en förvaltningsplan. Även i motion 2019/20:1367 av (S) efterfrågas licensjakt på säl. I motion 2019/20:1009 av och (båda M) i denna del framförs behovet av en förvaltningsplan för säl. Enligt kommittémotion 2019/20:3408 av m.fl. (KD) yrkande 7 i denna del måste jakten på säl utökas eftersom de bl.a. hotar torsk- och ålbestånden. Ett liknande förslag framförs i motion 2019/20:415 av (C) yrkande 3 i denna del. I motionerna 2019/20:501 av m.fl. (C) och 2019/20:1585 av (SD) yrkande 1 efterfrågas en allmän jakt på gråsäl. Enligt yrkande 2 i denna del i motion 2019/20:1585 (SD) har antalet sälar ökat lavinartat. De äter stora mängder fisk som i sin tur påverkar en redan ansträngd fiskerinäring. Åtgärder behöver vidtas. I motion 2019/20:2105 av och (båda L) yrkande 2 anförs att det behövs en översyn av möjligheterna till jakt på säl. Två åtgärder som bör övervägas är att tillåta skyddsjakt på enskilds initiativ och att ge möjlighet till jakt på säl från land. Enligt kommittémotion 2019/20:593 av m.fl. (SD) yrkande 22 bör ersättning för sälavskjutning införas som ett incitament för att kunna nå upp till de kvoter som tilldelats vid skyddsjakt. För sälavskjutning krävs tillstånd, kännedom om var sälen får skjutas samt båtinnehav, och djuret måste tas om hand. För att öka incitamenten att nå upp till de kvoter som tilldelats vid skyddsjakt behöver en ersättning införas till säljägare för att fler ska kunna tänka sig att fylla den tilldelade kvoten för skyddsjakt. På liknande sätt skulle ersättning kunna betalas ut vid den licensjakt på gråsäl som regeringen nu möjliggjort. behandling och kompletterande uppgifter Enligt art- och habitatdirektivet är EU:s medlemsstater skyldiga att vidta åtgärder för att säkerställa att arter som omfattas av direktivet har en gynnsam bevarandestatus. I bilaga II anges de djur- och växtarter av gemenskapsintresse för vilka förvaltningsåtgärder kan bli aktuella. I fråga om dessa arter, t.ex. gråsäl, knubbsäl och vikaresäl, kan det vara nödvändigt för medlemsstaterna att anta skötsel- och förvaltningsplaner för att säkerställa bibehållandet av en gynnsam bevarandestatus. Bestämmelser om jakt på säl finns i jaktlagen (1987:259), jaktförordningen (1987:905) och föreskrifter. Skyddsjakt kan beviljas för samtliga sälarter. För gråsäl kan även beslut om licensjakt fattas. Skyddsjakt på säl får ske i enlighet med 23 a och 23 b §§ jaktförordningen. Det är som beslutar om sådan jakt. Beslut om skyddsjakt får fattas bl.a. för att förhindra allvarlig skada på fiske eller annan egendom och för att skydda eller bevara livsmiljöer för vilda djur eller växter. En förutsättning är dock att det inte finns någon annan lämplig lösning och att det inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos bestånd i dess naturliga utbredningsområde. Beslut om skyddsjakt kan fattas efter ansökan av den som riskerar att drabbas av skada eller på eget initiativ. Om det finns en stor sannolikhet för att allvarlig skada kommer att uppstå, får beslut om skyddsjakt fattas även om det inte har inträffat någon skada. beslutade om skyddsjakt efter totalt 900 knubbsälar och 400 vikare. Jakten får bara bedrivas inom från en plats där fiske bedrivs och där sälar orsakat skador på fiskeredskap eller tagit fångst från redskapen. Skyddsjakten får bedrivas bl.a. från land, från is och från stillaliggande båt med motorn av eller på. Av beslut framgår att antalet fiskare som rapporterade sälskador är betydande och samtliga län med kust mot havet har inrapporterade skador. anger vidare att Havs- och vattenmyndigheten rapporterade att den totala ekonomiska skadan orsakad av sälar beräknas uppgå till ca . Skadorna bedöms inte ha minskat och inget talar för minskade sälskador . Utskottet har behandlat frågor om licensjakt på säl tidigare, bl.a. i betänkande 2018/19:MJU9 Naturvård och biologisk mångfald, och riktade då ett tillkännagivande till regeringen enligt följande: har antalet sälar ökat utmed . orsakar stora skador för kustfisket. Detta medför en ökad ekonomisk börda för yrkesfiskarna som redan är hårt pressade. Att vi har starka stammar av vilt i är i grunden givetvis bra. Alltför stora stammar kan dock skapa problem, både för människor och för ekosystemet. Att införa licensjakt på säl kan vara ett sätt att minska konflikten mellan sälarna och fiskenäringen. Enligt utskottets bedömning kan en licensjakt på säl under nuvarande förutsättningar införas utan att sälarternas bevarandestatus hotas. Detta bör ges regeringen till känna. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2018/19:173). I regeringens skrivelse 2019/20:75 redovisas att regeringen gav Havs- och vattenmyndigheten och i uppdrag att revidera förvaltningsplanen för gråsäl och genomföra en vetenskaplig utvärdering av effekterna av en eventuell beståndsreglerande jakt på gråsäl ur ett ekosystemperspektiv. En reviderad förvaltningsplan redovisades och den vetenskapliga utvärderingen ska redovisas . Tillkännagivandet är inte slutbehandlat. beslutade regeringen om en ändring i jaktförordningen som möjliggör för att besluta om eventuell licensjakt på gråsäl. Förutsättningen är att detta sker efter hörande av Havs- och vattenmyndigheten och efter bedömning om det är vetenskapligt befogat ur ett ekosystemperspektiv. Förordningsändringen trädde i kraft och upphör att gälla , om inte en vetenskaplig utvärdering visar att regeringen bör förlänga möjligheten att besluta om licensjakt. Som nämns ovan ska en vetenskaplig utvärdering av eventuell beståndsreglerande jakt på gråsäl redovisas . beslutade om licensjakt på gråsäl. Jakttiden för licensjakt efter gråsäl är fastställd till mellan 2021. Sammanlagt får 2 000 gråsälar fällas och kvoten är gemensam för samtliga län med kust mot . Till skillnad mot skyddsjakt behöver licensjakten inte ske i direkt anslutning till en plats där sälar orsakat skada på fiskeredskap eller tagit fångst från redskapen. Licensjakten kan också användas för att skydda fiskodlingar som utsätts för skador. Den reviderade nationella förvaltningsplanen för gråsäl (Halichoerus grypus) i (Havs- och vattenmyndighetens rapport 2019:24) inkluderar nu även en beståndsreglerande jakt som ett verktyg för att förvalta arten om det är vetenskapligt befogat ur ett ekosystemperspektiv. Det framgår även av planen att förvaltningen ska syfta till att minska skador på fisk, särskilt torsk, samt ta ekonomiska hänsyn. De övergripande målen är oförändrade, men tre nya delmål har ersatt delmålen i förvaltningsplanen . Kunskap och dialog om sälens roll i ekosystemet, inklusive dess påverkan på fisk och fiske, i regionalt och nationellt perspektiv ska öka. Förutsättningarna för samexistens mellan en gråsälspopulation med gynnsam bevarandestatus och hållbara fiskenäringar ska förbättras. Förvaltningsåtgärder, inklusive jakt, ska utvärderas vetenskapligt för att säkerställa att målen i förvaltningsplanen uppfylls. Av beslut om skyddsjakt på säl 2020 framgår att antalet knubbsälar i och fortsätter att öka och att det beräknas finnas sammanlagt 24 000 knubbsälar i dessa områden. Tillväxthastigheten har varit 5–. Populationen bedöms ha gynnsam bevarandestatus. Det totala antalet vikaresälar i bedöms uppgå till runt 20 000 djur. Tillväxthastigheten beräknas till . Vikaresälen bedöms inte ha gynnsam bevarandestatus, med hänsyn till den låga tillväxthastigheten och till att utbredningsområdet väntas minska . Det framgår därutöver av beslut om licensjakt på gråsäl 2020 att även gråsälspopulationen i har gynnsam bevarandestatus och att antalet gråsälar i beräknas uppgå till 47 500–63 000 individer. Tillväxthastigheten låg –2019 på . Vid frågestunden i kammaren (prot. 2019/20:17) anförde landsbygdsminister följande om huruvida regeringen har för avsikt att inkludera även knubbsäl och vikare i licensjakten: Som redovisat antog vi beslut , och dessa föranleddes mycket av den Icesrapport som kom och som beskrev situationen för öster-sjötorsken. Den innebar att valde att reagera med ett antal olika åtgärder kopplat både till fisket och till att vi gick vidare med att ge direktiv om att titta på att möjliggöra licensjakt på gråsäl, som är det problem som har identifierats kopplat till östersjötorsk. Vi gav också ett uppdrag om att titta på andra åtgärder för att återställa havsmiljöerna i , som är ett stort problem. Det var den ena delen. Sedan utgör säl ett problem också på flera andra områden. Här finns ett pågående arbete med att titta både på verktyg och på hur vi ska jobba med skyddsjakt på dessa områden. Regeringen har genom en ändring i 2 § jaktförordningen (2018:639) gett i uppdrag att minst se över de jakttider som regleras i förordningen. Vid behov ska föreslå ändringar. har i den första översynen inom ramen för detta uppdrag tagit fram förslag till ändringar. I preliminära förslag Jakttidsöversyn 2019/2020, paket 1, föreslås att jaktförordningen ska ändras för att möjliggöra licensjakt på samtliga arter av säl, dvs. även på knubbsäl och vikare. Som motivering anför att det av redovisningen av regeringsuppdraget Jakt på säl framgår att myndigheten anser att licensjakt på säl är ett komplement till skyddsjakt och att ett införande av licensjakt på säl skulle ligga i linje med beslut att införa licensjakt på björn, varg, järv och lodjur. Även i Strategi för svensk viltförvaltning finns åtgärden att verka för licensjakt på säl med. Paket 1 har varit på remiss och håller nu på att sammanställa synpunkterna. Paket 2, som omfattar resterande preliminära förslag, var på remiss fram till . Myndighetens ambition är sedan att överlämna förslagen till regeringen . Regeringen har därefter möjlighet att besluta om ändrade jakttider och när dessa ändringar i så fall ska träda i kraft. När det gäller ekonomiska incitament till jägare som skjuter säl finns det inte någon ekonomisk ersättning som betalas ut vid jakt. Det går inte heller att sälja sälprodukter inom EU. har tidigare haft ett undantag från dessa regler, men är all handel med sälprodukter inom EU förbjuden, med vissa undantag för försäljning av sälprodukter från jakt utförd av urfolk. beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör agera för att ska kunna handla med sälprodukter som kött och skinn, dels genom att söka undantag från EU:s försäljningsförbud, dels genom att verka för att förbudet mot handel med sälprodukter upphävs. anser att förbudet mot handel med sälprodukter skapar etiska problem eftersom den säl som jagas inte kan omhändertas annat än för jägarens eget bruk. samlar in prover och uppgifter under skyddsjakten av säl för att kunna övervaka hälsotillståndet hos de tre sälarter som finns i svenska vatten. Om man skickar in prover till får man ersättning. I den reviderade nationella förvaltningsplanen för gråsäl redovisas att antalet fällda gråsälar har ökat kontinuerligt . Detta bedöms till stor del bero på ett ökat intresse för säljakten som jaktform och att fler jägare har kommit i kontakt med fiskare som behöver hjälp att freda sina fiskeredskap och fångsten i redskapen. har också allt fler jägare gått de utbildningar i säljakt som anordnas av olika jägarorganisationer.