bet · H801FiU9 · 2020-10-15 00:00:00 — Den andra biten jag funderar på handlar om de årliga revisionerna. Jag tycker att det är svårt att som lekman, även om vi finns i rådet för , göra en bedömning av allvaret i de anmärkningar eller synpunkter som kommer fram. Jag minns exempelvis att det vid förra årets granskning var ett antal landshövdingar som hade glömt eller missat att underteckna årsredovisningarna, och huruvida det är allvarligt eller inte har jag svårt att bedöma. Men det skulle vara intressant att få höra hur riksrevisorn ser på den mer långsiktiga kvalitetsmässiga utvecklingen när det gäller årsredovisningarna från både myndigheter och våra bolag. Är den positiv eller negativ? Är det dessutom någonting som saknas när det gäller kravställandet för hur årsredovisningarna ska se ut och som i så fall skulle behöva tas fram? Det är naturligtvis viktigt för förtroendet för hela den statliga verksamheten att de årsredovisningar som lämnas är sanningsenliga, transparenta och har hög trovärdighet. Det vore alltså intressant att höra hur riksrevisorn ser på den långsiktiga trenden. Jag tycker ändå att den årliga rapporten andas en ganska positiv bild. (M): Ett stort tack till riksrevisorn för en bra dragning! Jag har två mer generella frågor men ingen specifik fråga gällande någon av rapporterna. Myndigheten är förstås otroligt viktig för oss här i , men i slutändan är ju väldigt viktig för skattebetalarna. Det handlar om att pengar ska användas effektivt. Det är inte bara vi som befinner oss i det här rummet just nu som lyssnar på riksrevisorn, utan det finns ju också tittare – skattebetalare – som följer det här seminariet. Kan du säga någonting om hur ni gör era granskningar, det vill säga hur ni väljer föremålen för dem? uppstår det nämligen en diskussion om huruvida ni granskar rätt saker och så vidare. Hur går granskningen egentligen till; vad är det ni väljer? Det handlar naturligtvis om väsentlighet och risk – där det finns stora pengar kanske det också finns stora risker – men kan du säga någonting om hur ni väljer ut era vad ni ska granska? Min andra fråga är också rätt generell. Jag vet nog ingen myndighet som skulle ha så bra koll på resten av den statliga förvaltningen. När ni är ute och granskar har ni väldigt god kännedom om hur den statliga förvaltningen mår. Frågan är därför: Hur mår svensk statsförvaltning? Lever man upp till förväntningarna? Var finns de stora utmaningarna? Kan riksrevisorn ge något generellt omdöme? Jag förstår att det kanske inte är en helt enkel fråga att svara kortfattat på, men jag skulle vilja höra riksrevisorn säga något om det. , : Jag börjar med frågan om helhetssyn. Det är någonting där vi återkommande ser brister, men min uppfattning är att den svenska förvaltningsmodellen – med regeringens kollektiva beslutsfattande och med myndigheter som har tydliga uppdrag och även skyldighet att samverka, samarbeta och räcka varandra handen – för framgång. Möjligheterna finns nämligen; det finns ingenting i hur vi har organiserat styrandet av riket och förvaltningen som hindrar detta. Däremot är det någonting som måste vårdas, och man måste ständigt arbeta med de här frågorna. Att samverka och samordna är svårt – det sker inte av sig självt – och därför är det så oerhört viktigt att man i beredningen på alla nivåer verkligen försöker få frågor belysta just utifrån ett helhetsperspektiv. Det är väl där ett sektorsintresse kan få oproportionerligt stort genomslag: Man beaktade inte, tänkte inte på eller satte inte in frågan i det lite större sammanhanget. Detta är någonting vi tyvärr återkommande ser brister, och särskilt med tanke på den takt och hastighet som frågor hanteras i blir det ännu svårare att få frågorna allsidigt belysta. Jag tänkte säga något om den årliga revisionen. Det kan synas drakoniskt av oss att vi riktar anmärkning i vår revisionsberättelse och lämnar en så kallad modifierad revisionsberättelse när en sådan brist som att man inte har undertecknat årsredovisningen uppmärksammas. Men där finns det ingen gråskala. Det är digitalt. Förordningen kräver en underskrift, och då måste vi reagera. Jag kan ändå passa på att säga att man måste sätta detta i proportion till annat. Vi granskade 225 myndigheters årsredovisningar 2019. Av dem var det endast 10 som fick en så kallad modifierad revisionsberättelse. Det var en förbättring jämfört med föregående år, och det finns en ambition i den svenska förvaltningen bland myndigheterna att ständigt förbättra sig. Vi ser också att de anmärkningar som vi kommer med inom ramen för den årliga revisionen och de revisionsrapporter där vi tar upp olika synpunkter tas om hand och omsätts. Vi kan säga att vi har ett 80-procentigt genomslag för våra synpunkter inom ramen för den årliga revisionen. Med detta skulle man kanske våga påstå att läget är ganska gott i den svenska statsförvaltningen. Det arbetas med kvalitetsutveckling och ständiga förbättringar. Därmed inte sagt att saker och ting inte kan bli bättre. När vi, framför allt inom effektivitetsrevisionen, ska välja ut våra frågor att granska har vi ett problemorienterat fokus. Jag vill vara mycket tydlig med att vi inte granskar politiken, utan vad vi granskar är vad politiken har bestämt och dess genomförande. Då utgår vi från en gedigen riskanalys, som jag försökte beskriva här, där vi har delat in och identifierat fyra riskområden för det statliga genomförandet, det statliga uppdraget, som då sammanföll i de fyra olika områdena offentliga finanser, samordning, samverkan, organisering etcetera. Sedan försöker vi med aktiv omvärldsbevakning identifiera om det finns något problem. Vad har uttalat? Vi följer mycket noga ert arbete i – debatter, tillkännagivanden eller när utskotten har uttalat något. Svarar då regeringens eller myndigheternas leveranser upp mot vad har förväntat sig? Med denna problembaserade ansats och utifrån dessa riskområden som jag redovisar i min granskningsplan väljer vi ut frågor. Det initieras alltid av att det finns ett problem. Sedan måste detta problem naturligtvis sättas i proportion till annat. Är det ett väsentligt problem? Risk och väsentlighet är naturligtvis också stora ingångsvärden. Det är lite grann på detta sätt som det går till när vi väljer frågor. (SD): Tack, riksrevisorn för detta och för att ni förser bland andra oss riksdagsledamöter med kunskapsunderlag så att vi kan fatta bättre politiska beslut. Det är således en viktig demokratisk uppgift. På temat demokrati har ni granskat det svenska valsystemet. Under rubriken händelser skriver ni: Många problem som iakttagits kan kopplas till systemet för valsedlar. Jag har själv varit på valobservation. Det som är märkligt med det svenska valsystemet i en internationell kontext är att valsedlarna ligger framme till allas beskådan. Det är ett enormt demokratiskt problem om valhemligheten röjs på detta sätt. Detta är någonting som kritiserat för. Jag har själv sett det, och jag har själv kommit till en vallokal och sett hur det exempelvis kan saknas valsedlar från ett av åtta riksdagspartier. Min fråga i dess enkelhet är om riksrevisorn kan elaborera kring vilken typ av förtroendeskadliga händelser som ni har upptäckt i anslutning till systemet för valsedlar. (KD): Jag tackar riksrevisorn för en bra föredragning. Det är ofta väldigt spännande att läsa rapporter från . Det har gällt även dessa två. Det ger oss som politiker bra insikter om varför det inte blir riktigt som man vill. ligger problemet så att säga hos politiken och utformningen av reformer, och ibland ligger det hos myndigheter. Jag har två frågor. Min första fråga handlar om genomgången av digitalisering och it-infrastruktur hos myndigheterna, som jag tyckte var mycket spännande. skriver i rapporten: Det är föråldrade tekniska lösningar, fragmenterad styrning och splittrat ansvar. Det låter jättedåligt. Detta är lite bakåtblickande på när det inte har fungerat. Då är min fråga till , som också blickar lite framåt: Hur ser processerna ut i myndigheter? Finns det initiativ som gör att vi kan se framför oss att det kommer att låta helt annorlunda när man tittar på denna fråga? Min andra fråga gäller detta med djup uppföljning. Det är en fråga till hur ni arbetar med era egna djupa uppföljningar. Vad är det som ni följer upp? Rapporten om återfall i brott är mycket intressant, både rapporten och själva uppföljningen . Där fanns det flera bra rekommendationer, till exempel att initiera samhällsekonomiska analyser över långsiktiga besparingar av insatser och att det tydligare inkluderas i vilka insatser man väljer. Samma sak är det med rekommendationen att se till att det blir obligatoriskt för Kriminalvården att erbjuda kompletterande utbildning för dem som inte har fullständig gymnasieutbildning. Det är mycket tydliga rekommendationer. Men i er djupa uppföljning talas det mycket om att Kriminalvården uppger att man jobbar med frågan. Det blir alltså en uppföljning som inte tittar på vad resultatet blir utan som frågar myndigheten. Det är i alla fall så som det redovisas här. Man frågar myndigheten: Jobbar ni med detta? Och de svarar att de gör det. Då säger ni att de då har lyssnat på er. Då är frågan: Kan man gå vidare och göra ytterligare en uppföljning där man inte bara tittar på vad myndigheten säger utan vad som de facto kommer ut av era rekommendationer? , : Jag tackar för frågorna. När det gäller valsystemet hade vi ett gyllene tillfälle att faktiskt kunna göra egna iakttagelser i samband med EU-parlamentsvalet. Vi hade då möjlighet att på plats titta på detta. Vi valde ut två olika vallokaler där man hade organiserat hur man ställde ut valsedlarna på lite olika sätt. Det är dessa iakttagelser som ligger till grund för vår rekommendation att man bör se över systemet med valsedlar. Att skydda valhemligheten kräver väldigt mycket i fråga om lokaler, säkerhetsarrangemang och köbildning. Det är alltså rent praktiska frågor som riskerar att försvåra med långa köer och annat om man inte gör en översyn och funderar på hur det ska vara organiserat. När det gäller frågan om digitalisering och it-infrastruktur pågår det väldigt mycket i den svenska förvaltningen. Men man brottas snarare med regelverken kring hur it ska kunna användas. Inte minst frågan om molntjänster och annat är nu ett bekymmer för alla statliga myndigheter och att sitta fast i den gamla it-infrastrukturen när det logiska är att gå in i molntjänster. Det är ett hinder innan vi har klarlagt vad som gäller i dessa avseenden. Det kom också en dom i , Schrems II, som underkände det amerikanska Privacy som inte ansågs leva upp till unionens om hur man skyddar personuppgifter etcetera. Så detta är en försvårande faktor. Jag tror att dessa frågor måste lösas. Därefter får man förhålla sig till hur infrastrukturen ska se ut. När det gäller frågan om djupuppföljning får man skilja mellan hur vi följer upp en lämnad granskning eller hur vi bedömer att det kvarstår ett problem när det gäller någonting som vi har granskat efter kanske fem eller och om det föranleder att vi behöver göra en ny granskning i fråga om effektivitetsrevisionen. När vi gör en ny granskning kan vi mycket mer djuplodande följa upp och se om det har blivit förändringar och om detta problem har åtgärdats. Själva idén med djupuppföljning är att vi tittar på vilka beslut som har kommit. Har regeringen vidtagit åtgärder? Har myndigheterna ändrat sin praxis i fråga om hur de arbetar? Sedan får vi försöka fånga denna information på enklast tänkbara sätt helt enkelt och redovisa den så transparent som möjligt. (MP): Jag tackar för en mycket bra redovisning och för ert arbete. Det är en helt avgörande del av riksdagsarbetet att kunna få fördjupade granskningar av våra beslut. Det är en helt avgörande del av vårt demokratiska arbete. Jag tänkte också ställa en fråga som har lite av ett helikopterperspektiv, precis som gjorde. Ni har en unik insyn i den svenska statsförvaltningen. Just nu är våra myndigheter i ett mycket pressat läge. Många har fått nya arbetsuppgifter och har varit tvungna att ställa om sin verksamhet. är näringslivet hårt pressat av den ekonomiska krisen. Riksrevisorn tog upp den mycket stora frågan om kompetensförsörjning, inte minst inom den offentliga sektorn. Då är min fråga om riksrevisorn vågar utveckla tankar kring svårigheter och risker. Det kan vara svårt att som man hanterar en kris ha det långa perspektivet och utveckla verksamheten. Alla vet att vi har en stor utmaning vad gäller kompetensförsörjning för den offentliga sektorn. Alla jobbar med det. Men just nu är det kanske många som måste lösa väldigt akuta problem. Hur gör man för att våra offentliga verksamheter både ska klara av att jobba långsiktigt med exempelvis kompetensförsörjning och klara de extra uppgifter som vi nu har ålagt dem under krisen? Finns det någonting att säga om hur man får den kanske helt omöjliga ekvationen att gå ihop? (S): Ordförande! Jag tackar för en intressant föredragning. Min fråga handlar specifikt om det som rör resonemang kring sekretess och systemen. Det framgår att systemen kan användas på ett mycket mer effektivt sätt för måluppfyllelsen om man inte låter exempelvis sekretesslagen stå i vägen . Men det finns också en diskussion i anslutning till det som handlar om integritet. Detta kan förstås lösa många saker, till exempel när det gäller diskussionen om att samköra register. Det som jag undrar är: Vilken typ av lagändringar tänker man sig för att lösa dessa frågor, och hur ser på balansen mellan integritetsfrågorna för medborgarna och måluppfyllelsen helt enkelt? , : Det är precis som riksdagsledamoten säger, att det i pressade lägen är svårt att blicka framåt. Med god krisberedskap avses också att man ska kunna hantera både här och men också vara hållbar . Mitt råd skulle då vara, och då kanske jag snarare har min gamla hatt som GD i MSB på mig, att organisera arbetet med tillräckligt många som också avsätts och har tid att tänka och inte springa i det dagliga snabba spåret. Men kompetensförsörjning är en svår fråga, en utmaning för det offentliga. Där har staten ett ansvar att kompetensförsörja sig själv och sina myndigheter och att vårda de statligt anställda tjänstemännen och se till att vi i staten är attraktiva arbetsgivare. Men man har naturligtvis också ett ansvar att kompetensförsörja andra delar, inte bara av den offentliga sektorn i form av kommuner och regioner utan också naturligtvis när det gäller arbetsmarknadens behov i övrigt, genom vilka utbildningar man tillhandahåller både inom yrkeshögskola och inom akademi. Detta är därför en viktig och strategisk fråga, och vi har identifierat att det finns risker för brister i hur staten lever upp till detta uppdrag. Kompetensförsörjning ska därför icke underskattas. Det är det som bär upp våra statliga institutioner. När det gäller frågan om sekretess som ett hinder ska sekretesslagstiftningen balansera många olika intressen. Ett av dem brukar ofta vara just skyddet för den personliga integriteten. Det är självklart så att man inte med ett enkelt penndrag kan göra någon ändring i sekretesslagen. Man behöver överväga att titta på dessa frågor. Jag vet att det har gjorts väldigt mycket på detta område. visar det sig till och med att det kanske inte fanns legala hinder. Men det kan finnas uppfattningar på myndighetsnivå att man inte kan samverka och dela information med varandra därför att sekretess skulle hindra det. När man börjar titta på det utifrån ett mer rättsligt och analytiskt perspektiv visar det sig att det egentligen inte är detta som är problemet. Självklart är det oerhört viktigt att vi inom staten och i det offentliga har en väldigt hög nivå och ett gott skydd för enskilda individers integritet. Infrastrukturen på it-området gör också att även om sekretess inte hindrar utbyte av information kan man ändå inte utbyta information därför att systemen inte pratar med varandra. Det är en annan del som inte har med sekretess att göra. Det är lite av dessa problem som vi ser när vi är ute och granskar olika myndigheter. (M): Jag tackar för föredragningen. lämnar regeringen över budgetpropositionen till . Om inte annat är det oerhört viktigt att budgeten baseras på kvalitetsunderlag. Riksrevisorerna har gjort en serie av granskningar och fokuserat på hur regeringen har hanterat det finanspolitiska ramverket i praktiken. Det är en återkommande iakttagelse från er att det finns brister i uppföljning och redovisning. Felaktigheter i statistik riskerar att vi fattar fel beslut utifrån en felaktig bild av ekonomin och de offentliga finanserna. Skulle riksrevisorn kunna resonera lite grann om faran eller risken med att dessa kvalitetsbrister leder till att vi har en statsbudget som baseras på felaktig information? (V): Jag noterade er granskning av det kommunala utjämningssystemet. Det är mycket intressant för oss som är nördiga i fråga om det. Ni kommer fram till ett antal slutsatser som jag tycker är intressanta. hänger det kommunala utjämningssystemet lite löst vid sidan om. Det finns ingen som riktigt har något kontinuerligt ansvar för det, och det finns ingen uppföljning. Ni är även inne på att det skulle vara bredare, till exempel att biblioteksverksamhet, som ändå är en lagstadgad kulturverksamhet, skulle omfattas av det. Hur ser ni på den lite udda roll som utjämningssystemet har ? Ni skriver att ni tycker att man ska koppla det till exempelvis i stället. Jag har funderat kring att det inte finns någon parlamentarisk ordning för det och att det inte finns någon som man riktigt kan hålla ansvarig för utjämningssystemet. Man kan ju hålla regeringen och ministrar ansvariga generellt. Men det finns inte någon tydlig koppling till det finansiella strukturella systemet. Jag skulle vilja höra era tankar kring detta. , : Jag börjar med det kommunala utjämningssystemet och kan konstatera att det som vi pekar på är att alla system behöver vårdas. Det behöver finnas en ansvarig huvudman som ser till att hantera det i en helhet. Därav förslaget att det behöver placeras hos någon myndighet som vårdar det. Jag kan också konstatera att sedan vi lämnade granskningsrapporten har lämnat sitt betänkande, där man faktiskt ställer sig bakom de iakttagelser och de förslag som vi har lämnat. Jag hyser ändå gott hopp om att denna fråga nu är under beredning på ett sådant sätt att vi kommer att få en bättre ordning. När det gäller det finanspolitiska ramverket kommer vi att granska budgetpropositionen, som vi har gjort . Jag vågar inte säga att felaktig information finns. Det är ett väldigt starkt ord. Det kan finnas brister, och det är inte alltid transparent och tydligt. Men vi kan också konstatera att det faktiskt har skett stora förbättringar i denna proposition. Vi ser med spänning fram emot budgetpropositionen, och så fort den är lämnad till kommer vi att sätta tänderna i den och granska hur kvaliteten på den är . Skånberg (KD): Jag tackar riksrevisorn för en god rapport. och är inbjudna, och vi är tacksamma för det. Jag noterade att riksrevisorn avslutade med att säga att det mesta ändå är bra och att myndigheterna fungerar något så när tillfredsställande, eller hur orden föll. Av 225 granskade myndigheter och deras årsredovisningar var det 10 som fick modifierad revisionsberättelse. Även exemplet med undertecknandet förekom där, vilket ändå får sägas vara hanterbart. Det är gott. Jag skulle vilja ställa frågan om riksrevisorn med det perspektiv som hon har kan se om det finns något återkommande problem som inte är framlyft. Är det någonting som vi måste hålla ögonen på och som riksrevisorn kan peka på som är återkommande ? , : När det gäller den årliga revisionen handlar det om hur myndigheterna följer olika regler, redovisningsprinciper etcetera. Det är i första hand en fråga för regeringen. Vi lämnar våra revisionsberättelser till myndigheterna och till regeringen. Återkommande frågor där handlar just om det som jag var inne på lite grann, nämligen avgiftssättning hos myndigheter. Det är ständigt risker för fel och för brister i styrningen på detta område. Jag skulle också kunna lyfta fram bemyndiganderedovisning som är en svår fråga och där det gäller att ha en god ordning. Där ser vi också mycket återkommande brister, för att bara ta två exempel. Vice ordföranden: vill jag tacka riksrevisor för att hon kom hit. Vi har haft denna öppna utfrågning om den årliga rapporten och uppföljningsrapporten. Det är viktigt för oss i att ta till oss av era granskningar och att ni kommer hit, både till fackutskotten men också på detta sätt. Vi kommer att fortsätta med detta. Jag är glad över att vi kunde få till denna utfrågning trots dessa tider. Den blev något försenad. Men vi är glada över att ni kom hit, och vi tackar både och alla medarbetare. Därmed avslutar vi utfrågningen.