bet · H701MJU10 · 2020-03-11 00:00:00 — Med hänvisning till att det pågår arbete på området att ta fram åtgärder för att minska spridning av plaster föreslår utskottet att motion 2019/20:2747 (L) yrkande 8 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller bidrag för att minska utsläpp av mikroplaster och för strandstädning noterar utskottet att sådana bidrag finns . är ansvarig myndighet för att fördela bidrag till åtgärder som förbättrar vattenmiljön, vilket bl.a. inkluderar dagvattenåtgärder som minskar utsläpp av mikroplaster. Utskottet noterar att de statliga bidragen för minskad spridning av mikroplaster och avancerad rening av läkemedel är under uppbyggnad. När det gäller strandstädning infördes ett riktat statsbidrag för detta i kustkommuner. Bidraget syftar till att samla in avfall som har flutit i land på havsstränder. Mot bakgrund av att det redan finns bidrag att söka för att minska utsläpp av mikroplaster och för strandstädning anser utskottet att ytterligare åtgärder inte är nödvändiga för tillfället. Därmed avstyrks motion 2019/20:2662 (M) yrkande 5. Utskottet delar regeringens ambition att forskningspolitiken ska svara mot nationella och globala samhällsutmaningar. Som nämns ovan är spridningen av plaster i haven och i miljön en stor samhällsutmaning, både på nationell nivå och global nivå. För att möta denna utmaning krävs enligt utskottet kraftfulla åtgärder. Det är positivt att regeringen har utsett till ansvarig myndighet för en nationell plastsamordning och att man bl.a. ska samla in och bygga upp kunskap om makro- och mikroplaster. Vidare noterar utskottet att tillsammans med Havs- och vattenmyndigheten har utlyst medel som ska stödja olika sorters forskning om mikroplaster. Kunskapen från dessa projekt kommer att vara viktig i det fortsatta arbetet med att förebygga och reducera mikroplastutsläppen. Även Formas finansierar forskningsprojekt om mikroplaster och nanoplaster, och resultaten av dem kommer att betydelse för framtida åtgärder för att komma tillrätta med problemen. Med det anförda anser utskottet att motion 2019/20:597 (SD) yrkande 9 kan lämnas utan vidare åtgärd. Förvaltning av haven och internationellt samarbete Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en hållbar förvaltning av haven och om internationellt samarbete kring . Jämför reservation 11 (M) och 12 (L). En hållbar förvaltning av haven I kommittémotion 2019/20:2662 av m.fl. (M) yrkande 4 anförs att det behövs tydligare prioriteringar mellan de ibland överlappande och motstridiga målen som finns för den akvatiska miljön. Enligt kommittémotion 2019/20:2747 av m.fl. (L) yrkande 1.2 är havet en stor resurs som måste nyttjas långsiktigt hållbart genom en ansvarsfull förvaltning. Haven är jordens hjärta och lungor. Välmående hav är en förutsättning för att lösa ödesfrågor som världsfattigdomen och klimathotet. Dessvärre hotas världshaven av nedskräpning. Ska haven kunna fungera som betydande förnybara resurser måste de nyttjas långsiktigt och hållbart genom en ansvarsfull förvaltning. Enligt motion 2019/20:2380 av (M) bör regeringen ges i uppdrag att tillsammans med länderna kring arbeta för minskat skräp i . kommer majoriteten av det skräp som flyter i land på inte från . Politiskt måste framför allt grannländerna kring ta ett större ansvar. behandling och kompletterande uppgifter En hållbar förvaltning av haven antog FN:s medlemsstater Agenda 2030 för hållbar utveckling. Agendan är en handlingsplan för omställning till ett hållbart samhälle för människorna, planeten och välståndet som ska främja fredliga, rättvisa och inkluderande samhällen. Agendan består bl.a. av 17 globala mål och 169 delmål. Flera av de globala målen rör den akvatiska miljön, bl.a. mål 13 Bekämpa klimatförändringarna, mål 14 Hav och resurser och mål 15 Ekosystem och biologisk mångfald. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) att miljömålssystemet utgör den miljömässiga dimensionen i Agenda och är ett viktigt verktyg för att kunna genomföra de 17 globala målen. Generationsmålet och de 16 miljökvalitetsmålen kopplar tydligt till flera av de globala målen. Vidare anför regeringen inom utgiftsområde 2 att det är nödvändigt med en bred politisk samsyn i det fortsatta arbetet med att genomföra Agenda 2030. Samarbete mellan olika aktörer och mellan olika politikområden, liksom mellan nationell, regional och lokal nivå, är avgörande för att genomföra de globala målen. Regeringen anser även att målkonflikter behöver synliggöras och bli föremål för medvetna och övervägda beslut. Regeringen avser att återkomma till med en samlad inriktning för arbetet med att genomföra och följa upp agendan. Enligt är en skrivelse planerad till . När det gäller miljömålssystemet har regeringen beslutat om 16 miljökvalitetsmål. Några som rör den akvatiska miljön är bl.a. Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet och Hav i balans samt levande kust och skärgård (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377). Miljökvalitetsmålet för Ingen övergödning är att halterna av gödande ämnen i mark och vatten inte ska ha någon negativ inverkan på människors hälsa, förutsättningar för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. När det gäller Levande sjöar och vattendrag är målet att sjöar och vattendrag ska vara ekologiskt hållbara och att deras variationsrika livsmiljöer ska bevaras. Naturlig produktionsförmåga, biologisk mångfald, kulturmiljövärden samt landskapets ekologiska och vattenhushållande funktion ska bevaras, som förutsättningar för friluftsliv värnas. Definitionen av miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet är att grundvattnet ska ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. Miljökvalitetsmålet för Hav i balans samt levande kust och skärgård är att och ska ha en långsiktigt hållbar produktionsförmåga och att den biologiska mångfalden ska bevaras. Kust och skärgård ska ha en hög grad av biologisk mångfald, upplevelsevärden samt natur- och kulturvärden. Näringar, rekreation och annat nyttjande av hav, kust och skärgård ska bedrivas så att en hållbar utveckling främjas. Särskilt värdefulla områden ska skyddas mot ingrepp och andra störningar. I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) anför regeringen att miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård är komplext. Många styrmedel på andra områden har betydelse för att nå miljökvalitetsmålet som t.ex. vattenförvaltningsförordningen, havsplanering, EU:s gemensamma fiskeripolitik, art- och habitatdirektivet och tillämpningen av och (PBL). Vidare anför regeringen att åtgärdsarbetet enligt vattendirektivet respektive havsmiljödirektivet har stor betydelse för att nå de vattenrelaterade miljökvalitetsmålen, i synnerhet Hav i balans samt levande kust och skärgård, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag och Ett rikt växt- och djurliv. Regeringen beslutade om att tillsätta en utredning för att se över vattenförvaltningens organisation (dir. 2017:96). Utredaren skulle bl.a. uppmärksamma hur avvägningar mellan effekter på andra miljö- och samhällsmål kan beaktas när miljökvalitetsnormer fastställs och åtgärdsprogram och förvaltningsplaner utformas i vattenförvaltningen. slutredovisades uppdraget i betänkandet En utvecklad vattenförvaltning (SOU 2019:66). Utredningens slutsatser är bl.a. att arbetet inom vattenförvaltningen behöver utvecklas och förstärkas på både nationell nivå och avrinningsområdesnivå för att bli mer effektivt och få större genomslag. Det finns behov av ökad samordning inom den akvatiska övervakningen, och arbetet med kunskapsunderlag behöver fortsätta att utvecklas. Uppgiften att besluta om miljökvalitetsnormer behöver stärkas, och arbetet med planering av åtgärder behöver utvecklas på både nationell strategisk nivå och konkret avrinningsområdesnivå. Betänkandet är nu under beredning inom . För att uppfylla miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård bedömer regeringen i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) att det finns ett behov att förbättra beståndsstatusen för vissa fiskbestånd. Det innebär att fisketrycket behöver anpassas, vilket kräver åtgärder på både EU-nivå och nationell nivå. Det krävs även att miljöpåverkan på viktiga lek- och uppväxtområden minskar. Regeringen bedömer att skyddade områden är ett viktigt verktyg för att säkerställa den biologiska mångfalden längs kusterna och i haven. När det gäller skydd av områden bedömer regeringen att områdesskyddet behöver stärkas för att säkerställa ett ekologisk representativt sammanhängande och funktionellt nätverk. saknas kunskap för att kunna bedöma huruvida skyddade områden säkerställer ett ekologisk representativt sammanhängande och funktionellt nätverk. Detta är nödvändigt för att uppnå etappmålet för skydd av landområden, sötvattensområden och områden och miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv. Arbetet måste ses som en integrerad del av kust- och havsförvaltningen. Den globala aspekten är vital. För att kunna skydda marin biologisk mångfald globalt behövs ett välfungerande genomförandeavtal under havsrättskonventionen Unclos (United Nations Convention on the of the Sea). Förhandlingar om ett sådant avtal pågår i FN och kan bli färdigt . Regeringen anför att den nedskräpningen är en av vår tids största miljöutmaningar och att engångsplasten tillsammans med förlorade fiskeredskap står för den största andelen av den plast som återfinns på europeiska stränder. Därför har regeringen arbetat för att direktivet om minskning av vissa plastprodukters negativa miljöpåverkan ska leda till åtgärder som på ett konkret och ambitiöst sätt minskar marin nedskräpning. Direktivet ska vara genomfört . antogs rådsslutsatser inom ramen för arbetet med en cirkulär ekonomi. Rådsslutsatserna visar riktningen för det fortsatta arbetet för att bl.a. öka återvinningen av plaster och minska den nedskräpningen. Förekomst och tillförsel av marint skräp är ett stort globalt problem, och marint skräp utgör ett av hoten mot de ekosystemen. Den största delen av tillförseln av skräp på oexploaterade stränder kommer från havet. På stadsnära stränder förväntas skräpet mest komma från besökare. Det är dock en stor variation mellan enskilda stränder i alla havsområdena, vilket innebär att det är svårt att bedöma trender i förekomsten. Strandstädningsbidraget på som regeringen beslutade om 2018 delades totalt ut till 30 kommuner och avfall samlades in längs stränderna. Bidraget är en del i regeringens satsning på ett renare hav i budgetpropositionen , och satsningen sträcker sig fram . Inom de regionala havsmiljöorgan som deltar i pågår arbete mot marint skräp. Inom ramen för Ospars (Konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten) regionala aktionsplan mot marint skräp har man utvärderat vilka produkter och processer som innehåller mikroplaster. Helcoms (Konventionen om skydd av miljö) aktionsplan för innehåller liknande bedömningar. Inom Helcom pågår också ett arbete med att ta fram indikatorer för mikroskräp. Flera hot mot havsmiljön ökar i omfattning. Exempel på hot är ökande mängder marint skräp, fortsatt nedåtgående trender för vissa sjöfågelarter och att viktiga kusthabitat som grunda vikar minskar. Det finns en risk att vissa aktiviteter inom marin turism och rekreation kan begränsa måluppfyllelsen för olika bevarandemål och därigenom skapa målkonflikter. Det är därför viktigt att hantering av målkonflikter är inkluderat i de åtgärder som vidtas för att nå olika delmål. Arbetet med att utveckla metoder och kunskapsunderlag som kan användas vid intresseavvägningar är därför fortfarande viktigt. De åtgärder som vidtas för att nå olika delmål i hanteringen av målkonflikter behöver vara inkluderade i metoderna. Havsplaneringen bör bidra till att uppfylla miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård genom att vara en arena för tvärsektoriella avvägningar av hur vi använder havet och vilken samlad påverkan olika verksamheter får på naturvärden. överlämnade Havs- och vattenmyndigheten förslag till havsplaner till regeringen som sedan ska fatta beslut om dessa. Regeringen anför i proposition 2019/20:1 utgiftsområde 20 att den fortsätter havsmiljöarbetet utifrån ett antal prioriterade områden som alla har bäring på delmålen i hållbarhetsmål 14 Hav och resurser. Inom miljöpolitiken prioriterar regeringen särskilt att stärka ekosystembaserad förvaltning, inklusive havsplanering och skydd av områden, minska föroreningar och marint skräp genom ansatsen från källa till hav samt att tydliggöra klimatets koppling till hav och kust för bättre havsförvaltning och klimatanpassning. ska fortsätta att ta en ledande roll i förhandlingarna för ett juridiskt bindande avtal till Unclos om skydd av marinbiologisk mångfald bortom nationell jurisdiktion. Regeringen står bakom och ska arbeta vidare med resultaten från klimatkonventionens möte i (COP 23) där det gjordes framsteg för att uppmärksamma havsfrågan i klimatförhandlingarna. Regeringen avser att vara pådrivande i detta arbete och är bl.a. medordförande för initiativet som syftar till att tydliggöra havets roll inom klimatkonventionen. Regeringen avser även att vara pådrivande i arbetet med att tydliggöra sambandet mellan klimatförändringar och havsmiljön. Vid COP 25 i , , lanserades en plattform som ska bidra till att skapa positiva synergier mellan hav och klimat. Kunskapen om hur klimatförändringarna påverkar havet och kustmiljöer är av stor betydelse för att kunna vidta åtgärder inom havsförvaltningen, som t.ex. i arbetet med marint skyddade områden och havsplanering. Regeringen har därför beslutat om ett tilläggsdirektiv till Miljömålsberedningen där beredningen ges uppdrag att ta fram en strategi för förstärkt åtgärdsarbete för bevarande och hållbart nyttjande av hav och resurser (dir 2018:44). Uppdraget ska redovisas . Utskottet har behandlat frågor om internationella havssamarbeten tidigare, bl.a. i betänkande 2018/19:MJU13 Vattenvård. Utskottet riktade i samband med detta ett tillkännagivande till regeringen om att bör driva på för att öka det internationella samarbetet för att motverka övergödning, giftiga utsläpp och nedskräpning i hav, sjöar och vattendrag samt prioritera samarbetet i havsmiljökonventionerna Ospar och Helcom. följde utskottets förslag till beslut (rksr. 2018/19:202). Tillkännagivandet är inte slutbehandlat. Ospar är en regional konvention med syfte att skydda miljön i Nordostatlanten, där , och delar av ingår. Konventionen kom till på grundval av de ursprungliga Oslo- och Pariskonventionerna och har undertecknats av alla berörda kuststater samt , och EU. leder och administrerar det gemensamma arbetet inom konventionen och har ett sekretariat i . Ospar har tagit fram en särskild handlingsplan för att motverka marint skräp –2021. Den regionala åtgärdsplanens övergripande syfte är att minska den nedskräpningen från både land- och havsbaserade källor samt ta hand om skräp i haven och öka kunskapen om frågorna. Eftersom problemen med marint skräp är gränsöverskridande krävs regional samverkan för att komma till rätta med problemen. Planen innehåller därför två kategorier av åtgärder: dels de som kräver regional samverkan inom Ospar, dels de som ska genomföras av varje enskilt medlemsland. Länder uppmanas även att i så hög utsträckning som möjligt samordna genomförandet av Ospars åtgärdsplan för marint skräp med genomförandet av havsmiljödirektivets åtgärdsprogram. EU har antagit ett ramdirektiv om en marin strategi (2008/56/EG), ofta kallat havsmiljödirektivet. Målet är att uppnå eller upprätthålla en god miljöstatus i hav . I är Havs- och vattenmyndigheten enligt havsmiljöförordningen (2010:1341) ansvarig för arbetet med direktivet. Enligt havsmiljödirektivet ska varje EU-land – bedöma miljöstatusen i sina havsområden – definiera vad god miljöstatus är – fastställa miljökvalitetsnormer och indikatorer – ta fram program för övervakning av havsmiljön – ta fram åtgärdsprogram, om det behövs, för att nå eller upprätthålla en god miljöstatus. Alla dessa delar ingår i strategi för –2023. God miljöstatus bedöms i de flesta fall inte kunna nås till 2020. De belastningar som påverkar svenska havsområden mest bedöms vara tillförsel av näringsämnen (kväve och fosfor), tillförsel av farliga ämnen och fysisk störning av bottnar och fiske. Regeringen gav 2018 Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att ta fram underlag för nationella prioriteringar för arbetet inom de regionala havsmiljökonventionerna Helcom och Ospar. Underlaget skulle bl.a. beakta kraven på regionalt samarbete i genomförandet av EU:s havsmiljödirektiv och även bidra till regionalt genomförande av Agenda 2030. Havs- och vattenmyndigheten redovisade uppdraget till regeringen . Myndigheten anser att arbetet med biologisk mångfald behöver stärkas inom Ospar. Även arbetet mot marint skräp i bör prioriteras liksom fortsatt utveckling mot en grönare sjöfart. Enligt Havs- och vattenmyndigheten kan regeringsuppdraget ses i ett sammanhang där arbetet startar med att ta fram nya strategiska mål för det regionala samarbetet kring bl.a. Nordostatlanten 2020–2030. Havs- och vattenmyndigheten har även fått i uppdrag av regeringen att samordna svenska myndigheter när Helcoms aktionsplan för och Ospars miljöstrategi ska uppdateras. Ospars miljöstrategi för Nordostatlanten löper ut , och 2017 beslutade Ospars samordningsgrupp att strategin ska uppdateras, inkludera nya frågor och att gruppen ska se över Ospars effektivitet. Uppdraget till Havs- och vattenmyndigheten gäller till strategierna är antagna, dock längst till , och ska redovisas i myndighetens årsredovisning . Det finns även andra organisationer som arbetar med och dess utmaningar. Konferensen för perifera kustregioner i (CPMR, Conference of peripheral regions) är en organisation för Europas kustregioner där är en av sex geografiska kommissioner. Kommissionen är en samarbetsplattform för regioner runt med uppdrag att stärka partnerskap mellan regionala myndigheter. Samarbetet fokuserar på fyra huvudteman, bl.a. resurser, och rör olika policyfrågor, lobbyverksamhet, utveckling av gränsöverskridande projekt samt kunskapsutbyte och bästa praxis inom de olika områdena. Arbetsgruppen för resurser har som en av sina viktigaste prioriteringar att rensa upp marint skärp. En hållbar förvaltning av haven Utskottet noterar att flera av de globala målen i Agenda handlar om miljödimensionen av hållbar utveckling, t.ex. att minska föroreningarna i havet och att hejda förlusten av biologisk mångfald, precis som de svenska miljömålen gör. Utskottet delar regeringen syn att miljömålssystemet är ett viktigt verktyg för att kunna nå de globala målen samt att eventuella målkonflikter behöver synliggöras och bli föremål för medvetna och övervägda beslut. Utskottet ser fram emot regeringens kommande skrivelse med en samlad inriktning för arbetet med att genomföra och följa upp Agenda 2030. Styrmedel och bestämmelser är viktiga instrument i arbetet med att nå miljökvalitetsmålen. Dessa instrument kan dock ge upphov till olika konsekvenser i förhållande till olika bevarandemål. Det kan därigenom uppstå målkonflikter. Utskottet noterar att regeringen anser att hanteringen av målkonflikter ska vara inkluderade i de åtgärder som vidtas för att nå olika delmål och att metoder och kunskapsunderlag ska utvecklas som kan användas vid intresseavvägningar. Mot denna bakgrund anser utskottet att motion 2019/20:2662 (M) yrkande 4 kan lämnas utan vidare åtgärd. Vidare noterar utskottet att regeringen har vidtagit och fortsätter att vidta åtgärder för att säkerställa en långsiktig och ansvarsfull förvaltning av haven. Det handlar bl.a. om att förbättra beståndsstatusen för vissa fiskbestånd, säkerställa den biologiska mångfalden i havet och minska den nedskräpningen. Enligt utskottet är arbetet mot den ökade nedskräpningen prioriterat, och det är därför positivt att flera internationella initiativ har tagits för arbetet mot marin nedskräpning. Utskottet välkomnar även regeringens roll i arbetet med att tydliggöra sambandet mellan klimatförändringar och havsmiljön och ser fram emot Miljömålsberedningens kommande strategi för förstärkt åtgärdsarbete för bevarande och hållbart nyttjande av hav och resurser. I avvaktan på resultatet av dessa pågående insatser bedömer utskottet att motion 2019/20:2747 (L) yrkande 1.2 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet vill framhålla vikten av att deltar aktivt i det internationella samarbetet för att motverka övergödning, giftiga utsläpp och marin nedskräpning. Det krävs internationellt samarbete för att förbättra miljötillstånden i och . Utskottet noterar att Ospar har tagit fram en särskild handlingsplan för att motverka marint skräp i Nordostatlanten som kräver åtgärder i form av regional samverkan inom både Ospar och på nationella nivå. I Havs- och vattenmyndighetens rapportering från uppdraget att ta fram underlag för nationella prioriteringar för arbetet inom Ospar anför myndigheten bl.a. att den biologiska mångfalden inom Ospar behöver stärkas samt att arbetet mot marint skräp i behöver prioriteras. Utskottet noterar att nya strategiska mål för det regionala samarbetet kring bl.a. Nordostatlanten ska tas fram och att de synpunkter som har redovisats ska tas med i denna process. I avvaktan på resultatet av dessa pågående processer anser utskottet att motion 2019/20:2380 (M) kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om beredskap vid torka och vattenbrist och om effektiv vattenanvändning. Jämför reservation 13 (M), 14 (C) och 15 (C). Beredskap vid torka och vattenbrist Enligt kommittémotion 2019/20:2662 av m.fl. (M) yrkande 9 i denna del bör det finnas en beredskap mot torka när det gäller tillgången till vatten. I budgeten föreslogs ett nytt stöd till lokala initiativ, investering i ny teknik och medfinansiering av åtgärder för att trygga tillgången till vatten och för att motverka effekter av torka. Motionärerna anser att den satsningen bör fortsätta. Även i kommittémotion 2019/20:3267 av m.fl. (C) yrkande 9 uppmärksammas beredskap mot torkan. Motionärerna anser att det kan finnas skäl att se över vilka åtgärder och regeländringar som krävs för att möjliggöra en mer effektiv vattenanvändning i jordbruket och industrin, med det övergripande syftet att effektivisera vattenanvändningen och öka beredskapen vid torka och vattenbrist. I både partimotion 2019/20:3107 av m.fl. (C) yrkande 32 och kommittémotion 2019/20:3267 av m.fl. (C) yrkande 14 anförs att vattenanvändningen och vattenhanteringen bör effektiviseras och förbättras. Dricksvatten är ett livsmedel, och vatten är en livsavgörande resurs som vi behöver hushålla med i högre grad. Genom enkla åtgärder kan den onödiga förbrukningen minska betydligt och förutsättningar för fortsatt god tillgång på både dricksvatten och vatten till bevattning m.m. säkerställas. Liknande anförs i kommittémotion 2019/20:3267 av m.fl. (C) yrkande 3, och motionärerna anför dessutom att det behöver göras en översyn av landets vattenförsörjning med särskild hänsyn till vattenrening och återanvändning samt till privat konsumtion. behandling och kompletterande uppgifter Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) att de låga grundvattennivåerna och vattenbristen både 2017 och 2018 har ökat medvetenheten om grundvatten som en viktig resurs samt lett till ett ökat intresse för planering för vattenförsörjning och reservvattenförsörjning. Omfattningen av torkans effekter på grundvattennivåerna har varierat inom landet, men har överlag inneburit ett behov av planering för att hushålla med vatten. Klimatförändringar förväntas medföra att perioder med försämrad vattentillgång blir ett växande problem i delar av . Regeringen följer händelseutvecklingen när det gäller grundvattennivåerna och vattenförsörjningen.