bet · H701JuU25 · 2020-05-12 00:00:00 — EU har dessutom blivit observatör till antikorruptionsorgan Greco, där samtliga EU:s medlemsstater är medlemmar. Greco utvärderar noggrant hur medlemsstaterna lever upp till konventioner mot korruption. Som observatör till Greco får EU tillgång till all den information som Greco tar fram och kan hålla sig uppdaterad om hur medlemsstaterna utvecklar sitt arbete för att leva upp till de rekommendationer de får efter varje utvärdering. Det är ett viktigt arbete i kampen mot korruption, och var därför i förhandlingsarbetet positivt till att EU ska delta i Grecos arbete. Enligt uppgift från fortsätter kommissionen att arbeta med sammanställningen av medlemsstaternas statistik om korruptionsbrott och har aviserat att en rapport kan komma . Finansminister anförde i ett svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:315) om korruption inom Europeiska unionens medlemsstater följande: har frågat EU-ministern om han avser vidta åtgärder för att minska korruption och fusk med EU-bidrag inom Europeiska unionen. Frågan har överlämnats till mig. Regeringen fäster stor vikt vid frågor som rör uppföljning och kontroll av EU-medel och stödjer EU-institutionernas arbete med att skydda EU:s finansiella intressen. Det är viktigt att garantera EU:s skattebetalare att EU-medel hanteras korrekt och att missbruk beivras. Detta är särskilt viktigt för eftersom vi är nettobidragsgivare till EU, dvs. betalar mer till den gemensamma budgeten än vad vi får tillbaka. Regeringen anser att reformer som innebär enklare, mer transparenta regler kan minska risken för fel, oriktigheter och bedrägerier i användningen av EU-medel. Resurserna som är avsatta till kontroller bör prioriteras till länder och områden där risken för fel, oriktigheter och bedrägerier är störst. Vidare arbetar regeringen för att insatser för att förhindra felaktig användning av EU-medel i större utsträckning ska fokusera på förebyggande åtgärder istället för att i första hand baseras på efterhandskontroller. Just nu förhandlas EU:s nästa fleråriga budgetram för åren 2021–2027. En av regeringens prioriteringar i förhandlingen är att vi vill se en mer effektiv kontroll av hur pengarna används. Med en minskad budget blir det ännu viktigare att pengarna används på rätt sätt. som kommissionen presenterade förslaget till nästa fleråriga budgetram så lade man också fram ett förslag som innebär att man villkorar EU-stöd med efterlevnad av rättsstatens principer. Frihet från korruption är centralt för en rättsstat, och när rättsstatsprincipen inte efterlevs kan våra gemensamma tillgångar utsättas för en stor risk. Vi behöver därför inrätta en mekanism som möjliggör för EU att vidta åtgärder för att skydda EU-budgeten i en sådan situation. Regeringen har också stött det finska ordförandeskapets förslag att EU ska ta fram en handlingsplan mot korruption och bland annat överväga om det behövs en särskild övervakningsmekanism i den frågan. I en interpellationsdebatt (ip. 2019/20:74) om brott mot välfärden anförde justitie- och migrationsminister följande: Den som ägnar sig åt välfärdsbrott ska stoppas och lagföras. Regeringen har inlett en kraftig förstärkning av . Från och med årsskiftet skärps maximistraffet för grovt bidragsbrott från fyra till , och lagen utökas till att omfatta till exempel arbetsmarknadspolitiska stöd. och har fått i uppdrag att förbättra hanteringen av bidragsbrott i samarbete med de utbetalande myndigheterna. Inom ramen för det myndighetsgemensamma arbetet för att motverka organiserad brottslighet ökade antalet utredda bidragsbrott. I budgetpropositionen föreslås att ska få mer medel för bekämpningen av systematiska välfärdsbrott. Utredning och lagföring är en central del av brottsbekämpningen, men det är också viktigt att förhindra att brotten kan begås. Ett av målen i det nationella brottsförebyggande programmet Tillsammans mot brott är att utveckla samhällets kontrollfunktioner för att motverka brottslighet riktad mot välfärdssystemen. Regeringen har tillsatt en utredning om samordning av statliga utbetalningar från välfärdssystemen. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att utreda och lämna förslag om hur kommunerna kan få ett lagstadgat ansvar för brottsförebyggande arbete (Kommunernas ansvar för brottsförebyggande arbete, dir. 2019:94). Regeringen betonar att brottsligheten behöver motverkas med effektiva brottsbekämpande metoder och ändamålsenlig lagstiftning. Samhället måste också bedriva ett brett och utvecklat förebyggande arbete mot brott och återfall i brottslighet och för att förhindra att unga involveras i kriminalitet. Kommunerna har en viktig roll i detta arbete och flera centrala brottsförebyggande verktyg finns inom den kommunala verksamheten. Utredaren ska bl.a. beskriva och analysera verksamheter inom kommunerna som kan bidra till det brottsförebyggande arbetet, föreslå hur ett lagstadgat kommunalt ansvar för det brottsförebyggande arbetet bör utformas och vilka verksamheter som bör omfattas av ett sådant ansvar. Utredaren ska lämna förslag som bidrar till att kommunerna på ett effektivt sätt kan fullgöra sitt ansvar för det brottsförebyggande arbetet. Uppdraget ska redovisas . Den s.k. tvångsbeskattningen av den eritreanska diasporan är inte något som redovisas av . Officiellt är det fråga om en frivillig skatt. Ingen vet hur mycket pengar som får in på detta sätt. Allt kring statsbudget är hemligt. Även om det finns mycket som talar för att beskattningen av exileritreaner inte är frivillig, är det svårt att få bekräftad information om exakt hur uttaget går till. Många rykten florerar. Många länder gör bedömningen att uttag av skatt inte per definition är olagligt. En stat kan enligt folkrätten införa regler om beskattning av personer som inte befinner sig inom den statens territorium om det finns en reell koppling mellan staten och skattebetalaren, exempelvis genom nationalitet eller domicil. De exakta reglerna för internationell beskattning är komplicerade och det är i sammanhanget tillräckligt att konstatera att extraterritoriell beskattning prima facie är att anse som tillåten enligt folkrätten. En viktig distinktion måste dock göras mellan lagstiftande och exekutiv jurisdiktion, dvs. att införa regler om beskattning för medborgare utomlands och att vidta konkreta åtgärder för att driva in skatt från dessa medborgare på annan stats territorium. Trots att kan införa regler om beskattning av medborgare utomlands kan man inte driva in skatten med exekutiva åtgärder på annan stats territorium utan medgivande. Detta följer av vedertagna folkrättsliga principer såsom statssuveräniteten, icke-interventionsprincipen och respekten för territoriell integritet. Om någon utövar utpressning eller hotar någon i för att driva in skatt för räkning bör det bli ett polisiärt ärende. Vissa sådana fall har polisanmälts (bet. 2011/12:JuU15 s. 32). Utskottet anförde 2019 att den ser allvarligt på organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet som riktas mot välfärdssystemen eftersom de inte bara drabbar samtliga skattebetalare utan även dem som är i faktiskt behov av de system som missbrukas (bet 2018/19:10 s. 134 f.). Det var därför, som utskottet tidigare konstaterat, angeläget att förebygga och beivra dessa brott. Utskottet noterade emellertid det arbete som pågår, bl.a. beredningen av betänkandet SOU 2018:14 och det uppdrag som och har fått att förbättra sin hantering av bidragsbrott. Utskottet avstyrkte mot den bakgrunden motioner med tillkännagivande om skärpta åtgärder mot brottslighet som är riktad mot välfärdssystemen. Regeringen överlämnade till en proposition med förslag om ett starkare skydd för välfärdssystemen (prop. 2018/19:132). I propositionen lämnar regeringen flera förslag som syftar till att förstärka det straffrättsliga skyddet för välfärdssystemen. De nya reglerna föreslogs träda i kraft . föreslog att skulle anta regeringens förslag till lag om ändring i bidragsbrottslagen och lag om ändring i lagen om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen och avslår motionsyrkandena (bet. 2018/19:SfU8). beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2019/20:13). Mot bakgrund av det arbete som pågår inom Europeiska unionen för att minska korruption och fusk med EU-bidrag samt regeringens prioriteringar ser utskottet ingen anledning att regeringen nu ska vidta ytterligare åtgärder på området. Utskottet noterar också att en rapport med inhämtad statistik som en uppföljning till korruptionsrapport har aviserats från kommissionen, och utskottet avstyrker därför motion 2019/20:766 (SD) yrkandena 1 och 2. Utskottet anser inte att det framkommit något som ger anledning att göra ett sådant tillkännagivande som efterfrågas i motion 2019/20:3036 (S). Motionen avstyrks därmed. Vad gäller frågan om diasporaskatt ser utskottet inte heller här att det framkommit något som motiverar ett tillkännagivande. Motion 2019/20:2114(L) bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. åtgärder mot vardagsbrottslighet. Jämför reservation 36 (M, SD, KD) och 37 (M, C, KD). I kommittémotion 2019/20:378 av m.fl. (SD) yrkande 6 anförs att regeringen bör tillsätta en utredning om vilka åtgärder som krävs för att stärka tryggheten för butiksägare så att de kan bedriva sin verksamhet ostört. I motion 2019/20:1189 av och (båda S) efterfrågas att ytterligare åtgärder mot vardagsbrottslighet inom handeln ses över. I kommittémotion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 6 begärs att fler mängdbrott ska utredas. Enligt motionärerna behöver mängdbrotten prioriteras högre för att fler brott ska kunna utredas och upp. Brott som förekommer ofta kallas för mängdbrott. Vid mängdbrott leds ofta förundersökningen av polisen. Av den totala mängden anmälda brott är ungefär tre fjärdedelar mängdbrott. De brott som räknas som mängdbrott är bl.a. stölder t.ex. av och ur bilar, cykelstölder och butiksstölder, inbrott, skadegörelse, till exempel klotter, bedrägerier, misshandel, olovlig körning och rattfylleribrott. Mängdbrotten brukar inte räknas till de allvarligaste brotten, men medför betydande skador för enskilda och för samhället. Brotten innebär ofta en kränkning av den personliga integriteten och kan skapa otrygghet i samhället (). Polisens verksamhet med att utreda och beivra brott omfattar framför allt åtgärder inom ramen för förundersökningar. En förundersökning ska inledas så snart det på grund av angivelse eller av annat skäl finns anledning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal har förövats (23 kap. 1 § ). Vid flera typer av mängdbrott är det möjligt att tillämpa förenklade utredningsförfaranden. anger två möjligheter till förenklade utredningsförfaranden, förundersökningsanteckningar (23 kap. 21 § tredje stycket ) och förenklad utredning (23 kap. 22 § ). Förenklad utredning innebär kortfattat att ärendet utreds och slutredovisas till åklagare direkt utan att en förundersökning har genomförts. Förundersökningsanteckningar är ett förenklat sätt att redovisa en förundersökning, utan att ett fullständigt förundersökningsprotokoll tas fram. I och med att polisen är förundersökningsledare vid utredning av mängdbrott redovisas färdiga utredningar till åklagaren, och åklagarens huvuduppgift är att besluta om lagföring och föra talan i domstol. Mängdbrottsärenden utgör inte någon homogen massa av ärenden. Det finns flera kategorier av mängdbrott som har varierande skillnader i förutsättningar att kunna upp. Å ena sidan finns det mängdbrott som i princip är klara att redovisas direkt till åklagare (snatteri, ringa narkotikabrott, trafikbrott, etc.). I dessa fall är det möjligt att handlägga ärendena skyndsamt. Å andra sidan finns det mängdbrott som har motsatta förutsättningar, eftersom någon sällan har bevittnat händelsen och det oftast saknas säkrade spår, t.ex. vid tillgreppsbrott som inte sker i butik. Det finns också mängdbrott med medelgoda förutsättningar för skyndsamhet och lagföring, t.ex. misshandel (Hanteringen av mängdbrott – en kärnuppgift för polis och åklagare, 2010:10 s. 26). Det totala antal brott som anmäldes till brottsbekämpande myndigheter ökade till ca 1,55 miljoner brott. Antalet ärenden som redovisade till åklagare ökade . Gällande tillgreppsbrott, såväl butiksstölder som tillgreppsbrott i övrigt, minskade dock antalet ärenden redovisade till åklagare. I dessa båda brottskategorier minskade också antalet inkomna ärenden (prop. 2019/20:1 utg. omr.4, s. 30). uppger i årsredovisningen att antalet inkomna ärenden om tillgreppsbrott (exklusive butik) har minskat . uppgick antalet öppna ärenden till 152 946 (+/- ) vilket är ett oförändrat resultat totalt sett jämfört med . Däremot ökade ärenden som är 12 månader eller äldre (+ ). Det påverkar utredningsresultatet negativt eftersom möjligheten att redovisa ett ärende till åklagare minskar generellt ju äldre ärendet blir. Särskilt bedrägeribrott har visat en negativ trend när det kommer till antalet uppklarade brott (s. 38). Även bostadsinbrott har haft en minskande trend som fortsatte 2019. har också utvecklat sitt arbete för att klara upp fler mängdbrott, bl.a. genom polisens nationella utredningsdirektiv (PNU). Det är en gemensam metod för att utreda mängdbrott så att poliser i hela landet arbetar på samma sätt. PNU innebär bl.a. följande: • Tidiga utredningsåtgärder. • Personal i yttre tjänst jobbar där flest brott begås och börjar utredningen direkt på brottsplatsen om det går, t.ex. med att förhöra vittnen och målsägare (den som blivit utsatt för brottet) och säkra bevis. • Personaltillgång på rätt arbetstid: förundersökningsledare finns tillgängliga på de tider då det begås flest brott. • Fler undersökningar av brottsplatser. • Fler lokala brottsplatsundersökare säkrar spår vid mängdbrott, t.ex. vid inbrott. • Samordning av brottsutredningar. Brott med samma misstänkta gärningsperson utreds samordnat. • Brottsförebyggande arbete sker på lokal nivå. redovisar i årsredovisningen att flera olika brottsförebyggande projekt har genomförts för att öka tryggheten för butiksägare. Bland annat har en arbetsmetod, Trygg i butik, utvecklats där målsättningarna varit att förebygga stölder ur butik, öka tryggheten hos butikspersonal, ett ökat fokus på det brottsförebyggande arbetet både hos väktare och butikspersonal samt att minska butikernas svinn (årsredovisning , s. 27). I skrivelsen skrivelser till regeringen – åtgärder anför regeringen följande när det gäller tillkännagivande om tillträdesförbud till butiker (skr. 2019/20:75 s. 39 f.): har ställt sig bakom det som utskottet anför om tillträdesförbud till butiker och tillkännagett detta för regeringen (bet. 2016/17:JuU16 s. 74 f.). Därmed har bifallit motionerna 2016/17:1180 yrkande 2 och 2016/17:3230 yrkande 7 och delvis bifallit motion 2016/17:702. fick en utredare i uppdrag att utreda bl.a. den fråga som tillkännagivandet avser. Uppdraget redovisades genom promemorian Straffrättsliga åtgärder mot tillgreppsbrott och vissa andra brott (Ds 2019:1). Promemorian har remitterats och remisstiden gick ut . Ärendet bereds i . informerades om uppdraget i propositionen Elektronisk övervakning av kontaktförbud (prop. 2017/18:81 s. 43). Punkten är inte slutbehandlad. Utskottet noterade 2019 att regeringen i tidigare budgetpropositioner har framhållit arbetet mot vissa typer av brottslighet som särskilt angeläget. I budgeten framhöll regeringen bl.a. brottsligheten i socialt utsatta områden, organiserad brottslighet, hatbrott, våld och andra övergrepp mot kvinnor samt terrorism som prioriterade områden. Utskottet hade ingen invändning mot denna bedömning. I budgeten avstod regeringen med anledning av att den var en övergångsregering från att redovisa den framtida politiska inriktningen för rättsväsendet. Utskottet har emellertid vid tidigare behandling av motioner om att arbetet mot olika slags brott ska prioriteras bl.a. anfört att vilka insatser som ska göras mot olika typer av brottslighet borde avgöras vid och inom ramen för statsmaktens prioriteringar. Vidare har utskottet betonat att det faktum att vissa brottstyper ska ägnas särskild uppmärksamhet inte innebär att arbetet mot annan brottslighet ska läggas åt sidan. Utskottet, som noterar det arbete som pågår mot bl.a. sexualbrott, tillgreppsbrott och internationella stöldligor, var inte berett att föreslå att skulle ta något initiativ i frågan om att prioritera vissa typer av brott och avstyrkte motionerna om prioritering av arbete mot olika slags brott (bet. 2018/19:JuU10 s. 56 f.). En utredare fick i uppdrag att överväga åtgärder och, oavsett ställningstagande, lämna författningsförslag som rör stöld- och häleribrottslighet och tillträdesförbud till bl.a. butiker (Ju2018/00533/LP). Uppdraget redovisades i departementspromemorian Straffrättsliga åtgärder mot tillgreppsbrott och vissa andra brott (Ds 2019:1). Utredaren lämnar bl.a. förslag till en ny lag om tillträdesförbud som gör det möjligt att under vissa omständigheter vid straffansvar stänga ute personer från butiker, badanläggningar och bibliotek. En person ska kunna få tillträdesförbud bl.a. om det finns risk för att han eller hon kommer att begå brott på den aktuella platsen. En proposition är aviserad men har försenats. Justitie- och migrationsminister har anfört följande i ett svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:1174) om tillträdesförbud: har frågat mig vad anledningen är till att propositionen Straffrättsliga åtgärder mot tillgreppsbrott och vissa andra brott inte lämnades till och vad den aktuella tidsplanen är för avlämnande av propositionen. Regeringen ser allvarligt på brottslighet som drabbar butiker och butiksanställda. Det var bland annat därför jag gav en utredare i uppdrag att överväga ett antal frågor rörande tillgreppsbrottslighet och tillträdesförbud. Utredaren har, i enlighet med sitt uppdrag, lämnat förslag till en ny lag om tillträdesförbud till butiker, badanläggningar och bibliotek. Utredarens promemoria har varit på remiss. Remisstiden gick ut , och alltså inte som det sägs i riksdagsfrågan. Av utredarens promemoria framgår att i fråga om butiker är omfattningen och konsekvenserna av stölder relativt väl dokumenterade, bland annat genom Brottsförebyggande rådets (Brå) statistik om tillgreppsbrott i butik. I övriga delar konstaterar utredaren att brottens omfattning och karaktär delvis är oklar. fick därför Brå i uppdrag att kartlägga brottslighet och ordningsstörningar på simhallar och bibliotek. Uppdraget ska redovisas . Under beredningen av promemorian har det även uppkommit fråga om det, i motsats till utredarens bedömning, bör införas särskilda regler om den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske hos butiker, badanläggningar och bibliotek med anledning av förslaget. remitterades därför en komplettering av utredarens promemoria i fråga om personuppgiftsbehandling. Remisstiden går ut . Det har alltså funnits behov av att komplettera underlaget på ett par punkter. Avsikten är emellertid att lämna en lagrådsremiss rörande tillträdesförbud till butik och en proposition . Mängdbrotten inklusive vardagsbrottslighet inom handeln är en allvarlig form av brottslighet i den meningen att de medför betydande skador för enskilda och för samhället. Brotten innebär ofta en kränkning av den personliga integriteten och kan skapa otrygghet i samhället. Utskottet noterar därför särskilt att viktiga insatser görs inom för att stärka arbetet mot mängdbrottsligheten och att särskilda åtgärder vidtagits för att öka tryggheten för butiksägare. Med detta sagt gör utskottet emellertid ingen annan bedömning än i frågan om att prioritera det brottsbekämpande arbetet mot vissa typer av brottslighet. Utskottet vidhåller därmed att vilka insatser som ska göras mot olika typer av brottslighet bör avgöras vid och inom ramen för statsmaktens prioriteringar. Vidare noterar utskottet det arbete om tillträdesförbud i butiker som pågår inom . Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att vidta några sådana åtgärder som motionärerna efterfrågar. Samtliga motioner i detta avsnitt avstyrks därmed. Allmän ordning och utsatta medborgare Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. ett nationellt förbud mot tiggeri, åtgärder mot olovliga bosättningar, utsatta EU-medborgare och demonstrationstillstånd. Jämför reservation 38 (M, SD), 39 (SD, KD), 40 (V) och 41 (C). I kommittémotion 2019/20:554 av m.fl. (SD) yrkande 24 begärs att det införs ett nationellt tiggeriförbud. Ett sådant förbud efterfrågas även i kommittémotion 2019/20:3066 av m.fl. (M) yrkande 1 och motionerna 2019/20:893 av (M) och 2019/20:2937 av (M). I kommittémotion 2019/20:2734 av m.fl. (KD) yrkandena 3 och 4 yrkas att kommuner ska få större befogenheter att säkerställa att ordningslagarna följs och att beslut om avhysning ska gälla ett större område samt att kommuner ska kunna besluta om lokala ordningsföreskrifter. Dessa kan innehålla bestämmelser om särskilda krav inom ett begränsat område när det t.ex. gäller nedskräpning, skadegörelse och illegalt klotter. I ordningsföreskriften ska det också vara möjligt för kommunen att ange riktlinjer kring utdelande av flygblad, insamlingar av pengar eller uppställande av föremål utan lov från fastighetsägaren. Sådana ordningsföreskrifter bör även kunna vara ytterligare ett verktyg för att hindra bosättningar. Ett liknande yrkande framställs även i kommittémotion 2019/20:3243 av m.fl. (KD) yrkande 42. I kommittémotion 2019/20:611 av m.fl. (SD) yrkande 9 begärs att avhysningen av illegala ockupanter av mark ska underlättas. Enligt motionärerna ska avhysning kunna begäras och ske omgående med polishjälp, utan föregående beslut av kronofogde, samt utan krav på annan utredning än markägarens identitet och önskemål samt utan kostnad för markägaren. I motion 2019/20:1105 av (MP) yrkande 1 begärs att hinder för framkomligheten i gatumiljö i större utsträckning kan beivras. I partimotion 2019/20:2578 av m.fl. (V) yrkas att regeringen återkommer med förslag om ny lagstiftning för att säkerställa rätten om hjälp (yrkande 11), att får instruktioner om skyldigheten att skydda minoritetsgrupper, som utsatta EU-medborgare, och i all sin verksamhet försäkra sig om en icke-diskriminerande tillämpning av lagen (yrkande 13) och att ges i uppdrag att förbättra relationerna med utsatta EU-medborgare och den romska gruppen (yrkande 14). I motion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 55 begärs att skarpare krav ställs i fråga om demonstrationstillstånd. Tiggeri – att utan erbjudande om någon motprestation be om ekonomiskt understöd – är inte i sig straffbart eller annars otillåtet enligt svensk lag. Detta gäller även när det bedrivs i former som kan beskrivas som organiserade, om man med detta menar att enskilda som tigger samordnar sin aktivitet när de bor, reser och lever tillsammans. I 3 kap. ordningslagen (1993:1617) finns bestämmelser om bl.a. användningen av offentliga platser och om ordning och säkerhet på sådana platser. Enligt 8 § får en kommun, efter bemyndigande av regeringen, meddela de ytterligare föreskrifter för kommunen, eller en del av denna, som behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats (lokala föreskrifter). Av kommentaren till 3 kap. 8 § ordningslagen (se , Ordningslagen, , Zeteo, kommentaren till 3 kap. 8 §) framgår att penninginsamling i form av tiggeri på offentlig plats kan regleras i en lokal ordningsstadga, om ett sådant förbud är särskilt motiverat från ordningssynpunkt. Så skulle kunna vara fallet i gallerior där ett stort antal personer passerar eller vid omstigningsplatser för kollektivtrafik. Bemyndigande för kommunen att meddela nämnda föreskrifter finns i 1 § förordningen (1993:1632) med bemyndigande för kommuner och länsstyrelser att meddela lokala föreskrifter enligt ordningslagen (1993:1617). Enligt 3 kap. 12 § ordningslagen får föreskrifter enligt bl.a. 8 § inte angå förhållanden som är reglerade i ordningslagen eller annan författning eller som enligt lagen eller annan författning kan regleras på något annat sätt.