bet · H701MJU12 · 2020-04-16 00:00:00 — Till följd av avtalet tillsatte regeringen en utredning om stärkt äganderätt, nya flexibla skydds- och ersättningsformer vid skydd av mark, samt hur inter-nationella åtaganden om biologisk mångfald ska kunna förenas med en växande cirkulär bioekonomi (dir. 2019:46, nedan ). I motiven för nämns bl.a. att rättssäkerheten ska stärkas för markägare och företag att och det ska säkerställas att markägare får ekonomisk kompensation för inskränkningar i ägande- och brukanderätten i den utsträckning de har rätt till. Anslagen för ersättningar för skyddad mark ska vara tillräckliga för detta. En annan central del av utredningen är att klargöra markägares rätt till ersättning, och hur denna bör beräknas. Därtill ska nya flexibla skydds- och ersättningsformer utredas som bygger på frivillig grund och stärker incitamentsstrukturen i skogsbruket. I utredningen ingår därför att föreslå nya flexibla skydds- och ersättningsformer som ekonomiskt eller på annat sätt gynnar markägare som bevarar biologisk mångfald och gynnar allmänna intressen, som det är möjligt att utveckla och få verksamheter med bas i skog att växa. Formerna ska vara effektiva för att bidra till en förvaltning där den biologiska mångfalden säkras långsiktigt. Uppdraget ska redovisas . I sitt svar på interpellation 2019/20:224 anförde stats-rådet att regeringen utöver avser att, i enlighet med januariavtalet, tillsätta en utredning om artskyddet. Artskydds-förordningen ska ses över för den på ett effektivt och rättssäkert sätt ska kunna skydda hotade arter och vara tydlig gentemot markägare om när man har rätt till ersättning. Statsrådet konstaterade att frågeställningar som rör skyddet för äganderätten kan uppkomma i skilda sammanhang och på många olika rättsområden. Svåra avvägningar mellan enskilda och allmänna intressen behöver ofta göras inte minst på områden där hälsoskydds, miljöskydds- och säkerhetsskäl kan motivera begränsningar av skyddet för äganderätten. Utöver de båda utredningarna nämnde statsrådet att det även finns en särskild strandskyddsutredning som regeringen nu ska genomföra. Statsrådet under-strök att de utredningar som pågår och planeras har i uppgift att överväga och föreslå en rad olika lagändringar som är av stor betydelse för markägares rätt. Ett av uttalade syften är dessutom att värna och stärka den privata äganderätten till skogen. Statsrådet bedömde att det framför allt är frågeställningar som hänger samman med äganderätten till skogen som är bakgrunden till tillkännagivande. Regeringen kommer därför att invänta resultatet av bl.a. och se vilka förändringar som kan behöva genomföras. Avslutningsvis framhöll Morgon att den nuvarande utformningen av egendomsskyddet i grundlag är ett resultat av det omfattande arbete som gjordes, i brett politiskt samförstånd, i . Detta trädde i kraft . Äganderätt och grön infrastruktur definierar grön infrastruktur som ekologiskt funktionella nätverk av livsmiljöer och strukturer, naturområden samt anlagda element som utformas, brukas och förvaltas på ett sätt så att biologisk mångfald bevaras och för samhället viktiga ekosystemtjänster främjas i hela landskapet. I praktiken innebär arbetet med grön infrastruktur att skydd, bevarande, restaurering och återskapande av livsmiljöer, ekosystemfunktioner och naturliga processer beaktas i såväl fysisk planering och pågående mark- och vattenanvändning som i brukande och förvaltning av naturresurser. Regionala handlingsplaner för grön infrastruktur är en central åtgärd i den nationella strategin för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (prop. 2013/14:141, bet. 2013/14:MJU27, rskr 2013/14:359). redovisade länsstyrelserna ett regeringsuppdrag där det framgår att arbetet med grön infrastruktur möjliggör ökad transparens och att det ger underlag för landskapsaktörer (se prop. 2019/20:1 utg.omr. redovisade även ett uppdrag om grön infrastruktur (NV-01521-1). Av redovisningen framgår att området är under utveckling och att många komplexa frågor nu hanteras. Myndigheten bedömer att fortsatt och fördjupad dialog samt samverkan med berörda aktörer är avgörande. Därtill pekar myndigheten ut förutsättningarna och områden som är relevanta att fokusera på i det långsiktiga arbetet med grön infrastruktur. I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1, utg.omr. 20) anför regeringen att staten ska vara föregångare i hållbart skogsbruk och visa stor naturhänsyn. Regeringen påpekar att skogsägare gör ett viktigt arbete med att vårda och värna skogens biologiska värden. måste miljöhänsynen i skogsbruket öka och det behövs fortsatta åtgärder för ett variationsrikt och hållbart brukande av skogslandskapet för att nå miljö-kvalitetsmålen och friluftslivsmålen. Regeringen anser att det som sker i vardagslandskapet har störst betydelse för att nå preciseringen om gynnsam bevarandestatus för i naturligt förekommande naturtyper och arter. Hänsyn i nyttjandet av mark och vatten, inklusive val av brukningsmetoder, dvs. sådana som är hållbara från biologisk mångfaldssynpunkt, är därför av stor vikt. Regeringen bedömer vidare att de regionala handlingsplanerna för grön infrastruktur kommer att stärka ekologiska samband i landskapet och förbättra förutsättningarna för ekosystemtjänster. Regeringen bedömer även att arbetet med grön infrastruktur har gett en ökad medvetenhet om behovet av ett landskapsperspektiv när det gäller bevarandet av biologisk mångfald. bedömer regeringen att nuvarande bevarandeåtgärder av olika slag, t.ex. inom ramen för grön infrastruktur, inte är tillräckliga. Nyttjandet av mark- och vatten ska också vara hållbart i ett förändrat klimat. Som redovisas ovan följer det av januariavtalet att regeringen har åtagit sig att se över artskyddsförordningen för att effektivt och rättssäkert kunna skydda hotade arter och vara tydlig gentemot markägare om när man har rätt till ersättning. Som också redovisas ovan har regeringen tillsatt en utredning om stärkt äganderätt, nya flexibla skydds- och ersättningsformer vid skydd av mark samt hur internationella åtaganden om biologisk mångfald ska kunna förenas med en växande cirkulär bioekonomi (). I motiven för nämns bl.a. att rättssäkerheten ska stärkas för markägare och företag och att det ska säkerställas att markägare får ekonomisk kompensation för inskränkningar i ägande- och brukanderätten i den utsträckning de har rätt till. Ett annat centralt motiv för utredningen är att klargöra markägares rätt till ersättning, och hur denna bör beräknas. Därtill ska nya flexibla skydds- och ersättningsformer utredas som bygger på frivillig grund och stärker incitamentsstrukturen i skogsbruket. Uppdraget ska redovisas . Markägares inflytande och möjlighet till rättslig prövning m.m. De senaste årens tillkännagivanden vittnar om den stora betydelse som riks-dagen tillskriver samhällets värnande av äganderätten. har tydlig-gjort för regeringen att markägare så långt som möjligt bör få bestämma över sin egendom och att kompensationsmodeller bör utformas för att begränsa de ekonomiska förluster som markägare kan drabbas av till följd av rådighets-inskränkningar. Utskottet välkomnar därför att regeringen har tillsatt och även har aviserat en utredning om artskyddet. Utskottet konstaterar att dessa utredningar syftar till att bl.a. stärka markägares rättig-heter, inte minst i fråga om möjligheter till rättslig prövning och ersättning vid rådighetshetsinskränkningar. Utskottet förutsätter att regeringen fullföljer dessa utredningar. I avvaktan på det arbete som därmed redan pågår för att tillgodose tillkännagivanden på detta område anser utskottet att motionerna 2019/20:611 (SD) yrkande 6, 2019/20:3247 (C) yrkande 3 och 2019/20:2559 (M) kan lämnas utan vidare åtgärd. Äganderätt och grön infrastruktur Utskottet delar regeringens uppfattning om att skogsägare gör ett viktigt arbete med att vårda och värna skogens biologiska värden. ska ha en hög ambition i arbetet med biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Analogt med tidigare resonemang påminner utskottet om att äganderätten måste beaktas. Utskottet noterar att artskyddsförordningen till följd av januariavtalet ska ses över i syfte att effektivt skydda hotade arter som markägares rättssäkerhet och möjlighet till ersättning värnas. I avvaktan på denna översyn föreslår utskottet att motionerna 2019/20:2667 (M) yrkande 5, 2019/20:604 (SD) yrkande 4 och 2019/20:611 (SD) yrkande 4 lämnas utan vidare åtgärd. Tillståndsprövning och miljöfarlig verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tillståndsprövning och miljöfarlig verksamhet. Utskottet hänvisar bl.a. till det arbete som pågår inom . Jämför reservation 7 (M, KD), 8 (SD), 9 (M, KD), 10 (KD) och 11 (SD). Effektivare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider I flera motioner efterfrågas åtgärder för att på olika sätt effektivisera tillstånds-processer. I partimotion 2019/20:2831 av m.fl. (M) yrkande 22 föreslås ett grönt snabbspår för snabbare handläggning av tillstånd till verk-samheter som kan skapa klimatnytta. Enligt råder det långa handläggningstider för tillstånd till verksamheter som skulle kunna skapa klimatnytta. Åtgärder som syftar till att minska utsläpp, eller tillstånd för att starta test- eller provverksamheter bör få kunna genomgå en snabbare hantering. På liknande sätt efterfrågas i kommittémotion 2019/20:2659 av m.fl. (M) yrkande 11 kortare handläggningstid för tillstånd till åtgärder som syftar till att minska utsläpp eller tillstånd för att starta test- eller provverksamhet för minskade utsläpp. Vidare förordas i motion 2019/20:1995 av (M) yrkande 1 initiativ för att generellt förkorta hanteringstiderna för miljötillstånd. I samma motion yrkande 2 förordas införandet av en grön gräddfil för näringslivet. Företag som vill göra miljöförbättrande åtgärder bör få en snabb tillstånds-hantering. Även enligt motion 2019/20:3252 av m.fl. (C) yrkande 5 tar tillståndshanteringen allt och behöver därför effektiviseras. Motionären framhåller att bristen på effektivitet hos myndigheterna och bristande förutsägbarhet försvårar för företag och organisationer i branschen. Avslutningsvis framförs i motion 2019/20:1338 av (M) att regeringen bör göra en grundlig översyn av i syfte att minska byråkratin, avgiftsnivåerna och regelkrånglet för att på så sätt underlätta för företag och privatpersoner. I partimotion 2019/20:3106 av m.fl. (C) yrkandena 11 och 12 och kommittémotion 2019/20:3260 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2 efterfrågar motionärerna att de gröna näringarnas kontakter med myndigheter underlättas genom en ökad digitalisering av olika tillstånds-processer. Motionärerna påtalar att en lantbrukare har många myndighets-kontakter, att regelverken är snåriga och att handläggningstiderna är långa. Motionärerna menar att modernisering och digitalisering av tillstånds-processer och förtydligade uppdrag till myndigheter kan minska den administrativa bördan. Motionärerna anser även att konceptet ”en väg in” ska tillämpas av myndigheterna, vilket skulle underlätta för stödmottagarna. På liknande sätt anförs i motion 2019/20:3263 av m.fl. (C) yrkande 1 att de gröna näringarnas kontakter med myndigheter bör underlättas genom ”en dörr in” och med hjälp av ökad digitalisering av till-ståndsprocesser. Förbättrade tillståndsprocesser för vattenbruket Enligt kommittémotion 2019/20:601 av m.fl. (SD) yrkande 10 bör moderniseras och tillståndsprocessen förenklas så att det blir smidigare att etablera och expandera fiskodlingar. Enligt motionärerna bromsar rådande lagstiftning initiativ till att införa nya, mindre miljö-påverkande odlingstekniker liksom odling av nya arter. Motionärerna menar att tillståndsprocessen för fiskodling kan ta och även variera stort mellan olika län. Enligt motion 2019/20:984 av (S) bör man undersöka möjligheten att göra motorfordonsverkstäder till anmälningspliktig verk-samhet enligt miljöprövningsförordningen. Motionären anser att motor-fordonsverkstädernas miljöpåverkan motiverar en anmälningsplikt, och det skulle även göra det möjligt att bedriva tillsyn på samtliga verkstäder. Enligt kommittémotion 2019/20:2669 av m.fl. (M) yrkande 12 behöver miljötillståndsprocesserna hos länsstyrelserna effektiviseras. Motion-ärerna anser att miljötillståndsprocessen hos länsstyrelserna tar , vilket inte bara motverkar livsmedelsstrategin utan även försvårar för enskilda näringsidkare. Enligt kommittémotion 2019/20:3333 av m.fl. (KD) yrkande 12 ska kommunernas veto vid vindkraftsetableringar finnas kvar för att skydda lokalbefolkningen och värna det kommunala självstyret. Tvärtemot anförs det i motion 2019/20:2374 av (M) att regeringen bör återkomma med förslag om ett avskaffande av det kommunala vetot vid etablering av vindkraftsparker. Kumulativ påverkan på rennäringen Enligt kommittémotion 2019/20:603 av m.fl. (SD) yrkande 53 behövs det en utredning av regler och andra regler för att säkerställa att de förmår att ta hänsyn till den kumulativa påverkan på enskilda samebyars renskötsel. Enligt motionärerna finns det en risk att vissa samebyar får anpassa renskötseln efter t.ex. vattenkraftsutbyggnad, gruvnäring, vind-kraftsutbyggnad och annan infrastrukturexploatering, vilket kan minska möjligheterna att bedriva rennäring. behandling och kompletterande uppgifter Effektivare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider Frågan om effektivare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider har behandlats av vid ett flertal tillfällen och har lett till ett antal tillkännagivanden i dessa frågor. föreslog miljö- och jordbruksutskottet ett tillkännagivande om förenklade och förkortade tillståndsprocesser. I sitt ställningstagande anförde utskottet bl.a. att det är bra att har en krävande miljölagstiftning, men att tillståndsprocesserna måste utformas på ett sådant sätt att de inte i onödan hindrar, försenar eller fördyrar investeringar som moderniserar verk-samheter, skapar jobb och tillväxt och i slutändan ofta minskar den samlade miljöpåverkan. Myndigheternas prövningar och krav på underlag ska vara enkla, förutsägbara och effektiva. En del i detta är att kraven på det underlag som krävs för prövning av en viss fråga inte ska ställas högre än vad som är motiverat av miljöskäl. En annan del som måste åtgärdas är de generellt sett långa handläggningstiderna i tillståndsärenden. Utskottet anförde att det i detta avseende t.ex. kan övervägas om företag som vill göra miljöförbättrande åtgärder, och då ofta måste ansöka om tillstånd på nytt, bör premieras genom att ges en ”grön gräddfil” – dvs. en skyndsammare handläggning – i tillstånds-hanteringen. Vidare ansåg utskottet att det bör ställas upp tydliga mål för hur handläggningen bör få ta i normalfallet i olika slags tillståndsärenden. biföll utskottets förslag till beslut (bet. 2016/17:MJU22, rskr. 2016/17:289). föreslog utskottet ett tillkännagivande om att ytterligare reformera tillståndsprocesserna för miljöpåverkande verksamheter. I sitt ställningstagande anförde utskottet att det ser positivt på de arbeten med tillståndsprocesser och handläggningstider som pågår, men att det fortfarande finns starka skäl för ytterligare insatser för att förbättra tillståndsprocesserna. beslutade i enlighet med utskottets förslag (bet. 2017/18:MJU19, rskr. 2017/18:217). Även föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen i fråga om tillståndsprocesser, om ett s.k. grönt spår för att ta ytterligare steg för att förbättra tillståndsprocesserna. biföll utskottets förslag (bet. 2018/19:MJU18, rskr 2018/19:275). Med anledning av bl.a. proposition 2004/05:129 En effektivare miljöprövning, tillkännagivanden på området och Industriklivet gav en utredare i uppdrag att undersöka om det nuvarande systemet för miljöprövning av miljöfarlig verksamhet är utformat på ett sätt som främjar investeringar som driver teknik- och metod-utvecklingen mot minskad negativ miljöpåverkan. Utredaren fick även i uppdrag att föreslå åtgärder för att prövningen av verksamheter enligt miljö-balken ska främja investeringar som bidrar till en grön omställning. Utredningen skulle även föreslå hur miljöprövningsprocessen kan bli mer effektiv och ändamålsenlig. presenterades promemorian Anpassad miljöprövning för en grön omställning (Ds 2018:38). Promemorian inleds med en översikt av rättsläget efter de ändringar i regelverket för miljöprövning som har gjorts i syfte att effektivisera miljöprövningen (bl.a. genom prop. 2004/05:129) och en analys av huruvida det angivna syftet har uppnåtts. Sammanfattningsvis anför utredaren att möjligheten att ansöka om ändringstillstånd enligt 16 kap. 2 § har bidragit till en effektivare miljöprövning. Möjligheten att ansöka om ändringstillstånd är mycket värdefull för verksamhetsutövarna och får betraktas som en framgångsrik ändring som har bidragit till en mer ändamålsenlig miljöprövningsprocess. Utredaren konstaterar att det även är vanligt att anmäla ändringar av miljö-farliga tillståndsgivna verksamheter enligt 1 kap. 4 § första stycket miljö-prövningsförordningen (2013:251). Bestämmelsens tillämpningsområde är dock enligt utredaren otydligt och behöver ses över. Mot denna bakgrund föreslår utredaren en ändring i 1 kap. 4 § första stycket miljöprövnings-förordningen. Därefter beskriver utredaren sina slutsatser om huruvida det är möjligt och ändamålsenligt att införa en skyndsammare handläggning av mål och ärenden som gäller miljöförbättrande åtgärder eller verksamheter. I fråga om införandet av en s.k. grön gräddfil drar utredaren följande slutsats (s. 71): Det krävs ett politiskt ställningstagande för att avgöra vilka verksamheter eller åtgärder som ska anses vara miljöförbättrande. Det är inte ändamåls-enligt att införa en grön gräddfil för vissa mål- och ärendetyper. Däremot skulle bestämmelserna vid ändring av tillståndsgivna miljöfarliga verksamheter kunna ses över i syfte att underlätta genomförandet av miljöförbättrande åtgärder. Utredaren understryker att det dock finns risker med ett sådant politiskt utpekande. Miljöförbättrande verksamheter och åtgärder kan visa sig ha negativa miljöeffekter och om en verksamhet eller åtgärd inte leder till entydiga miljöförbättringar kan bedömningen av vad som är miljö-förbättrande ändras och därmed vara oförutsebar. Utredaren framhåller vidare att även om det går att ange att vissa mål- eller ärendetyper ska handläggas med förtur kommer ett förtursförfarande inte att leda till snabbare handläggningstider utan extra resurser och rekrytering av rätt kompetens. Syftet med ett förtursförfarande kan enligt utredaren även förfelas av flera skäl. Lokaliseringsprövningen kan ta tid och det får inte ställas lägre krav på prövningen bara för att det rör sig om ett förtursförfarande. En särskild gräddfil för vissa verksamheter och åtgärder kan dessutom bli orättvis i det enskilda fallet och leda till snedvriden konkurrens och suboptimering när en typ av prövning ska prioriteras framför andra prövningar. Med nuvarande prövningsorganisation och med den systematik som miljölagstiftningen bygger på bedömer utredaren att ett förtursförfarande för miljöförbättrande verksamheter och åtgärder inte kommer att leda till en effektivare och mer ändamålsenlig miljöprövningsprocess. Utredaren föreslår därutöver att det bör sättas mål för handläggningstider. Utredaren bedömer att om sådana mål är flexibla med utrymme för avvikelser i det enskilda fallet, realistiska och möjliga att nå, kan de bidra till att åstadkomma en skyndsammare handläggning utan att försämra skyddet för miljön. En avgörande förutsättning för en skyndsam handläggning är att den sker i en effektivt utformad prövningsorganisation med resurser som är anpassade till prövningen och att det finns rätt kompetens och erfarenhet hos alla aktörer som deltar i prövningen. Dessutom behöver det göras ett tydligt uppföljningssystem och en konsekvensanalys av vad som händer om målen inte kan nås (s. 8). Utredaren framhåller vidare att om handläggningsmål sätts i regleringsbrev till och länsstyrelserna så blir målen förankrade hos regeringen som på ett tydligare sätt kan stå bakom prövningsmyndigheten och dela ansvaret för målen genom att avväga vilka resurser som krävs för att målen ska nås. För att handläggningsmålen ska bli trovärdiga och baseras på mätbara och tydliga kriterier anser utredaren att länsstyrelserna och , i samråd med mark- och miljödomstolarna, bör ta fram förslag på hand-läggningsmål. Avslutningsvis anför utredaren att det bör läggas ett uppdrag om hur måluppfyllelse kan ske på Tillväxtanalys, , eller någon annan lämplig myndighet (s. 8 f.). I promemorian behandlas ett antal ytterligare åtgärder som enligt utredaren skulle kunna bidra till en effektivare och mer ändamålsenlig miljöprövnings-process, bl.a. i fråga om digitalisering av tillståndsprocesser vilket redovisas i nästa avsnitt. Av den skrivelse åtgärder som regeringen överlämnade till framgår att arbetar med att ta hand om slutsatserna och förslagen som lämnades i utredningen (skr. 2019/20:75, s. 230). Som ett ytterligare led i effektiviseringen har regeringen gett läns-styrelserna och i uppdrag att bidra till en sammanhållen statistikredovisning. har fått i uppdrag att förbereda så att myndigheten kan ansvara för att ta emot, sammanställa, analysera och presentera den statistik som övriga myndigheter bidragit med (skr. 2019/20:75, s. 230). I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) framhåller regeringen att den arbetar med att effektivisera miljöprövningen, och att tillståndsprövningen enligt är en prioriterad fråga. Att tillstånds-prövningen är effektiv och säkerställer ett högt miljöskydd är angeläget både ur ett företagarperspektiv och ur ett miljöperspektiv. I den klimatpolitiska handlingsplanen (prop. 2019/20:65), som behandlar , bedömer regeringen att en översyn av bör prioriteras. Regeringen anser att denna översyn främst ska gälla prövning av verksamheter som ger upphov till utsläpp av växthusgaser i men också prövning av verksamheter med lokal miljöpåverkan som bidrar till att nå klimatmålen men som har svårt att tillgodoräkna sig klimatnyttan i prövningen. Regeringen anser mot denna bakgrund att en utredning i syfte att åstadkomma en mer effektiv och ändamålsenlig miljöprövning som möjliggör en snabbare omställning till fossilfrihet bör tillsättas. Regeringens avsikt med en sådan utredning är bl.a. att se över möjligheterna att underlätta för industrin att bidra till omställningen (prop. 2019/20:65 s. 82). I skrivelse 2017/18:47 Hur blir bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter – en skrivelse om politikens inriktning presenterade regeringen strategier som anger inriktningen för regeringens digitaliseringspolitik. Avsikten är att återkomma till med upp-följning av digitaliseringspolitiken, i enlighet med det av beslutade målet att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. anförde bl.a. följande i sin behandling av skrivelsen (bet. 2017/18:TU9, s. 11): I skrivelse 2017/18:47 påminner regeringen om sin övergripande vision för digitaliseringspolitiken, dvs. att uppnå ett hållbart digitaliserat där alla i hela landet är en del av och har förtroende för det digitaliserade samhället. Utskottet kan ansluta sig till denna vision. Syftet med digitaliseringen är att förenkla vardagen och skapa konkurrenskraft och nya jobb. Utskottet instämmer med regeringen i att digitaliseringen kan användas för att utveckla nya innovativa lösningar som förbättrar förutsättningarna att leva och verka inte minst på landsbygden. I detta ingår även att utveckla nya lösningar för att förmedla ännu bättre service. I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 2) meddelade regeringen flera satsningar för att öka takten i digitaliseringen av det offentliga .