bet · H801KU10d3 · 2020-11-30 00:00:00 — Styrelsen fattade ett principiellt beslut om kontorsnäten, men det konkreta beslutet om nedläggning av de enskilda kontoren var generaldirektörens beslut. Den dialog jag hade med ordföranden för styrelsen handlade om att det blir förändringar för kontorsnäten. Styrelsen var väldigt pådrivande för att bejaka digitaliseringen för att modernisera myndigheten. Fler arbetssökande och arbetsgivare vill ha kontakt på distans. För många personer fungerar det samarbetet, och de tyckte att de fått bättre hjälp på det sättet. Det var någonting som styrelsen bejakade och därmed också naturligtvis att det blir konsekvenser för kontorsnätet om man vill bygga ut den digitala servicen. Då blir det [ohörbart] vilka andra kontor man kan ha. Där har styrelsen varit på samma linje. Jag delar den uppfattningen. Däremot har jag också haft dialog med ordföranden om att inte lämna orter innan man vet hur man kan säkerställa servicen på den orten. Även om man inte har kvar kontor på just den orten menar jag detta, och där var styrelseordföranden på samma linje i vår dialog. Däremot är jag inte uppdaterad på exakt om de tog den typen av beslut i styrelsen. Det är jag inte säker på att de gjorde. Men i dialogen var vi på samma linje i detta. Ordföranden: Jag ger mig själv friheten att ställa en sista fråga. Vi har fått en väldigt tydlig belysning kring hur arbetet och dynamiken mellan departementet, ministern och myndigheten har varit. Det har heller inte varit någon hemlighet att Arbetsförmedlingen har velat minska antalet kontor inte bara från det datum som vi har talat om utan . Då är egentligen min fråga: Kunde dåvarande arbetsmarknadsministern och regeringen ha agerat tidigare för att undvika att komma i den här situationen? Jag ställer frågan öppet: Hade inte regeringen kunnat besluta om den här förordningen tidigare så att man inte hade hamnat i den här besvärliga situationen? Det är min fråga till före detta arbetsmarknadsministern. : Det är en väldigt bra fråga. Hade regeringen kunnat ta en förordning? Det här var en förordning som gällde alla myndigheter. Det var ett annat statsråd än jag som var ansvarig för den. Det är möjligt. Jag vågar inte ge fru ordföranden ett säkert svar på den frågan. Men naturligtvis hade det varit möjligt att ta det tidigare. När det gäller styrningen av just Arbetsförmedlingen är min bild att vi har haft en bra dialog. Det är också min syn att det är rimligt att minska antalet kontor med den förändring som sker med digitalisering men att också göra det på ett sätt i dialog med kommunerna. Där styrde jag väldigt mycket mot att man ska samarbeta med kommunerna, vilket också blev effekten. Samarbetet –2018 mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna förbättrades väsentligt. Man byggde upp många gemensamma strukturer både när det gällde ungdomsarbetslösheten och när det gällde nyanlända. Jag hade i det läget ingen anledning att sakna skarpare beslut från regeringen i förhållande till Arbetsförmedlingen. Jag tyckte att styrningen fungerade väl och utfallet fungerade väl i den dialogen. Man svarade bra från myndigheten på den styrningen om samverkan med kommunerna. Att det blev minskning av kontorsnäten och förändringar tycker jag är rimligt. Jag har inte sett att det fanns behov av skarpare styrning i det läget tidigare. Men man kan naturligtvis alltid säga att det är bättre om beslut finns ännu tidigare. Ordföranden: Då vill jag tacka före detta arbetsmarknadsminister för att hon har svarat på utskottets många frågor. Det uppskattar vi. Jag ska också säga att det fanns tillfällen där återgivningen kan ha laggat något. Vi får alla hjälpas åt att se till att uppteckningarna bli så riktiga som möjligt. Jag vill också säga till dem som har tittat och följt detta att det kan vara något ord som saknas. Det var någonting i överföringen som ibland laggade. Därmed är vi färdiga med den här punkten. Utskottet ajournerar sammanträdet. Sammanträdet fortsätter i Förstakammarsalen med utfrågning av statsministern. Granskningsärende 8 Statsministerns uttalanden om ställningstagande i ett granskningsärende (se avsnitt 5.4) Granskningsärende 18 och 29 Regeringens hantering av uppgifter som rör försvarsminister (se avsnitt 3.5) – delvis sluten Granskningsärende 25 Regeringens agerande i samband med tillståndsärende om utbyggnad av raffinaderi i (se avsnitt 3.4) Granskningsärende 27 hantering av information om en officer (se avsnitt 3.6) Ordföranden: är och återupptar sitt sammanträde. Jag önskar alla välkomna hit, och jag önskar statsministern välkommen till KU för att kunna svara på frågor. Vi är på punkten 2. Det är offentlig utfrågning med statsminister . Punkten är indelad i tre delar. Innan vi sätter igång vill jag beskriva lite praktiskt hur utfrågningen kommer att gå till. Utfrågningen sänds som ni vet direkt via webb-tv. När utfrågningen startar börjar det med att statsministern får möjlighet att göra en kortare inledning. Det kommer det att bli för varje del av de tre punkter vi har på föredragningslistan. Därefter i första, andra respektive tredje delen får ledamöterna ställa frågor. Anmälande parti inleder, och därefter får partierna ordet i storleksordning. Om det finns fler anmälande partier börjar det största partiet. Det är de förhållningsorder som vi har. På den tredje punkten finns en möjlighet för utskottet att fortsätta i sluten form som inte är öppen för allmänheten om sekretessbelagda uppgifter skulle behöva behandlas. Därmed vill jag återigen hälsa statsministern välkommen. Vi börjar med ärendet som vi på KU-språk kallar G8. Det är statsministerns uttalande om ställningstagande i ett granskningsärende. Anmälande parti är . : Ärade ledamöter! Jag tackar för möjligheten att komma till utskottet och svara på utskottets frågor. Bredvid mig sitter Statsrådsberedningens rättschef . Granskningsärende 8 berör mina uttalanden om ställningstagande i granskningen av förflyttningen av generaldirektör. I anmälan till görs det gällande att jag i mina uttalanden om granskningen försökt att tona ned betydelsen av utskottets ställningstagande i ärendet. Det har inte varit min avsikt. En central fråga i det aktuella granskningsärendet var om dåvarande generaldirektör hade blivit förordnad som generaldirektör i mot sin vilja. uttalade att det i granskningsärendet hade framkommit olika bilder av vad som förekommit. gav uttryck för att hon mot sin vilja förflyttats till , och dåvarande statsrådet uttalade att hon uppfattade att det fanns en samsyn om att den dåvarande generaldirektören inte kunde vara kvar som myndighetschef om regeringen inte hade förtroende för henne. lade bild till grund för sin bedömning och uttalade att det stod klart att förflyttningen av skett mot hennes vilja. Vid den pressträff som ägde rum kort efter att utskottets betänkande justerats uppgav jag bland annat att det inte fanns några belägg för att farit med osanning inför utskottet. Precis som utskottet uttalade i sitt betänkande är det tydligt att det funnits olika bilder av vad som förekommit vid dialogen mellan företrädare för regeringen och . Att utgått från bild innebär inte att lämnat felaktiga eller osanna uppgifter. Enligt min mening går det inte heller att dra några sådana slutsatser av utskottets ställningstagande i ärendet. Jag har alltså inte försökt att tona ned betydelsen av utskottets ställningstagande. Därmed, fru ordförande, är jag beredd att svara på utskottets frågor. (M): Tack, statsministern, för de inledande kommentarerna. har som bekant en viktig uppgift att granska regeringen och på så vis utöva en del av kontrollmakt. Det är en uppgift som jag vet att jag och alla kollegor i utskottet tar på stort allvar. Vi är därför alltid noga med att väga våra ord på guldvåg i de granskningsbetänkanden som vi lägger fram. Jag vill därför inledningsvis fråga statsministern hur han ser på det uttalande det här granskningsärendet omfattar och hur det står i relation till vad KU hade skrivit i det granskningsbetänkande som han kommenterade. : Jag har ingen anledning att recensera eller ta ställning. gör ett ställningstagande och skriver ett betänkande. Det är naturligtvis det som gäller. Det är det vi har att förhålla oss till. Jag har ingen anledning – om jag nu inte missförstod frågan – att på något vis recensera det eller ta ställning på något annat sätt. Jag tar in att det är vad utskottet har gjort för ställningstagande, och det är det som gäller. (M): Tack, statsministern. Jag uttrycker mig möjligen lite luddigt. Det jag egentligen undrar över är hur statsministern ser på hur orden föll i hans uttalande på pressträffen, som han korrekt beskriver var kort efter att betänkande blivit offentligt, kring vad har kunnat konstatera och annat i relation till hur texten ser ut i det faktiska betänkandet. Det gäller om han menar att hans uttalande stämmer överens med det som står i betänkandet eller om statsministern menar att det kan finnas en diskrepans. : Det är klart att jag ser vad utskottet har gett för yttrande i sitt betänkande. Som jag sa är det vad som gäller. Jag tycker inte att det jag uttalade går i strid med det. Jag konstaterar att utskottet menar att här fanns två motstridiga uppfattningar. Det försvårade utskottets arbete att ta ställning i ärendet. En faktor som det berodde på var bristen på dokumentation. Det var också därför som jag nämnde det i mitt uttalande vid denna pressträff efter justeringen av betänkandet som en faktor som utskottet då hade gett uttryck för. (S): Tack, statsministern, för inledningen och svaren så här långt. Det här uttalandet gjordes i samband med att misstroendevotum diskuterades. Det var en ganska livlig debatt runt det. I den debatten framfördes det från en del håll att ljög. KU kunde inte konstatera det i sitt betänkande. Jag skulle vilja ställa en fråga om den diskussionen, att det var i den debatten om misstroendevotum, påverkade miljön i vilken statsministern svarade på journalisternas frågor. : Det är utskottets betänkande som jag läser och tar del av och drar mina slutsatser utav, naturligtvis. Det är det som ligger framför och det var vad jag fick frågor om. Där konstaterar jag att det fanns olika minnesbilder. Det säger utskottet också. Jag kunde inte se i utskottets betänkande någonting som tydde på att hade farit fram med oriktiga uppgifter, osanna eller falska uppgifter, utan det var olika minnesbilder. Utskottet uttalar också att bristen på dokumentation var en besvärande omständighet. (SD): Tack, statsministern, för svaren . Statsministern har gett svar på de frågor som jag har haft än så länge i det här ärendet. Jag tar mig möjligheten att eventuellt återkomma i en andra runda. Om jag fortsätter att lyssna kommer det kanske nya frågetecken. (C): Tack, statsministern, för redogörelsen. Jag saknar anledning att ställa frågor i det här ärendet. (V): Tack, statsministern, för svaren. Jag har inte heller några frågor i det här ärendet. Skånberg (KD): Tack, statsministern, för svaren så här långt. Jag hör statsministern säga att han inte har försökt tona ned utskottets uttalande och vidare att gör ett ställningstagande och att det är det som gäller. Med det tackar jag för beskedet. (L): Tack så mycket, statsministern, för redogörelsen. Inte heller Liberalerna har några frågor i detta ärende. (MP): Tack, statministern, för redogörelsen. Jag har inga ytterligare frågor. (M): Jag vill bara avslutningsvis säga att jag noterar att statsministern beskriver att det finns olika bilder och att han läst vad som ligger till grund. Bedömer statsministern att det finns någon risk att det uttalande han gjorde på presskonferensen kan tolkas som mer långtgående än vad faktiskt hade konstaterat? : Nej, det gör jag inte. Ordföranden: Det tycks som att alla har fått ställa de frågor som de behöver för arbetet med granskningen. Då föreslår jag att vi går vidare med nästa punkt. Det är regeringens agerande i samband med tillståndsärende om utbyggnad av ett raffinaderi i . Det heter G25 på KU-språk, och anmälande parti är . Jag ger ordet till statsministern för en inledning. : Ärade ledamöter! Granskningsärende 25 handlar om regeringens hantering av ett tillåtlighetsärende om utbyggnad av raffinaderiet i . underrättade regeringen om den ansökta verksamheten. Regeringen behövde då ta ställning till om den skulle ta över ärendet. Regeringen beslutade att förbehålla sig tillåtlighetsprövningen. för regeringens beslut låg ärendet i Mark- och . Som har redogjorts för i granskningsärendet finns det inga hinder för att regeringen tar över ett ärende även sent i processen. Regeringens beslut innebar att tillåtlighetsfrågan blev ett förvaltningsärende hos regeringen. Det innebär att ärendet ska prövas enligt de principer som gäller enligt förvaltningslagen. Det innebär bland annat att prövningen ska ske sakligt och opartiskt. Inom ramen för förvaltningsärendet har Preem fått träffa i enlighet med förvaltningslagens principer. Därutöver har det funnits kontakter som ligger utanför ärendet. Det är i sig inget konstigt. Det är viktigt att regeringen håller sig informerad om utvecklingen och åtgärder inom olika branscher. har löpande dialoger med branscher, företag, intresseorganisationer och andra samhällsaktörer. Därmed, fru ordförande, är jag beredd att svara på utskottets frågor. Ordföranden: parti är , som därmed får börja. (M): Fru ordförande! Jag tackar statsministern för inledningen. Jag förstår att statsministern – även om han är ordförande för regeringen och ytterst ansvarig för regeringsbesluten – kanske inte kan svara om alla detaljer i de här ärendena. Jag skulle ändå vilja ställa en fråga. Av anteckningarna från mötet som ägde rum framgår det att Preems vd menar att det finns ekonomiska hinder och att de önskar omställningsstöd i form av kreditgarantier. Utskottet har – om statsministern undrar – fått redogörelser för detta från i vårt underlag. I regeringens beslut i budgeten som presenterades , drygt en månad senare, fanns det ju avsatta för just sådana här kreditgarantier. Då undrar jag helt enkelt om beslutet om statliga kreditgarantier fattades innan Preem berättade för regeringen att de behöver dem eller om beslutet har utformats och fattats efter den här dialogen samt om man hade dem i åtanke. : Fru ordförande! Arbetet med kreditgarantier och reduktionsplikter påbörjades långt före de här samtalen. Det finns ingen sådan koppling, så att dessa samtal skulle ha föranlett det beslutet, utan det här är ett arbete som har påbörjats långt före. Det framgår av regeringens tidigare beskrivning av hur klimatomställningen bör göras, och det framgår av januariavtalet. Det är alltså ett arbete som är påbörjat långt före. Det finns ingen sådan koppling. (M): Jag förstår att arbetet har varit påbörjat tidigare. kan formulera mig så här: Statliga kreditgarantier var en av de saker som diskuterades. Den andra saken som diskuterades på samma möte, , var reduktionsplikten. Även det gick ju regeringen sedan med på. Men i båda de här frågorna har det ju, även om ärendena påbörjats tidigare, funnits delade meningar inom regeringen om var exakt man ska landa vad gäller nivåerna för detta. Det är med anledning av det som jag ställer mina frågor. Jag undrar när beslutet fattades. Fattades det före eller efter mötet med Preems vd? Fattades det med detta i åtanke – att Preem anser sig behöva de här sakerna? : Fru ordförande! Regeringens hantering av detta och dess beslut har ingenting med Preem att göra, utan det har att göra med en väldigt tydlig ambition vad gäller klimatomställningen, där reduktionsplikten har funnits som verktyg tidigare. Det är inget nytt verktyg, utan det har funnits där, och vi har haft ambitionen att gå vidare med reduktionsplikten. Den beredningen och det beslutet är inte kopplat till något möte med Preem – nej. (S): Fru ordförande! Till att börja med vill jag be statsministern om ursäkt för att vi i utskottet så sent beslutade att ställa frågor till statsministern i det här ärendet. Det är inte en bra ordning. Det är viktigt för både statsråden och statsministern att få tid på sig att förbereda sig inför KU:s utfrågningar. Tack, statsministern, för att du trots allt ställer upp på det! Anmälaren i det här ärendet menar att regeringen inte drar sig för att överpröva domstol på politiska grunder. Men lagstiftaren, det vill säga vii , har menat att en regering ska kunna göra just det. Det gäller beslut som är av ingripande karaktär enligt . Den här typen av prövningar lades på regeringens bord . Det motiverades bland annat med att ingen annan än regeringen kan åstadkomma en sådan här typ av allsidig prövning med en sammanvägning av bland annat miljöskyddsmässiga skäl, arbetsmarknadspolitiska skäl och regionalpolitiska skäl. Framför allt ansågs det viktigt att avgöranden i den här typen av frågor görs av ett organ som det går att utkräva politiskt ansvar av. Vi har också fått svaret att det inte är så att regeringen är och fiskar efter sådana här ärenden runt om i , utan det sker efter underrättelser från myndigheter i enlighet med 17 kap. 5 § eller från enskilda. Just en sådan här underrättelse kom in från . Min fråga till statsministern är: Kan statsministern redogöra för vilka överväganden som regeringen gjorde när den här typen av underrättelser kom in till regeringen om att ta upp ärendet för tillåtlighetsprövning? : Fru ordförande! Som ledamoten redogör för finns denna möjlighet att ta över ett sådant här ärende och att göra den här tillåtlighetsprövningen. Det framgår av förarbetena till att så är möjligt. Tanken är också, vilket ledamoten redogör för, att man ska kunna ha ett riktigt brett perspektiv på frågan. Det handlar självfallet om miljöperspektivet och klimatomställningen, men det kan också gälla arbetsmarknadspolitik, regionalpolitik eller andra frågor, som infrastruktur. Där menar man enligt lagstiftarens förarbeten att det egentligen bara finns en instans, ett forum, som kan göra en sådan bred prövning. Det var också så vi resonerade när vi beslutade om detta. Det här är en ofantligt stor och betydande investering som måste vägas både ur miljöperspektiv och ur de andra perspektiv som jag nämnde. Därför fattade vi det beslutet i enlighet med det regelverk som finns. (SD): Fru ordförande! Jag tackar statsministern för redogörelsen och svaren . I statssekreterare minnesanteckningar från står bland annat följande: säger att det finns ekonomiska hinder och att de önskar omställningsstöd, exempelvis i form av kreditgarantier. I ett senare mejl, som skickades från till Preems vd, kan man läsa: Hej igen! Ytterligare goda nyheter, bra om ni hejar på (efter publicering såklart): presenteras satsning på statliga kreditgarantier för stora investeringar i . Hur ser statsministern på relationen mellan regeringen och privata företag? Anser statsministern att den mejlkonversation som jag läste upp från sida var på en lämplig nivå? : Fru ordförande! Återigen: Alla beslut som regeringen tar vilar på sina egna meriter. Det handlar om betydelsen av att vi har haft höga miljöambitioner och kommer att fortsätta ha det. Det innebär en klimatomställning som är helt nödvändig. Precis som en ledamot tidigare påpekade fick jag det här ärendet , så jag har inte hunnit sätta mig in i alla detaljer. Jag kan inte redogöra för omständigheterna om precis den ordväxlingen. Men jag utgår från att statsrådet fick de frågorna under sin utfrågning. (C): Ordförande! Jag tackar statsministern för redogörelsen . Trots att regeringen inte är en förvaltningsmyndighet i förvaltningslagens mening har det ändå ansetts viktigt att regeringen följer de principer som förvaltningslagen ger uttryck för. Min fråga till statsministern handlar om regeringens policy i fråga om att ta emot parter i sådana förvaltningsärenden under ärendenas handläggning. Låt mig ge ett konkret exempel! När miljö- och klimatminister deltog i KU:s utfrågning om handläggningen av tillståndsärendet gällande raffinaderiet i sa hon apropå de möten som haft med sökanden, bolaget , att ”det är många tillåtlighetsärenden där givetvis har en öppen dörr för att lyssna till dem som det berör”. I ett annat granskningsärende på KU:s bord, bearbetningskoncessionen för Kallak, har såväl näringsministern som hans statssekreterare nekat sökanden möten med hänvisning till att frågan rör ett kommande regeringsbeslut och att frågan är under handläggning. Givet mitt exempel undrar jag om statsministern på ett övergripande plan kan redogöra för regeringens och hållning och praxis när det gäller synen på att ta emot besök från dem som är parter i förvaltningsärenden. Vilken är den hållningen? Är den enhetlig, är det upp till varje statsråd och departement att avgöra eller beror det på exakt vilken sorts förvaltningsärende som är föremål för regeringens handläggning? : Fru ordförande! Jag kan inte svara gällande de exempel som ledamoten tar upp. Men i den stund regeringen beslutar om att göra tillåtlighetsprövningen blir det ett förvaltningsärende. Då ska det hanteras enligt förvaltningslagen, och den är strikt. Det ska vara opartiskhet, saklighet och så vidare, och det är så det ska behandlas. I det finns också en möjlighet, en rättighet, för en part att lämna uppgifter muntligt. En part kan alltså ha möjligheten att göra så i ett ärende om man själv omfattas av det. I det som inte handlar om tillåtlighetsprövning är det viktigt för regeringen att ha goda och nära kontakter med näringsliv, intresseorganisationer och andra för att få en bättre uppfattning om utvecklingen på olika områden. (C): Ordförande! Jag tackar statsministern. Ska jag då förstå det som att det beror just på ärendetypen? Statsministern talade konsekvent om tillåtlighetsärenden. Kallakärendet är ju ett annat förvaltningsärende. Jag trodde att man följde Gula boken i . Det var därför jag ville efterlysa om det finns en enhetlig syn eller principer för hur man tar emot parter i de här ärendena. : Fru ordförande! Man har som part möjlighet att få framföra sin uppfattning muntligt. Det är nämligen viktigt för att alla ska behandlas lika. Det är det som gäller. (V): Ordförande! Jag tackar statsministern för svaren . Jag undrar hur det är på ett övergripande och generellt plan när regeringen släpper budgetnyheter och liknande inför att budgetpropositionen kommer – har ni några riktlinjer för huruvida man kan ge information till företag eller andra intressenter innan den blir offentliggjord för allmänheten, till exempel vid en pressträff eller i ett pressmeddelande av något slag? : Återigen: De exakta omständigheterna i det här fallet utgår jag från att statsrådet har redogjort för. Men det är klart att det ska vara så att man inte kan påverka beslutsgången. Det måste vara alldeles klart. Jag har fått del av uppgifterna om att detta lämnades strax före offentliggörandet men inte påverkade processen. Statsrådets Lövins redogörelse får gälla här. (V): Jag instämmer i statsministerns åsikt där. Precis som statsministern sa tidigare är det viktigt att ha en god och nära kontakt med näringsliv och andra intressenter som finns. Men jag undrar ändå vilka riktlinjer det finns generellt för medarbetare vid till exempel gällande kontakter med olika bolag, näringsliv eller branscher, så att den kontakt som sker inte uppfattas som olämplig eller otillbörlig, även om så inte är fallet. : Fru ordförande! När det gäller förvaltningsärenden är det väldigt tydligt uttryckt här. Det finns en möjlighet för parter att framföra sitt ärende och sina åsikter muntligt. De många olika kontakter som tas och de möten av olika slag som hålls måste man naturligtvis hantera på ett professionellt sätt, så att det inte finns någon tvekan om rollfördelningen mellan politiken och exempelvis näringslivet – eller frivilligorganisationer, om så krävs. Det går alltså inte att sätta upp att det ska gå till precis så här. Det är väldigt olika miljöer och förutsättningar. Men det ska naturligtvis skötas på ett professionellt sätt. Skånberg (KD): Ordförande! Tack, statsministern, för svaren så här långt!