yttr · H605MJU4y · 2019-04-24 00:00:00 — Motionärerna motsätter sig inte men anser att i detta osäkra läge bör vara tydligt med att man inte är beredd att öppna för diskussioner om att gå längre än redan beslutade utsläppsminskningar på EU-nivå. Motionärerna anser även att EU:s utsläppshandelssystem visat sig vara ett effektivt sätt att begränsa utsläppen av koldioxid, just eftersom åtgärderna styrs dit de har störst effekt, och att därför inom EU bör verka för att det ska innefatta fler länder, även utanför EU. I yrkande 63 i samma motion anförs i fråga om avfallshantering att frågor som inte måste hanteras på EU-nivå för att den inre marknaden ska fungera i stället ska avgöras på nationell nivå. Avfallshantering utgör enligt motionärerna närmast ett typexempel på en fråga som inte lämpar sig för överstatliga lösningar. Sådana prioriteringar görs bäst på nationell nivå. behandling och kompletterande uppgifter I betänkande 2018/19:MJU4 Klimatpolitik redovisas utskottets ställningstagande i fråga om ambitioner i EU:s klimatarbete. Där anser utskottet liksom tidigare att EU spelar en avgörande roll som ledare i det internationella klimatarbetet dels genom att bidra till att nå långsiktiga mål, dels genom att visa omvärlden att det går att förena god ekonomisk tillväxt med klimathänsyn. Det är därför enligt utskottet angeläget att regeringen fortsätter verka för att EU utformar en ambitiös och långsiktig klimatstrategi i linje med de långsiktiga målen i samt verkar för effektiva styrmedel för att minska utsläppen. Utskottet välkomnar att regeringen ska driva på för en klimatlag på EU-nivå. Utskottet noterar även att regeringen enligt januariavtalet åtagit sig att reformera för statsstöd och övriga stödsystem så att de bidrar till och inte motverkar ett fossilfritt samhälle och genomförandet av . Vidare noterar utskottet i samma betänkande att reformeringen av EU:s handelssystem för utsläppsrätter bl.a. innebär att överskott av utsläppsrätter placeras i marknadsstabilitetsreserven, vilket betyder att ytterligare insatser för nationella utsläppsminskningar under vissa förutsättningar har en effekt på utsläppstaket för hela unionen. Utskottet noterar även att det förbereds för att ansluta nationella system till EU:s utsläppshandelssystem. Dessutom har inlett ett samarbete med för att utveckla och förbättra systemen för handel med utsläppsrätter. antogs EU:s avfallspaket, en revidering av EU:s avfallslag-stiftning. Revideringen har varit en viktig del i EU:s arbete mot en mer cirkulär ekonomi. Ändringarna fastställer bl.a. högre krav på förebyggande åtgärder, återvinning och separat insamling av avfall. Sex olika direktiv berörs av avfallspaketet. Ändringarna i direktiven ska bidra till minskade avfallsmängder, ökad återanvändning av produkter och komponenter, ökad återvinning samt en förbättrad avfallshantering. Dessutom fastställs bindande avfallsmål som ska uppnås till 2025, 2030 och 2035. De nya reglerna träder i kraft . I miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2018/19:MJU5 om cirkulär ekonomi noterade utskottet att flera initiativ har tagits för att öka takten i omställningen till en cirkulär ekonomi och för att denna omställning ska göras på ett kostnadseffektivt sätt som nya arbetstillfällen stimuleras. Vidare noterar utskottet att regeringen lyft fram detta som viktiga frågor framöver. Av överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, , det s.k. januariavtalet, framgår det att utvecklingen av en resurseffektiv, cirkulär och biobaserad ekonomi ska stärkas och att det ska göras en bred översyn av regelverken för återvinning och hantering av avfall och restprodukter för att främja innovation och företagande i den cirkulära ekonomin. Utskottet anser att regeringens skrivelse om verksamheten i Europeiska unionen är ett viktigt underlag för att ska kunna följa utvecklingen inom EU. Skrivelse 2018/19:115 ger en överskådlig redovisning av verksamheten i unionen det gångna året inom utskottets beredningsområde. påminner utskottet om att unionens politik och inre åtgärder, bl.a. den inre marknaden, den fria rörligheten och den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken, behandlas i den tredje delen av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Som EU-medlem deltar fullt ut i den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken. Utskottet kan konstatera att den svenska jordbrukssektorn i allt högre grad verkar på en internationellt konkurrensutsatt marknad och att EU är en handelspartner av avgörande och växande betydelse. Utskottet konstaterar vidare att förhandlingarna om den framtida gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020 inletts och noterar att utgångspunkten för reformen är att politiken ska bli mer resultatorienterad, med ökat inflytande för medlemsländerna i val av åtgärder samt regler och villkor för åtgärderna. Vad gäller den gemensamma fiskeripolitiken är det utskottets mening att gemensamma resurser, såsom fisk, bäst nyttjas och bevaras utifrån ett gemensamt regelverk. Utskottet har vid upprepade tillfällen, senast i betänkande 2018/19:MJU3 Fiskeripolitik, påpekat det självklara i att EU-gemensamma regler måste följas av samtliga parter för att reglerna ska få avsedd effekt. Utskottet ser av denna anledning positivt på att kommissionen lagt fram ett förslag till reviderad kontrollförordning för att bl.a. förbättra efterlevnaden av fiskeripolitikens regler och säkerställa lika villkor för fiskets aktörer. Utskottet påminner om det grundläggande i att fiske bedrivs i enlighet med vetenskapliga rekommendationer och att försiktighetsprincipen tillämpas i det fall det inte finns tillräcklig kunskap att tillgå om beståndssituationen. Utskottet noterar även att regeringen enligt januariavtalet har åtagit sig att vara pådrivande i EU för ett starkare samarbete som anpassar både fångstkvoter och fångstmetoder för att uppnå hållbara fiskbestånd och för att fasa ut subventioner som leder till överfiske. Vad gäller frågan om ingåendet av ett partnerskapsavtal om hållbart fiske mellan och konstaterar utskottet att regeringen agerat i enlighet med den ståndpunkt som är förankrad hos . Även om det inte finns någon specifik rättslig grund till en gemensam skogspolitik på unionsnivå konstaterar utskottet att EU-samarbetet rymmer flera processer som, direkt eller indirekt, kan medföra konsekvenser för skog, skogsbruk och skogsnäring. Utskottet påminner om att har tillkännagett för regeringen vikten av att även fortsättningsvis tydligt värna det nationella självbestämmandet över skogsfrågor inom EU-samarbetet[1]. I fråga om djurskydd noterar utskottet att fortsätter att vara pådrivande för ett gott djurskydd i hela EU, bl.a. inom ramen för den europeiska djurskyddsplattformen, och att frågan om djurtransporter är högst aktuell i det samarbetet. Utskottet anförde i betänkande 2018/19:MJU11 Djurskydd att det är utskottets förhoppning att djurskyddsarbetet leder till att slakt utan föregående bedövning förbjuds helt inom EU. Utskottet välkomnade även den utredning som tillsatts för att anpassa nuvarande lagstiftning på djurhälsoområdet till EU:s nya djurhälsoförordning. När det gäller det klimatpolitiska arbetet har utskottet , senast i betänkande 2018/19:MJU4 Klimatpolitik, framfört att EU spelar en avgörande roll som ledare i det internationella klimatarbetet, dels genom att bidra till att nå långsiktiga mål, dels genom att visa omvärlden att det går att förena god ekonomisk tillväxt med klimathänsyn. Utskottet anser att det är angeläget att regeringen fortsätter verka för att EU utformar en ambitiös och långsiktig klimatstrategi i linje med de långsiktiga målen i , samt verkar för effektiva styrmedel för att minska utsläppen. I fråga om avfallshantering har utskottet, bl.a. i betänkande 2018/19:MJU5 Cirkulär ekonomi, framhållit det tillfredsställande i att resurs- och kostnadseffektivitet är prioriterade frågor för såväl regeringen som EU. Till följd av det som anförts ovan konstaterar utskottet sammanfattningsvis att de förslag som tas upp i de aktuella motionsyrkandena inte bör leda till någon åtgärd från sida. bör därmed avstyrka kommittémotion 2018/19:3052 (SD) yrkandena 57–63 samt kommittémotion 2018/19:3050 (V) yrkande 13 i den del som avser fiskeavtal. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (MP), (M), (S), (S), (M), (SD), (S), (V), (M), (SD), (S), (KD), (L), (C), (S) och (SD). Vissa jordbrukspolitiska och miljöpolitiska frågor inom EU (SD) (SD), (SD) och (SD) anför: jordbruk är världsunikt med hög djurvälfärd, låg antibiotikaanvändning och en miljövänlig livsmedelsproduktion. förespråkar handel inom den inre marknaden och med övriga världen, men det är viktigt att i så hög grad som möjligt behålla egen livsmedelsproduktion. Det är ett misslyckande att självförsörjningsgraden har sjunkit sedan EU-inträdet. Vi anser att den gemensamma jordbrukspolitiken är en icke ändamålsenlig övergripande lösning som inte är anpassad till svenska förhållanden. strävan är att öka det nationella inflytandet över jordbrukspolitiken och dessutom sänka medlemsavgifterna till EU. För svenskt vidkommande borde jordbruksstöden i större utsträckning hanteras av svenska staten och på så sätt uppnå både produktions-, landsbygds, och miljömål på ett effektivt sätt. Vi motsätter oss ytterligare maktöverföring till EU, men likväl är det viktigt att försöka påverka EU:s gemensamma jordbrukspolitik i en riktning som är positiv för . Den byråkrati som omger måste förenklas, och den tillsyn som utförs av svenska myndigheter ska vara rättssäker, transparent och fri från onödigt betungande byråkrati. Fisken är en gemensam resurs som vandrar mellan hav och som bör regleras genom mellanstatligt och globalt samarbete, vilket i fall innebär samarbete inom och genom EU. Fiskerikontrollen måste dock vara lika effektiv i alla EU-länder. Regelverken i de olika kan slå olika hårt mot olika länders fiskare. Dagens fiskeripolitik inom EU gör att svenska fiskare blir särbehandlade och att fisket inte bedrivs på lika villkor inom de olika länderna. Vi ställer höga krav på våra lantbrukare, vilket också innebär att vi har kanske friskaste djur och använder i särklass minst antibiotika till djur. Kraven på ett starkt djurskydd i får inte leda till att svenskt jordbruk konkurreras ut. anser att de svenska böndernas konkurrenskraft ska stärkas, som ett starkt djurskydd bibehålls. Det bästa sättet att uppnå ett starkt djurskydd inom EU är att verka för striktare gemensamma regler vid transporter samt att gemensamt motverka undantag för plågsamma slaktmetoder. Inom ramen för EU vill även verka för att varje medlemsstat i högre grad får införa de sjukdoms- och smittkontroller som anses nödvändiga för att förhindra införsel av smittsamma djursjukdomar som kan utgöra ett hot mot djurs eller människors hälsa eller orsaka produktionsförluster. Trots att det inom EU inte finns någon specifik rättslig grund för en gemensam politik för skogsbruket är den nuvarande trenden att unionen ändå reglerar skogspolitiken genom sitt inflytande över andra områden, exempelvis beslutet om de skogliga referensnivåerna. Denna process kan ses som en del av en övergripande utveckling, som ytterst syftar till att införa överstatliga inslag i medlemsländernas skogs- och energipolitik och en överföring av makt från medlemsländerna till EU:s institutioner. motsätter sig denna process och anser att måste värna den nationella beslutanderätten över skogspolitiken. EU:s fågeldirektiv skulle, om det följdes strikt, innebära att skogsbruk i praktiken skulle vara mycket starkt reglerat. Det är uppfattning att genomförandet av detta direktiv grundligt behöver ses över. ser inte heller några mervärden i att EU:s institutioner numera dikterar förutsättningarna för svensk viltförvaltning. Kunskaperna om lokala förhållanden i första hand finns ute i de lokala samhällena, inte hos tjänstemän i EU:s institutioner, och besluten bör i princip flyttas närmare de områden som berörs av viltförvaltningen. vill se klimatpolitiken i ett globalt perspektiv. Det krävs en insikt om att varken eller EU kan påverka koldioxidutsläppen i någon betydande utsträckning utan globala avtal. eftersträvar en miljö- och klimatpolitik baserad på humanism där alla världens människor har en okränkbar rätt att eftersträva en mer hälsosam morgondag. motsätter sig inte , men vi är vaksamma när EU och regeringen använder avtalet till att införa saker som inte står där. Vi anser att inte bör öppna upp för diskussioner om att gå längre än redan beslutade utsläppsminskningar på EU-nivå. Däremot har EU:s utsläppshandelssystem visat sig vara ett effektivt sätt att begränsa utsläppen av koldioxid, just eftersom åtgärderna styrs dit de har störst effekt. Därför bör inom EU verka för att systemet ska innefatta fler länder, alltså även utanför EU. När det gäller avfallshantering är det uppfattning att det utgör närmast ett typexempel på en fråga som inte lämpar sig för överstatliga lösningar. Det är naturligt att 28 olika länder prioriterar arbetet med cirkulär ekonomi olika, och det finns ingen anledning att genom överstatlighet tvinga andra europeiska länder med ansträngda statsfinanser att prioritera avfallsfrågor högre än exempelvis utveckling av infrastruktur och sociala frågor. Sådana prioriteringar görs bäst på nationell nivå. Vissa jordbrukspolitiska och miljöpolitiska frågor inom EU (V) (V) anför: Det är en ockupation som strider mot FN:s vilja och som dömts som illegal av den i . är rikt på naturtillgångar i form av fisk och fosfat. Trots att inget land erkänner rätt till har relativt fritt kunnat utnyttja naturresurser. beslutade att fiskeavtalet mellan och EU inte gäller . Domen gör klart att det enda sättet att förhandla om avtal som omfattar är med det västsahariska folket. Kommissionen valde att kringgå domstolens beslut och inleda en omförhandling om avtalet för att inkludera . Den röstade nej till fiskeavtalet. röstades handelsavtalet igenom i , och röstades även fiskeavtalet igenom. Att avtalen nu har gått igenom kommer tveklöst att bidra till att förlänga konflikten. Naturtillgångarna är själva grundorsaken till illegala ockupation av . Det är genom de stora inkomsterna från fosfat, ett rikt fiske och andra västsahariska tillgångar som kan finansiera sin ockupation och fortsätta sitt systematiska förtryck av den västsahariska befolkningen. anser att regeringen ska verka för att EU säkerställer att fiskepartnerskapsavtal mellan och , i enlighet med beslut, inte innefattar territorium så länge folk, via deras legitima representant , inte har gett sitt samtycke. [1] Miljö- och jordbruksutskottets bet. 2018/19:MJU8 Skyddet av värdefull skog, rskr. 2018/19:146 och 147.