yttr · H605JuU2y · 2019-05-07 00:00:00 — skrivelser till regeringen – åtgärder beslutade att ge övriga utskott tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 2018/19:75 skrivelser till regeringen – åtgärder , och eventuella följdmotioner i de delar som berör respektive utskotts beredningsområde. Ingen motion har väckts i ärendet. När det gäller ärenden som anses slutbehandlade delar utskottet i stort regeringens bedömning. I ett fall anser dock utskottet att ett tillkännagivande inte kan anses slutbehandlat. När det däremot gäller ärenden som är under beredning finns det enligt utskottets mening i flera fall anledning att rikta kritik mot regeringen för att man inte har vidtagit tillräckliga åtgärder för att följa beslut. Utskottet har förståelse för att beredningen av vissa ärenden kan ta än andra men finner det ändå anmärkningsvärt att regeringen i vissa fall inte redovisar några åtgärder över huvud taget. Inte heller redovisas på ett tillfredsställande sätt när de olika tillkännagivandena beräknas vara slutbehandlade. I yttrandet finns två avvikande meningar (S, M, SD, V, KD, MP). Regeringen redovisar i skrivelse 75 huruvida den anser att tillkännagivandena är slutbehandlade eller ej. Den konstitutionella praxis som har vuxit fram i fråga om tillkännagivanden innebär att utgångspunkten bör vara att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. Tillkännagivanden är dock inte rättsligt bindande, och om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål, bör den underrätta om detta inom den eventuella tidsgräns som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till varför regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör redovisas (bet. 2016/17:KU21 s. 41 f.). Det har förekommit att regeringen i skrivelse 75 har redovisat att ett tillkännagivande är slutredovisat och att det berörda utskottet har ansett att så inte är fallet. Regeringen har då återkommit till i en proposition och den påföljande skrivelse 75 och redovisat tillkännagivandet på nytt och också eventuella ytterligare åtgärder. Vilka åtgärder som ska krävas för att ett tillkännagivande ska anses vara slutbehandlat varierar naturligtvis. Har endast begärt en utredning kan det räcka med att en utredning tillsätts, men om har begärt förslag krävs normalt att förslag läggs fram av regeringen för att tillkännagivandet ska anses vara slutbehandlat. Normalt kan ett tillkännagivande anses slutbehandlat först när det är tillgodosett. Även om utgångspunkten är att tillkännagivanden bör tillgodoses av regeringen kan regeringen göra en annan bedömning än i en sakfråga och har således rätt att inte följa ett tillkännagivande, helt eller delvis. Det är viktigt att regeringen är tydlig med hur dess behandling av ett tillkännagivande förhåller sig till det aktuella tillkännagivandet. För att regeringen ska kunna vara tydlig krävs att tillkännagivandet från är tydligt. Om regeringen tydligt meddelar , t.ex. i budgetpropositionen, att den inte avser att tillgodose ett tillkännagivande och skälen för detta, ges en möjlighet att reagera på regeringens ställningstagande. Utfallet kan t.ex. bli att inte har några invändningar mot regeringens bedömning eller att vidhåller sin ursprungliga uppfattning. När det gäller ej slutbehandlade tillkännagivanden har tidigare anfört att det, även om det inte är omöjligt att tillkännagivanden har fått en mer krävande karaktär än tidigare, borde höra till undantagen att tillkännagivanden inte kan slutredovisas (bet. 2005/06:KU34). Handläggningstiden för slutbehandlingen av ett enskilt tillkännagivande är dock alltid avhängig tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som förutsätts för en sådan slutbehandling (bet. 2014/15:KU21 s. 28). Det bör inte, har påpekat, förekomma att tillkännagivanden inte är slutbehandlade utan att det redovisas en bedömning av när de kan bli slutbehandlade (bet. 2015/16:KU21 s. 30). har framhållit vikten av att regeringen är utförlig i sina redogörelser för vidtagna, pågående och planerade åtgärder. Därigenom får utskotten ett underlag för sin beredning av ärenden, t.ex. motioner, som rör åtgärder inom det aktuella området. I de fall där det har gått förhållandevis från att tillkännagivandet gjordes till dess att skrivelse 75 beslutades av regeringen kan det vara naturligt att redovisningen är kortfattad, som regeringen naturligtvis förväntas agera skyndsamt. Det går dock inte att sätta en tidsgräns för alla tillkännagivanden. För tillkännagivanden som är äldre än torde en avsaknad av åtgärder innebära att man kan säga att regeringen i alla fall inte har agerat skyndsamt (bet. 2016/17:KU21 s. 40). Skrivelse 75 fyller många värdefulla syften. Ett exempel är att skrivelse 75 ger utskottet en möjlighet att reagera om det anser att redovisningen av behandlingen av ej slutbehandlade tillkännagivanden är för kortfattad och om utskottet anser att regeringen bör vidta fler åtgärder. Sådana synpunkter kan också vara värdefulla för regeringen som har att återkomma till i fråga om alla ej slutbehandlade tillkännagivanden. Regeringen har möjlighet att återkomma till i frågan i budgetpropositionen eller i en annan proposition eller skrivelse innan skrivelse 75 avlämnas nästa gång. I skrivelsen redovisas sammanlagt 63 riksdagsskrivelser som riktats till regeringen med anledning av justitieutskottets betänkanden: ett från /13, sex från /15, sju från /16, nio från /17, 33 från /18 och sju från /19. Av dessa redovisas 29 som slutbehandlade och 34 som inte slutbehandlade. Här nedan redogörs för ett av de tillkännagivanden som regeringen anger som slutbehandlade och 28 av de tillkännagivanden som enligt regeringen inte är slutbehandlade. Vissa av dessa behandlas i samma avsnitt. Vidare redovisas också en riksdagsskrivelse om anslag för rättsväsendet som regeringen anser vara slutbehandlad. Kartläggning, uppföljning och statistik om hedersrelaterad brottslighet När det gäller tillkännagivandet om kartläggning, uppföljning och statistik om hedersrelaterad brottslighet (bet. 2016/17:JuU1 punkt 44, rskr. 2016/17:90) anför regeringen följande. Regeringen har gett i uppdrag att genomföra en nationell kartläggning av hedersrelaterat våld och förtryck, inom ramen för uppdraget att stödja genomförande och uppföljning av den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor (S2017/01221/JÄM). Kartläggningen ska utformas med hänsyn till möjligheten att genom senare undersökningar göra jämförelser . beslutade regeringen om kommittédirektivet Starkare skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv (dir. 2017:25). I utredningsuppdraget ingår bl.a. att analysera möjligheterna att föra statistik över hedersrelaterade brott och, om det bedöms möjligt, föreslå hur sådan statistik skulle kunna tas fram. De åtgärder som tas upp i tillkännagivandet är därmed omhändertagna. Regeringen beslutade att lägga riksdagsskrivelsen i denna del till handlingarna. Skrivelsen i denna del anses därför slutbehandlad. Tillkännagivanden som är under beredning har i ett tillkännagivande begärt att regeringen återkommer med en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits för att öka antalet lokala poliser (bet. 2014/15:JuU1 punkt 10, rskr. 2014/15:77). I skrivelse 2016/17:75 redovisades denna punkt som slutbehandlad. ansåg dock att regeringen inte hade redovisat tillräckligt med vidtagna åtgärder för att tillkännagivandet skulle kunna anses slutbehandlat (bet. 2016/17:KU21, rskr. 2016/17:296). I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 4 avsnitt 2.6) meddelade regeringen att punkten därför åter stod som öppen. Ett av syftena med ombildningen av polisen var att säkerställa en lokalt förankrad och synlig polis i hela landet. För att följa upp utfallet av polisreformens intentioner har regeringen begärt in återrapportering av olika slag. I regleringsbreven ställde regeringen krav på att löpande hålla regeringen informerad om det fortsatta arbetet med ombildningen. Den löpande avrapporteringen skedde bl.a. på de månatliga mötena mellan rikspolischefen och statssekreteraren. I regleringsbrevet fick också i uppdrag att i årsredovisningen lägga särskild vikt vid redovisningen av genomförandet av en lokalt förankrad polisverksamhet. Av redovisningen framgick att fortsatte arbetet med att stärka det lokala polisarbetet utifrån inriktningen att mer än hälften av resurserna i en polisregion ska finnas i lokalpolisområdena. Genom att öka resurserna vid lokalpolisområdena har det skapats bättre förutsättningar för att bedriva polisverksamheten nära medborgarna. finns även kommunpoliser i samtliga kommuner. redovisades att av regionernas resurser finns på lokalpolisområdesnivå. Av verksamhetsuppföljningen framgår att den siffran nu ökat till . I regleringsbrevet fick i uppdrag att analysera och bedöma hur långt myndigheten hade kommit i målsättningen med en mer närvarande och tillgänglig polis i lokalsamhället. skulle också bedöma hur väl myndigheten svarar upp mot behoven av polisiär närvaro i särskilt utsatta områden. Uppdragen redovisades i myndighetens årsredovisning . Genom den verksamhetsuppföljning som månatligen har redovisat till har utvecklingen avseende bl.a. kompetensförsörjningen kunnat följas upp. I regleringsbrevet ålade regeringen att också redovisa i vilken utsträckning det finns områdespoliser på lokalpolisområdesnivå och i vilken utsträckning dessa arbetar fredat med kontaktskapande, brottsförebyggande och trygghetsskapande arbete. Vidare ska analysera i vilken utsträckning det finns likvärdiga möjligheter att få akut hjälp från polisen över hela landet samt bedöma i vilken utsträckning ingripandepersonalen kan arbeta brottsförebyggande och vidta långtgående förstahandsåtgärder. Denna återrapportering ska ske i årsredovisningen som ska lämnas . fick Statskontoret i uppdrag att utvärdera ombildningen av polisen. lämnade Statskontoret sin slutrapport. Rapporten bereds i . har också behov av fler anställda, både poliser och civilanställda. Regeringen har därför i en rad budgetar tillfört myndigheten mer resurser. Regeringen har även skapat förutsättningar för att utbilda fler poliser, bl.a. genom att utöka antalet lärosäten som kan tillhandahålla polisutbildning. finns det fem sådana lärosäten. Skrivelsen är inte slutbehandlad i denna del. När det gäller tillkännagivandet om att arbetet mot bostadsinbrott ska prioriteras (bet. 2014/15:JuU1 punkt 21, rskr. 2014/15:77) anför regeringen följande. Vissa frågor om bostadsinbrott har behandlats av i betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85). Genom lagändringar har det bl.a. tydliggjorts att det även när en stöld sker i ett boende som inte är permanent ska kunna leda till att stölden bedöms som grov (prop. 2016/17:131). fick en utredare i uppdrag att utreda bl.a. den fråga som tillkännagivandet avser. informerades om uppdraget i propositionen Elektronisk övervakning av kontaktförbud (prop. 2017/18:81 s. 43). Skrivelsen är inte slutbehandlad i denna del. gjorde ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör se över hur ungdomspåföljden helgavskiljning med fotboja kan utformas och återkomma med ett sådant förslag till (bet. 2014/15:JuU9 punkt 5, rskr. 2014/15:102). tillkännagivande motsvaras av förslag om nya påföljder för unga lagöverträdare som lämnat i betänkandet Nya påföljder (SOU 2012:34). Det betänkandet utgjorde också underlag för förslagen i propositionen Tydligare reaktioner på ungas brottslighet (prop. 2014/15:25), som antogs av i samma betänkande som tillkännagivandet. Betänkandet Nya påföljder har härutöver legat till grund för regeringens förslag i propositionen Strafflindring vid medverkan till utredning av egen brottslighet (prop. 2014/15:37), som antagit (bet. 2014/15:JuU8), och propositionen Ny påföljd efter tidigare dom (prop. 2015/16:151), som antagit (bet. 2015/16:JuU30). Beredningen fortsätter av kvarvarande förslag i betänkandet. beslutade justitie- och migrationsministern att ge en utredare i uppdrag att överväga och komplettera de bedömningar och förslag som lämnats av om nya påföljdsinslag för unga lagöverträdare. Uppdraget redovisades i promemorian Nya ungdomspåföljder (Ds 2017:25). I promemorian föreslås två nya påföljder för unga lagöverträdare: ungdomstillsyn och ungdomsövervakning. Den senare påföljden föreslås innefatta tydliga inskränkningar i den unges rörelsefrihet, som utgångspunkt i form av s.k. helghemarrest. Efterlevnaden förslås kunna kontrolleras med elektroniska hjälpmedel. Promemorian har remissbehandlats. Förslagen om nya ungdomspåföljder bereds inom . Skrivelsen är inte slutbehandlad i denna del. Köp av sexuell handling av barn När det gäller tillkännagivandet om köp av sexuell handling av barn (bet. 2014/15:JuU14 punkt 18, rskr. 2014/15:138) anför regeringen följande. Att överväga om straffskalan för brottet bör ändras, och i det sammanhanget särskilt överväga en höjning av straffminimum genom att ta bort böter ur straffskalan, omfattades av uppdraget till människohandelsutredning (dir. 2014:128). Uppdraget redovisades i delbetänkandet Ett starkt straffrättsligt skydd mot köp av sexuell tjänst och utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, m.m. (SOU 2016:42). Delbetänkandet har remissbehandlats och regeringen beslutade att överlämna lagrådsremissen Straffrättsliga åtgärder mot sexköp utomlands och mot utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling till Lagrådet. I remissen föreslog regeringen bl.a. att straffskalan för köp av sexuell handling av barn skulle skärpas, dels genom att minimistraffet höjs från böter till fängelse, dels genom att maximistraffet höjs till fängelse . Vidare föreslogs att brottsbeteckningen ändras till utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling. Ärendet bereds inom . Skrivelsen är inte slutbehandlad i denna del. I samma betänkande finns ett tillkännagivande om att ett nytt brott – inbrottsstöld – bör införas med minimistraffet fängelse (bet. 2014/15:JuU14 punkt 26, rskr. 2014/15:138). Regeringen anför att vissa frågor om bostadsinbrott har behandlats av i betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85). Genom lagändringar har det bl.a. tydliggjorts att det även när en stöld sker i ett boende som inte är permanent ska kunna leda till att stölden bedöms som grov (prop. 2016/17:131). fick en utredare i uppdrag att utreda bl.a. den fråga som tillkännagivandet avser. informerades om uppdraget i propositionen Elektronisk övervakning av kontaktförbud (prop. 2017/18:81 s. 43). Skrivelsen är inte slutbehandlad i denna del. Straffvärdesbestämning vid flerfaldig brottslighet I samma betänkande finns ett tillkännagivande om straffvärdesbestämning vid flerfaldig brottslighet (bet. 2014/15:JuU14 punkt 48, rskr. 2014/15:138). Frågan omfattas av betänkande Nya påföljder (SOU 2012:34). Regeringen beslutade proposition 2015/16:151 Ny påföljd efter tidigare dom. I propositionen lämnades vissa förslag som innebär att reglerna om gemensam straffmätning i 34 kap. inte längre ska tillämpas när det är fråga om återfall. Vidare gjorde regeringen bedömningen att den nuvarande ordningen för straffvärdebedömning vid flerfaldig brottslighet i övrigt framstår som väl avvägd och föreslog därför ingen ändring i de reglerna. I samband med att propositionen beslutades skrevs tillkännagivandet av. delade dock inte regeringens uppfattning att tillkännagivandet därmed var slutbehandlat (bet. 2016/17:KU21, rskr. 2016/17:296). Punkten står därför åter som öppen. Tillkännagivandet återrapporterades till i budgetpropositionen (se prop. 2017/18:1 utg.omr. 4 avsnitt 2.6). Regeringen arbetar med att ta fram kommittédirektiv till en särskild utredare som ska överväga och föreslå förändringar av strafflagstiftningen i syfte att åstadkomma en skärpt straffmätning vid flerfaldig brottslighet. Skrivelsen är inte slutbehandlad i denna del. Villkorlig frigivning vid återfall i likartad brottslighet riktade ett tillkännagivande till om att regeringen ska återkomma till med ett förslag om skärpta regler för villkorlig frigivning för de som återfallit i likartad brottslighet (rskr. 2014/15:153 punkt 15, bet. 2014/15:JuU17). Regeringen anför att en särskild utredare lämnade förslag på förändringar i systemet med villkorlig frigivning i betänkandet Villkorlig frigivning – förstärkta åtgärder mot återfall i brott (SOU 2017:61). Betänkandet har remitterats och regeringen beslutade lagrådsremissen Förstärkta återfallsförebyggande åtgärdervid villkorlig frigivning. Skrivelsen är inte slutbehandlad i denna del. riktade två tillkännagivanden till regeringen om kriminalisering av s.k. terrorismresor och att ett bra och fungerande samarbete inom EU bör vara fokus för det internationella samarbetet mot terrorism (bet. 2015/16:JuU7 punkt 5, rskr. 2015/16:86). Det sistnämnda tillkännagivandet redovisades som slutbehandlat i skrivelse 2015/16:75. Regeringen gav en utredare i uppdrag att överväga om det bör införas ett särskilt straffansvar för den som deltar i eller på annat sätt stöder en terroristorganisation och lämna de lagförslag som bedöms nödvändiga (Ju 2017:G). Uppdraget redovisades i promemorian Ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation (Ds 2017:62). Promemorian har remitterats. Regeringen arbetar med att ta fram en lagrådsremiss. Skrivelsen är inte slutbehandlad i denna del. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen ska överväga om personer som är dömda för våldsbrott bör ha en skyldighet att genomgå behandlingsprogram. En vägran att delta i ett sådant program ska få konsekvenser för den intagnes möjligheter att få permission och villkorlig frigivning. Den intagnes medverkan i behandlingsprogram ska vara ett krav för villkorlig frigivning för personer som dömts för grova sexualbrott eller grova brott mot närstående (bet. 2015/16:JuU21 punkt 12, rskr. 2015/16:174). Regeringen anför att en särskild utredare lämnade förslag på förändringar i systemet med villkorlig frigivning i betänkandet Villkorlig frigivning – förstärkta åtgärder mot återfall i brott (SOU 2017:61). Betänkandet har remitterats och regeringen beslutade lagrådsremissen Förstärkta återfallsförebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning. Skrivelsen är inte slutbehandlad i den här delen. När det gäller tillkännagivandet om en lokalt förankrad polis (bet. 2016/17:JuU1 punkt 9, rskr. 2016/17:90) redovisades punkten som slutbehandlad i skrivelse 2016/17:75. ansåg dock att regeringen inte hade redovisat tillräckligt med vidtagna åtgärder för att tillkännagivandet skulle kunna anses slutbehandlat (bet. 2016/17:KU21, rskr. 2016/17:296). I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 4 avsnitt 2.6) meddelade regeringen att punkten därför åter stod som öppen. Ett av syftena med ombildningen av polisen var att säkerställa en lokalt förankrad och synlig polis i hela landet. För att följa upp utfallet av polisreformens intentioner har regeringen begärt in återrapportering av olika slag. I regleringsbreven ställde regeringen krav på att löpande hålla regeringen informerad om det fortsatta arbetet med ombildningen. Den löpande avrapporteringen skedde bl.a. på de månatliga mötena mellan rikspolischefen och statssekreteraren. I regleringsbrevet fick också i uppdrag att i årsredovisningen lägga särskild vikt vid redovisningen av genomförandet av en lokalt förankrad polisverksamhet. Av redovisningen framgick att fortsatte arbetet med att stärka det lokala polisarbetet utifrån inriktningen att mer än hälften av resurserna i en polisregion ska finnas i lokalpolisområdena. Genom att öka resurserna vid lokalpolisområdena har det skapats bättre förutsättningar för att bedriva polisverksamheten nära medborgarna. finns även kommunpoliser i samtliga kommuner. redovisades att av regionernas resurser finns på lokalpolisområdesnivå. Av verksamhetsuppföljningen framgår att den siffran nu ökat till . I regleringsbrevet fick i uppdrag att analysera och bedöma hur långt myndigheten hade kommit i målsättningen med en mer närvarande och tillgänglig polis i lokalsamhället. skulle också bedöma hur väl myndigheten svarar upp mot behoven av polisiär närvaro i särskilt utsatta områden. Uppdragen redovisades i myndighetens årsredovisning . Genom den verksamhetsuppföljning som månatligen har redovisat till har utvecklingen av bl.a. kompetensförsörjningen kunnat följas upp. I regleringsbrevet ålade regeringen att också redovisa i vilken utsträckning det finns områdespoliser på lokalpolisområdesnivå och i vilken utsträckning dessa arbetar fredat med kontaktskapande, brottsförebyggande och trygghetsskapande arbete. Vidare ska analysera i vilken utsträckning det finns likvärdiga möjligheter att få akut hjälp från polisen över hela landet samt bedöma i vilken utsträckning ingripandepersonalen kan arbeta brottsförebyggande och vidta långtgående förstahandsåtgärder. Denna återrapportering ska ske i årsredovisningen som ska lämnas . har Statskontoret haft i uppdrag att utvärdera ombildningen av polisen. lämnade Statskontoret sin slutrapport. Rapporten bereds nu i . har också behov av fler anställda, både poliser och civilanställda. Regeringen har därför i en rad budgetar tillfört myndigheten mer resurser. Regeringen har även skapat förutsättningar för att utbilda fler poliser, bl.a. genom att utöka antalet lärosäten som kan tillhandahålla polisutbildning. finns det fem sådana lärosäten. Skrivelsen är inte slutbehandlad i denna del. Fler områdespoliser och kommunpoliser Även tillkännagivandet om fler områdespoliser och kommunpoliser (bet. 2016/17:JuU1 punkt 12, rskr. 2016/17:90) redovisades som slutbehandlat i skrivelse 2016/17:75. ansåg dock att regeringen inte hade redovisat tillräckligt med vidtagna åtgärder för att tillkännagivandet skulle kunna anses slutbehandlat (bet. 2016/17:KU21, rskr. 2016/17:296). I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 4 avsnitt 2.6) meddelade regeringen att punkten därför åter står som öppen. har i sin nya organisation valt att införa både kommunpoliser och områdespoliser. Det finns nu kommunpoliser i samtliga kommuner, vilka ska trygga en långsiktig samverkan i det brottsförebyggande arbetet. Arbetet med att utveckla kommunpolisens roll och kontakter kommer att fortsätta i syfte att säkra kontinuitet i samverkan med kommunen och andra lokala aktörer. Dessutom finns områdespoliser som ska arbeta lokalt och kontaktskapande gentemot medborgarna. Målsättningen är att de ska vara kända i lokalsamhället och själva ha goda kunskaper om sitt område. Det ligger emellertid inom ansvar att organisera de funktioner som finns inom myndigheten på det sätt som myndigheten anser lämpligt. Att samverkan med lokalsamhället stärks är dock en viktig del i arbetet med ombildningen av polisen. Regeringen gav därför i regleringsbrevet i uppdrag att analysera och bedöma hur långt myndigheten har kommit i målsättningen med en mer närvarande och tillgänglig myndighet i lokalsamhället. För att säkerställa att områdespoliser etableras och kan verka på det sätt som är avsett har regeringen i regleringsbrevet ålagt att redovisa i vilken utsträckning det finns områdespoliser på lokalpolisområdesnivå och i vilken utsträckning dessa arbetar fredat med kontaktskapande, brottsförebyggande och trygghetsskapande arbete. Som ett led i att utveckla ett mer effektivt brottsförebyggande och trygghetsskapande arbete utfärdar medborgarlöften. utfärdades sådana löften i 275 av landets 290 kommuner, och vid utgången av 2017 hade medborgarlöften utfärdats i 280 av landets 290 kommuner. Det finns också särskilda kommunpoliser i samtliga landets kommuner. Regeringen har i regleringsbrevet ålagt att analysera om arbetet med medborgarlöften har lett till ett mer effektivt trygghetsskapande arbete. Vidare ska analysera i vilken utsträckning det finns likvärdiga möjligheter att få akut hjälp från polisen över hela landet samt bedöma i vilken utsträckning ingripandepersonalen kan arbeta brottsförebyggande och vidta långtgående förstahandsåtgärder.