yttr · H605TU2y · 2019-05-03 00:00:00 — skrivelser till regeringen – åtgärder anmodade övriga utskott att yttra sig över skrivelse 2018/19:75 skrivelser till regeringen – åtgärder och eventuella följdmotioner i de delar som berör respektive utskotts beredningsområde. har vid behandlingen koncentrerat sig på de riksdagsskrivelser som riktats till regeringen med anledning av utskottets betänkanden. Utskottet anser att den redogörelse som har lämnats av regeringen i skrivelse 75 i allt väsentligt synes ge en formellt korrekt och rättvisande bild av hur skrivelser från trafikutskottet har behandlats. Utskottet påminner i yttrandet om behovet av en skyndsam beredning av tillkännagivanden och uppmanar regeringen att i möjligaste mån redovisa planerade åtgärder och när ett tillkännagivande kan tänkas vara slutbehandlat. I skrivelse 2018/19:75 redovisas vilka åtgärder som regeringen har vidtagit med anledning av de riksdagsskrivelser som överlämnats till regeringen. Regeringens redovisning omfattar samtliga riksdagsskrivelser från det senaste kalenderåret och äldre riksdagsskrivelser som inte har rapporterats som slutbehandlade av regeringen. Inom trafikutskottets beredningsområde redovisas beslut och berednings-läge för sammanlagt 38 riksdagsskrivelser till regeringen med anledning av utskottets betänkanden. En stor andel av skrivelserna utgörs av tillkännagivanden. Regeringen redovisar att 13 riksdagsskrivelser har slutbehandlats , medan 25 skrivelser bereds vidare. Tabell 1 Riksdagsskrivelser till regeringen med anledning av trafikutskottets betänkanden 2015/16 2016/17 2018/19 ⃰ ⃰ Gäller endast första delen av . Inom trafikutskottets beredningsområde redovisas sex tillkännagivanden som slutbehandlade. För två av dessa medför det också att berörd skrivelse är avslutad. Nedan följer en redovisning av det arbete som regeringen har utfört med anledning av tillkännagivandena. Tabell 2 Tillkännagivanden som redovisas som slutbehandlade 2014/15:25, 206 Beslut om omhändertagande och klampning Sanktionssystemet för efterlevnad av svaveldirektivet Vissa frågor om upphandling av infrastruktur Beslut om omhändertagande och klampning I riksdagsskrivelse 2014/15:25 finns ett tillkännagivande om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd. I tillkännagivandet uppmanas regeringen att utreda möjligheterna att låta de föreslagna åtgärderna vid hindrande av fortsatt färd bestå längre än samt att låta en polisman eller tulltjänsteman besluta om klampning. Även i riksdagsskrivelse 2014/15:206 finns ett tillkännagivande om hindrande av fortsatt färd. I tillkännagivandet uppmanas regeringen att skyndsamt återkomma till med förslag som möjliggör att åtgärderna vid hindrande av fortsatt färd kan bestå längre än . Av regeringens redovisning framgår att Transportstyrelsen fick i uppdrag att i nära samråd med och följa upp bestämmelserna om bl.a. åtgärder vid hindrande av fortsatt färd. Uppdraget inbegrep att utreda möjligheterna att låta åtgärder vid hindrande av fortsatt färd bestå än samt att låta en polis eller tulltjänsteman besluta om klampning. lämnade Transportstyrelsen en delredovisning av uppdraget, och slutredovisningen överlämnades till . togs därefter promemorian Förbättrade möjligheter att besluta om och verkställa vissa sanktioner på yrkestrafikområdet fram, som remitterades . Regeringen anger vidare att den beslutade om propositionen Förlängd klampning (prop. 2017/18:198), i vilken regeringen konstaterar att tidsgränsen är alltför begränsad för att i tillräckligt stor utsträckning uppnå regeringens målsättning. Dessutom har det enligt regeringen framkommit att det kan finnas problem för myndigheterna att praktiskt hantera att en åtgärd ska upphöra inom den angivna tiden. Mot denna bakgrund föreslog regeringen att tidsgränsen för åtgärder bör förlängas från 24 . beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2017/18:TU14, rskr. 2017/18:314). Vad gäller den del av tillkännagivandet som handlar om att låta en polisman eller tulltjänsteman besluta om klampning anger regeringen att det saknas skäl för att ändra den nuvarande ordningen som innebär att beslut om klampning ligger på myndighetsnivå. Regeringen angav i nämnda proposition att de aktuella tillkännagivandena i och med detta är slutbehandlade. Sanktionssystemet för efterlevnad av svaveldirektivet I riksdagsskrivelse 2015/16:296 finns ett tillkännagivande som behandlar sjöfartsfrågor, nämligen att regeringen bör se över utformningen av sanktionssystemet för efterlevnad av EU:s svaveldirektiv. Regeringen redovisar att förordningen (2012:259) om miljösanktionsavgifter har ändrats så att en miljösanktionsavgift kan tas ut för överträdelser av svavelförordningens bestämmelser om svavelhalt i marint bränsle. De nya reglerna trädde i kraft och innebär att miljösanktionsavgiften kan tas ut för överträdelser i svenskt inre vatten, , och Nordamerikaområdena samt inom EU för fartyg i hamn, om svavelhalten är över 0,10 viktprocent. I andra vattenområden kan en miljösanktionsavgift tas ut om svavelhalten överstiger 1,50 viktprocent i passagerarfartyg i reguljär trafik till eller från en hamn inom EU, eller om det är fråga om annan användning, om bränslets svavelhalt överstiger 3,50 viktprocent. Storleken på avgiften är beroende av dels fartygets motoreffekt, dels svavelhalten i det bränsle som har använts i fartyget, och varierar mellan och . Ju högre motoreffekt och svavelhalt, desto högre sanktionsavgift. Av bestämmelserna i förordningen följer att om en avgift har tagits ut för en överträdelse ska en ny avgift som är dubbelt så hög tas ut vid fortsatta eller upprepade överträdelser. Enligt och förordningen får den nya avgiften inte vara högre än . Regeringen anser att tillkännagivandet, och riksdagsskrivelsen, därmed är slutbehandlat. Sårbarheten i transportsystemet, införandet av ERTMS och vissa frågor om upphandling av infrastruktur I riksdagsskrivelse 2016/17:101 finns bl.a. tre tillkännagivanden om sårbarheten i transportsystemet, järnvägens signalsystem ERTMS och vissa frågor om upphandling av infrastruktur som regeringen anser är slutbehandlade. I det första tillkännagivandet framförs att regeringen bör ta fram en nationell strategi för gränsöverskridande järnvägstrafik för att minska sårbarheten i transportsystemet. Regeringen anger att det i beslutet om en nationell trafikslagsövergripande plan för transportinfrastrukturen för perioden –2029 ingår investeringar som bl.a. syftar till ökad robusthet för transportsystemet som helhet och därmed även för gränsöverskridande transporter. Regeringen hänvisar även till dess beslut att fr.o.m. ansvarar för övergripande samordning och planering av krisberedskap och det civila försvaret för transportområdet, genom ett tillägg i förordningen (2010:185) med instruktion för . I enlighet med detta tillägg ska med utgångspunkt i ett trafikslagsövergripande perspektiv samverka med andra aktörer och vidta åtgärder i syfte att utveckla och samordna krisberedskap och planering för höjd beredskap inom transportområdet. Regeringen redovisar slutligen att den i skrivelsen Nationell planering för transportinfrastrukturen 2018–2029 (skr. 2017/18:278) redogjorde för vilka åtgärder som har vidtagits med anledning av tillkännagivandet och angav att det är slutbehandlat. I det andra tillkännagivandet framförs att regeringen bör verka för att införandet av ERTMS sker samordnat med grannländer och i nära samråd med branschaktörerna samt med beaktande av järnvägens totala funktionssätt. I sin redovisning hänvisar regeringen återigen till uppdrag att ta fram ett förslag till en nationell plan. I direktivet till uppdraget angav regeringen att bör verka för att ERTMS införs samordnat med grannländer och i nära samråd med branschaktörerna samt med beaktande av järnvägens totala funktionssätt. Regeringen anger vidare att den i skrivelsen Nationell planering för transportinfrastrukturen 2018–2029 redogjorde för vilka åtgärder som har vidtagits med anledning av tillkännagivandet och angav att det därmed är slutbehandlat. Slutligen innehåller skrivelsen ett tillkännagivande om att regeringen bör tillse att inför beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg gör en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet. Regeringen anger att det i direktivet till uppdrag att ta fram ett förslag till en nationell plan fastställs att verket inför beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg ska göra en bred analys av vilken metod som ger störst nytta och produktivitet samt uppmuntrar till innovation i anläggningsbranschen. Detta tydliggjordes även i den nationella trafikslagsövergripande planen för transportinfrastrukturen –2029. Det är enligt planbeslutet av största vikt att och entreprenadbranschen fortsätter verka för ökad produktivitet och innovationsgrad, så att mer infrastruktur kan fås för pengarna. Regeringen anger vidare att den uppdrog åt Trafikanalys att analysera och utvärdera arbete för att öka produktivitet och innovationsgrad inom anläggningsbranschen. Trafikanalys redovisade uppdraget och redogör i rapporten för att ambitionen är hög när det gäller produktivitetsarbete och att arbetet går åt rätt håll, men att det tar tid och måste få ta tid. Regeringen anger att den avser att fortsätta att följa utvecklingen noga och att den därför uppdrog åt att , , redovisa resultatet av myndighetens arbete för ökad produktivitet. Uppdraget innebär att ska redogöra för och återrapportera till regeringen om dess arbete för att verka för en ökad produktivitet i anläggningsbranschen samt göra en särskild uppföljning av entreprenadkontrakt. Den första återrapporteringen av uppdraget lämnades . pekar i rapporten på en positiv utveckling av effekterna av genomförda strategier men menar att mätningen av produktivitet behöver utvecklas. Regeringen anger vidare att den i skrivelsen Nationell planering för transportinfrastrukturen 2018–2029 redogjorde för vilka åtgärder som har vidtagits med anledning av tillkännagivandet och angav att tillkännagivandet därmed är slutbehandlat. Tillkännagivanden under fortsatt beredning Regeringen uppger att 26 tillkännagivanden är under fortsatt beredning. Nedan följer en redovisning av det arbete som regeringen har utfört med anledning av dessa tillkännagivanden samt i förekommande fall en redovisning av den fortsatta beredningsprocessen. Tabell 3 Tillkännagivanden som redovisas som under beredning Kompetensbevis och hastighetsbegränsning avseende fritidsbåtar 2013/14:217, 218 Underhåll av statens järnvägsinfrastruktur En strategi för luftfarten Lastbilars och bussars längd och vikt En strategi för luftfarten En strategi för luftfarten Ett gemensamt europeiskt luftrum Kompetensbevis och hastighetsbegränsning avseende fritidsbåtar äldsta tillkännagivande som fortfarande bereds finns i riksdagsskrivelse 2004/05:178 och rör sjösäkerhet. I tillkännagivandet framförs att regeringen bör låta utreda förutsättningarna för obligatorisk utbildning och förarbevis för att få framföra vissa fritidsbåtar. Regeringen påminner om att frågan om kompetensbevis och hastighetsbegränsningar för fritidsbåtar behandlades i propositionen Moderna transporter (prop. 2005/06:160). Därefter har frågan om kompetensbevis för fritidsbåtar utretts inom , som tagit fram ett fördjupat kunskapsunderlag i frågan. Regeringen hänvisar till att en departementspromemoria om behörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp utarbetades och remitterades . Vidare framförs att frågan om särskild reglering av vattenskotrar aktualiserades . Efterföljande höst lämnade Havs- och vattenmyndigheten slutredovisningen av ett regeringsuppdrag om att kartlägga olägenheter från vattenskotrar och andra mindre motordrivna farkoster samt om att analysera behovet av en särskild reglering för sådana farkoster. Regeringen anger även att respektive 2018 remitterade en promemoria med förslag om obligatoriskt förarbevis för att få framföra vattenskoter, följt av en promemoria med förslag om åldersgräns för att få framföra vattenskoter. I riksdagsskrivelse 2012/13:259 finns ett tillkännagivande om luftfartsfrågor. I skrivelsen tillkännages att den lokala flygtrafikledningen på Swedavias flygplatser, de militära flygplatserna och flygplatser som Försvarsmakten har ett stort behov av samt flygplatser inom samfällda terminalområden även fortsättningsvis enbart ska utövas av . Regeringen hänvisar till beslut om ändring i luftfartslagen, vilket fattades på förslag av trafikutskottet. Lagändringen, som utfärdades av regeringen och trädde i kraft , innebar att flygtrafikledningstjänsten vid de flygplatser som ägs eller drivs av staten återreglerades. I det betänkande (bet. 2012/13:TU18) som låg till grund för riksdagsskrivelsen angavs att regeringen förväntades åtgärda tillkänna-givandet genom en ändring i luftfartsförordningen. Regeringen redovisar att ett förslag till en sådan ändring remitterades i samband med förslaget om ändring i luftfartslagen. Eftersom förslaget till förordningsändring delvis kritiserades av remissinstanserna gjordes bedömningen att det inte var möjligt att besluta om ändringar i luftfartslagen och luftfartsförordningen . Enligt regeringen pågår alltjämt ett arbete med att ta fram ett nytt förslag till ändringar i luftfartsförordningen, för att åtgärda kvarvarande del av tillkännagivandet. Regeringen hänvisar i sammanhanget till regeringsuppdraget till om en förstudie för ny utformning av det svenska luftrummet, som ska redovisas och vars resultat behöver beaktas. Vad gäller it-politiska frågor finns ett tillkännagivande i riksdagsskrivelse 2013/14:168 om att regeringen bör upprätta en särskild strategi för hur man med olika it-lösningar kan minska transportbehovet liksom koldioxid-utsläppen, och även verka för att en motsvarande strategi tas fram på EU-nivå samt ställa särskilda krav på att offentliga myndigheter utnyttjar utrustning för distansmöten. Regeringen redovisar att den regleringsbrev gav 62 myndigheter i uppdrag att arbeta med att minska koldioxidutsläppen från resor och transporter genom att använda den teknik som tagits fram inom ramen för projektet möten i myndigheten (REMM). Vidare framhåller regeringen att en samlad digitaliseringspolitik har presenterats för i skrivelsen Hur blir bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter – en skrivelse om politikens inriktning (skr. 2017/18:47). Regeringen uppger också att den arbetar aktivt inom ramen för (transport, telekommunikation och energi) och att rådet antog rådsslutsatser om digitalisering av transporter. I rådsslutsatserna uppmanas kommissionen att arbeta med medlemsstaterna och berörda aktörer för att ta fram en övergripande och multimodal digitaliseringsstrategi för transportsektorn med en tillhörande färdplan med en vägledande förteckning över föreslagna åtgärder och en tidsplan för när de ska läggas fram. I riksdagsskrivelserna 2013/14:217 och 2013/14:218 finns ett tillkännagivande om att arbetet med att skapa fler säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken behöver påskyndas. Regeringen hänvisar till att Trafikanalys fick i uppdrag att genomföra en utredning om trygga och säkra uppställningsplatser. Trafikanalys redovisade uppdraget genom rapporten och säkra uppställningsplatser. Vidare uppdrog regeringen åt att göra en översyn av hur bristen på säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken längs större vägar kan avhjälpas. I uppdraget ingår att bedöma hur behovet av säkra uppställningsplatser längs större vägar förväntas utvecklas, analysera vilka nyttor, kostnader och andra konsekvenser som en utbyggnad av säkra uppställningsplatser är förknippad med samt möjliga affärsmodeller som kan främja en tillräcklig utbyggnad. Av uppdraget framgår även att i samband med planering av ny- och ombyggnationer eller i samband med trimningsåtgärder i vägnätet ska planera åtgärder som underlättar för en privat etablering av trygga och säkra uppställningsplatser i anslutning till vägnätet. Dessutom ingår i uppdraget att ska se över och kostnadsuppskatta åtgärder som bidrar till att höja säkerheten på övriga rast- och uppställningsplatser längs vägnätet och redogöra för hur detta påverkar övriga prioriteringar i den nationella planen för utveckling av transportinfrastrukturen. Regeringen anger att uppdraget sträcker sig fram till utgången av den nationella trafikslagsövergripande planen för transportinfrastrukturen för perioden –2029 och att kommer att redovisa till hur utvecklingen fortskrider. Underhåll av statens järnvägsinfrastruktur I riksdagsskrivelse 2013/14:372 finns ett tillkännagivande om att regeringen bör se till att skyndsamt bygger upp kompetens så att verket självständigt kan inspektera både järnvägsanläggningens status och entreprenörernas utförda arbete och se över hur staten kan ta det samlade ansvaret för järnvägsunderhållet på i takt med att underhållskontrakten löper ut. Regeringen redovisar att frågan har behandlats av Utredningen om järnvägens organisation och då särskilt i delbetänkandet på anläggningen (SOU 2015:42) som redovisades och behandlar järnvägens infrastruktur. Regeringen framhåller även att fick i uppdrag att genomföra en fördjupad utredning av järnvägsunderhållets organisering och presentera möjliga åtgärder för järnvägsunderhåll i egen regi. redovisade uppdraget i en delrapport och i en slutrapport . Utöver förslag på möjliga åtgärder för att driva och underhålla det statliga järnvägsnätet i egen regi innehöll slutrapporten även förslag på vilken maskinell underhållsutrustning som bör ägas och förvaltas av . Regeringen framhåller även att fick i uppdrag att vidta åtgärder för att i egen regi organisera och bedriva verksamhet för leveransuppföljning och underhållsbesiktning av järnvägsunderhåll. I slutrapporten konstaterar att verket har uppfyllt regeringens uppdrag vad gäller att vidta åtgärder för att i egen regi följa upp leveranser och att rekryteringsinsatsen fortgår i fråga om underhållsbesiktningar. har t.ex. rekryterat egen personal som arbetar med att följa upp att entreprenörerna följer kontraktskraven. Vidare har verket påbörjat en översyn av regelverket för besiktningsverksamheten och har för avsikt att renodla styrdokumenten . För att ytterligare öka kunskapen om anläggningens tillstånd har verket för avsikt att rekrytera personer som ska analysera mätdata från nuvarande tillståndsbedömningar och göra kvalitativa bedömningar ute i spår. anger även att behovet av underhållsbesiktning kommer att minska och att arbetet kommer att bedrivas i en annan form, men att det kommer att utföras av entreprenörer. Regeringen framför vidare att den beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda hur verksamhet som avser järnvägsunderhåll, i form av basunderhåll, skulle kunna föras över från till . Utredaren ska bl.a. analysera Infranord AB:s och verksamhet i fråga om järnvägsunderhåll, genomföra en omvärldsanalys samt föreslå vilka delar av Infranord AB:s verksamhet i fråga om järnvägsunderhåll som ska föras över till . Utredningstiden har förlängts, och uppdraget ska redovisas . Riksdagsskrivelse 2013/14:373 innehåller ett tillkännagivande om samhällsuppdrag inom järnvägsområdet. I tillkännagivandet uppmanas regeringen att se över hur uppdragen för , och kan tydliggöras så att samhällsbehovet av klimatsmarta järnvägstransporter i högre utsträckning kan tillgodoses. Regeringen redovisar att den i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 24) angav att erbjuder konkurrenskraftiga godstransporter på järnväg och tillsammans med arbetar för att utöka den s.k. kombitrafiken. Regeringen betonar att den avser att återkomma till i det fall fortsättningsvis inte lyckas med detta och om företaget inte i högre utsträckning tillgodoser samhällets behov av klimatsmarta järnvägstransporter. I den nämnda budgetpropositionen angav regeringen även att det finns anledning att förtydliga uppdraget för för att understryka det viktiga ansvar som bolaget har som förvaltare av stationer och depåer. Vad gäller hänvisar regeringen till att det vid årsstämman beslutades att bolagets uppdrag i bolagsordningen förtydligas enligt följande: ”Föremålet för bolagets verksamhet ska vara att, direkt eller indirekt genom dotter- eller intressebolag, bedriva persontrafik och, inom ramen för affärsmässighet, bidra till att uppfylla de transportpolitiska målen och därmed en långsiktigt hållbar transportförsörjning i hela landet, samt att bedriva därmed förenlig verksamhet.” I riksdagsskrivelse 2013/14:374 finns ett tillkännagivande om att regeringen ska se till att sjöfarten mer effektivt binds samman med järnvägs- och vägtransporter, arbeta för att genomförandet av de nya svavelreglerna blir så kostnadseffektivt som möjligt samt återkomma till med ett förslag på införande av ett system med tonnageskatt. Regeringen redovisar att ett nytt tonnagebeskattningssystem trädde i kraft . Det nya systemet syftar till att öka andelen svenskflaggade fartyg i den svenska handelsflottan och innebär att det skattepliktiga resultatet av kvalificerad rederiverksamhet bestäms schablonmässigt utifrån fartygets nettodräktighet, dvs. oberoende av inkomster och utgifter. Liksom i redogörelsen för beredningen av riksdagsskrivelse 2015/16:296 och tillhörande tillkännagivande om sanktionssystemet för efterlevnad av svaveldirektivet hänvisar regeringen även till beslutet om ändring i förordningen (2012:259) om miljösanktionsavgifter och om ändring i svavelförordningen (2014:509). Ändringarna trädde i kraft och innebär att det införs en miljösanktionsavgift för överträdelse av vissa förbud om marint bränsle i svavelförordningen. Vidare redovisar regeringen att den nationella planen för transportinfrastrukturen för perioden –2029, som beslutades , innehåller åtgärder som syftar till att sjöfarten mer effektivt binds samman med järnvägs- och vägtransporter. I fråga om redovisningscentraler för taxi finns ett tillkännagivande i riksdagsskrivelse 2013/14:375 om att den nuvarande möjligheten att bevilja taxameterundantag bör upphävas. Regeringen hänvisar till beslutet om att utse en särskild utredare med uppdrag att bl.a. utreda och eventuellt lämna förslag på en obligatorisk användning av taxameterutrustning i taxifordon utan möjlighet till dispens. Utredningen avslutades i och med överlämnandet av slutbetänkandet Taxi och samåkning – , och i övermorgon (SOU 2016:86). I slutbetänkandet föreslås bl.a. att man tar bort möjligheten till undantag från kravet om att ett taxifordon får användas i taxitrafiken endast om det är försett med taxameterutrustning. Betänkandet har därefter remitterats. Regeringen anger vidare att den beslutade om propositionen En ny kategori av taxitrafik (prop. 2017/18:239). I propositionen föreslås att en ny kategori av taxitrafik införs som möjliggör för de förändringar i taxiförordningen (2012:238) som efterfrågades i tillkännagivande. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2017/18:TU17, rskr. 2017/18:384). Enligt regeringen kommer tillkännagivandet att slutbehandlas genom att ändringarna i taxiförordningen antas. Riksdagsskrivelse 2014/15:24 innehåller ett tillkännagivande med anledning av cabotagebestämmelserna, nämligen att regeringen ska se över det nuvarande beställaransvaret. Regeringen redovisar att den gav i uppdrag åt Transportstyrelsen att se över om den nuvarande regleringen av beställaransvar skapar tillräckliga förutsättningar för ordning och reda i transportbranschen. Två delrapporter presenterades . Uppdraget slutredovisades och remitterades därefter. Transportstyrelsen konstaterar bl.a. att det finns ett behov av att öka berörda myndigheters kunskap om de aktuella reglernas utformning. I propositionen Beställaransvar för ordning och reda på vägarna (prop. 2017/18:209) föreslog regeringen ändringar i de straffrättsliga reglerna om beställaransvar i yrkestrafiklagen (2012:210) och taxitrafiklagen (2012:211). Förslagen innebär att beställaransvaret skärps. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2017/18:TU14, rskr. 2017/18:314).