sou · H7B366 · 2019-12-18 00:00:00 — Utredningen föreslår vidare att Havs- och vattenmyndigheten och SGU ska kvalitetssäkra länsstyrelsernas förslag till miljökvalitets- normer för yt- respektive grundvatten och bereda dessa inför beslut. Havs- och vattenmyndigheten och SGU ska vid beredningen av förslag till miljökvalitetsnormer ta in synpunkter från övriga berörda centrala myndigheter. En nationell nämnd inrättas för att besluta om miljökvalitetsnormer för yt- och grundvatten. Administrativa upp- gifter åt nämnden utförs av Havs- och vattenmyndigheten som värd- myndighet. Utredningen föreslår vidare att regeringen bör ta fram en skrivelse till med en nationell handlingsplan för vattenförvaltningen. Havs- och vattenmyndigheten tillsammans med SGU och övriga be- rörda myndigheter tar fram underlag i form av ett förslag till natio- nell handlingsplan. Utredningen bedömer att dagens konstruktion med åtgärdspro- gram som beslutas av vattendelegationer inte är en tillräckligt effektiv styrform. Planering av åtgärder behöver i stället ske både på nationell strategisk nivå och på konkret avrinningsområdesnivå. En utgångs- punkt för planeringen av åtgärder bör vara den nationella handlings- planen. Utredningen föreslår att regeringen bör ta fram och besluta om åtgärdsprogram för avrinningsdistrikten. Havs- och vattenmyndig- heten tillsammans med SGU och övriga berörda myndigheter och kommuner ska ta fram underlag i form av ett förslag till åtgärds- program för distrikten. Vidare föreslås att länsstyrelser, kommuner och berörda myndigheter gemensamt ska genomföra en konkret åt- gärdsplanering på avrinningsområdesnivå och gemensamt ta fram en operativ plan. Myndigheterna ska själva bestämma hur den lokala samverkan i åtgärdsplaneringen ska utformas i varje avrinningsområde. Länsstyrelserna ska särskilt bedöma om åtgärderna i en operativ plan är tillräckliga för att miljökvalitetsnormerna ska kunna följas. Havs- och vattenmyndigheten och SGU ska utvärdera den samlade effek- ten av de operativa planerna. Om det behövs för att den status som fastställts för vattenförekomsterna inom åtgärdsområdet ska kunna nås ska , tillsammans med övriga berörda myndigheter och kommuner, ta fram förslag till och fastställa ett gemensamt delåtgärdsprogram för ett åtgärdsområde. Det ska avsättas medel till länsstyrelserna arbete med avrinningsområdessamordning. Vidare föreslås att distriktsvisa övervakningsprogram ska tas fram av Havs- och vattenmyndigheten och SGU i nära samverkan med samt länsstyrelserna. Bemyndigandet till Havs- och vattenmyndigheten och SGU att meddela närmare föreskrifter om programmens innehåll bör upphävas. Havs- och vattenmyndigheten och SGU bör i samarbete med och övriga berörda myndigheter ta fram övergripande metodbeskrivningar och vägled- ningar. Havs- och vattenmyndigheten ska tillsammans med SGU ta fram och besluta om förvaltningsplaner för avrinningsdistrikten. Utredningen betonar att Havs- och vattenmyndigheten, SGU, länsstyrelserna och övriga berörda myndigheter och kommuner ska samverka med varandra för en effektiv vattenförvaltning. En ny bestämmelse om detta införs i vattenförvaltningsförordningen. Skyl- digheten att, när det är lämpligt, bilda referensgrupper för samverkan med olika intressenter förtydligas. Länsstyrelser bör ansvara för lokala referensgrupper för vattenförvaltningsarbetet på avrinningsområdes- nivå. När det är lämpligt kan medlemmarna i befintliga vattenråd utgöra grunden till en lokal referensgrupp. Havs- och vattenmyndig- heten bör ansvara för en nationell referensgrupp för att säkerställa information till och medverkan av berörda branschorganisationer och relevanta organisationer från det civila samhället. Utredningen föreslår att Havs- och vattenmyndigheten och SGU även fortsättningsvis ska ansvara för att ta fram föreskrifter och vägleda övriga myndigheter och kommuner om hur vattenförvalt- ningsarbetet ska bedrivas. Även andra centrala myndigheter ska ha vägledande uppgifter. Det nationella metodstödet görs samordnat på nationell nivå av Havs- och vattenmyndigheten i samverkan med i första hand SGU och . Vattendirektören ska även fortsatt komma från . Havs- och vattenmyndigheten ska svara för uppgiften att länka ihop CIS-arbetet med det svenska vattenför- valtningsarbetet. I kapitel 19 behandlar utredningen frågor om åtgärdsarbetet. Utred- ningen gör bedömningen att det är viktigt att skapa goda förut- sättningar för genomförandet av både administrativa och fysiska åtgärder. Det är vidare viktigt att formerna för samverkan mellan myndigheter och kommuner respektive mellan privata och offent- liga aktörer utvecklas. Vattenråden är viktiga och det är angeläget att uppmuntra fortsatt engagemang i denna typ av sammanslutningar. Utredningen bedömer att särskilda insatser behövs för att upp- muntra till ökat fysiskt åtgärdsarbete. I kapitel 20 behandlar utredningen frågor om rapporterings- och uppföljningsarbetet. Utredningen föreslår att Havs- och vattenmyn- digheten även fortsättningsvis ska ansvara för rapporteringen till Europeiska kommissionen. Utredningen menar vidare att uppfölj- ning och utvärdering av uppnådda resultat ska vidareutvecklas, både vad gäller löpande uppföljning och fördjupade utvärderingar. Myn- digheterna ska redovisa resultat till regeringen, som i sin tur bör lämna en resultatredovisning till . Regeringen bör lämna en fördjupad utvärdering till . Havs- och vattenmyndigheten ska leda arbetet med fördjupade utvärderingar. I kapitel 21 lämnar utredningen sitt förslag om förändrad organisa- tion. På avrinningsområdesnivå föreslår utredningen att kommunerna ges en tydligare roll, bland annat genom att de ska delta i åtgärds- planeringen. Länsstyrelsernas roll förtydligas och utökas, bland annat genom att deras ansvar för att ta fram kunskapsunderlag och förslag till miljökvalitetsnormer formaliseras och att de även ges ansvar för att samordna åtgärdsplaneringen i avrinningsområdena och dokumen- tera detta i en operativ plan, och vid behov i delåtgärdsprogram. Läns- styrelserna ska även följa upp resultaten av de åtgärder som de genomfört och svara för yttranden och statlig kontroll av kommu- nala beslut i vissa mål och ärenden som avser verksamheter och åtgärder som påverkar vattenmiljön. Övriga berörda myndigheter ges tydligare roll i vattenförvaltningen genom att de bland annat ska delta i åtgärdsplaneringen och följa upp resultaten av de åtgärder som de genomfört. Länsstyrelserna ska inrätta lokala referensgrupper för att säkerställa information till och medverkan av olika aktörer i pla- nerings- och uppföljningsarbetet på avrinningsområdesnivå. På distriktsnivå föreslår utredningen att de arbetsuppgifter som de fem länsstyrelser som är vattenmyndigheter har förs över till regeringen, den föreslagna nationella , Havs- och vattenmyndigheten, SGU och samtliga länsstyrelser. På nationell nivå föreslår utredningen att och reger- ingen ges mer framskjutna roller genom bland annat den nationella handlingsplanen, regeringens åtgärdsprogram och efterföljande beslut. Havs- och vattenmyndigheten och SGU ges ett tydligt och utvidgat ansvar för yt- respektive grundvatten. Bland annat ska de ta fram övervakningsprogram, aggregera resultaten från kartläggnings- och analysarbetet till distriktsnivå, bereda länsstyrelsernas förslag till miljökvalitetsnormer och bedöma de operativa planerna. Havs- och vattenmyndigheten ska besluta om och i samverkan med SGU ta fram en förvaltningsplan per distrikt samt genomföra samråd. och ska bland annat ta fram nationella modellberäknade underlag till övervakning, kartläggning och analys. Havs- och vattenmyndigheten ska tillsammans med SGU och övriga myndigheter och kommuner ta fram underlag till den natio- nella handlingsplanen och åtgärdsprogrammen. Havs- och vatten- myndigheten ska länka ihop CIS-arbetet med det svenska vatten- förvaltningsarbetet och leda arbetet med en fördjupad utvärdering . En nationell normgivningsnämnd inrättas för att be- sluta om miljökvalitetsnormer med Havs- och vattenmyndigheten som värdmyndighet. De övriga centrala myndigheternas roll i vatten- förvaltningsarbetet stärks genom att de ges olika uppgifter, bland annat att bidra till det vägledande arbetet, ta fram underlag till den nationella handlingsplanen och regeringens åtgärdsprogram samt att följa upp resultaten av arbetet. En nationell referensgrupp inrättas för att säkerställa information till och medverkan av berörda aktörer på nationell nivå. Vidare föreslår utredningen att Havs- och vattenmyndigheten, SGU, länsstyrelserna och den föreslagna nämndmyndigheten pekas ut som behöriga myndigheter. I kapitel 22 behandlar utredningen frågor om finansiering. Utred- ningen föreslår att finansieringen av vattenförvaltningen bör utgå från ett helhetsperspektiv och vara en integrerad del av den ordinarie statliga finansiella styrningen och budgetprocessen. Utredningen lämnar vidare förslag på hur medel bör omfördelas och tillföras de myndigheter som utredningen föreslår ska ansvara för arbetet inom vattenförvaltningen. De medel som finansierar vattenmyndigheternas verksamhet inom länsstyrelserna i , , , och bör omfördelas till Havs- och vatten- myndigheten, SGU och samtliga länsstyrelser utifrån den föreslagna omfördelningen av uppgifter och ansvar. Såväl som läns- styrelsernas arbete med vattenförvaltning bör fortsatt finansieras via utgiftsområde 20, men de bör själva disponera medlen via egna anslags- poster på anslaget 1:11. Havs- och vattenmyndighetens och SGU:s förvaltningskostnader bör finansieras via myndigheternas respektive förvaltningsanslag, efter omfördelning från anslag 1:11 inom utgifts- område 20. Därutöver föreslås ytterligare medel tillföras för att stärka vattenförvaltningen, dels permanent till Havs- och vattenmyndig- heten och SGU via myndigheternas respektive förvaltningsanslag, dels till länsstyrelserna. Utökade resurser bör finansieras från andra anslag inom utgiftsområde 20, utom för medel till länsstyrelserna för att finansiera stöd till kommunerna, vilket bör finansieras från utgiftsområde 18 alternativt utgiftsområde 19. Den föreslagna nämndmyndighetens omkostnader bör finansieras av Havs- och vattenmyndigheten (värdmyndighet). Utredningen bedömer att det generella statsbidraget till kommu- nerna kan behöva ökas för att kompensera för ökade kostnader för samordning av planeringsarbetet på avrinningsområdesnivå. Även kan behöva förstärkta resurser under delar av för- valtningscykeln. Utredningen bedömer vidare att samtliga myndigheter kan be- höva ytterligare resurser för åtgärdsarbete. Dessa medel ska i så fall äskas inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Utredningen föreslår även att regeringen ska ge en myndighet eller särskild utredare i uppdrag att ta fram ett förslag på hur en vattenförvaltningsavgift kan utformas. Avgiften är avsedd att stimu- lera arbete med vissa fysiska åtgärder. I kapitel 23 lämnar utredningen sin samlade konsekvensbedömning. Utredningen bedömer att de positiva konsekvenserna av förslagen väger tyngre än de nackdelar som förslagen kan ge upphov till. För att minska riskerna med en omorganisation föreslår utredningen en övergångslösning i form av att Havs- och vattenmyndigheten och SGU inrättar regionala kontor. Utredningen gör i kapitlet även en be- dömning av hur resurserna bör omfördelas och vilka resurstillskott som bedöms som nödvändiga. Utredningen lämnar de författningsförslag som behövs för att genom- föra organisationsförändringarna och förtydliga hur arbetet ska be- drivas i kapitel 1. Ändringsförslagen beskrivs i författningskommen- taren i kapitel 24. 1.1Förslag till lag om ändring av (1998:808) Härigenom föreskrivs i fråga om (1998:808) dels att 5 kap. 14 § och 19 kap. 3c § ska upphöra att gälla, dels att 5 kap. 13 och 15 §§, 19 kap. 3a § och 22 kap. 13 § och rubriken närmast före 5 kap. 13 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 5 kap. 8 a §, av följande lydelse Regeringen ska fastställa åtgärds- program inom vattenförvalt- ningen, för avrinningsdistrikt eller den del av ett internationellt av- rinningsdistrikt som ligger inom svenskt territorium. Åtgärdspro- grammet ska, utöver vad som följer av 9 §, innehålla uppgifter om de åtgärder som regeringen behöver vidta för att miljökvali- tetsnormerna ska kunna följas. De åtgärder som anges i ett sådant åtgärdsprogram ska ha vidtagits senast efter det att program- met fastställdes. Regeringen får föreskriva att myndigheter och kommuner ska fastställa delåtgärdsprogram som yt- och grundvatten ska förvaltas i syfte att1. skydda och förbättra de ak- vatiska ekosystemen,2. främja en hållbar vatten- användning baserad på ett lång- siktigt skydd av tillgängliga vatten- resurser och3. mildra effekterna av över- svämning och torka.Förvaltningen ska utgå från av- rinningsdistrikt. omfattar del av ett avrinnings- Förvaltning av kvaliteten på För förvaltningen av kvali- teten på vattenmiljön ska landområden och kustvattenom- råden delas in i 1.Bottenvikens vattendistrikt: det landområde från vilket all yt- vattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden som mynnar i , 2.Bottenhavets vattendistrikt: det landområde från vilket all yt- vattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden som mynnar i , 3.Norra vatten- distrikt: det landområde från vilket all ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområ- den som mynnar i södra eller norra , 4.Södra vatten- distrikt: det landområde från vilket all ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden som mynnar i västra , östra , , eller , och 5.Västerhavets vattendistrikt: det landområde från vilket all ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden som mynnar i . I varje vattendistrikt ingår anslutande grundvatten och an- slutande kustvatten ut till de sär- skilda avgränsningslinjer, en nau- tisk mil räknat från baslinjerna, som framgår av bilaga 6 till lagen (2017:1272) om Sveriges sjöterri- torium och maritima zoner. Med avrinningsområde avses ett landområde från vilket all yt- vattenavrinning strömmar till havet genom ett enda utlopp eller delta. Ytvatten, grundvatten, kust- vatten och landområden vid kusten som inte kan hänföras till ett visst avrinningsområde ska hänföras till det vattendistrikt som är närmast eller lämpligast. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen med- dela föreskrifter om gränsdrag- ningen mellan vattendistrikten. Vid gränsdragningen får ett enskilt avrinningsområde hänföras till annat vattendistrikt än vad som följer av första stycket, om det är lämpligt med hänsyn till förvalt- ningsarbetet. Avgränsningen av internatio- nella avrinningsdistrikt samt vatten- förvaltningen inom sådana di- strikt ska se i samverkan med det eller de övriga länder som berörs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela 1. föreskrifter om karakterise- ring av vattenområden, förvalt- ningsplaner för vattendistrikt och övervakning av vattenmiljön, och 2. ytterligare föreskrifter om förvaltning av kvaliteten på vat- tenmiljön. 1.föreskrifter om avrinnings- distrikt och gränsdragningen mel- lan dem, 2.föreskrifter om karakterise- ring av vattenområden, förvalt- ningsplaner för avrinningsdistrikt och övervakning av vattenmiljön, och 3.ytterligare föreskrifter om förvaltningen av yt- och grund- vatten. Om en kommun tillåter en verksamhet eller åtgärd enligt en bestämmelse om undantag som avses i 5 kap. 6 § eller ger dispens från bestämmelserna i 7 kap. 15 §, ska kommunen skicka beslutet till . Beslut enligt en bestämmelse om undantag som avses i 5 kap. 6 § ska skickas till den länsstyrelse som är vattenmyndighet. I mål som avser en verksam- I mål som avser en verk-sam- het eller åtgärd som påverkar vat- het eller åtgärd som påverkar vat- tenmiljön ska mark- och miljö- tenmiljön ska mark- och miljö- domstolen hämta in ett yttrande domstolen hämta in ett yttrande, från den länsstyrelse som är berörd 1. utredningen i målet ger anledning att anta att a)något förhållande av betydelse för miljökvalitetsnormgivningen inte överensstämmer med det som lagts till grund för en sådan norm, och b)den bristande överensstämmelsen har betydelse för möjlig- heten att bestämma rimliga och ändamålsenliga miljövillkor, eller 2. prövningen avser en fråga om att tillåta en verksamhet eller åtgärd med stöd av bestämmelser om undantag från 5 kap. 4 §. I en begäran om yttrande enligt första stycket 1 ska domstolen redo- göra för den bristande överensstämmelsen och de skäl som talar för att ändra miljökvalitetsnormerna så att bristen avhjälps. En begäran om yttrande enligt första stycket 1 ska ställas till för normgivning på vattenförvaltningens område. En begäran enligt första stycket 2 ska ställas till i berört län. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Ärenden enligt 19 kap. 3b § som vid ikraftträdandet handläggs vid en länsstyrelse som är vattenmyndighet ska, om ärendet i stället ska handläggas vid annan länsstyrelse, lämnas över till den läns- styrelsen. 1.2Förslag till förordning (2021:xx) med instruktion för för normgivning på vattenförvaltningens område Härigenom föreskrivs följande. 1 § för normgivning på vattenförvaltningens om- råde har till uppgift att besluta om miljökvalitetsnormer för yt- och grundvatten enligt 5 kap. och 4 kap. vattenförvaltnings- förordningen (2004:660). 2 § Myndigheten leds av en nämnd. 3 § Nämnden ska bestå av högst tio ledamöter. Ordförande och vice ordförande ska vara eller ha varit ordinarie domare. Av övriga ledamöter ska minst fyra ledamöter ha myndighetsbakgrund med erfarenhet av yt- respektive grundvattenfrågor. Därutöver ska det i nämnden finnas ledamöter med erfarenhet av industriell, areell res- pektive verksamhet samt ledamöter med erfarenhet av arbete inom ideella organisationer på miljöområdet. 4 § Havs- och vattenmyndigheten upplåter lokaler och utför admi- nistrativa uppgifter åt myndigheten. Handläggande uppgifter åt myn- digheten utförs av Havs- och vattenmyndigheten för ytvatten och av geologiska undersökning för grundvatten. 5 § Nämnden är beslutför när ordföranden och minst två tredje- delar av de andra ledamöterna är närvarande. Om nämnden inte är enig om ett beslut ska omröstning ske. Vid omröstning ska den mening gälla som omfattas av mer än hälften av de närvarande leda- möternas röster. Vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst. Tillämpligheten av vissa förordningar 6 § Förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunder- lag ska inte tillämpas på myndigheten. 7 § Följande bestämmelser i myndighetsförordningen (2007:515) ska inte tillämpas på myndigheten: 5 § om delegering, 8 § om arbetsgivarpolitik, och 15–16 §§ om beslutsförhet. Denna förordning träder i kraft . 1.3Förslag till förordning om ändring i författningssamlingsförordningen (1976:725) Härigenom föreskrivs i fråga om författningssamlingsförordningen (1976:725) att bilaga 1 ska ha följande lydelse. Denna förordning träder i kraft . Författningssamlingar för centrala myndigheter – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 1.4Förslag till förordning om ändring i förordning (1998:1388) om vattenverksamheter Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1998:1388) om vatten- verksamheter att 25 och 29 §§ ska ha följande lydelse. Planen ska ge vägledning för de myndigheter som 1. för talan eller yttrar sig i prövningarna, eller 2. arbetar med eller fattar be- 2. arbetar med eller fattar be- slut om förvaltningen av kvalite- slut om förvaltningen av yt- och ten på vattenmiljön. , , och länsstyrelserna ska medverka i arbetet med förslagen enligt 24 § så att de blir ändamålsenliga med hänsyn till 1.syftet att nå de mål och främja de samordnade prioriteringar och hänsynstaganden som avses i 26 §, och 2.behovet av att vattenverksamheterna får moderna miljövillkor. Om en länsstyrelse är vatten- myndighet ska också vattenmyn- digheten medverka i arbetet. Denna förordning träder i kraft . Denna förordning gäller för- valtningen av yt- och grundvatten enligt 5 kap. miljöbalken.Genom förordningen genom- förs delar av och rådets direktiv /60/EG av om upp- rättande av en ram för gemen- skapens åtgärder på vattenpoliti- kens område.43 1.5Förslag till förordning om ändring i vattenförvaltningsförordningen (2004:660) Härigenom föreskrivs i fråga om vattenförvaltningsförordningen (2004:660) dels att 3 kap. 3 §, 5 kap. 7 §, 6 kap 2 a–4 §§ ska upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 4 kap. 9 § och 5 kap. 7 § ska upp- höra att gälla, dels att rubriken till 2 kap. ska lyda ”Avrinningsdistrikt och be- höriga myndigheter” och att rubriken till 6 kap. ska lyda ”Åtgärds- planering”, dels att 1 kap. 1–2 §§, 2 kap. 1–4 §§, 3 kap 1–2 och 4 §§, 4 kap. 1, 3, 6 a, 8 b, 9–10, 13–16 §§, 5 kap. 1–5 §§, 6 kap. 1–2, 5–8 och 10 §§, 7 kap. 1–2 §§, 8 kap. 1–6 §§ och 9 kap. 2 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 2 kap. 1 §, 2 kap. 2 §, 4 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas nya paragrafer, 2 kap. 2 a §, 2 kap. 3 b §, 2 kap. 4 a §, 5 kap. 1 a §, 5 kap. 1 b §, 6 kap. 1 a § och 6 kap 1 b §, med följande lydelse, dels att det närmast före 2 kap. 2 a §, 2 kap. 3 a §, 4 kap 14 §, 4 kap. 15 §, 6 kap. 1 §, 6 kap 1 a § och 6 kap. 1 b § ska införas nya rubriker av följande lydelse, dels att det närmast 4 kap. 11 § ska införas en ny rubrik som ska lyda ”Tillåtelse av verksamhet eller åtgärd”. Denna förordning gäller för- valtningen av kvaliteten på vatten- miljön enligt 5 kap. . Förordningen är meddelad med stöd av –5 kap. 1 § i fråga om 4 kap. 1–10 §§, –5 kap. 6 § i fråga om 4 kap. 11–13 §§, – 5 kap. 10 § första stycket mil- – 5 kap 8 a § i fråga om 6 kap. jöbalken i fråga om 6 kap. 4 §, 1 b §, – 5 kap. 10 § andra stycket i fråga om 6 kap. 1–3, i fråga om 6 kap. 1–2, 5–8 och 10 5–8 och 10 §§, – 5 kap. 15 § i 1–4 §§, 4 kap. fråga om 2 kap. 1, 2 a, 3 a–b och 14 §, 5 kap. 1–5 och 7 §§, 6 kap. 4 a §§, 3 kap. 1–4 §§, 4 kap. 14 §, 1–3, 5–8 och 10 §§ samt 7 kap. 1 5 kap. 1–5 §§, 6 kap. 1–3, 5–8 och och 2 §§, och 10 §§ samt 7 kap. 1 och 2 §§, och –8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om övriga bestämmelser. Med miljökvalitetsnorm, åt- gärdsprogram, vattendistrikt och åtgärdsprogram avses i denna för- avrinningsområde avses i denna ordning detsamma som i 5 kap. förordning detsamma som i Med badvatten avses i denna förordning detsamma som i bad- vattenförordningen (2008:218). I denna förordning avses med akvifer: lager av geologiska material som är tillräckligt porösa och genomsläppliga för att medge ett betydande flöde eller uttag av grund- vatten, avrinningsdistrikt: ett land- och havsområde som utgör en huvud- enhet för vattenförvaltningen och som består av ett eller flera av- rinningsområden med tillhörande grund- och kustvatten samt dessas tillrinningsområden, avrinningsområde: ett land- område från vilket all ytvatten- avrinning strömmar till havet genom ett enda utlopp eller delta, badvatten: en ytvattenföre- komst eller del av en ytvattenföre- komst som en kommun enligt bestämmelserna i badvattenför- ordningen (2008:218) har antecknat som badvatten i sitt badvatten- delavrinningsområde: avrinningsområde inom ett huvudavrinnings- område från vilket all ytvattenavrinning strömmar till en viss punkt i ett vattendrag, Direktiv /60/EG: och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, i lydelsen enligt kommissionens direktiv /101/EU, direktiv /118/EG: och rådets direktiv /118/EG av om skydd för grundvatten mot föroreningar och försämring, i lydelsen enligt kommissionens direktiv /80/EU, direktiv /105/EG: och rådets direktiv /105/EG av om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring och senare upphävande av rådets direktiv /176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG, samt om ändring av och rådets direktiv /60/EG, i lydelsen enligt och rå- dets direktiv /39/EU, grundvatten: allt vatten som finns under markytan i den mättade zonen,