sou · H7B323 · 2019-05-08 00:00:00 — SOU och Ds kan köpas från Juridiks kundservice. Beställningsadress: Juridik, Kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbadress: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2019 Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att se över styrningen inom funktionshinderspolitiken (dir. 2017:133). Till särskild utredare utsågs fil. Övriga medverkande i utredningen anges på nästa sida. beslutade regeringen att uppdraget i sin helhet skulle slutredovisas (dir. 2018:115). Utredningen har tagit namnet för funktions- hinderspolitiken. svarar som särskild utredare ensam för innehållet i betänkandet. Han har tagit råd av och mottagit underlag från utredningens experter som därigenom bidragit till betänkandet. I betänkandet används därför ”vi-formen”. Det hindrar inte att skilda uppfattningar kan finnas. Utredningen överlämnar härmed betänkandet Styrkraft i funktions- hinderspolitiken (SOU 2019:23). Till betänkandet fogas ett särskilt yttrande. Utredningens uppdrag är härmed slutfört. Förteckning över dem som har deltagit i utredningens arbete , till , till , till , till , till , till , Myndigheten för delaktighet, till , Lika Unika, till , Kommuner och Landsting, till , Funktionsrätt , till , , till , , , till , utredningssekreterare, till , utredningssekreterare, till , utredningssekreterare, till 1.1Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:100) om den officiella statistiken ................................ 1.2Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförande av funktionshinderspolitiken ........................ 1.3Förslag till förordning om ändring i förordningen (2007:907) med instruktion för Rådet för europeiska 1.4Förslag till förordning om ändring i förordningen (2007:913) med instruktion för .............. 1.5Förslag till förordning om ändring i förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen ........ 1.6Förslag till förordning om ändring i förordningen (2008:1421) med instruktion för Kungl. 1.7Förslag till förordning om ändring i förordningen (2009:1174) med instruktion för ............ 1.8Förslag till förordning om ändring i förordningen (2010:185) med instruktion för ....................... 1.9Förslag till förordning om ändring i förordningen (2010:186) med instruktion för Trafikanalys........................ Förslag till förordning om ändring i förordningen (2010:1385) med instruktion för Myndigheten för vård- och omsorgsanalys ........................................................ Förslag till förordning om ändring i förordningen (2011:124) med instruktion för Myndigheten för 1.12Förslag till förordning om ändring i förordningen (2011:130) med instruktion för Specialpedagogiska Förslag till förordning om ändring i förordningen (2011:556) med instruktion för ...... Förslag till förordning om ändring i förordningen (2011:1162) med instruktion för Myndigheten för Förslag till förordning om ändring i förordningen (2012:515) med instruktion för ............... Förslag till förordning om ändring i förordningen (2012:546) med instruktion för ............................. Förslag till förordning om ändring i förordningen (2012:811) med instruktion för Universitets- och Förslag till förordning om ändring i förordningen (2013:176) med instruktion för Inspektionen för vård 1.19Förslag till förordning om ändring i förordningen (2014:134) med instruktion för Myndigheten för Förslag till förordning om ändring i förordningen (2014:1585) med instruktion för .... Förslag till förordning om ändring i förordningen (2015:284) med instruktion för ................... Förslag till förordning om ändring i förordningen (2015:1047) med instruktion för ............... Uppdrag och arbete ................................................... Erfarenheter av tidigare funktionshinderspolitik ............ Från en medicinsk till en social fråga..................................... Ökat fokus på mänskliga rättigheter...................... En tvärsektoriell fråga ............................................. 3.3Regeringens strategi för funktionshinderspolitiken 2011–2016................................................................................ MFD:s utvärdering av strategin 2011–2016........... 3.3.2MFD:s förslag till nytt system för Ny politik och inriktningsmål 2017....................................... En fråga om mänskliga rättigheter ......................................... Politiken inriktas mot fyra områden ..................................... Att styra och följa upp tvärsektoriell politik......................... Prioritering och tydligt ansvar ............................................... Ett reformarbete kräver politiskt stöd................................... Att göra rätt från början – universell utformning............ En vägledande princip för politiken....................................... Introduktion till universell utformning............................... Princip, process och metod................................... Att tänka och arbeta proaktivt.............................. En princip för mångfald ........................................ Inkluderande processer för hållbar utveckling Design för alla som stöd för beslut ...................... Kostnadseffektivt eller kostnadsdrivande?.......... En god grund för styrning och uppföljning .................. 6.1 En modern styrning genom samverkan .............................. En översikt av det nya systemet ........................... Det nationella målet och innebär fokus på mänskliga rättigheter................ Alla myndigheter har ett grundläggande Ansvars- och finansieringsprincipen.................... Från government till governance ......................... Alla måste ta sitt ansvar ........................................ erfarenheter och tankar om 6.2 Mänskliga rättigheter och bred förankring i styrningen Tydligt politiskt ansvar ......................................... Ökat inflytande och delaktighet för dem Utvecklingskraft lokalt och regionalt .................. Styrning och uppföljning i praktiken .......................... 7.1 och utredningens prioriteringar ........... Vissa områden och frågor bör prioriteras............ Sju prioriterade samhällsområden ........................ En målnivå är tillräcklig ........................................ Målen utgår från det nationella målet och täcker hela samhället ...................................... Ökad jämställdhet och barnrättsperspektiv ........ Fyra områden för att nå det nationella målet ...... Generella artiklar i ................. Mål och samhällsområden.................................................... Arbete och försörjning ......................................... Utbildning och livslångt lärande .......................... Hälso- och sjukvård samt tandvård ...................... Social välfärd och trygghet.................................... Bostad, byggd miljö och samhällsplanering......... 7.3 Frågor av särskild vikt........................................................... Rättssäkerhet och rättsväsende............................. Fritid och idrott..................................................... 7.4 Arbetssätt och myndigheter med särskilt ansvar ................ Myndigheter med samordnande ansvar ............... Andra myndigheter med utpekat ansvar .............. Regleringen av myndigheternas ansvar ................ Krav på indikatorer och genomförandeplan ........ 7.5Tydligt och sammanhållet system för uppföljning Nytt statistikområde för officiell statistik ........... Flera perspektiv och källor.................................... 7.5.3Följa det nationella målet och hur konventionen förverkligas i ..................... Syftet med uppföljningen...................................... Från utredningar till myndigheter ........................ Andra jämförbara uppföljningsuppdrag............... 7.5.9Begränsningar och svårigheter avseende statistik och undersökningar ................................ SCB:s uppdrag och undersökningar Indikatorer på lokal och regional nivå.................. 8En nationell samordnare främjar En nationell samordnare främjar genomförandet............... Former för arbetet................................................................ Konsekvenser för de offentliga finanserna ......................... Uppdrag till SCB................................................... Uppdrag till nationell samordnare ....................... 9.3Konsekvenser för kommuner och regioner och den 9.4 Övriga konsekvenser ............................................................ 9.4.1Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män ................................................... Konsekvenser för barn och unga.......................... Konsekvenser för små företags förutsättningar .. Bilaga 3 Universell utformning – ett diskussionsunderlag Kontakter under utredningsarbetet............................. Nytt nationellt mål ger förutsättningar och ställer krav för funktionshinderspolitiken har haft i uppdrag att se över styrningen och uppföljningen av den nya politik som presen- terades av regeringen och beslutades av . Det nya målet för funktionshinderspolitiken är att, med FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning som utgångs- punkt, uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhället för personer med funktionsnedsättning i ett samhälle med mångfald som grund. Målet ska bidra till ökad jämställdhet och till att barnrättsperspek- tivet beaktas. Målet utgör den viktigaste grundförutsättningen för utredningens arbete och förslag. Eftersom målet numera utgår från FN:s konven- tion om rättigheter för personer med funktionsnedsättning blir politiken en integrerad del av arbetet för mänskliga rättigheter. Utredningen utgår vidare från regeringens bedömningar och för- slag angående hur den nya politiken ska bedrivas. Särskilt lyfter vi de fyra områden som den nya politiken ska inriktas på. De tre första handlar om principen om universell utformning, att åtgärda be- fintliga brister i tillgänglighet samt individuella stöd och lösningar för individens självständighet. Dessa tre syftar i sin tur gemensamt till det fjärde området som är att förebygga och motverka diskri- minering av personer med funktionsnedsättning. Regeringens bedömning att styrningen av politiken behöver effektiviseras för att öka takten i genomförandet har varit av central betydelse för våra förslag. Vi menar dock att när det gäller en politik som omfattar hela samhället så behöver vissa samhällsområden av särskild betydelse prioriteras för att snabbare nå det nationella målet. De utmaningar politiken möter innebär också att traditionella sätt att styra och följa upp nu behöver prövas och utvecklas. effektiv styrning kräver att roller och ansvar tydliggörs. Den av riks- dagen fastslagna ansvars- och finansieringsprincipen är därför cen- tral för utformningen av våra förslag. Utredningen betonar slutligen den avgörande roll som förtroen- devalda på olika samhällsnivåer behöver ta om politiken ska förverk- ligas. Styrning och uppföljning ska bidra till ett effektivt genomfö- rande. Men utan en stark och tydlig politisk vilja och uppbackning kommer konkreta resultat i invånarnas vardag sannolikt att dröja eller helt utebli. Utredningens förslag syftar sammantaget till att skapa ett styr- och uppföljningssystem som ger riksdag och regering förutsättningar för att driva utvecklingen mot att funktionshinderspolitikens mål nås och att rättigheterna för personer med funktionsnedsättning förverkligas. Det innebär i sin tur att systemet för uppföljning kommer att ha en central funktion i att ge riksdag och regering signaler när det gäller att rikta in styrning där det behövs för att uppnå den nya politikens mål. Politiken bygger på mänskliga rättigheter Perspektivet mänskliga rättigheter stärks alltså genom den nya poli- tiken och förtydligas ytterligare genom de förslag vi nu lägger fram. Inte minst genom den tydliga koppling som görs till det nationella målet och till . I detta arbete finns utmaningar. Att implementera internationell rätt, som är en del av, är inte okomplicerat i vårt svenska politiska system som i hög grad bygger på skyldighetsbase- rad lagstiftning och självstyrelse. Utredningen lyfter särskilt betydelsen av kunskap om FN-konven- tionen och behovet av att denna kunskap sprids i hela samhället. Vi beskriver vad det innebär att anta ett människorättsperspektiv och att arbeta människorättsbaserat i enlighet med . Vidare utvecklar vi hur mänskliga rättigheter påverkar styrning och uppfölj- ning av funktionshinderspolitiken och lyfter tre aspekter som utgör bärande pelare. Ett tydligt politiskt ansvar på nationell nivå, funktions- hindersrörelsens roll samt ansvaret för genomförandet på regional och lokal nivå. Vi har valt att fokusera på de många och goda möjligheter som avgjort finns. Utredningens förslag bygger på att utnyttja de möjlig- heter till kraft och förmåga som finns i vår samhällsmodell, för att kunna styra politiken mot ett samhälle som präglas av jämlikhet, till- gänglighet och delaktighet för alla invånare. Principen om universell utformning central Att göra rätt från början i stället för att i efterhand anpassa till olika människors skiftande behov är en bärande tanke i den nya politiken. Principen om universell utformning lyfts också särskilt i vårt upp- drag. Utredningen försöker därför i betänkandet beskriva principens innehåll och potential. Vi diskuterar också hur universell utformning bör kunna utgöra en vägledande princip för utvecklingen av nya pro- dukter, miljöer, program och tjänster. framhåller vi att även om principen är en viktig strategi för framtiden, så upphör inte behovet av att riva existerande hinder i samhället och att ge individer stöd och lösningar som ökar själv- ständigheten. Allt i syfte att förebygga och motverka diskriminering av människor med funktionsnedsättning. Interaktiv samhällsstyrning för att inkludera många Att styra tvärsektoriella ansvarsområden med traditionell mål- och resultatstyrning är svårt och ineffektivt. Inte minst funktionshin- derspolitiken visar tydliga exempel på detta. Modern förvaltnings- forskning talar därför om att styrningen, särskilt inom denna typ av frågor, behöver gå från government till governance. Detta innebär att utredningen förordar en förhandlings- och sam- verkansbaserad interaktiv samhällsstyrning där beslutsfattandet de- centraliseras och sker i nätverk med aktörer från offentlig, ideell och privat sektor. Inriktningen mot en styrning och uppföljning byggd på governance eller samhällsstyrning kan ställas i motsats till en mer traditionell uppifrån-och-ner-styrning präglad av detaljreglering. De problem vi ser med skiftande förutsättningar för att uppnå den nya politikens mål på olika samhällsområden talar starkt för att utveckla den statliga styrningen i denna riktning. Likaså ger en styr- ning på denna grund goda möjligheter att på allvar involvera funk- tionshindersrörelsen, kommunsektorn, arbetsmarknadens parter och andra i det konkreta genomförandet av den nya politiken. Aktiv involvering i styrning och uppföljning En viktig del av vårt arbete har varit att ta fram förslag som säker- ställer att personer med funktionsnedsättning ges möjlighet till in- flytande och delaktighet i styrning och uppföljning av politiken. Utredningens överväganden och förslag bygger därför på att representanter för personer med funktionsnedsättning mer tydligt och effektivt än ska involveras i beslut som påverkar allas vår vardag. Vi understryker också potentialen i att personer med funk- tionsnedsättning tas tillvara som idégivare och medskapare i en ord- ning där samråd går från att vara en arena för information till ett forum för dialog och inflytande. Kommunsektorn av central betydelse Den svenska samhällsmodellen bygger i hög grad på att kommuner, och regioner1 tar ansvar för välfärden. Skola, vård och omsorg men också fysisk planering liksom andra viktiga samhällsområden är i huvudsak kommunsektorns ansvar. Sektorns sätt att ta sig an arbetet med genomförandet av funktionshinderspolitiken blir därför central för att det nationella målet ska uppnås. Den kommunala självstyrelsen utgör i sig också en viktig del av den utvecklingskraft behöver för att klara utmaningen att bygga ett samhälle fritt från hinder för människors utveckling. Det är vår uppfattning att det decentraliserade systemet ger goda förut- sättningar för en dynamisk utveckling där olika vägar och modeller kan prövas och jämföras med varandra. Helt i enlighet med ett mo- dernt synsätt på styrning och uppföljning. Kommunsektorns tydliga involvering i och inflytande över styr- ning och uppföljning av funktionshinderspolitiken blir därför en central utgångspunkt för de förslag till ett modernt styrsystem för funktionshinderspolitiken som utredningen nu lägger fram. 1I betänkandet använder utredningen ”regioner” i stället för ”landsting”. Formellt sett finns fort- farande landsting, men då samtliga landsting numera kallar sig för ”region” har utredningen valt denna namnform. Sju prioriterade samhällsområden och sju frågor Om genomförandet av politiken ska ge långsiktiga effekter måste det ske genom en strategisk styrning och uppföljning som primärt omfattar de samhällsområden som är av störst betydelse för invå- narna. Implementeringen kan rimligen inte enbart ske inom de om- råden där det för tillfället råkar finnas engagerade personer som dri- ver på arbetet. Ett genomförande av den nya politiken som bygger på eldsjälars engagemang kan alltså vare sig bli långsiktigt effektivt eller garantera medborgarnas rättssäkerhet. Våra förslag bygger därför på en värdering och prioritering av vilka samhällsområden som är mest angelägna för genomförandet av funktionshinderspolitiken. Grunden för detta är regeringens be- dömning att reformtakten inom funktionshinderspolitiken måste öka. Om detta ska kunna ske är det viktigt att tydligt prioritera mot vilka samhällsområden utvecklingsarbetet primärt ska riktas. Utredningen lägger därför fram förslag på hur politiken ska sty- ras inom sju samhällsområden av särskild betydelse. •Utbildning och livslångt lärande •Hälso- och sjukvård samt tandvård •Social välfärd och trygghet •Bostad, byggd miljö och samhällsplanering. För dessa samhällsområden presenterar vi övergripande mål och ar- betsformer vilka syftar till att stödja en effektiv styrning och upp- följning av funktionshinderspolitiken. Målen tar utgångspunkt i det nationella målet för funktionshinderspolitiken och relevanta artiklar iFN-konventionen, såväl generella artiklar, som artiklar med sär- skild relevans för samhällsområdet. Målen är vidare avsedda att täcka hela samhällsområdet och inte bara de statliga myndigheterna. Alla frågor lämpar sig inte att hantera genom vår modell med prioriterade samhällsområden. Sju frågor av särskild vikt ska därför genomgående prioriteras i styrning och uppföljning av den nya funk- tionshinderspolitiken: Tydligt ansvar för ett antal myndigheter En myndighet inom vart och ett av de sju prioriterade samhällsom- rådena föreslås ha ett särskilt samordnande ansvar. Myndigheterna ska även vara stödjande och pådrivande inom sitt verksamhetsom- råde. De samordnande myndigheterna är enligt förslaget; Arbetsför- medlingen, , , , Social- styrelsen och . De samordnande myndigheterna ska i sam- verkan med andra myndigheter funktionshindersorganisationer, kommunsektorn, och andra aktörer driva på arbetet genom att bland annat ta fram genomförandeplaner och indikatorer för uppföljning. I uppdraget ingår även att ansvara för uppföljning och återrap- portering till regeringen. Liksom i övriga delar av uppdraget till de samordnande myndigheterna ligger att samverka med olika berörda samhällsaktörer i syfte att ge en så bred och allsidig bild som möjligt av hur politikens genomförande utvecklas. Ytterligare ett antal myndigheter inom respektive samhällsom- råde föreslås ha ett ansvar för att bidra till områdets genomförande och/eller uppföljning av politiken. Regeringen föreslås ge de samordnande myndigheterna i uppdrag att rapportera utfallet av arbetet . En mer omfattande av- rapportering, ska dessutom ske . Myndigheten för del- aktighet (MFD) ges vidare i uppdrag att lämna en övergripande, tvärsektoriell rapport till regeringen baserad på rapporteringen från de olika samhällsområdena. Sammanhållet system för uppföljning och analys För att riksdag och regering ska kunna bedöma hur olika aktörer och verksamheter lyckas eller inte lyckas med att förverkliga den fast- slagna politiken är en effektiv uppföljning av största vikt. Uppföljning är i sig ett viktigt styrinstrument och ger regeringen underlag för att löpande utveckla och justera sin styrning på olika områden. En aktiv uppföljning ger också en viktig signal till de an- svariga aktörerna och deras ledningar om att riksdag och regering ser funktionshinderspolitiken som ett tydligt prioriterat område. Om regeringens formella styrning främst riktas mot de statliga myndigheterna är en ändamålsenlig uppföljning i lika hög grad riktad mot andra aktörers verksamheter. Styreffekten av en väl utformad uppföljning är därför betydande också gentemot till exempel kom- muners och regioners verksamheter. Utredningens förslag bygger på att uppföljning och analys av po- litiken bör belysa hur det nationella målet uppfylls. Bland annat uti- från hur mänskliga rättigheter enligt om rättig- heter för personer med funktionsnedsättning förverkligas i . Uppföljningen och analysen bör därför inriktas mot ett antal cen- trala aspekter. Dessa föreslås vara levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning, politikens genomförande, resultat och effekter samt analys av hinder för jämlikhet och delaktighet. Myndigheternas uppföljning ska utgöra basen i arbetet och därför ske i nära samverkan med funktionshindersrörelsen, kommunsek- torn, andra myndigheter och övriga berörda aktörer. För att uppfölj- ningen av funktionshinderspolitiken inte ska stanna vid myndighe- ternas redovisningar menar utredningen dessutom att det är angeläget att följa upp politiken utifrån flera perspektiv. Kunskapsunderlag bör därför kunna hämtas från olika källor såsom myndigheter, akademisk forskning och forskningsinstitut. MFD föreslås ansvara för övergripande uppföljning och analys av funktionshinderspolitiken. Denna uppföljning och analys ska inrik- tas på att värdera utvecklingen utifrån ett helhetsperspektiv. peka ut särskilt angelägna problem och brister samt identifiera på- verkbara hinder för jämlikhet och delaktighet. Det statistiska underlaget rörande levnadsförhållanden för perso- ner med funktionsnedsättning är tämligen bristfälligt. Utred- ningen lämnar därför ett förslag om att regeringen ska ge () statistikansvar för att följa upp levnadsförhål- landen för personer med funktionsnedsättning. SCB ska inom ramen för detta uppdrag utveckla statistik och metoder i samarbete med forskare, andra myndigheter, Rådet för främjande av kommu- nala analyser liksom genom internationellt utbyte. Ett reformarbete kräver politiskt stöd Genomförandet av den nya funktionshinderspolitik som beslutade kräver ett omfattande reformarbete som berör hela samhället. Det handlar om ett arbete där gamla attityder, arbetssätt och organisationer utmanas för att förändra samhället på ett genomgripande och långsiktigt sätt. Vi försöker därför värdera hur förutsättningarna för att genom- föra beslut ser ut. Utredningens övergripande slutsats när det gäller förutsättningarna för den nya funktionshinderspolitiken är att det finns flera hinder för ett effektivt genomförande.