sou · H7B322 · 2019-04-29 00:00:00 — Detta behöver inte vara ett operativt ansvar för den praktiska övervakningen, men det behövs för att övervakningen ska kunna leverera det underlag som krävs för uppföljning av miljömålen. Som ansvarig myndighet för miljökvalitetsmålet Levande skogar bör därför vara koordinator för miljöövervakning inom det området.156 151Länsstyrelsen i , intervju . 152Länsstyrelsen i , intervju . 153Naturvårdsverket, e-brev . 154SLU, e-brev . 155Jordbruksverket, telefonintervju . 156Skogsstyrelsen, e-brev och . SLU anser att ansvarsfördelningen av övervakningen av jord- bruksmark är komplicerad. Detta eftersom ansva- rar för miljöövervakning, sammanställer underlag för rapportering enligt nitratdirektivet och Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för rapporteringen enligt ramdirektivet för vatten. Dessutom ansvarar Havs- och vattenmyndigheten för miljökvalitetsmålet Ingen övergödning.157 Övervakning av ekosystemtjänster behöver utvecklas framhåller att miljöövervakningen i och för sig kan ge indirekta indikationer på trender för vissa ekosystemtjänster. Detta eftersom förutsättningar för en del tjänster som t.ex. vissa arter, markens beskaffenhet och skogstillståndet ingår i övervakningen. bedrivs enligt myndigheten ingen, med några få undantag, övervakning som är specifikt inriktad på ekosystemtjänster och inte heller på de funktioner som ligger till grund för ekosystem- tjänsterna.158 Ett område där övervakning behöver öka är enligt pollinering och pollinatörer.159 Inom vissa av läns- styrelsernas egna miljöövervakningsprogram finns det dock exempel på övervakning av t.ex. bin och humlor. Även inom kvalitetsuppföljning av ängs- och betesmarker övervakas humlor. SLU framhåller att skogsproduktion, som följs genom Riksskogs- taxeringen, räknas som en ekosystemtjänst. Ekosystemtjänster fångas även upp i flera andra inventeringar än de nu nämnda, t.ex. övervakning av dagfjärilar.160 Halvovanliga naturtyper har sämst täckning i övervakningen medan flera andra har dubbel övervakning Generellt för övervakningen av landmiljöer är att halvovanliga natur- typer har sämst täckning. finns det dubbel övervakning av flera andra naturtyper. 157SLU, e-brev . 158Naturvårdsverket, e-brev . 159Naturvårdsverket, Miljöövervakning 2019–2021 – planerad verksamhet inom 1:2-anslaget, , Dnr NV-06843-18, s. 8. 160SLU, e-brev . När det gäller fjäll, är och utformade för att, i likhet med andra markslag, hitta och skatta vanliga natur- typer och fenomen. För fjäll gäller det t.ex. kalfjäll och rished på fjället. Däremot är och inte utformade för att hitta och skatta ovanliga fenomen, t.ex. kalkgräsmarker i fjällen.161 I övervakningen av skog gäller de största luckorna likaså de halv- ovanliga naturtyperna t.ex. sumpskogar, lövrik tajga och ädellöv- skogar. Eftersom de är mindre vanliga är de enligt viktiga att övervaka. Det skulle enligt myndigheten behövas ett helhetsgrepp så att olika inventeringar kan få draghjälp av varandra och tillsammans bidra till en helhetsbild av skogens tillstånd och förändring. Om fler inventeringar inrättas eller ökar i omfattning behöver de samordnas och använda likartad metodik, så att resultaten blir koordinerade och enhetliga.162 SLU anser att det behövs ny metodik för att fånga upp den information som de heltäckande verksamheterna och inte klarar av att fånga.163 I övervakningen av gräsmarker och småbiotoper i odlingsland- skapet finns det enligt luckor i fråga om halvovan- liga naturtyper. Dessutom är informationen om ovanliga naturtyper bristfällig.164 uppger att det pågår inventerings- insatser och utveckling av övervakning av gräsmarksnaturtyper som inte fångas upp tillräckligt av den övergripande miljöövervakningen. Detta sker inom den biogeografiska uppföljningen. En ökad sam- ordning mellan den uppföljningen, pågående program inom natio- nell och regional miljöövervakning och kvalitets- uppföljning av ängs- och betesmarker kan enligt bidra till en effektivare datainsamling och övervakning.165 När det gäller vanligare typer av betesmarker, främst trädklädda betesmarker och s.k. silikatgräsmarker, uppger att sådana mar- ker i stort sett har tillräcklig täckning inom övervakningen.166 Även för våtmarker är det enligt de halvovanliga naturtyperna som har sämst täckning. 162Skogsstyrelsen, e-brev . 163SLU, e-brev . 166Jordbruksverket, telefonintervju . såväl våtmark som andra markslag skulle kunna vara att använda Riksskogstaxeringens data ännu mer för de vanliga naturtyperna, så att stickprov skulle kunna styras mer till halvovanliga natur- typer. En ytterligare möjlighet som undersöks är hur satellitövervakning av våtmarker och Nationella marktäckedata ska kunna samordnas för att få fram en bättre vegetationskartering av våtmarker.167 Det sker dubbel övervakning av ett flertal naturtyper genom de heltäckande verksamheterna och . Natur- vårdsverket uppger att den dubbla övervakningen avser i princip alla naturtyper som Riksskogstaxeringen besöker i fält, d.v.s. flertalet naturtyper nedanför kalfjället förutom en del miljöer. Det gäller främst vanliga naturtyper i produktionsskog. Naturvårds- verket har föreslagit att stickprov ska styras om från sådana till ovanligare naturtyper och anger att målet är att ett reviderat stick- prov ska inledas 2020.168 SLU har påbörjat arbetet med att utforma ett nytt stickprov som bättre svarar upp mot de frågor som ställs.169 Utvecklingsbehov för biogeografisk övervakning Den biogeografiska övervakningen, som är en verksamhet med annat ändamål men nära kopplad till miljöövervakning, syftar till att komp- lettera bl.a. nationell och regional miljöövervakning för rapportering enligt artikel 17 i EU:s art- och habitatdirektiv. uppger att myndigheten genom rapporteringen som genomförs , och som föregåtts även av biogeografisk övervakning, har betydligt bättre kunskap än vid rapportering om arter och naturtyper som omfattas av direktivet. Det gäller dock inte för samtliga arter och naturtyper enligt direktivet. Inför den nya datain- samlingsperioden som pågår 2019–2024 kommer man att behöva se över systemet för biogeografisk övervakning. Nya rapporteringskrav innebär att man behöver hämta in mer information om åtgärder och hur stor andel habitat som är i gynnsamt (bra) respektive ogynnsamt till- stånd.170 167Naturvårdsverket, intervju . 168Naturvårdsverket, e-brev . 169SLU, e-brev . 170Naturvårdsverket, e-brev . Dessutom varierar kunskapen och informationsbehovet om flera naturtyper. För fjäll, berg och grottor har man generellt dålig kun- skap om utbredning av vissa naturtyper. När det gäller skog, gräs- marker och stränder får man inte in tillräckliga data från den befint- liga miljöövervakningen. Det behövs då bl.a. riktade inventeringar eller utveckling av befintliga program. För våtmarker har genom- förts en förstudie för uppföljning av källor och källkärr men över- vakningen behöver tas i drift och ev. samordnas med befintlig miljö- övervakning.171 Inga bedömningar görs av om enstaka avverkningar påverkar gynnsam bevarandestatus för skog En av regeringens preciseringar av miljökvalitetsmålet Levande skogar är att naturtyper och naturligt förekommande arter som är knutna till skogslandskapet har gynnsam bevarandestatus och tillräcklig gene- tisk variation inom och mellan populationer. För att bedöma om en enstaka eller flera avverkningar tillsam- mans medför en förändring av bevarandestatus, är enligt Skogs- styrelsen data från Riksskogstaxeringen särskilt värdefulla. Detta eftersom det enligt myndigheten behövs en lång tidsserie med få förändringar för att övervaka långsiktiga förändringar av miljön på en landskapsskala. Från finns det satellit- bilder som kan användas för sådana analyser och uppger att den har goda förutsättningar för att göra detta men att den inte har haft något sådant uppdrag från regeringen. Därmed har inte gjort sådana analyser.172 framhåller att bedömning av bevarandestatus för naturtyper och arter knutna till skogslandskapet görs på ett gene- rellt plan i samband med rapportering enligt artikel 17 i art- och habitatdirektivet. I bedömningen analyseras bl.a. vilka faktorer som påverkar bevarandestatus negativt. I den förra rapporteringen bedömdes enligt det moderna skogsbruket utgöra ett hot mot flera skogliga naturtyper och arter. Preliminära bedöm- ningar inför rapporteringen tyder enligt myndigheten inte på någon förändring av detta.173 172Skogsstyrelsen, e-brev . 173Naturvårdsverket, e-brev . har föreslagit tre nya indikatorer och mått inom preciseringar för miljökvalitetsmålet Levande skogar, avseende beva- randestatus för hotade arter och habitat. Dessa baseras på data från Riksskogstaxeringen och rapporteringen enligt artikel 17 i art- och habitatdirektivet. Luckor i övervakning av gräsmarker och småbiotoper Det finns en del luckor i övervakningen av gräsmarker och små- biotoper i odlingslandskapet. I det regionala delprogrammet Gräs- markernas gröna infrastruktur deltar 18 av 21 länsstyrelser. I delpro- grammet Småbiotoper i åkerlandskapet deltar 11 av 21 länsstyrelser i den södra delen av landet.175 Länsstyrelser som ingår i Remiil anser att den bristande täckningen i övervakningen av gräsmarker i odlings- landskapet beror på tre orsaker. För det första deltar inte alla län i de berörda delprogrammen. För det andra har mycket få prov- ytor i odlingslandskapet, särskilt i norra . För det tredje visar resultaten från samarbetet Remiil att det finns stora arealer värde- fulla ängs- och betesmarker utöver de som ingår i kvalitetsuppföljning av sådana marker. uppger att det har arbetat för att öka samordningen av gräsmarksövervakningen och att en utgångspunkt är att ta tillvara på de möjligheter som Nationella marktäckedata ger.177 SLU anser att det skulle behövas en bättre samordnad nationell stickprovsbaserad inventering riktad mot värdefulla gräsmarker.178 Också anser att övervakningen av gräsmarker och småbiotoper i odlingslandskapet behöver samordnas mer. Enligt är det möjligt att få ut mer nytta av de tillgängliga resurser som olika myndigheter satsar på området, t.ex. för att få större stickprov.179 har haft nytta av metodutveck- lingen inom Remiil för att ta fram en kostnadseffektiv inventering av provytor på gräsmarker. Dessutom används metoden för övervak- ning av fjärilar i kvalitetsuppföljning av ängs- och 174Skogsstyrelsen, e-brev och . 175Naturvårdsverket, e-brev . 176Länsstyrelser inom Remiil, möte . 177Naturvårdsverket, intervju . 178SLU, e-brev . betesmarker även inom det regionala programmet för övervakning av dagfjärilar. Det möjliggör samanalys av insamlade data och är till nytta för alla inblandade aktörer.180 Miljöövervakning av biologisk mångfald i saknas konstaterade 2012 att det saknades miljöövervak- ning av åkermarkens biologiska mångfald på markytan eller under densamma. Det medförde att en stor del av odlingslandskapet föll utanför den pågående miljöövervakningen.181 in- ledde därför tillsammans med SLU ett projekt med syfte att ta fram ett förslag på ett övervakningsprogram för åkermarkens biologiska mångfald som skulle kunna samordnas med övervakning av olika växtskadegörare inom jordbruket.182 Enligt SLU skulle förslaget också samordnas med det nationella programmet Inventering av mark och gröda, för att kunna koppla ihop de biologiska faktorerna med markkemiska och markfysikaliska egenskaper. SLU redovisade för- slag i två rapporter till . Den årliga kostnaden för det föreslagna programmet har, beroende på ambitionsnivå, skattats till cirka 10–13 miljoner kronor.183 Jordbruks- verket har gett SLU i uppdrag att testa de föreslagna metoderna i en pilotstudie, med finansiering från försöks- och utvecklingsverksamhet. Pilotstudien avslutas /19. Därefter saknas finansiering för att påbörja åkermarksövervakningen.184 Luckor i övervakningen av våtmarker De största luckorna inom våtmarksövervakningen gäller fjällområdet. Det beror på att den tidigare genomförda nationella våtmarksinven- teringen inte omfattade fjällen. Därmed saknas jämförelsematerial för sådana våtmarker. Den löpande övervakningen av våtmarkerna i 180Jordbruksverket, e-brev . 181Jordbruksverket, Övervakningssystem för odlingslandskapets natur- och kulturvärden, Rap- port 2012:25, s. 26. 182Jordbruksverket, e-brev . 183SLU, Utformning av miljöövervakningsprogram för biologisk mångfald och skadegörare i och vid . SLU, Invasiva arter och samordning kring växtskydd i miljöövervak- ning för , . SLU, e-brev . 184Jordbruksverket, telefonintervju . fjällen är, med undantag för palsmyrar, enligt brist- fällig. Vissa stickprov tas dock i länsstyrelsernas gemensamma regio- nala delprogram Övervakning av fjäll genom . anger att myndigheten behöver se över hur Nationella marktäcke- data kan användas även för våtmarksövervakning.185 SLU framhåller att det nationella programmet inom övervakar de vanligast förekommande våtmarkerna i fjällen.186 framhöll i en återrapportering att det sak- nades övergripande undersökningar av biologisk mångfald i mindre våtmarker (stora). Det saknades också uppgifter om förekomsten i odlingslandskapet av små våtmarker som inte var nyanlagda eller restaurerade. Situationen är densamma i dag.187 Diffusa utsläpp av bl.a. näringsämnen och metaller medför utmaningar Det finns en stark koppling mellan landmiljö och vattenmiljö när det gäller diffusa utsläpp av bl.a. näringsämnen och metaller i skogs- bäckar till följd av skötselpåverkan och av jordbruksdrift i vattendrag som avvattnar jordbruksmark. Den starka kopplingen mellan land- miljö och vattenmiljö finns även i fråga om bekämpningsmedel som används inom t.ex. jordbruk och trädgårdsnäring. I finns det enligt konsortiet stor kunskap om utsläpp från punktkällor genom systemet med miljö- rapporter. Punktkällorna utgör dock endast en begränsad del av de totala utsläppen. En stor del kommer från diffusa utsläppskällor som inte är klart avgränsade. Det kan vara många små utsläpp vilka kan vara svåra att skilja från varandra t.ex. fordonsavgaser, näringsämnen och metaller från jordbruk och skog eller korrosion av metaller från byggnader och vägar. För kväve och fosfor dominerar enligt emissioner från jordbruksmark och skogsmark. Skogsmark domi- nerar som källa för alla metaller. För de flesta metaller sker även betydande diffus emission från jordbruk, atmosfärisk deposition på sjöyta, övrig mark och dagvatten.188 185Naturvårdsverket, intervju . 186SLU, e-brev . 187Jordbruksverket, Övervakningssystem för odlingslandskapets natur- och kulturvärden, Rapport 2012:25, s. 26. 188SvenskaMiljöEmissionsData webbplats, /farliga-amnen/rapporter/rapportserie- smed/2775, hämtad . Två nationella delprogram (Typområden på jordbruksmark och Observationsfält på ) och ett gemensamt regionalt del- program (Utlakning från ) inom övervakning av landmiljö undersöker förekomsten av främst kväve och fosfor i vatten som rinner från jordbruksmark. I fråga om obrukad skog mäts sådana ämnen inom de fyra områdena i det nationella delprogrammet Inte- grerad miljöövervakning. Det ingår vidare mätningar av deposition av sådana ämnen i vissa program inom luftmiljöövervakningen. Det gäller de nationella delprogrammen Försurande och övergödande ämnen i luft och nederbörd, Krondroppsnätet-NV och MATCH- Sverigesystemet. Sexton länsstyrelser driver det gemensamma regio- nala delprogrammet Nedfall av luftföroreningar och markvatten- kvalitet i skog och därutöver har en del länsstyrelser egna program, se avsnitt 8.3.1. SLU uppger att jordbrukets diffusa påverkan på vattendrag och grundvatten undersöks på endast ett fåtal platser i jordbruksland- skapet. Undersökningarna inom övervakningsprogrammen om växt- näringsläckage (se avsnitt 6.4.4.) fungerar enligt SLU mer som refe- rensområden än övervakningsområden. Det saknas också intensiva mätningar i bl.a. sydöstra , där jordbruket anges vara mycket utsatt för torka. Däremot är övervakningsprogrammen bra indika- torer för hur jordbruket förändras och därmed miljön.189 När det gäller markanvändningens och i hög grad jordbrukets påverkan på grundvattnets kvalitet, anser SGU att övervakningen är eftersatt. Dagens miljöövervakning har inte tillräcklig areell upplösning, vilket enligt SGU medför att uppföljning och rapportering enligt nitrat- direktivets krav vilar på ett otillräckligt underlag.190 Jordbruket som helhet orsakar enligt otvivel- aktigt stora diffusa utsläpp av växtnäringsämnen till vatten. Förutom att utsläppen är diffusa varierar de mellan gårdar beroende på t.ex. markförhållanden, typ av jordbruksproduktion och produktions- metoder. Därför anges det vara svårt att härleda hur stora utsläpp av växtnäring som ett enskilt jordbruksföretag ger upphov till i en vattenförekomst. framhåller också att det är svårt att särskilja naturligt läckage av näringsämnen från läckage på grund av jordbruksproduktionen.191 189SLU, e-brev . 190SGU, e-brev . 191Jordbruksverket, e-brev . Skogsbruket påverkar de akvatiska ekosystemen på flera sätt, t.ex. genom fysiska störningar eller kemisk påverkan som tillförsel av organiskt material, näringsämnen, försurande ämnen eller metal- ler.192 När det gäller effekter på vattenmiljön av skogsbruk, bedrivs ingen nationell övervakning. Däremot bedriver fyra länsstyrelser ett gemensamt regionalt delprogram om detta. Företrädare för företag inom skogsindustrin framför att skogs- marken är deponi för metaller genom nedfall från luft och ger upp- hov till bakgrundsläckage av näringsämnen, men att utsläppen inte kan härledas till enskilda fastigheter eller bestånd. De anges också vara temporära eftersom de uppkommer under hyggesperioden.193 Avsaknad av underlag för uppföljning mot miljökvalitetsmål I den fördjupade utvärderingen av miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap uppger att det saknas möjlighet att följa utvecklingen för delar av flera preciseringar för målet. De delarna avser åkermarkens egenskaper och processer, jordbruks- markens halt av föroreningar, gynnsam bevarandestatus och gene- tisk variation, främmande arter och genotyper, bevarade natur- och kulturmiljövärden samt kultur- och bebyggelsemiljöer och frilufts- liv. Dessutom saknas indikatorer för flera av preciseringarna.194 Problematiskt att redovisa långsiktiga förändringar i förhållande till nivå När det gäller länsstyrelsernas gemensamma delprogram inom över- vakningen av landmiljöer är flera relativt nya. Detta medför att det kommer att dröja innan långsiktiga tendenser kan identifieras och kommuniceras. vill flera kommuner att länsstyrelser ska redovisa mer resultat från den regionala miljöövervakningen ned- brutet till nivå. Detta beskrivs av länsstyrelser som en 192Länsstyrelserna, Regional övervakning av avrinningen från brukad skogsmark i Västra Göta- lands, och , Rapport 2012:02/2012:03, s. 6. 193Skogsindustriernas miljökommitté, möte . 194Jordbruksverket, Fördjupad utvärdering av miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap 2015, s. 43. utmaning, även om de tillgängliggör den regionala miljömålsuppfölj- ningen för kommunerna.195 Nya undersökningstyper behöver beslutas Flera länsstyrelser anser generellt att och Havs- och vattenmyndighetens undersökningstyper behöver uppdateras, se avsnitt 10.2.11. Det gäller även för övervakningen av mark och landmiljöer. Exempelvis uppger i att det tar för att besluta om nya undersök- ningstyper, vilket medför att reviderade men inte beslutade under- sökningstyper används.196 Effektiviseringsmöjligheter och revidering av pågående program i större utsträckning anser att det finns betydande effektiviseringsmöjlig- heter i miljöövervakning och andra uppföljningar av skog genom att använda fjärranalys av satellitbilder, data från flygövervakning och data från lägre höjder med drönare.197 Se även avsnitt 16.3. anser att man inom miljöövervakningen bör se över möjligheterna att revidera pågående program i större utsträck- ning än , för att programmen ska få bättre täckning. Generellt sett bör även uppföljning och analys av insamlade data prioriteras. När det gäller uppföljning av åtgärder, bör man i större utsträckning överväga att använda medel inom Landsbygdsprogrammet för att följa upp åtgärder som genomförs inom detta.198 SLU ser störst potential i metod- och modellutveckling samt datahantering för att kunna effektivisera hela kedjan som består av datainsamling, analys, rapportering och produktion av beslutsunder- lag. Det omfattar också återkommande utvärderingar av vald prov- tagningsdesign och dimensionering. SLU ser även behov av bättre samordning mellan nationella, regionala och lokala miljöövervak- ningsprogram.199 195Länsstyrelser inom Remiil, möte . 196Länsstyrelsen i , intervju . 197Skogsstyrelsen, e-brev . 198Jordbruksverket, intervju . 199SLU, e-brev . Miljöforskningen om mark, landmiljö och biologisk mångfald är omfattande i . Regeringen gjorde en särskild satsning på bl.a. forskning om biologisk mångfald och forskning till stöd för en ekologiskt hållbar utveckling –2004, på totalt cirka 320 miljoner kronor.200 Satsningen har resulterat i en omfattade kom- petensuppbyggnad vid svenska universitet och att ett flertal forskare har disputerat inom området. Denna forskning är också av stor vikt för forskningen om landmiljöer. Den viktigaste forskningsfinansiären är för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) men även Veten- skapsrådet och bidrar med finansiering av forsk- ning. Främst SLU och andra universitet men även bl.a. IVL, Skogforsk och () bedriver forsk- ning med koppling till landmiljö. Forskningen om landmiljö och biologisk mångfald är viktig för miljöövervakningen när det gäller metodutveckling och för att kvali- tetssäkra övervakningen. En stor del av miljöövervakningen av land- miljöer bedrivs vid universitet och högskolor. ansåg 2015 att jordobservationsdata i högre utsträckning borde kunna användas inom miljöövervakningen. Den utredningen framförde att satellitbilder, flygbilder och information från laserskanning kan ge ökade kunskaper om bl.a. markanvänd- ning, vegetation och klimatpåverkan. Utredningen föreslog därför ett utökat forskningssamarbete mellan Rymdstyrelsen och Formas. ansåg också att det europeiska forskningssamar- betet inom ramen för jordobservationsprogrammet (se avsnitt 15.2) kan bidra med viktig information och är av stor vikt för att utveckla övervakningen av landmiljöer.201 I avsnitt 15.1 nämns bl.a. universitets mätningar om glaciärers utbredning i som exempel på verksam- het som kan anses vara såväl miljöforskning som miljöövervakning. 2001/02:1 UO 20 s. 66. 201SOU 2015:75 En rymdstrategi för nytta och tillväxt, s. 129 f. 6.10Möjlighet att upptäcka nya miljörisker För landmiljöövervakningen gäller enligt att möj- ligheterna att upptäcka nya miljörisker är begränsade.202 När det gäller miljöövervakning inom verksamheter med andra ändamål, har Växtskyddscentraler befintliga skade- görare som huvudsaklig inriktning. Man inhämtar dock information kring potentiella skadegörare som kan komma att ge framtida problem. Förslaget till åkermarksövervakning som saknar finansiering för (se avsnitt 6.8) avser övervakning av dels biologisk mångfald, dels växtskadegörare som är nya för svensk åkermark.203 uppger att möjligheterna att upp- täcka sjukdomsutbrott bland djur och växter vars kommersiella värde inte är så stort, t.ex. grodor och fåglar, är begränsade.204 När det gäller skadegörare på skog, uppger SLU att verksam- heterna Långsiktig övervakning av granbarkborre (som genomförs i samverkan med ), Nationell riktad skogsskadeinven- tering samt diagnos- och rapporteringssystemet Skogsskada om- fattar sådana skadegörare.205 Ansvar för miljöövervakning i förhållande till uppföljning av miljökvalitetsmål •Ansvaret för att samordna uppföljning, utvärdering och rappor- tering av miljökvalitetsmålen Levande skogar och Ett rikt odlings- landskap är uttryckt på samma sätt för respektive . Gemensamt för dessa myndigheter är också att den renodlade miljöövervakning som de bedriver har begränsad omfattning.