sou · H7B346d2 · 2019-11-29 00:00:00 — ECB/Eurosystemet ska också bidra till att behöriga myndigheter kan utöva tillsyn över kreditinstitut och övervaka det finansiella systemets stabilitet.51 För att förverkliga målen för ECBS och utföra dess uppgifter får ECB och de nationella centralbankerna: •verka på de finansiella marknaderna genom att köpa och sälja for- dringar och lätt omsättningsbara värdepapper med leverans (om- gående eller på termin) eller enligt återköpsavtal och genom att ge och ta upp lån i sådana fordringar och värdepapper, såväl i euro som i andra valutor, samt genom transaktioner med ädelmetaller, •utföra lånetransaktioner med kreditinstitut och andra marknads- aktörer, varvid lån ska lämnas mot tillfredsställande säkerheter. 51ECB:s verksamhet beskrivs närmare i kapitel 9 och i avsnitt 20.7. Se även Mersch (2018). har IMF genomfört en översyn (FSAP)52 av ECB och Eurosystemet. I den rekommenderas ECB bl.a. följande 1.Att artikulera ett uttryckligt finansiellt stabilitetsmandat för ECB/Eurosystemet. 2.Ytterligare harmonisera (nödkrediter) och ytterst överväga att centralisera ELA-arrangemangen till ECB. Till själva huvuddokumentet fogas ett antal s.k. tekniska noter. I den tekniska noten om ””53 anförs att de stödåtgärder som ECB/Eurosystemet fram till har vidtagit har kopplats till transmissionen av penningpolitiken. Åtgärderna var en- ligt noten effektiva men valmöjligheterna skulle ha varit vidare och de operativa valen tydligare om ECB/Eurosystemets finansiella sta- bilitetsmandat hade varit tydligare. Beträffande köp och försäljning av tillgångar konstateras att småskaliga köp- och försäljningsoperatio- ner i vissa fall kan vara lika stöttande men utan att ha motsvarande effekt på den penningpolitiska expansionen som de storskaliga till- gångsköp som ECB genomfört. ECB/Eurosystemet rekommende- ras därför i den tekniska noten att ta fram principer för när sådana åtgärder kan vidtas för att hantera potentiell dysfunktion i system- viktiga värdepappersmarknader. Någon motsvarande rekommendation avseende tillgångsköp finns inte i huvuddokumentet. I stället finns det en rekommendation om att ECB bör hantera övergången från krisrelaterad policy och ut- veckla den framtida operativa ramen för att reflektera lagstiftnings- och marknadsutvecklingen. I löptexten anför sedan IMF att ECB/- Eurosystemet kan behöva intervenera på systemviktiga marknader för att upprätthålla likviditeten och prisbilden och att detta kan behöva göras på annat sätt än genom storskaliga köp eller utlåning.54 Eftersom avser penningpolitik och betalnings- system, behandlas de inte närmare här.55 Beträffande stöd som faller utanför hänvisas till den internationella utblicken i appendixet till kapitel 23. 52Financial Sector Assessment Program, se IMF (2018a). 53IMF (2018b). 54IMF (2018a), s. 8 samt 30 och 31. 55Beskrivningar av ECB:s åtgärder under krisen finns exempelvis i IMF (2018b), appendix II, Praet (2016) och SOU 2013:6. uppdrag är att ”promote the good of the people of by maintaining monetary and price stability”.56 har efter den globala finanskrisen antagit ett nytt ”” (SMF). Förutom åtgärder för att uppnå inflationsmålet, innehåller ramverket tre likviditetsförsäkrande faciliteter. Dessa bidra till finansiell stabilitet, men kan också minska förekomsten av stora oförutsägbara förändringar i efterfrågan på centralbankspengar och därigenom förebygga komplikationer vid implementeringen av penningpolitiken. Enligt SMF är den monetära politiken och det finansiella stabilitetssyftet därför nära samman- kopplat. I det följande beskrivs likviditetsförsäkrande faciliteter med utgångspunkt från deras syften.57 Det bör dock noteras att har undantag från EUF-fördraget på flera områden, bl.a. avseende kravet på oberoende. Två av likviditetsförsäkrande åtgärder kan använ- das för att tillföra centralbankspengar. •Indexed Long-Term Repo (ILTR) operations: Målgruppen är in- stitut som har ett förutsebart behov av likvida tillgångar. Facili- teten har normalt sex månaders löptid och erbjuds . Centralbankspengar tillhandahålls och ett auktionsförfarande an- vänds för tilldelningen. •Contingent Term Repo Facility (CTRF): Faciliteten gör det möj- ligt för att tillhandahålla centralbankspengar mot säkerheter, som helst och till det pris och med den löptid som bestämmer, som svar på en 56Bank of Act. 57Beskrivningen av faciliteter, säkerheter och motparter utgår från (2015). faktisk eller förväntad marknadsvid stress av exceptionell natur. Villkoren bestäms av banken och beror på rådan- de marknadsförhållanden. delar in de säkerheter den accepterar i tre grupper. •Nivå A: Exempelvis höglikvida och högkvalitativa statspapper. •Nivå B: Bl.a. likvida och högkvalitativa statspapper (andra än under nivå A) samt bostads- och företagsobligationer. •Nivå C: Bl.a. mindre likvida värdepapperiseringar, egna värdepapper och låneportföljer. För intradagskrediter och kortfristiga penningpolitiska operationer accepterar bara nivå A-tillgångar. För ILTR och CTRF accepterar banken säkerheter ur alla grupper. Priset reflekte- rar likviditetsuppgraderingen, dvs. beror på vilken typ av säkerhet som motparten tillhandahåller. De som kan vara motparter till beträffande ILTR och CTRF är banker, hypotekskassor (eng. societies) och vissa värdepappersbolag (broker dealers). har en kommitté som behandlar frågor om finan- siell stabilitet (, FPC) och en kommitté som behandlar frågor om penningpolitik (Monetary Policy Commit- tee, MPC). FPC ska bidra till finansiella stabilitetsmål, dvs. att skydda och förbättra (eng. protect and enhance) stabiliteten i det brittiska finansiella systemet. Till FPC:s uppdrag hör att identifiera, övervaka och vidta åtgärder för att undanröja eller minska system- risker. FPC får utfärda bindande instruktioner (eng. power of direc- tion) till bl.a. PRA (Regulation Authority) och utfärda rekommendationer. Till FPC:s uppgifter hör bl.a. att bestämma ni- vån på den kontracykliska kapitalbufferten.58 Eftersom utformningen av likviditetsförsäk- ringar kan påverka det finansiella systemets stabilitet, ska FPC även godkänna tillämpningsområdet för och de principer som bestämmer utformningen av ILTR och CTRF. Ansvaret för den detaljerade utformningen och tillhandahållandet av faciliteterna ligger dock på bankens verkställande ledning (centralbankschefen och vice central- bankschefer) som ansvarar inför the Court (styrelsen) för hur ban- kens balansräkning används. FPC kommer att konsulteras om led- ningen avser att göra ändringar i likviditetsfaciliteterna. Enligt den brittiska centralbankslagen får FPC utfärda rekommendationer till om bankens tillhandahållande av finansiellt stöd till finansiella institut i allmänhet. FPC får dock inte utfärda rekom- mendationer beträffande ett specifikt institut. FPC kommer ändå, med beaktande av omständigheterna , hållas informerad om åtgärder beträffande enskilda institut som är relevanta för FPC:s funktion.59 Byte av mindre likvida tillgångar mot mer likvida tillgångar erbjuder också en bilateral diskonteringsfacilitet, Discount Window Facility (DWF).60 Den tillhandahålls på begäran. Målgruppen är ett institut som upplever en företagsspecifik eller marknadsvid chock. Den gör det möjligt för en deltagare att låna hög- likvida tillgångar, normalt statspapper, i utbyte mot mindre likvida tillgångar med varierande löptider. Motparten kan sedan få tillgång till betalningsmedel, t.ex. genom att låna ut dem på marknaden eller använda dem som säkerheter i ILTR. kan dock låna ut centralbankspengar om det visar sig nödvändigt, t.ex. om mark- naden för statspapper eller repor inte fungerar som man kan förvänta sig. 58Bank of (2016). Se även följande hemsidor hos : /financial-stability och /faq#anchor_1521814815561 59Bank of (2018). Se även avsnitt 20.7. 60Discount Window Facilities som tillhandahålls av skiljer sig från den faci- litet med samma namn som tillhandahålls av Federal Reserve. accepterar samma säkerheter som beträffande ILTR och CTRF, dvs. tillgångar i grupp A–C (se ovan). Som motparter i DWF accepterar banker, hypo- tekskassor (eng. societies), vissa värdepappersbolag (broker dealers) och centrala motparter. FPC:s godkänner tillämpningsområdet för och de principer som be- stämmer utformningen, men ansvaret för den detaljerade utform- ningen och tillhandahållandet av faciliteterna ligger på bankens verk- ställande ledning (se ovan). Marknadsgarant i sista instans Av SMF framgår under rubriken likviditetsfaciliteter att i exceptionella fall kan komma att agera som marknads- garant i sista instans, dvs. köpa och sälja värdepapper till i förväg be- stämda priser. Varje sådan åtgärd ska syfta till att förbättra likvidi- teten på en eller flera marknader vars illikviditet utgör ett hot mot den finansiella stabiliteten eller bedöms vara viktigt för transmissio- nen av penningpolitiken. Hur viktig en marknad är beror enligt ram- verket sannolikt på dess storlek och utbytbarhet samt dess kopp- lingar till andra marknader. En intervention från ska vara tillfällig och katalytisk och bara stödja de marknader som banken bedömer vara livskraftiga på lång sikt och utformad på ett sätt som gör det möjligt för att avveckla sin posi- tion när marknaden normaliseras. Det pris som erbjuds beror på omständigheterna i fråga. Prissättningen kommer dock att vara oattraktiv jämfört med normala förhållanden. Interventionen kommer att utformas för att säkerställa att inte i slutändan äger en stor andel värdepapper på en viss marknad och så att den risk den tar står i pro- portion till dess kapital. Möjligheten att vara marknadsgarant beskrivs av som en åtgärd som är möjlig att vidta men inte som en åtgärd som är aktiv just . har huvudansvaret för krishantering och har vida befogenheter att hantera banker som får finansiella problem. och Treasury (det brittiska ) har träffat en överenskommelse om den närmare ansvarsfördelningen inom området finansiell stabilitet.61 Som beskrivs i avsnitt 20.7 måste Treasury godkänna vissa av beslut för att de ska bli gällande. Dit hör likviditets- stöd till ett eller flera individuella företag i fråga om åtgärden inte ryms inom offentliggjorda ramverk (SMF). Något godkännande krävs alltså inte beträffande åtgärder som ryms inom SMF. I vissa speciella situationer får finansministern dock instruera att ge likviditetsstöd till det finansiella systemet som helhet eller att ge nödkrediter. Befogenheten att instruera får dock inte användas beträffande policybeslut som fattas av MPC eller FPC eller för ändringar av det av offentliggjorda ramverket för att stödja det finansiella systemet. Av preambeln till den kanadensiska centralbankslagen () framgår att ska reglera kredit och valuta för att stärka landets ekonomi, för att kontrollera och skydda det externa värdet av landets valuta och begränsa förändringarna av den allmänna nivån på produktion, handel, priser och sysselsättning, så långt det kan vara möjligt inom ramen för monetära åtgärder, och 61Deras överenskommelse (eng. Memorandum of Understanding) finns tillgänglig på följande webbplats: /-/media/boe/files/memoranda-of- understanding/mou%20between%20the%20bank%20including%20the%20pra%20and%20 hm%20treasury%20re%20financial%20crisis%20management. för att i allmänhet att främja ekonomiska och finansiella välfärd. I artikel 18 (g) i den kanadensiska centralbankslagen (), beskrivs vilka befogenheter har. Av paragrafen framgår bl.a. att i syfte att bedriva pen- ningpolitik eller främja stabiliteten i det kanadensiska finansiella systemet får i) köpa och sälja värdepapper och andra finansiella instrument – dock inte aktier och liknande – som är förenliga med den policy som beslutats av centralbankschefen, och ii) om central- bankschefen anser att det är en allvarlig och ovanligt stress på en finansiell marknad eller i det finansiella systemet, köpa eller sälja värdepapper och andra finansiella instrument i den omfattning som centralbankschefen beslutar. vidtar åtgärder med stöd av den sistnämnda bestämmelsen ska det offentliggöras att centralbankschefen anser att det är en allvarlig och ovanlig stress på en finansiell marknad eller i det finansiella systemet. I centralbankslagen tilldelas även andra befogen- heter men dessa är inte på motsvarande sätt specifikt knutna till finansiell stabilitet eller penningpolitik. Till dessa befogenheter hör bl.a. köp och försäljning av valutor, kreditgivning och mottagande av inlåning från banker. För lånen ska ta säkerheter. har tagit fram ett ramverk för marknadsoperationer och likviditetstillförsel.62 Enligt ramverket vidtar , för att uppfylla sitt ansvar för penningpolitik och finansiell stabilitet, ett antal finansiella marknadsoperationer inom ramen för sitt pen- ningpolitiska ramverk och tillhandahåller likviditet till det kanaden- siska finansiella systemet vid behov. är också sista låneinstans. De åtgärder som vidtar är utformade för att uppnå ett eller flera av följande syften: 1.Förstärka räntan för intradagskrediter (eng. Reinforcing Target for the Overnight Rate). 2.Stödja den kanadensiska finansmarknadens effektiva funktionssätt. 3.Tillhandahålla likviditet under extraordinära omständigheter. 62Se även (2018). I det följande beskrivs översiktligt åtgärder för att uppnå det sistnämnda syftet (punkten 3). kan enligt sitt ramverk reagera på en system- omfattande likviditetsstress genom att expandera sin befintliga verktygslåda och genom att göra exempelvis något av följande.63 •Genomföra exceptionella återköpstransaktioner med maximal löp- tid , genom att använda ett utökat antal värdepapper och instrument, under förutsättning att visa kriterier är uppfyllda (se nedan). •Låna ut till en bredare krets finansiella institut än de som är del- tagare i centrala betalningssystem och på längre löptider än . •Genomföra direkta köp av ett utökat antal värdepapper och in- strument, under förutsättning att visa kriterier är uppfyllda och att ändring görs i policy för köp och försäljning av värdepapper (se nedan). •Aktivera Contingent Term Repo Facility (CTRF, se nedan). hade under krisen likviditetsfaciliteter som gjorde det möjligt för motparterna att få centralbankspengar i utbyte emot olika typer av säkerheter i statspapper och värdepapper emitterade av privata företag (bl.a. företagscertifikat och tillgångsbaserade före- tagscertifikat (eng. Papers) samt vissa låne- portföljer). Ingen av dessa likviditetsfaciliteter är aktiva . erbjöd vidare deltagarna i det centrala betalningssystemet att tillfälligt byta ut sina befintliga säkerheter mot vissa låneport- följer. Contingent Term Repo Facility har en inaktiv facilitet, Contin- gent Term Repo Facility (CTRF), som aktiveras när bestämmer det. Syftet med faciliteten är att motverka en allvarlig 63För en beskrivning av bankens ramverk, se även (2016). marknadsvid stress (inte att hantera idiosynkratiska likviditets- chocker i individuella institut). När CTRF aktiveras erbjuds godtag- bara motparter likviditet bilateralt. Motparter i CTRF får vara primary dealers och dotterbolag till dem. Även andra företag får vara motparter till om de kan visa att de har en väsentlig aktivitet på den kanadensiska pen- ning- eller obligationsmarknaden. Villkoren för CTRF publiceras när faciliteten aktiveras. Vilka säkerheter som accepteras är därför inte känt. har också tagit fram en policy för köp och för- säljning av värdepapper (artikel 18 [g] i centralbankslagen, se ovan under beskrivningen av uppdrag). Av den framgår att banken köper och säljer värdepapper och instrument genom återköpsavtal för att bedriva penningpolitik och främja stabiliteten i det finansiella systemet. Banken bestämmer själv när åtgärderna ska vidtas och vilka värdepapper och instrument som den kommer att använda. Policyn innehåller tre olika typer av transaktioner: 1.Återköpsavtal i normala fall med marknadsgaranter i penning- politiskt syfte avseende statspapper. 2.Återköpsavtal i normala fall med marknadsgaranter för att främja stabiliteten i det finansiella systemet avseende värdepapper emit- terade av den kanadensiska staten eller delstatsregeringarna. 3.Återköpsavtal i exceptionella fall i syfte att adressera en stress i det finansiella systemet som kan ha väsentliga makroekonomiska konsekvenser eller i syfte att implementera penningpolitiken. Sådana återköpsavtal kan avse fler instrument än de under 1 och 2 (bl.a. vissa säkerställda obligationer). Sådana transaktioner får ha en löptid på . Motparter och villkor för sådana transaktioner annonseras när avser att tillhanda- hålla transaktionerna. Åtgärderna gäller vid sidan om befogenheter enligt artikel 18(g) ii (se ovan) att köpa och sälja värdepapper och andra finansiella instrument när centralbankschefen anser att det föreligger en allvarlig och ovanlig finansiell stress på en finansiell marknad eller i det finansiella systemet. Marknadsgarant i sista instans har inte uteslutit att det kan bli nöd- vändigt för att agera inte bara sista låneinstans utan också marknadsgarant i sista instans för att stödja störningsutsatta kärnfinansieringsmarknader. har dock ännu inte gjort det.64 Federal Reserve (Fed) Enligt Federal Reserve Act ska de åtgärder som Federal Reserve (Fed) vidtar i penningpolitiskt syfte uppnå tre mål: maximal syssel- sättning, stabila priser och måttliga långa räntor.65 Till Feds övriga ansvarsområden hör bl.a. att främja det finansiella systemets stabili- tet, utöva tillsyn över och reglera finansiella institut och att främja säkra och effektiva betalnings- och avvecklingssystem. Feds arbete med finansiell stabilitet är integrerad med dess man- datmål om prisstabilitet och full sysselsättning.66 Feds beskrivning av sin verksamhet På sin webbplats beskriver Fed syftet med sin verksamhet och sina funktioner. Där framgår att Fed har tilldelats befogenheten att agera sista låneinstans till en bred krets företag men stödet får inte utfor- mas så att det stödjer ett individuellt institut. 64Se och (2013). Där beskrivs också vilka kriterier som använder för att identifiera en kärnfinansieringsmarknad och vilka kärnfinansieringsmarkna- der banken har identifierat. 65Avsnitt 2A (Målet för penningpolitiken) i Federal Reserve Act. 66Brainard (2018). Fed har befogenhet att tillhandahålla likviditet till institut som tar emot insättningar (eng. depository institutions) genom att använda vanliga, traditionella verktyg såsom öppna marknadsoperationer67 och diskonteringsfaciliteten (Discount Window Facility) som är en utlåningsfacilitet68. De öppna marknadsoperationerna styrs av syftet att stödja handel och näringsliv och med hänsyn till hur de påverkar den allmänna kreditsituationen i landet.69 Fed får också tillhandahålla likviditet till institut som inte tar emot inlåning (eng. non depository institutions) när det föreligger ovanliga och krävande situationer.70 Kongressen kräver att Fed säkerställer att skattebetalarna är skyd- dade mot förluster. De åtgärder som Fed vidtog under den globala finanskrisen, be- skrivs av Fed på dess webbplats som en del av penningpolitiken. Dit hörde exempelvis att Fed lånade ut större belopp och på andra villkor än normalt och utvidgade motpartskretsen. Fed köpte också stats- papper och andra värdepapper.71 () beslutar om vilka öppna marknadsoperationer som Fed ska vidta.72 I har en utredning (centralbanksutredningen) gjort en översyn av den norska riksbankslagen (NOU 2017:13). lade den norska regeringen fram en proposition (prop. 97 L, 2018– 2019) till (den norska ). Lagen träder i kraft . 67Köp och försäljning av värdepapper på den öppna marknaden. 68Fed tillhandahåller tre olika diskonteringsfacilitetsprogram. Räntan – diskonteringsräntan – sätts över den normala kortfristiga marknadsräntan. 69Avsnitten 12A och 14 i Federal Reserve Act. 70”Unusual and exigent circumstances”. 71Under den globala finanskrisen etablerade Fed också nödfaciliteter för att tillföra likviditet till marknaden för återköpsavtal, företagscertifikat och värdepapper med bakomliggande till- gångar som säkerhet (eng. asset backed securities). 72Avsnitt 12A i Federal Reserve Act. Enligt lagen är ett eget rättssubjekt som ägs av staten (1 kap. 1 §). Kungen i statsråd (dvs. regeringen) kan besluta om målen för centralbanksverksamheten (se nedan). ska ges möjlig- het att uttala sig innan beslutet fattas. ska underrättas om sådana beslut. Av denna bestämmelse följer exempelvis att Kungen i statsråd kan bestämma vilket mandatet för penningpolitiken eller vilket målet för finansiell stabilitet ska vara (1 kap. 4 §). I den nya lagen förtydligas vilka ändamål som har. Till de ändamål som räknas upp i lagen hör bl.a. att upprätthålla ett fast penningvärde och att främja stabiliteten i det finansiella syste- met och ett effektivt och säkert betalningssystem (1 kap. 1 §). För att ska uppnå dessa ändamål identifieras i lagen följande centrala uppgifter (centralbanksuppgifter, 1 kap. 2 §). 1.Att vara den utövande och rådgivande myndigheten i penning- politiken. 2.Att vara en utövande och rådgivande myndighet i arbetet för finan- siell stabilitet. 3.Ställa ut sedlar och mynt, underlätta för det centrala avvecklings- systemet och övervaka betalningssystemet. 4.Ta emot inlåning från och ge kredit till banker och andra företag i den finansiella sektorn samt handla i finansmarknaderna och ut- föra alla former av finansiella tjänster. 5.Äga landets valutareserv och säkerställa en effektiv och ansvars- full (norska forsvarlig) förvaltning av den. 6.Vidta andra åtgärder som är vanliga eller naturliga för en central- bank. Beträffande Banks instrument anges bl.a. följande (3 kap. 1 §): 1.Norges Bank får för att främja sina ändamål (se ovan) a)ta emot inlåning och ge kredit till banker och andra företag i den finansiella sektorn, b)köpa, sälja och förmedla valuta och finansiella instrument, c)ställa ut och omsätta egna finansiella instrument, och d)ställa minimikrav på inlåning från företag som har konton i (kassakrav). 2.Norges bank får ge kredit på särskilda villkor, när det finns sär- skilda förhållanden. 3.Norges Bank ska kräva betryggande säkerheter för kredit. Av lagen framgår att de som kan få kredit från eller sätta in medel hos är banker och andra företag i finansiell sektor. Det är en vidare krets än enligt gällande rätt. Bestämmelsen om att ska kräva betryggande säker- het för sina lån är enligt propositionen ny men ligger i linje med den praxis som har tillämpats. Bestämmelsen om kassakrav är också ny. Bestämmelsen om köp och försäljning av finansiella instrument och valuta öppnar, enligt propositionen, för användning av en bredare uppsättning finansiella instrument och möjlighet att handla med värde- papper också i utländsk valuta. Bestämmelsen om att får omsätta egna finansiella instrument har vidareförts från den nuvarande centralbankslagen. Men enligt propositionen har begreppet skuldebrev ersatts med finan- siella instrument som exempelvis kan omfatta derivat. I överväganden beträffande Banks köp och försäljning av finansiella instrument m.m. hänvisas i propositionen till att central- banker i de stora avancerade ekonomierna har infört olika program för uppköp av värdepapper. Centralbankerna i , , och har alla infört olika former av kvantitativa lättnader. Syftet har varit att tillföra likviditet och att reducera de långsiktiga marknadsräntorna och därmed bidra till ökade investe- ringar och ökad konsumtion bland hushåll och företag. Det kon- stateras vidare att det kan uppstå situationer då det av hänsyn till finansiell stabilitet anses som ändamålsenligt att öka mängden till- gängliga likvida värdepapper på marknaden och att detta bäst kan göras genom att ställa ut centralbanksobligationer. Enligt propositionen kan det inte uteslutas at sådana åtgärder också kan bli nödvändiga i . Lagen bör inte utgöra hinder mot att kan vidta sådana åtgärder inom ramarna för lagens ändamål. Departementet förutsätter att om kommer att använda detta verktyg, kommer det att anses vara sådana viktiga