sou · H7B337 · 2019-07-15 00:00:00 — Provdeltagaren får till provlokalen ta med de synhjälpmedel som behövs. Vidare har provdeltagare med dokumenterad grav synskada rätt att skriva ett speciellt framtaget prov i punktskrift och Daisy-format och att ta med sig anteckningshjälp.17 En synskada och behovet av anpassning ska styrkas med intyg från syncentral. Om en provdeltagare har en funktionsnedsättning eller diabetes, kan eller högskolan utreda om det är möjligt att anpassa provsituationen efter provskrivarens behov. Provdeltagaren ska då kontakta det lärosäte som han eller hon har anmält sig till, senast sista anmälningsdag. En person som har diabetes kan t.ex. behöva äta 13UHR:s årsredovisning 2017, s. 27. 15Utredningen har samlat in uppgifter från de universitet och högskolor som genomför provet. 164 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 176 och 7 §§ UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. eller dricka under provpassen och ta med nödvändig mätutrustning. Behovet av anpassning måste styrkas med läkarintyg eller motsvarande senast sista anmälningsdag.18 Provdeltagare som behöver ta del av anpassning ska styrka behovet i samband med anmälan. Högskolan eller UHR meddelar beslut om anpassning.19 Vid varje högskola som genomför högskoleprovet, eller vid UHR i det fall högskoleprovet genomförs av UHR, ska det finnas en huvudansvarig provhandläggare som ansvarar för genomförandet av högskoleprovet och är kontaktperson mot UHR.20 I varje provlokal ansvarar en provledare för högskoleprovet. Det ska finnas en provledare om antalet provdeltagare i en lokal uppgår till högst 30 och en assisterande provledare för varje påbörjat 30-tal provdeltagare.21 Högskolan eller UHR kan utse en huvudprovledare som ansvarar för samordning när högskoleprovet genomförs i flera lokaler på samma ställe. Högskolan, eller UHR i de fall den myndigheten genomför provet, ansvarar för att provledare och assistenter får den utbildning som är nödvändig för att de på ett korrekt sätt ska kunna leda proven. Mindre lärosäten använder sig i första hand av fast anställd personal, medan större lärosäten som behöver mellan 500 och 1 000 personer till respektive provtillfälle rekryterar personal externt.22 18Se funktionsnedsattning/hogskoleprovet-for-dig-med-funktionsnedsattning/ (tillgänglig ). 198 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 2018 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 2119 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 22Uppgifterna kommer från promemorian Risker vid provets genomförande från för högskoleprovet, . Provdeltagare ska följa provledarens anvisningar och tillsägelser och dessutom låta provledaren kontrollera legitimation och medhavt material.23 Provledare har också befogenhet att uppmana provdeltagare som uppträder störande att avlägsna sig från lokalen.24 Provdeltagare som inte följer bestämmelser om bl.a. otillåtna hjälpmedel (se vidare nedan) och provledarens anvisningar får efter beslut av UHR inget resultat på provpasset.25 Detta innebär att provledaren ansvarar för att uppmärksamma och notera eventuella överträdelser. Enligt uppgifter från UHR instrueras provledare att röra sig runt i provlokalen för att upptäcka eventuella sådana överträdelser. 3.3Fusk vid högskoleprovet och åtgärder för att förhindra fusk Provdeltagare som fuskar på högskoleprovet är inte någon ny företeelse. Det är exempelvis känt att det förekommer att provdeltagare anlitar s.k. spökskrivare. Spökskrivaren, en person som brukar prestera ett högt resultat på högskoleprovet, skriver provet i den egentliga provdeltagarens ställe. Spökskrivaren förses med en falsk legitimation eller använder den egentliga provdeltagarens. Den metod som används för att avslöja denna typ av fusk är upprepade legitimationskontroller.26 Ny teknik och modern kommunikationsutrustning har emellertid möjliggjort andra sätt att fuska på högskoleprovet. Det har framkommit att ett antal grupperingar, s.k. ”fuskligor”, mot ersättning erbjuder provdeltagare hjälp med att få ett visst resultat på högskoleprovet. En metod har gått ut på att provdeltagaren förses med en modifierad mobiltelefon som provdeltagaren gömmer under 2332 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 2436 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 2540 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 26Provdeltagare ska enligt 35 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet i samband med provtillfället uppvisa godkänd legitimation. Enligt UHR:s handledning för högskoleprovshandläggare s. 16 (uppdaterad ) ska legitimationskontroll ske på provdagens morgon, under introduktionen och efter varje provpass, dvs. totalt sett sju gånger under provdagen. Provledaren ska efter varje provpass kontrollera legitimationens giltighetstid, att fotot föreställer provdeltagaren, att personnumret överensstämmer med uppgiften på deltagarförteckningen och att namnteckningen i svarshäftet överensstämmer med namnteckningen på legitimationen. kläderna, ett metallhalsband som provdeltagaren bär runt halsen under kläderna och mycket små trådlösa hörsnäckor som placeras inuti örat. Metallhalsbandet är kopplat till ett batteri och skapar på så sätt ett elektromagnetiskt fält som driver hörsnäckorna. De som organiserar fusket får på något sätt tillgång till högskoleprovet, tar reda på de korrekta svaren och läser upp dem för de fuskande provdeltagarna under pågående prov. Denna metod och liknande metoder möjliggör alltså ett långt mer omfattande fusk än t.ex. anlitande av spökskrivare. 3.3.2Åtgärder för att förhindra fusk vid högskoleprovet Fokus i detta betänkande ligger på att identifiera och analysera åtgärder som har potential att motverka fusk som sker med elektroniska hjälpmedel (se vidare avsnitt 5.1). Nedan följer en översiktlig genomgång av de åtgärder som vidtagits för att förhindra fusk vid högskoleprovet. UHR:s föreskrifter om högskoleprovet och riktlinjer för genomförandet av provet utgör ett sätt att försvåra användningen av otillåtna hjälpmedel under provet. De enda tillåtna hjälpmedlen vid högskoleprovet är blyertspenna, radergummi, överstrykningspenna och rak linjal. Enligt UHR:s föreskrifter får inget hjälpmedel på provet vara sådant att det kan lagra, innehålla eller inhämta information. Provdeltagarna ska placera väskor och andra personliga tillhörigheter på anvisad plats. Mobiltelefon och annan otillåten teknisk utrustning ska vara avstängd under provet och förvaras på anvisad plats.27 Om väskor och andra tillhörigheter placeras en bit från provdeltagarna minskar risken för att någon kan använda sig av otillåten elektronisk kommunikationsutrustning som ligger i t.ex. en väska eller en jacka. För att förebygga fusk vid högskoleprovet med hjälp av otillåtna hjälpmedel är det också av vikt att innehållet i provet inte sprids i förväg eller under pågående prov. Universitet, högskolor och UHR ska, enligt UHR:s förskrifter, ha rutiner för att ta emot en leverans 2731 och 33 §§ UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. av högskoleprovet på ett sådant sätt att syftet med provet inte motverkas samt kontrollera att samtliga beställda produkter finns med i rätt antal.28 Myndigheterna ska också ha rutiner så att provdeltagarna genomför högskoleprovet på ett likvärdigt sätt och på ett sådant sätt att högskoleprovet kan användas som urvalsgrund vid anmälan till en utbildning.29 I bilaga 1 till föreskrifterna finns utförliga instruktioner för hur provledarna ska agera innan, under och efter ett provpass, varav vissa har till syfte att förhindra användningen av otillåtna hjälpmedel på provet. Provledaren ska bland annat ägna sig åt att övervaka och kontrollera provdeltagarna under hela provpasset. Vidare har () och UHR gemensamt tagit fram en handledning för högskoleprovshandläggare.30 Av handledningen framgår det att provledaren ska gå runt i provlokalen och notera om han eller hon ser någonting misstänkt. Om provledaren upptäcker något som verkar misstänkt, ska han eller hon ställa frågor, konfrontera eller agera i samband med det inträffade (utan att störa övriga provdeltagare) eller direkt efter avslutat provpass. Provledaren ska hålla utkik efter kameror (som kopplas via bluetooth till mobiltelefon) som finns i pennor, smartwatches, glasögon, påslagna mobiltelefoner, öronsnäckor, sändare/mottagare och synliga sladdar. Vid misstanke om otillåten teknisk utrustning ska utrustningen stängas av och huvudprovledaren tillkallas. Om en provdeltagare inte följer de angiva reglerna som t.ex. gäller för hjälpmedel eller något avvikande har inträffat, ska provledaren upprätta en anmärkningslapp och beskriva det inträffade. Den huvudansvarige provhandläggaren ansvarar för att en utredning genomförs och att ett skriftligt underlag om det inträffade lämnas till UHR. I riktlinjerna finns också rekommendationer för hantering av provmaterial och svarshäften. Sanktioner vid brott mot ordningsregler Den provdeltagare som bryter mot UHR:s föreskrifter, bl.a. reglerna om hjälpmedel eller att teknisk utrustning ska vara avstängd och placerad på anvisad plats, kan efter beslut av UHR bli utan resultat 2825 § UHR: s föreskrifter om högskoleprovet. 2928 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 30Handledning för högskoleprovshanläggare (uppdaterad ) s. 18 f. på det aktuella delprovet.31 gäller dessutom att den som genom användning av otillåtna hjälpmedel eller på annat sätt försöker vilseleda vid högskoleprovet ska stängas av från deltagande i provet av från tidpunkten för försöket. Beslut om avstängning fattas av UHR.32 Vid misstankar om att brott har begåtts vid genomförandet av högskoleprovet, ska lärosätet eller UHR göra en polisanmälan.33 Därtill har möjlighet till straffrättsliga sanktioner införts i syfte att motverka användningen av otillåtna hjälpmedel på högskoleprovet. Sedan provtillfället ska alla provdeltagare efter varje provpass försäkra på heder och samvete att han eller hon lämnat svar utan att använda otillåtna hjälpmedel eller på annat sätt vilseleda vid högskoleprovet.34 Om en provdeltagare i strid med sin försäkran ändå använt otillåtna hjälpmedel eller vilselett på annat sätt har han eller hon lämnat osann uppgift vid provet och kan dömas för osann försäkran, som regleras i 15 kap. 10 § . Straffskalan för osann försäkran är böter eller fängelse eller, om brottet är grovt, fängelse i högst . Den som främjar brottet, t.ex. genom att hjälpa en provdeltagare genom att tillhandahålla otillåtna hjälpmedel eller hjälpa till med svar på frågorna, kan dömas till anstiftan eller medhjälp till osann försäkran.35 Sedan kravet på försäkran infördes har ett antal personer dömts för osann försäkran.36 3140 § UHR: s föreskrifter om högskoleprovet. 327 kap. 21 § högskoleförordningen. 3341 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 3435 a § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 3523 kap. 4 § . 36Se bl.a. dom i mål nr. B 4502-17 och tingsrätts dom i mål nr. Se även tingsrätts dom i mål nr. B 1296-18 , som också gällde medhjälp till osann försäkran. Domen har överklagats till , mål nr. Analys av provsvar och provets utformning UHR utför analyser av provsvaren efter varje provtillfälle. Om en person har skrivit provet kan t.ex. en jämförelse av provresultat från olika provtillfällen göras. Vidare analyseras svarsmönster i enskilda prov, vilket i vissa fall kan ge indikationer på att en provdeltagare har använt sig av otillåtna hjälpmedel på provet. UHR har även vidtagit åtgärder avseende provens utformning för att avslöja fusk på högskoleprovet med hjälp av elektronisk kommunikationsutrustning. Metoden innebär att ett provpass finns i flera versioner (ett provpass består av flera delprov, se avsnitt 3.1.2). Om en deltagare som har haft en hög andel rätta svar på vissa av provpassen, medan andelen rätta svar på ett provpass är betydligt lägre och dessutom stämmer överens med en annan version av provpasset, kan detta tillsammans med andra omständigheter indikera att han eller hon har fuskat. Flera personer har efter sådan analys av provresultat blivit utan resultat på provpasset och avstängda från att skriva provet. UHR har vidare i vissa fall gjort polisanmälningar som lett till straffrättslig påföljd för provskrivaren.37 Ett antal personer som kommit in på utbildningar med hjälp av falska provresultat på högskoleprovet har blivit av med sina utbildningsplatser. 37Se bl.a. dom i mål nr. B 4502-17 och tingsrätts dom i mål nr. Vi ska enligt kommittédirektiven ta ställning till om kroppsvisitation vid högskoleprovet i syfte att förhindra användningen av otillåtna hjälpmedel kan utgöra en godtagbar begränsning av regeringsformens skydd mot kroppsvisitation. Nedan följer en kortfattad redogörelse för den rätt till skydd mot kroppsvisitation som följer av regeringsformen och vad som gäller i fråga om inskränkningar i denna rättighet. Även den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () och dess regler om rätt till skydd för privat- och familjeliv ska beaktas vid ett sådant ställningstagande. I kapitlet beskrivs också (FN:s) konvention om barnets rättigheter () eftersom vi enligt kommittédirektiven ska redogöra för förslagens konsekvenser utifrån konventionen. Enligt förarbetena till är definitionen av begreppet kroppsvisitation i avsedd att vara vägledande för tolkning och tillämpning av begreppet kroppsvisitation även i annan lagstiftning än rättegångsbalken.1 Det är därför relevant att här kortfattat redogöra för denna definition. För det fall vi kommer fram till att kroppsvisitation i syfte att förhindra fusk vid högskoleprovet utgör en godtagbar begränsning av grundlagsskyddet, ska vi ta ställning till vem som ska utföra uppgiften att kroppsvisitera provdeltagare. För denna bedömning är avsnitten om ordningsvakter och väktare relevanta. Eftersom vi därutöver ska överväga om föremål som hittas vid en kroppsvisitation ska kunna tas i beslag finns även en sammanfattande beskrivning av regler om beslag och om omhändertagande i vissa fall. 1993/94:24 s. 37. Avslutningsvis redogör vi översiktligt för vissa principer och bestämmelser som rör offentlighet och sekretess. 4.2.1Skydd mot påtvingat kroppsligt ingrepp Enligt 2 kap. 6 § första stycket regeringsformen (RF) är var och en gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp. Det följer av samma bestämmelse att var och en är skyddad mot kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång samt mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse och mot hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande. Enligt förarbetena till regeringsformen avses med kroppsvisitation undersökning av en persons kläder eller av något som denne har med sig, t.ex. en handväska.2 Skyddet mot kroppsvisitation får endast begränsas genom lag.3 I 2 kap. 21 och 22 §§ RF anges närmare vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att rätten till skydd för den kroppsliga integriteten, t.ex. skyddet mot kroppsvisitation, ska få begränsas genom lag. Av 2 kap. 21 § RF följer att en sådan begränsning endast får göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningen får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Enligt förarbetena innebär bestämmelsen att lagstiftaren noggrant ska redovisa sina syften, när en fri- och rättighetsinskränkande lag beslutas.4 I 2 kap. 22 § RF beskrivs ett särskilt lagstiftningsförfarande vid införande och ändring av sådana rättighetsbegränsande lagar. Grundlagsskyddet gäller enbart gentemot det allmänna. Det gäller även för utländska medborgare, men kan för dessa inskränkas genom särskilda föreskrifter i lag.5 2SOU 1975:75 s. 199–200 och prop. 1975/76:209 s. 147. 32 kap. 20 § första stycket 2 RF. 4SOU 1975:75 s. 202 och prop. 1975/76:209 s. 153. 52 kap. 25 § RF. Med kroppsbesiktning avses, enligt förarbetena till regeringsformen, t.ex. läkarundersökning, smärre ingrepp såsom vaccination och blodprovstagning samt liknande företeelser.6 Gränsdragningen mellan kroppsbesiktning och kroppsvisitation har berörts fri- och rättighetsutrednings betänkande Medborgerliga fri- och rättigheter.7 I betänkandet betonades att gränsdragningen mellan kategorierna är svår, eftersom vissa fall utgör mellanformer. Betänkandet innehåller exempel på bestämmelser om kroppsbesiktning, bl.a. sådana som innebär skyldighet att underkasta sig läkarundersökning eller provtagning (28 kap. 12 § ). Vidare angav utredningen att tagande av fingeravtryck från brottsmisstänkta (28 kap. 14 § ) egentligen inte helt kan jämställas med kroppsbesiktning, men att det med hänsyn till graden av integritetskränkning kunde hänföras till denna kategori av åtgärder. 4.2.3Gränsdragning mot husrannsakan och liknande intrång Med husrannsakan avses undersökning i hem samt annan undersökning av hus, rum eller slutet förvaringsställe.8 Uttrycket ”liknande intrång” avser främst intrång som har annat syfte än undersökning, exempelvis polisens intrång i bostad för att avstyra lägenhetsbråk eller exekutiv åtgärd med avseende på föremål som befinner sig i viss bostad.9 Allmänt kan sägas att för all tvångsmedelsanvändning, t.ex. kroppsvisitation, gäller fyra grundläggande principer.10 Att skyddet mot påtvingat kroppsligt ingrepp endast får begränsas genom lag är ett uttryck för den s.k. legalitetsprincipen. Ändamålsprincipen innebär att det allmännas befogenhet att använda tvångsmedel är bundet till det ändamål för vilket tvångsmedlet har beslutats. Tvång får alltså endast 6SOU 1975:75 s. 199 och prop. 1975/76:209 s. 147. 7SOU 1975:75 s. 358 ff. 1973:90 s. 246. 9SOU 1975:75 s. 199–200 och prop. 1975/76:209 s. 147. 1993/94:24 s. 23. användas för det ändamål för vilket tvångsmedlet beslutats, och exempelvis inte som indirekt medel för att sätta en misstänkt under press. Behovsprincipen innebär att det allmänna får använda tvångsmedlet bara när det finns ett påtagligt behov av att använda just det tvångsmedlet, och en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig. Proportionalitetsprincipen innebär att en tvångsåtgärd i fråga om art, styrka, räckvidd och varaktighet ska stå i en rimlig proportion till vad som kan vinnas med åtgärden. Genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna har inkorporerats i svensk rätt och gäller därmed som lag i . Av 2 kap. 19 § RF följer vidare att en bestämmelse om att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av . Grundlagsbestämmelsen riktar sig i första hand till lagstiftaren, som har det primära ansvaret för att nationell rätt överensstämmer med konventionen. Vidare kan domstolar och andra myndigheter med stöd av bestämmelsen tillämpa reglerna om lagprövning (11 kap. 14 § och 12 kap. 10 § RF), dvs. underlåta att tillämpa en föreskrift på den grunden att denna inte är förenlig med åtaganden enligt konventionen.11 Den artikel i som har störst relevans i detta sammanhang är rätten till skydd för privat- och familjeliv i artikel 8. Den har följande formulering. 1.Var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. 2.Offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutande av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. 11Holmberg m.fl., Grundlagarna [, Zeteo], kommentaren till 2 kap. 19 § RF. Artikel 8 medför i första hand en förpliktelse för staten att avhålla sig från ingrepp i den skyddade rättigheten.12 Sådana ingrepp består vanligen av åtgärder i enskilda fall, men kan också gälla generella inskränkningar i människors frihet att forma sin tillvaro. 4.3.1Ingrepp i skyddade rättigheter För att en inskränkning i skyddet för privatliv, familjeliv, hem och korrespondens ska vara förenlig med artikel 8:2 måste följande tre villkor vara uppfyllda:13 1.Ingreppet ska vara lagligt, 2.ingreppet måste vara ägnat att tillgodose något av de uppräknade allmänna eller enskilda intressena som anges i artikel 8:2: statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd, förebyggande av oordning eller brott, skydd för hälsa eller moral eller skydd för andra personers fri- och rättigheter, och 3.ingreppet måste vara nödvändigt i ett demokratiskt samhälle för att tillgodose detta intresse. Kravet på att ingreppet ska vara lagligt innebär i första hand att inskränkningen måste ha stöd i nationell lag och att nationell lagstiftning uppfyller rimliga villkor på rättssäkerhet. Lagstiftningen ska vara tydlig och tillgänglig för allmänheten. Laglighetskravet innebär vidare att lagstiftningen ska vara utformad med tillräcklig precision, så att medborgarna har möjlighet att anpassa sitt beteende efter gällande rätt. Det medför också att staten är skyldig att se till att det finns tillräckliga garantier för att individens rättigheter enligt artikel 8 respekteras. De allmänna och enskilda intressen som anges i artikel 8:2 är omfattande och allmänt formulerade. Det innebär att det i de flesta fall är möjligt att hänföra ett ingrepp i rättighetsskyddet till något av de angivna ändamålen. 12Hans Danelius, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 2015, s. 365 f. och Guide on Article 8 of Convention on Human Rights, uppdaterad s. 7 ff. 13Danelius, s. 369 f., Guide on Article 8 of Convention on Human Rights, uppdaterad s. 9 f. Att ingreppet ska vara nödvändigt begränsar vilka inskränkningar som är tillåtna enligt artikel 8. har i sin praxis slagit fast att begreppet nödvändigt i detta sammanhang inte är synonymt med ”oundgänglig” (indispensable). Det ska dock finnas ett ”angeläget samhälleligt behov” (pressing social need).14 Varje konventionsstat har viss frihet (of appreciation) att avgöra om en inskränkning är nödvändig, men en inskränkning måste vara proportionerlig. förbehåller sig rätten att övervaka om inskränkningarna uppfyller dessa krav. En begränsning av en konventionsrättighet kan aldrig vara nödvändig i ett demokratiskt samhälle om det inte också är proportionellt i förhållande till det eftersträvade målet med lagstiftningen. Vid prövningen om huruvida ingreppet är nödvändigt i ett demokratiskt samhälle behöver domstolen ofta balansera sökandens skyddade intresse enligt artikel 8 mot andra konkurrerande intressen såsom allmänna intressen eller en tredje parts intresse som skyddas av andra bestämmelser i konventionen.15 4.3.2Kränkning av fysisk integritet En del av skyddet för privatlivet avser den fysiska integriteten.16 Allvarliga kränkningar av den fysiska integriteten kan utgöra tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling och därför stå i strid med artikel 3 i . Är det i stället fråga om mindre allvarliga kränkningar av den fysiska integriteten kan de strida mot artikel 8. Rättsfallet Gillan och mot (dom ) rörde fråga om rätt till respekt för privatliv enligt artikel 8. Målet gällde brittiska lag mot terrorism, enligt vilken polisen hade rätt att kroppsundersöka personer utan skälig misstanke om brott.17 Polisen kunde kräva att en person tog av sig huvudbonad, skor, ytterkläder och handskar och fick med händerna söka efter innehållet i fickor, runt kragar, sockor och skor samt i personens 14Danelius s. 370, Guide on Article 8 of Convention on Human Rights, s. 11. 15Guide on Article 8 of Convention on Human Rights, s. 7 f. 16Danelius, s. 371 ff., Guide on Article 8 of Convention on Human Rights, 2018 s. 39 f. 17SvJT 2010 s. 1000. Åtgärderna fick vidtas på offentlig plats, och vägran att underkasta sig åtgärderna var straffbar.