sou · H7B366 · 2019-12-18 00:00:00 — För ytvattenförekomster ska bedömas om vattenförekomsten ska anses vara konstgjord eller kraftigt modifierad, till exempel på grund av vattenkraftsutbyggnad. Vidare ska man bedöma förutsättningarna för att nå minst god yt- eller grundvattenstatus eller god ekologisk potential för ytvattenförekomster år efter direktivets ikraft- trädande (det vill säga ) och behovet av för- längd tidsfrist och mindre stränga miljömål (status). Enligt 3 kapitlet vattenförvaltningsförordningen ska varje vattenmyn- dighet se till att det för vattendistriktet görs 1.en beskrivning och analys av distriktet i enlighet med artikel 5 och bilaga II i ramdirektivet 2.en kartläggning av mänsklig verksamhets påverkan på ytvattnets och grundvattnets tillstånd i enlighet med artikel 5 och bilaga II i ramdirektivet och med beaktande av sådana ämnen som anges i bilaga I i prioämnesdirektivet 3.en ekonomisk analys av vattenanvändningen i enlighet med arti- kel 5 och bilaga III i ramdirektivet. Beskrivningen, kartläggningen och analyserna ska revideras löpande och vara så uppdaterade att de kan beaktas i arbetet med åtgärds- program. Varje vattenmyndighet ska dessutom se till att det för vatten- distriktet finns register över skyddade områden i enlighet med arti- kel 6 i ramdirektivet och artikel 5 i prioämnesdirektivet. Om vatten- myndigheten begär det ska kommuner ge in underlag som de innehar och som vattenmyndigheten behöver för att fullgöra sina uppgifter. Havs- och vattenmyndigheten och geologiska under- sökning (SGU) får inom sina ansvarsområden meddela närmare föreskrifter om hur och när dessa uppgifter ska utföras och redovisas. Ramdirektivet innebär att miljömål ska ställas upp för att säkerställa att en god yt- och grundvattenstatus uppnås i hela gemenskapen och att försämring av vattnets status förhindras på gemenskapsnivå. Miljömålen i artikel 4 i ramdirektivet är uttryckta som en mål- sättning för arbetet med åtgärdsprogram. Förenklat kan systematiken i artikel 4 beskrivas på följande sätt. Den övergripande målsättningen för åtgärdsarbetet är att detta ska leda till att man dels förebygger en försämring av vattenförekomsternas status, dels uppnår att vatten- förekomsterna når god status (eller potential) senast . För bland annat kemisk status finns längre tidsfrister. För skyddade områden gäller att medlemsstaterna, som huvudregel, ska åstadkomma överensstämmelse med alla normer och mål senast . Om en vattenförekomst omfattas av flera av de mål som anges ovan ska det strängaste målet gälla. Under vissa förut- sättningar, som bland annat utgår från vad som är tekniskt och eko- nomiskt möjligt eller rimligt, får medlemsstaterna förlänga de angivna tidsfristerna eller inrikta åtgärdsarbetet på att uppnå mindre stränga miljömål. Ramdirektivets miljömål har i implementerats som miljö- kvalitetsnormer. Varje vattenförekomst har en miljökvalitetsnorm som anger vilken status den ska ha . I 5 kapitlet finns bestämmelser som ger regeringen rätt att för vissa geografiska områden meddela föreskrifter om kvaliteten på mark, vatten, luft eller miljön i övrigt om det behövs för att bland annat varaktigt skydda människors hälsa eller miljön. Regeringen kan överlåta till en myndighet att besluta om sådana miljö- kvalitetsnormer som följer av medlemskap i unionen. Miljökvalitetsnormer ska vid behov omprövas. Kommuner och myndigheter ska inom sina verksamhetsområden, såsom plan- ering, tillsyn och tillståndsgivning, ansvara för att miljökvalitets- normerna följs. Bestämmelser om hur miljökvalitetsnormerna ska sättas finns i 4 kapitlet vattenförvaltningsförordningen. Närmare bestämmelser finns i föreskrifter från Havs- och vattenmyndigheten och SGU. Bestäm- melserna innebär att normerna ska sättas så att vattenförekomsterna senast uppnår en sådan god ytvattenstatus eller potential som anges i ramdirektivet för vatten och prioämnesdirek- tivet respektive en sådan god grundvattenstatus som anges i ram- direktivet och grundvattendirektivet. Kvalitetskraven ska också fast- ställas så att tillståndet i vattenförekomsterna inte försämras. En yt- vattenförekomst ska förklaras som konstgjord eller kraftigt modi- fierad om vissa förutsättningar är uppfyllda. För skyddade områden ska kvalitetskraven sättas så att alla normer och mål uppfylls senast om inte annat följer av den lagstiftning enligt vilken de skyddade områdena har fastställts. För badvatten finns särskilda bestämmelser. Normerna ska också sättas så att de möjligheter till förlängd tidsfrist och mindre stränga krav som finns i vattenförvalt- ningsförordningen nyttjas fullt ut. Om en vattenförekomst i ett visst avseende omfattas av olika stränga kvalitetskrav enligt vattenförvalt- ningsförordningen eller andra bestämmelser ska det strängaste kravet gälla. I finns också ett generellt förbud för myndigheter och kommuner att tillåta att en verksamhet eller åtgärd påbörjas eller ändras om detta, trots att åtgärder vidtas för att minska föroreningar eller störningar från andra verksamheter, ger upphov till en sådan ökad förorening eller störning som innebär att vattenmiljön försäm- ras på ett otillåtet sätt eller som har sådan betydelse att det äventyrar möjligheten att uppnå den status eller potential som vattnet ska ha enligt en miljökvalitetsnorm. Vid prövning för ett nytt tillstånd och vid omprövning av tillstånd ska de bestämmelser och villkor beslutas som behövs för att verksamheten inte ska medföra en sådan försäm- ring eller ett sådant äventyr. Undantag från ovan nämnda förbud finns i 4 kapitlet 11–12 §§ vattenförvaltningsförordningen. I mål och ärenden som avser en verksamhet eller åtgärd som påverkar vattenmiljön ska prövnings- myndigheten inhämta yttrande från den länsstyrelse som är vatten- myndighet i vissa fall. ska bedöma om utredningen medför att det finns förutsättningar att ändra en miljökvalitetsnorm och, om så inte bedöms vara fallet, anmäla detta till regeringen för ska också pröva ett kommunalt be- slut att tillåta en verksamhet eller åtgärd med stöd av ovannämnda undantagsbestämmelse. Om förutsättningar för tillåtandet inte före- legat ska vattenmyndigheten upphäva beslutet. Enligt artikel 11 i ramdirektivet för vatten ska varje medlemsstat för varje avrinningsdistrikt eller för den del av ett internationellt avrin- ningsdistrikt som ligger på dess territorium se till att ett åtgärds- program upprättas och därvid beakta resultaten av de analyser som krävs för att uppnå miljömålen. Åtgärdsprogrammen kan hänvisa till åtgärder till följd av lagstiftning som antagits på nationell nivå. När det är lämpligt kan en medlemsstat besluta om åtgärder för alla av- rinningsdistrikt och/eller de delar av internationella avrinningsdistrikt som ligger på dess territorium. Varje åtgärdsprogram ska inbegripa grundläggande åtgärder samt vid behov kompletterande åtgärder. Med grundläggande åtgärder avses de minimikrav som ska upp- fyllas och de ska bestå av följande: –De åtgärder som krävs för att genomföra gemenskapslagstift- ningen för skydd av vatten. –Åtgärder som anses lämpliga för de syften som anges för täckning av kostnaderna för vattentjänster. –Åtgärder för att främja en effektiv och hållbar vattenanvändning för att undvika att uppnåendet av miljömålen äventyras. –Åtgärder för att uppfylla kraven för vatten som används för uttag av dricksvatten, däribland åtgärder för att skydda vattenkvaliteten för att minska den nivå av vattenrening som krävs för framställ- ning av dricksvatten. –Reglering av uttag av sött ytvatten och grundvatten, samt upp- dämning av sött ytvatten, inklusive ett eller flera register över vattenuttag och ett krav på förhandsprövning för uttag och upp- dämning. –Regleringar, inklusive ett krav på förhandsprövning för konst- gjord påfyllning eller förstärkning av grundvattenförekomster. Vattnet som används kan hämtas från vilket ytvatten eller grund- vatten som helst, förutsatt att användningen av källan inte även- tyrar uppnåendet av de miljömål som fastställts för källan eller den påfyllda eller förstärkta grundvattenförekomsten. –När det gäller utsläpp från punktkällor som kan ge upphov till föroreningar, ett krav på förhandsreglering, till exempel ett för- bud mot att förorenande ämnen släpps ut i vattnet, eller ett krav på förhandsprövning eller registrering som baseras på allmänna bindande regler, där utsläppsregleringar för de berörda förore- nande ämnena fastställs. –När det gäller diffusa källor som kan ge upphov till föroreningar, åtgärder för att hindra eller reglera utsläpp av förorenande ämnen. Regleringarna kan vara i form av ett krav på förhandsreglering, till exempel ett förbud mot att förorenande ämnen släpps ut i vattnet, eller ett krav på förhandsprövning eller registrering på grundval av allmänna bindande regler där ett sådant krav inte annars föreskrivs i gemenskapslagstiftningen. –När det gäller alla andra betydande negativa konsekvenser för den vattenstatus som identifieras, särskilt åtgärder för att se till att vattenförekomsternas hydromorfologiska förhållanden är fören- liga med uppnåendet av den ekologiska status som krävs eller god ekologisk potential för vattenförekomster som betecknas som konstgjorda eller kraftigt modifierade. Regleringar för detta ända- mål kan vara i form av ett krav på förhandsprövning eller regi- strering på grundval av allmänna bindande regler där ett sådant krav inte annars föreskrivs i gemenskapslagstiftningen. –Ett förbud mot direkta utsläpp av förorenande ämnen till grund- vatten om inte annat följer av olika bestämmelser. Medlems- staterna får till exempel tillåta återföring till samma akvifer av vatten som använts för geotermiska ändamål och återföring av grundvatten som pumpats upp ur gruvor och stenbrott eller i sam- band med uppförande eller underhåll av konstruktionsarbeten, förutsatt att dessa utsläpp inte äventyrar uppnåendet av de miljö- mål som fastställts för den grundvattenförekomsten. –I enlighet med åtgärder som vidtas enligt strategier mot föro- rening av vatten (artikel 16), åtgärder för att eliminera förorening av ytvatten genom de ämnen som specificeras i den lista över prioriterade ämnen som beslutas enligt artikel 16.2 och för att progressivt minska förorening genom andra ämnen som annars skulle kunna hindra medlemsstaterna från att uppnå målen för ytvattenförekomster. –Alla åtgärder som krävs för att hindra betydande spill av förore- nande ämnen från tekniska installationer, och för att hindra och/eller minska konsekvenserna av oavsiktliga föroreningsinci- denter exempelvis på grund av översvämning, bl.a. genom system för att upptäcka eller varna för sådana händelser, inklusive i hän- delse av olyckor som inte rimligtvis kunnat förutses, alla lämpliga åtgärder för att minska risken för akvatiska ekosystem. Med kompletterande åtgärder avses åtgärder som utformas och genom- förs utöver de grundläggande åtgärderna för att nå miljömålen. I en bilaga till ramdirektivet finns en icke-uttömmande förteckning över sådana åtgärder. Medlemsstaterna får också besluta om ytterligare kompletterande åtgärder som syftar till ytterligare skydd eller för- bättringar av vatten som omfattas av ramdirektivet. När övervakningsdata eller andra data indikerar att det är osan- nolikt att miljömålen för vattenförekomsten kommer att nås, ska medlemsstaten se till att orsakerna till det eventuella misslyckandet undersöks, relevanta tillstånd och godkännanden granskas och ses över vid behov, övervakningsprogrammen ses över och ändras vid behov, och ytterligare åtgärder som kan vara nödvändiga för att nå dessa mål beslutas, bland annat, då så är lämpligt, fastställande av strängare miljökvalitetsnormer. När dessa orsaker är ett resultat av omständigheter som orsakats av naturliga skäl eller force majeure och som är exceptionella eller inte rimligtvis kunnat förutses, särskilt extrem översvämning och ut- dragen torka, kan medlemsstaten bestämma att ytterligare åtgärder inte är genomförbara. Vid genomförandet av grundläggande åtgärder ska medlemsstat- erna vidta alla lämpliga åtgärder för att föroreningen av vatten inte ska öka. Utan hinder av befintlig lagstiftning får tillämpningen av grundläggande åtgärder inte på några villkor, varken direkt eller indirekt, leda till ökad förorening av ytvatten. Detta krav ska inte gälla om det skulle leda till ökad förorening av miljön som helhet. Enligt ramdirektivet ska åtgärdsprogrammen ses över, och om nödvändigt uppdateras, . Alla nya eller reviderade åt- gärder som fastställs enligt ett uppdaterat program ska vara opera- efter deras fastställande. I kapitel 5 i finns bestämmelser om åtgärdsprogram. Om det behövs för att följa en miljökvalitetsnorm, ska regeringen eller den eller de myndigheter eller kommuner som regeringen bestäm- mer upprätta ett förslag till åtgärdsprogram. Ett åtgärdsprogram får omfatta all verksamhet och alla åtgärder som kan påverka möjligheten att följa miljökvalitetsnormer. Ett pro- gram ska innehålla 1.uppgifter om den eller de miljökvalitetsnormer som ska följas 2.uppgifter om de åtgärder som myndigheter eller kommuner be- höver vidta för att miljökvalitetsnormerna ska följas, vilka myndig- heter eller kommuner som behöver vidta åtgärderna och när åt- gärderna behöver vara genomförda 3.uppgifter om hur krav på förbättringar ska fördelas mellan olika typer av källor som påverkar möjligheterna att följa miljökvalitets- normerna och mellan olika åtgärder 4.i fråga om åtgärder för att följa en miljökvalitetsnorm som avses i2 § första stycket 1, uppgifter om den förbättring som var och en av åtgärderna bedöms medföra och hur åtgärderna tillsammans bedöms bidra till att följs 5.de uppgifter som i övrigt behövs till följd av medlemskap 6.en analys av programmets konsekvenser från allmän och enskild synpunkt och hur åtgärderna enligt 2 är avsedda att finansieras. Ett åtgärdsprogram ska omprövas vid behov, dock minst . Regeringen får föreskriva att vissa åtgärdsprogram ska prövas av regeringen. Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om hur åtgärdsprogram ska upprättas, vad sådana program ska innehålla och hur samråd ska ske. Myndigheter och kommuner ska inom sina an- svarsområden vidta de åtgärder som behövs enligt ett åtgärdsprogram. Enligt 6 kapitlet vattenförvaltningsförordningen ska vattenmyn- digheten upprätta förslag till och fastställa ett åtgärdsprogram för vattendistriktet. I arbetet ska vattenmyndigheterna beakta dels de beskrivningar, kartläggningar och analyser som avses i 3 kapitlet vatten- förvaltningsförordningen, dels artikel 11.3 och 11.4 i ramdirektivet. Åtgärdsprogrammet ska ange de åtgärder som behöver vidtas för att miljökvalitetsnormerna ska kunna uppfyllas. De åtgärder som anges i ett åtgärdsprogram som har omprövats enligt ska ha vidtagits senast efter det att pro- grammet omprövades och fastställdes. Om det behövs får vattenmyndigheten fastställa delåtgärdspro- gram för delar av vattendistriktet där speciella åtgärder behövs eller för sektor, fråga eller vattentyp som beaktar särskilda aspekter på vattenmiljöförvaltningen. Ett delåtgärdsprogram ska på lämpligt sätt tas in i åtgärdsprogrammet för distriktet. ska ge regeringen möjlighet att pröva ett förslag till åtgärdsprogram om 1.det rör ett annat allmänt intresse av synnerlig vikt än ett sådant som avses i 1 kap. 1 § , 2.Havs- och vattenmyndigheten eller SGU har funnit att förslaget allvarligt avviker från vattenförvaltningsförordningen eller ram- direktivet och senast vid samrådstidens utgång begärt att reger- ingen ges möjlighet att pröva förslaget, eller 3.en annan myndighet eller en kommun har funnit att de åtgärder som den föreslås vidta strider mot annan lagstiftning eller all- varligt avviker från bestämmelserna i vattenförvaltningsförord- ningen eller ramdirektivet och senast vid samrådstidens utgång begärt att regeringen ges möjlighet att pröva förslaget i denna del.5 5Vattenmyndigheten ska lämna en begäran enligt 2 eller 3 till regeringen senast efter samrådstidens utgång. Ett åtgärdsprogram för ett vattendistrikt ska bland annat innehålla 1.åtgärder för inrättande av vattenskyddsområden eller för att på annat sätt skydda dricksvatten, 2.åtgärder för att i den mån det är behövligt åstadkomma om- prövning av tillstånd till eller villkor för miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet, 3.åtgärder för att upptäcka och beivra brott mot bestämmelser till skydd för vatten, 4.åtgärder för att hindra eller reglera diffusa utsläpp av förorenande ämnen, 5.åtgärder för att förebygga eller begränsa att föroreningar indirekt tillförs grundvatten, 6.åtgärder för att motverka alla andra betydande negativa konse- kvenser för vattenmiljön, särskilt de åtgärder som behövs för att nödvändig ekologisk status eller god ekologisk potential ska kunna nås när det gäller vattenförekomsters hydromorfologiska förhål- landen, och 7.de föreskrifter eller förslag till föreskrifter som behövs för att övriga åtgärder ska kunna genomföras. Åtgärdsprogrammet ska därutöver innehålla sådana åtgärder och hän- visningar till övrig lagstiftning som avses i ramdirektivet. När det gäller den analys av åtgärdsprogrammets konsekvenser som avses i anges i vattenförvaltningsförordningen att den ska innehålla en bedömning av såväl de ekonomiska som de miljö- mässiga konsekvenserna av åtgärderna, varvid kostnader och nytta ska kvantifieras. När ett åtgärdsprogram har fastställts ska vattenmyndigheten kungöra detta i en ortstidning. Av kungörelsen ska det framgå var åtgärdsprogrammet finns tillgängligt. Ett åtgärdsprogram ska finnas tillgängligt för allmänheten hos vattenmyndigheten och samtliga kommuner inom det område som programmet omfattar.6 6Bestämmelser om kungörande finns i lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. Havs- och vattenmyndigheten och SGU får inom sina ansvars- områden meddela närmare föreskrifter om hur åtgärdsprogram ska redovisas. Enligt artikel 13 i ramdirektivet för vatten ska medlemsstaterna se till att det för alla avrinningsdistrikt som i sin helhet finns på dess territorium utarbetas förvaltningsplaner för avrinningsdistrikten.7 Förvaltningsplaner ska innehålla den information som anges i bilaga VII till ramdirektivet. Enligt 5 kapitlet vattenförvaltningsförordningen ska varje vattenmyn- dighet besluta en förvaltningsplan för vattendistriktet. Förvaltnings- planen ska innehålla en sammanfattande redogörelse för vattenför- hållandena och förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön i distriktet. Planen ska revideras minst . Förvaltningsplanen ska utformas på det sätt som är lämpligt med hänsyn till förhållandena i olika avrinningsområden inom distriktet. Förvaltningsplanen ska innehålla den information som anges i bilaga 1 till förordningen. Om förvaltningsplanen är reviderad ska den bland annat innehålla en bedömning av framstegen vad gäller uppfyllande av kvalitetskraven och en förklaring till varför ett eller flera kvalitets- krav inte uppfyllts. Den ska också innehålla en sammanfattning av och förklaring till varje åtgärd som planerats i den tidigare versionen av förvaltningsplanen men som inte har vidtagits samt vilka över- gångsåtgärder som fastställts sedan den senaste förvaltningsplanen. Om det behövs får vattenmyndigheten besluta delförvaltnings- planer för avrinningsområde, sektor, fråga eller vattentyp som beaktar särskilda aspekter på vattenmiljöförvaltningen. 7Om ett internationellt avrinningsdistrikt i sin helhet ligger inom EU, ska medlemsstaterna säkerställa samordning i syfte att utarbeta en enda internationell förvaltningsplan för avrin- ningsdistriktet. Om en sådan internationell förvaltningsplan inte utarbetas, ska medlems- staterna utarbeta förvaltningsplaner som omfattar åtminstone de delar av det internationella avrinningsdistriktet som befinner sig på deras territorium för att uppnå målen i ramdirektivet. ska på lämpligt sätt tas in i förvaltningsplanen för distriktet. Delför- valtningsplaner ska innehålla den information som vattenmyndig- heten finner lämplig. Innan förvaltningsplanen för distriktet beslutas eller revideras ska vattenmyndigheten 1.senast före den period som planen avser, upprätta en tid- tabell och ett arbetsprogram för utarbetandet av planen samt en redogörelse för vilka samråd som planeras, 2.senast före den period som planen avser, upprätta en preli- minär översikt över väsentliga frågor som rör förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön, samt 3.senast före den period som planen avser, upprätta ett förslag till förvaltningsplan. När förvaltningsplanen för distriktet har beslutats ska vattenmyndig- heten kungöra detta i ortstidning. Av kungörelsen ska det framgå var förvaltningsplanen finns tillgänglig. En förvaltningsplan ska finnas tillgänglig för allmänheten hos vattenmyndigheten och samtliga länsstyrelser och kommuner inom distriktet.8 Havs- och vattenmyndigheten och SGU får inom sina ansvars- områden meddela närmare föreskrifter om hur förvaltningsplaner ska redovisas. Ramdirektivets artikel 8 handlar om övervakning av ytvattenstatus, grundvattenstatus och skyddade områden. Medlemsstaterna ska se till att det upprättas program för övervakning av vattenstatusen för att upprätta en sammanhållen och heltäckande översikt över vatten- statusen inom varje avrinningsdistrikt enligt följande: 8Bestämmelser om kungörande finns i lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. •För ytvatten ska dessa program omfatta i) volym och nivå eller flödeshastighet i den mån det är relevant för den ekologiska och kemiska statusen och den ekologiska potentialen, och ii) den eko- logiska och kemiska statusen och den ekologiska potentialen. •För grundvatten ska dessa program omfatta övervakning av kemisk och kvantitativ status. •För skyddade områden ska de ovannämnda programmen kom- pletteras med specifikationerna i den gemenskapslagstiftning enligt vilken de enskilda skyddade områdena upprättades. Övervakningen ska stämma överens med kraven som finns i en bilaga till ramdirektivet (bilaga V). Tekniska specifikationer och standardmetoder för analys och övervakning av vattenstatusen ska fastställas enligt det förfarande som beskrivs i artikel 21.9 Enligt artikel 11 ska medlemsstaten se till att övervakningsprogrammen ses över och ändras vid behov när övervakningsdata eller andra data indikerar att det är osannolikt att målen för vattenförekomsten kom- mer att nås. Sammanfattningsvis innebär ramdirektivet följande: •När det gäller ytvatten ska ett program för kontrollerande över- vakning och ett program för operativ övervakning utarbetas. I en del fall kan medlemsstaterna också behöva utarbeta program för undersökande övervakning. •När det gäller grundvatten ska övervakning ske av dels den kvanti- tativa statusen, dels den kemiska statusen. För den kemiska statu- sen ska det upprättas program för kontrollerande övervakning, och mellan de kontrollerande övervakningspro- grammen ska det ske operativ övervakning. Övervakning av ekologisk status och kemisk status för ytvatten Ett nät för ytvattenövervakning ska enligt ramdirektivet upprättas och det ska utformas så att det ger en sammanhängande och heltäck- ande översikt över den ekologiska och den kemiska statusen inom varje avrinningsområde, och det ska tillåta en klassificering av vatten- förekomster i fem klasser. På grundval av karakterisering och bedöm- 9Artikel 21 handlar om den föreskrivande kommitté som ska biträda kommissionen. ning av miljöpåverkan ska ett program för kontrollerande övervak- ning och ett program för operativ övervakning utarbetas. I en del fall kan medlemsstaterna också behöva utarbeta program för undersök- ande övervakning. 1.Medlemsstaterna ska inrätta program för kontrollerande över- vakning för att inhämta uppgifter i syfte att –komplettera och bekräfta förfarandet för bedömning av miljöpå- verkan –kunna utforma effektiva och ändamålsenliga övervakningsprogram –bedöma de långsiktiga förändringarna i naturliga förhållanden –bedöma de långsiktiga förändringar som orsakas av omfattande mänsklig verksamhet.