sou · H7B339 · 2019-08-16 00:00:00 — (82)Utöver de metoder som omfattas av det här direktivet, är och rådets direktiv /29/EG av om otillbörliga affärsmetoder som till lämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden (2) tillämpligt på illojala affärsmetoder, såsom vilseledande och aggressiva metoder i samband med audiovisuella medietjänster. och rådets direktiv /33/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam och sponsring till förmån för tobaksvaror (3), som förbjuder reklam och sponsring för cigaretter och andra tobaksvaror i tryckta medier, infor mationssamhällets tjänster och radiosändningar, bör inte påverka tillämpningen av detta direktiv, med tanke på de audiovisuella medietjänsternas speciella karaktär. Artikel 88.1 i och rådets direktiv /83/EG av om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (4), som förbju der reklam riktad till allmänheten för vissa läkemedel, är tillämplig i enlighet med artikel 88.5 i det direktivet och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 21 i detta direktiv. Detta direktiv bör heller inte påverka tillämp ningen av och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 av om nä ringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel (5). (83)För att säkerställa att konsumenternas intressen som tv- tittare är helt och fullt skyddade är det väsentligt att tv- reklamen underkastas vissa minimiregler och standarder och att medlemsstaterna behåller rätten att fastställa mer detaljerade eller striktare regler och under vissa omstän digheter kan fastställa olika villkor för programföretag inom deras jurisdiktion. (84)Med vederbörlig hänsyn till unionsrätten och i fråga om sändningar avsedda enbart för det egna landet vilka inte kan tas emot, direkt eller indirekt, i en eller flera med lemsstater, bör medlemsstaterna kunna fastställa olika villkor för reklaminslag och olika gränser för reklamvo lymen för att underlätta dessa speciella sändningar. (2) EUT L 149, , s. 22. (3) EUT L 152, 20.6.2003, s. 16. (4) EGT L 311, 28.11.2001, s. 67. (5) EUT L 404, 30.12.2006, s. 9. L 95/10 Europeiska unionens officiella tidning (85)Eftersom tittarna med hjälp av ny teknik, som personliga digitala videoinspelare och ett utökat kanalutbud, har större möjlighet att undvika reklam, är det inte motiverat med en detaljerad reglering av hur reklaminslagen ska placeras för att skydda tittarna. Den tillåtna mängden reklam bör visserligen inte ökas, men detta direktiv bör ge programföretagen flexibilitet i fråga om placering av reklaminslag, när detta inte på ett oskäligt sätt skadar programmens integritet. (86)Detta direktiv syftar till att värna den europeiska televi sionens speciella karaktär, där reklam företrädesvis info gas mellan programmen, och begränsar därför de avbrott som får göras i biograffilmer och tv-filmer samt avbrott i vissa kategorier av program som behöver ett särskilt skydd. (87)En gräns på tv-reklaminslag och teleshoppinginslag mellan hela klockslag, som också gäller under bästa sändningstid, bör föreskrivas. Begreppet tv-reklam inslag bör avse tv-reklam enligt artikel 1.1 i, som varar högst . (88)Det är nödvändigt att förbjuda alla audiovisuella kom mersiella meddelanden för cigaretter och andra tobaksva ror, inklusive indirekta former av audiovisuella kom mersiella meddelanden vilka, utan att direkt nämna to baksvaran, söker kringgå förbudet mot audiovisuella kommersiella meddelanden för cigaretter och andra to baksvaror genom att utnyttja märkesnamn, symboler el ler andra distinkta kännetecken för tobaksvaror eller fö retag, vars kända eller huvudsakliga verksamheter inne fattar produktion eller försäljning av sådana produkter. (89)Det är även nödvändigt att förbjuda alla audiovisuella kommersiella meddelanden för medicinska produkter el ler medicinska behandlingar som är tillgängliga endast efter ordination i den medlemsstat inom vars jurisdiktion leverantören av medietjänster faller, samt att föreskriva strikta kriterier i fråga om tv-reklam för alkoholhaltiga drycker. (90)Direktivet förbjuder dolda audiovisuella kommersiella meddelanden på grund av deras negativa inverkan på konsumenterna. Förbudet mot dolda audiovisuella kom mersiella meddelanden bör inte omfatta tillåten produkt placering inom ramen för detta direktiv, om tittaren på ett godtagbart sätt informeras om produktplaceringen Detta kan ske genom att man, till exempel med hjälp av en neutral logotyp, påpekar att produktplacering före kommer i ett visst program. (91)Produktplacering förekommer i biograffilmer och audio visuella produktioner som görs för tv. För att säkerställa lika konkurrensvillkor, och därmed förbättra den europe iska mediebranschens konkurrenskraft, är regler för pro duktplacering nödvändiga. Den definition av produktpla cering som föreskrivs i detta direktiv bör omfatta varje form av audiovisuella kommersiella meddelanden som innehåller eller hänvisar till en produkt, en tjänst eller ett varumärke, som på så sätt framhävs i ett program, mot betalning eller liknande ersättning. Gratis tillhanda hållande av varor eller tjänster, t.ex. rekvisita och priser, bör betraktas som produktplacering endast om dessa va ror eller tjänster är av betydande värde. Produktplacering bör omfattas av samma kvalitativa regler och restriktio ner som gäller för audiovisuella kommersiella meddelan den. Det avgörande kriteriet för att skilja mellan spons ring och produktplacering är att vid produktplacering är hänvisningen till produkten infogad i programhand lingen, vilket är anledningen till att definitionen i artikel 1.1 m, innehåller ordet ”i”. Hänvisningar till sponsring får däremot visas under ett program, men de ingår inte i handlingen. (92)Produktplacering bör i princip vara förbjuden. Det är dock lämpligt att undanta vissa program med utgångs punkt i en positivlista. En medlemsstat bör ha möjlighet att helt eller delvis avstå från att tillämpa dessa undantag, till exempel genom att endast tillåta produktplacering i program som inte helt och hållet producerats inom den medlemsstaten. (93)Dessutom bör sponsring och produktplacering som på verkar programinnehållet på ett sådant sätt att medie tjänstleverantörens ansvar och redaktionella oberoende påverkas förbjudas. Detta är fallet vid tematisk placering. (94)Medlemsstaterna är i enlighet med de skyldigheter de åläggs i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ansvariga för ett effektivt införlivande av detta direktiv. De får fritt välja lämpliga instrument enligt sina rättsliga traditioner och etablerade strukturer – och framför allt formen för deras oberoende nationella tillsynsorgan – så att de kan utföra sitt arbete med att genomföra detta direktiv opartiskt och på ett öppet sätt. Närmare bestämt bör de instrument som medlemsstaterna väljer bidra till att främja mediepluralism. (95)Ett nära samarbete mellan behöriga tillsynsorgan i med lemsstaterna och kommissionen krävs för att säkerställa en korrekt tillämpning av detta direktiv. Likaså är ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och mellan deras till synsorgan särskilt betydelsefullt med tanke på den inver kan programföretag som är etablerade i en medlemsstat kan ha på en annan medlemsstat. När det i nationell lagstiftning finns bestämmelser om tillståndsförfaranden och om mer än en medlemsstat berörs, är det önskvärt att kontakter äger rum mellan respektive organ innan sådana licenser beviljas. Samarbetet bör omfatta samtliga områden som samordnas genom detta direktiv. Europeiska unionens officiella tidning L 95/11 (96)Det är nödvändigt att klargöra att egenreklam är en sär skild form av reklamverksamhet, där programföretaget gör reklam för sina egna produkter, tjänster, program eller kanaler. I synnerhet bör trailrar som består av utdrag ur program betraktas som program. (97)Den dagliga sändningstid som programföretaget använ der för annonsering i samband med de egna program men och produkter med programanknytning som har direkt koppling till dessa, eller för meddelanden till all mänheten och välgörenhetsuppmaningar som sänds gra tis, bör inte inkluderas i den längsta sändningstid eller timme som får användas för reklam och tele- shopping. (98)I syfte att undvika snedvridning av konkurrensen bör detta undantag begränsas till annonsering av produkter som uppfyller det dubbla villkoret att de har både an knytning och direkt koppling till de berörda program men. Uttrycket har anknytning till hänför sig till produkter som är särskilt avsedda att ge dem som ser på program men möjlighet att få fullt utbyte av eller medverka vid dessa. (99)Med hänsyn till utvecklingen av teleshopping, som utgör en ekonomiskt betydande verksamhet för samtliga aktö rer och en viktig distributionskanal för varor och tjänster inom unionen, är det väsentligt att säkerställa fullgott konsumentskydd genom att anta lämpliga normer för reglering av sådana sändningars form och innehåll. (100)Det är viktigt att de behöriga nationella myndigheterna, när de övervakar genomförandet av de relevanta bestäm melserna – i fråga om kanaler som inte enbart ägnar sig åt teleshopping – kan skilja på sändningstid för teleshop pinginslag, reklaminslag och andra former av reklam å ena sidan och sändningstid som används för sändnings block för teleshopping å andra sidan. Det är därför nöd vändigt och tillräckligt att varje sändningsblock tydligt anges med optiska och akustiska hjälpmedel, åtminstone i början och i slutet av sändningsblocket. (101)Detta direktiv bör tillämpas på kanaler som uteslutande ägnas åt teleshopping eller egenreklam, utan konventio nella programinslag som exempelvis nyheter, sport, fil mer, dokumentärer och drama, dock endast för de syften som avses i detta direktiv och utan att förhindra att sådana kanaler kan komma att omfattas av andra unions instrument. (102)Även om tv-programföretag normalt är skyldiga att sä kerställa att programmen presenterar fakta och händelser på ett korrekt sätt är det inte desto mindre viktigt att programföretagen åläggs speciella skyldigheter med hän syn till rätten till genmäle eller motsvarande så att varje person, vars legitima intressen har skadats av ett påstå ende som gjorts under ett tv-program, effektivt kan ut nyttja denna rättighet. (103)Rätten till genmäle är ett lämpligt rättsmedel för tv-sänd ningar och kan även tillämpas på nätverksbaserade tjäns ter. Rekommendationen om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle inne håller redan lämpliga riktlinjer för genomförandet av be stämmelser i nationell lagstiftning eller praxis för att i tillräcklig utsträckning säkerställa rätten till genmäle eller motsvarande medel i fråga om nätverksbaserade medie tjänster. (104)Eftersom målen för detta direktiv, nämligen upprättandet av ett område utan inre gränser för audiovisuella medie tjänster som ett starkt skydd av allmänintresset säkerställs, särskilt skyddet för minderåriga och mänsklig värdighet samt främjande av funktionshindrades rättighe ter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlems staterna och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritets principen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (105)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldig heter vad gäller tidsfristerna för införlivande med natio nell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga I del B. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.I detta direktiv gäller följande definitioner: a)audiovisuell medietjänst: i)en tjänst enligt definitionen i artiklarna 56 och 57 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som fal ler under det redaktionella ansvaret hos en leverantör av medietjänster och vars huvudsakliga syfte är att i infor mations-, underhållnings- eller utbildningssyfte tillhanda hålla program i syfte att informera, underhålla eller ut bilda, till allmänheten via elektroniska kommunikations nät i den mening som avses i artikel 2 a i direktiv /21/EG. Sådana audiovisuella medietjänster utgörs av antingen tv-sändningar enligt definitionen i led e i denna punkt eller audiovisuella medietjänster på begäran enligt definitionen i led g i denna punkt, ii)ett audiovisuellt kommersiellt meddelande. L 95/12 Europeiska unionens officiella tidning b)program: en uppsättning rörliga bilder med eller utan ljud som utgör ett enskilt inslag i en programtablå eller en katalog som har sammanställts av en leverantör av medie tjänster och vars form och innehåll är jämförbara med for men och innehållet för tv-sändningar. Exempel på sådana program är långfilmer, sportevenemang, komediserier, do kumentärer, barnprogram och dramaproduktioner. c)redaktionellt ansvar: faktisk kontroll av såväl valet av program som hur de ska struktureras, antingen i en kronologisk programtablå, när det gäller tv-sändningar, eller i en katalog, när det gäller audiovisuella medietjänster på begäran. Det redaktionella ansvaret medför inte nödvändigtvis något rättsligt ansvar enligt nationell lagstiftning för innehållet eller tillhandahållna tjänster. d)leverantör av medietjänster: den fysiska eller juridiska person som har det redaktionella ansvaret för valet av audiovisuellt innehåll för den audiovisuella medietjänsten och som avgör hur det ska struktureras. e)tv-sändning (dvs. en linjär audiovisuell medietjänst): en au diovisuell medietjänst som tillhandahålls av en leverantör av medietjänster för tv-tittande enligt en program tablå. f)programföretag: en leverantör av medietjänster som tillhan dahåller tv-sändningar. g)audiovisuell medietjänst på begäran (dvs. en icke-linjär audio visuell medietjänst): en audiovisuell medietjänst som tillhan dahålls av en leverantör av medietjänster för att ge möjlig het att se program som användaren väljer och på dennes egen begäran utifrån en katalog med pro gram som valts ut av leverantören av medietjänster. h)audiovisuellt kommersiellt meddelande: bilder med eller utan ljud som är utformade för att direkt eller indirekt marknads föra varor eller tjänster tillhandahållna av en fysisk eller juridisk person som bedriver ekonomisk verksamhet eller främja dennes anseende. Sådana bilder åtföljer eller ingår i ett program mot betalning eller liknande ersättning eller i form av egenreklam. Till de olika formerna av audiovisuella kommersiella meddelanden hör bland annat tv-reklam, sponsring, teleshopping och produktplacering. i)tv-reklam: varje form av sänt meddelande antingen mot be talning eller mot liknande ersättning eller sändning för egenreklam, som utförs av ett offentligt eller privat företag eller en fysisk person i samband med handel, affärsverk samhet, hantverk eller yrke i avsikt att främja tillhandahål lande mot betalning av varor eller tjänster, inklusive fast egendom, rättigheter och förpliktelser. j)dolda audiovisuella kommersiella meddelanden: återgivning i ord eller bild av varor, tjänster, namn, varumärke eller verksam heter som utövas av en varu- eller tjänsteproducent i pro gram, då sådan återgivning av leverantören av medietjänster är avsedd att tjäna som reklam, och då allmänheten kan vilseledas i fråga om dess art. Sådan återgivning bör betrak tas som avsiktlig särskilt om den görs mot betalning eller liknande ersättning. k)sponsring: varje bidrag, som ges för finansiering av audiovi suella medietjänster eller program av offentliga eller privata företag eller fysiska personer som inte är engagerade i till handahållande av audiovisuella medietjänster eller i produk tion av audiovisuella verk, i syfte att främja deras namn, varumärke, anseende, verksamhet eller produkter. l)teleshopping: direkta erbjudanden som sänds till allmänheten isyfte att mot betalning tillhandahålla varor eller tjänster, inklusive fast egendom, eller rättigheter och förpliktelser. m)produktplacering: varje form av audiovisuellt kommersiellt meddelande som innebär att en vara, tjänst eller varumärket för varan eller tjänsten förekommer genom att det ingår eller omnämns i ett program, mot betalning eller liknande ersättning. n)europeiska produktioner: i)produktioner som härrör från medlemsstaterna, ii)produktioner som härrör från europeiska tredjeländer som är anslutna till konvention om gräns överskridande television och som uppfyller villkoren i punkt 3, iii)samproduktioner inom ramen för avtal inom den au diovisuella sektorn som har ingåtts mellan Europeiska unionen och tredjeländer och som uppfyller de villkor som fastställs i vart och ett av dessa avtal. 2.Tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1 n ii och iii ska vara beroende av att produktioner som härrör från med lemsstaterna inte är föremål för diskriminerande åtgärder i de berörda tredjeländerna. 3.Med produktioner som anges i punkt 1 n i och ii avses sådana produktioner som huvudsakligen är gjorda tillsammans med författare och personal som är bosatta i en eller flera av de stater som anges i dessa bestämmelser, under förutsättning att produktionerna uppfyller något av följande tre villkor: i)De har gjorts av en eller flera producenter som är etablerade ien eller flera av dessa stater. Europeiska unionens officiella tidning L 95/13 ii)Framställningen av produktionerna har övervakats och styrts av en eller flera producenter som är etablerade i en eller flera av dessa stater. iii)Bidrag från samproducenter i dessa stater utgör en över vägande del av den totala samproduktionskostnaden och samproduktionen styrs inte av en eller flera producenter som är etablerade utanför dessa stater. 4.De produktioner som inte är europeiska produktioner en ligt punkt 1 n men som har framställts inom ramen för bila terala avtal om samproduktion, som har ingåtts mellan med lemsstaterna och tredjeländer, ska anses utgöra europeiska pro duktioner om samproducenterna från unionen bidrar med hu vuddelen av de totala produktionskostnaderna och produktio nen inte kontrolleras av en eller flera producenter som är eta blerade utanför medlemsstaterna. 1.Varje medlemsstat ska säkerställa att alla audiovisuella medietjänster som sänds av leverantörer av medietjänster under dess jurisdiktion överensstämmer med reglerna i det rättssystem som är tillämpligt på audiovisuella medietjänster avsedda för allmänheten i den medlemsstaten. 2.I detta direktiv avses med leverantörer av medietjänster under en medlemsstats jurisdiktion något av följande: a)De som enligt punkt 3 är etablerade i den medlemsstaten. b)De på vilka punkt 4 är tillämplig. 3.I detta direktiv anses en leverantör av medietjänster vara etablerad i en medlemsstat i följande fall: a)Leverantören av medietjänster har sitt huvudkontor i med lemsstaten och redaktionella beslut om den audiovisuella medietjänsten fattas i den medlemsstaten. b)Om en leverantör av medietjänster har sitt huvudkontor i en medlemsstat medan redaktionella beslut om den audiovisu ella medietjänsten fattas i en annan medlemsstat, ska leve rantören av medietjänster anses vara etablerad i den med lemsstat där en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten är verksam. Om en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten är verksam i båda medlemsstaterna, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den medlemsstat där denne har sitt huvud kontor. Om en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten inte är verk sam i någon av de medlemsstaterna, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den medlemsstat där den först började sin verksamhet i enlighet med den med lemsstatens lagstiftning, under förutsättning att den upprätt håller en varaktig och verklig anknytning till ekonomin i den medlemsstaten. c)Om en leverantör av medietjänster har sitt huvudkontor i en medlemsstat medan beslut om den audiovisuella medietjäns ten fattas i ett tredjeland, eller vice versa, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den berörda medlems staten, under förutsättning att en betydande del av arbets styrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverk samheten är verksam i den medlemsstaten. 4.Leverantörer av medietjänster på vilka bestämmelserna i punkt 3 inte är tillämpliga ska anses höra under en medlems stats jurisdiktion i följande fall: a)De använder sig av en satellitupplänk belägen i den med lemsstaten. b)De använder sig inte av en satellitupplänk belägen i den medlemsstaten men av en satellitkapacitet som hör till den medlemsstaten. 5.Om frågan om en medlemsstats jurisdiktion inte kan av göras i enlighet med punkterna 3 och 4, är den behöriga med lemsstaten den i vilken leverantören av medietjänster är etable rad enligt artiklarna 49–55 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 6.Detta direktiv ska inte omfatta audiovisuella medietjänster som är avsedda uteslutande för mottagning i tredjestater och som inte tas emot med vanlig konsumentutrustning direkt eller indirekt av allmänheten i en eller flera medlemsstater. 1.Medlemsstaterna ska säkerställa fri mottagning och ska inte begränsa vidaresändning inom sina territorier av audiovisu ella medietjänster från andra medlemsstater av skäl som hör under områden som samordnas av detta direktiv. 2.Medlemsstaterna får, när det gäller tv-sändningar, tillfälligt göra undantag från punkt 1 om följande villkor är uppfyllda: a)En tv-sändning som kommer från en annan medlemsstat överträder uppenbarligen, allvarligt och grovt artikel 27.1 eller 27.2 och/eller artikel 6. b)Programföretaget har överträtt bestämmelsen/bestämmelserna som avses i led a . c)Den berörda medlemsstaten har skriftligen underrättat pro gramföretaget och kommissionen om de angivna överträdel serna och om de åtgärder staten avser att vidta om en sådan överträdelse skulle inträffa igen. L 95/14 Europeiska unionens officiella tidning d)Samråd med den sändande medlemsstaten och kommissio nen har inte resulterat i någon uppgörelse i godo efter den skriftliga underrättelsen enligt led c och den angivna överträdelsen fortsätter. Kommissionen ska från underrättelsen om de åtgärder som vidtagits av medlemsstaten besluta om åtgärderna är förenliga med unionsrätten. Om kommissionen beslutar att så inte är fallet, måste medlemsstaten skyndsamt avsluta åtgär derna i fråga. 3.Punkt 2 ska inte påverka tillämpningen av förfaranden, åtgärder eller sanktioner mot överträdelserna i fråga i den med lemsstat som har jurisdiktion över det berörda programföreta get. 4.När det gäller audiovisuella medietjänster på begäran får medlemsstaterna vidta åtgärder för att göra undantag från punkt 1för en viss tjänst om följande villkor är uppfyllda: a)Åtgärderna ska i)vara nödvändiga av någon av följande anledningar: —den allmänna ordningen, särskilt förebyggande, ut redning, upptäckt av och åtal för brott, inklusive skydd av minderåriga och bekämpning av upp ammande av hat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet samt kränkningar av enskilda personers mänskliga värdighet, —skydd av folkhälsan, —allmän säkerhet, inklusive skydd av nationell säkerhet och försvar, —skydd av konsumenter, inklusive investerare, ii)vidtas med avseende på en audiovisuell medietjänst på begäran som är till förfång för de mål som avses i led i eller utgör en allvarlig risk för att dessa mål inte uppnås, iii)vara proportionella i förhållande till dessa mål. b)Innan åtgärderna vidtas och utan att det påverkar domstols förfaranden, inklusive förberedande förhandlingar och åtgär der som vidtas inom ramen för en brottsutredning, ska med lemsstaten i)ha uppmanat den medlemsstat under vars jurisdiktion tjänsteleverantören lyder att vidta åtgärder, varpå denna senare medlemsstat inte vidtagit några åtgärder eller en dast vidtagit otillräckliga åtgärder, ii)ha anmält till kommissionen och till den medlemsstat under vars jurisdiktion tjänsteleverantören lyder sin avsikt att vidta sådana åtgärder. 5.Medlemsstaterna kan i brådskande fall göra undantag från de villkor som anges i punkt 4 b.