sou · H7B349 · 2019-11-26 00:00:00 — Bland de brott som räknas upp finns terroristbrott, grovt brott enligt 3 § andra stycket finansieringslagen och grovt brott enligt 6 § rekry- teringslagen. Tillstånd får även meddelas om det finns en påtaglig risk för att det inom en organisation eller grupp kommer att utövas sådan brottslig verksamhet och det kan befaras att en person som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen medvetet kommer att främja denna verksamhet. Lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrät- telseverksamhet (inhämtningslagen) reglerar förutsättningarna för , och att i underrät- telseverksamhet hämta in uppgifter om elektronisk kommunikation från teleoperatörerna. Uppgifter får hämtas in om omständigheterna är sådana att åtgärden är av särskild vikt för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar dels brott för vilket är föreskrivet ett straffminimum på fängelse , dels vissa andra uppräknade brott som t.ex. grovt brott enligt 3 § andra stycket finansieringslagen och grovt brott enligt 6 § rekryteringslagen. Förslag till flera reformer av bl.a. 27 kap. har läm- nats av i betänkandet Beslag och husrannsakan –ett regelverk för dagens behov (SOU 2017:100). I betänkandet föreslås bl.a. att det införs en möjlighet till undersökning på distans. Med en sådan undersökning avses att man via ett kommunikations- nät söker efter upptagningar för automatiserad behandling som finns lagrade i ett informationssystem. Utredningen om datalagring och har lämnat förslag som berör användningen av hemliga tvångsmedel i betänkandet Rätts- säkerhetsgarantier och hemliga tvångsmedel (SOU 2018:61). Betänkandena har remitterats. I lagrådsremissen Hemlig dataavläsning som beslutades den föreslås att de brottsbekämpande myndigheterna ska få använda ett nytt hemligt tvångsmedel vid misstankar om all- varlig brottslighet. Det nya tvångsmedlet ska kallas hemlig dataavläs- ning och ska kunna användas under en förundersökning, i underrät- telseverksamhet och vid särskild utlänningskontroll. Enligt förslaget ska hemlig dataavläsning under vissa förutsättningar få användas vid en förundersökning om brott som omfattas av bestämmelsen om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, dvs. bl.a. för terro- ristbrott samt för brott enligt finansieringslagen och rekryterings- lagen. Utanför en förundersökning ska det få användas bl.a. vid fall som omfattas av preventivlagen och inhämtningslagen, dvs. 39Ju2019/03487/Å. annat för terroristbrott, grovt brott enligt 3 § andra stycket finan- sieringslagen och grovt brott enligt 6 § rekryteringslagen. 4.7Andra regelverk och utredningar med kopplingar till terrorism har det internationellt utvecklats s.k. rik- tade sanktioner som direkt träffar vissa personer, grupper eller en- heter. Dessa sanktioner har bl.a. kommit att användas mot terroris- ter och terroristorganisationer och de internationella regelverken på området är omfångsrika. De sanktioner som gäller i är be- slutade av FN eller EU. har ännu inte något system för natio- nellt beslutade sanktioner av detta slag. har infört två generella sanktionsregimer med syfte att bekämpa och motverka terrorism. Den ena riktar sig (nu- mera) specifikt mot Daesh och (1267/1989/2253-regimen), och den andra mot terrorism i allmänhet (1373-regimen). Det finns också landinriktade sanktionsregimer beslutade av FN, t.ex. mot , den s.k. 1988-regimen, där sanktioner riktas mot per- soner och grupper som ägnar sig åt terrorism. Sanktionsregimerna innehåller bestämmelser om frysning av ekonomiska tillgångar och förbud mot att tillhandahålla sådana tillgångar till den som är före- mål för en sanktion. Vilka som ska omfattas av sanktionerna bestäms när det gäller sanktionsregimen mot Daesh och och 1988- regimen av olika sanktionskommittéer. 1373-resolutionen innehåller inte någon motsvarande ordning utan det ankommer i stället på med- lemsstaterna att frysa egendom för individer eller entiteter som begår terroristhandlingar. Staterna förpliktas också att förbjuda att egen- dom görs tillgängliga för sådana personer och enheter. EU genomför gemensamt FN:s resolutioner på terrorismområdet. FN-sanktionerna mot Daesh och genomförs genom rådets beslut (Gusp) 2016/16935 och förordning (EG) nr 881/2002.40 Re- solution (2001) har genomförts genom de gemensamma stånd- punkterna 2001/930/Gusp och 2001/931/Gusp och rådets förordning (EG) nr 2580/2001. Till den gemensamma ståndpunkten 2001/931/ 40Enligt rådets beslut (Gusp) 2016/1693 har EU även möjligheter att införa autonoma sank- tioner mot Daesh och Al-Qaida. Gusp finns en bilaga med en förteckning över personer, grupper och enheter som utför terroristhandlingar. Detta är EU:s egen s.k. sank- tionslista. Det är rådet som fattar beslut om vem som ska föras upp på listan. Besluten fattas med enhällighet. De individer, grupper eller enheter som listas inom ramen för ett av ska få sina ekonomiska tillgångar frysta och inga sådana tillgångar får göras till- gängliga för dem. Den som fått ett EU-beslut om sanktioner riktat mot sig kan begära omprövning av beslutet och få det prövat i EU:s domstolar. Även inom FN finns det ett system för enskilda att begära att bli avlistade. Genom resolution (2006) inrättades en kontakt- punkt i till vilken enskilda kunde vända sig för att begära att bli avförda från en lista. Beträffande sanktionsregimen mot Daesh och Al-Qaida finns i stället för kontaktpunkten en om- budsperson41 som ska fungera som en kontaktkanal mellan den lis- tade och sanktionskommittén, inhämta information om ärendet och lämna förslag till beslut.42 Lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner (sanktions- lagen) innehåller bl.a. bestämmelser som straffbelägger överträdelser av ett sanktionsbeslut från EU. har i betänkandet Ekonomiska sanktioner mot terrorism (SOU 2018:27) föreslagit att det ska införas en ny lag om frysning av tillgångar. Enligt förslaget ska ett beslut om frysning meddelas beträffande den som skäligen kan misstänkas eller som har dömts för sådana handlingar som utgör brott enligt lagen om straff för terroristbrott, rekryteringslagen eller finansieringslagen. Beslutet ska meddelas av åklagare och innebära att tillgångar inte får betalas ut eller förfogas över på annat sätt. Vidare innebär frysningsbeslutet ett förbud mot att tillgångar och ekonomiska resurser direkt eller indirekt tillhandahålls någon som omfattas av ett frysningsbeslut. Överträdelse av ett beslut om frysning ska vara straffsanktionerad 41Se resolutionerna (2009), 1989 (2011) och 2368 (2017). 42För en ingående redovisning av systemet med internationella sanktioner för terrorism in- klusive systemen för hur organisationer och individer förs på respektive kan föras av från olika s.k. sanktionslistor, se SOU 2018:27. på motsvarande sätt som i sanktionslagen. Ett beslut om frysning ska enligt utredningens förslag kunna överklagas till allmän domstol. Betänkandet har remitterats. På finansmarknadsområdet finns särskilda administrativa regelverk för att motverka penningtvätt och finansiering av terrorism. återfinns den lagstiftningen huvudsakligen i lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Lagen syftar bl.a. till att genomföra EU:s s.k. fjärde penningtvättsdirektiv och innehåller bestämmelser som riktar skyldigheter mot fysiska och juridiska personer som utövar finansiell och viss annan verk- samhet att förebygga, upptäcka och förhindra penningtvätt och finan- siering av terrorism i sin verksamhet. Lagens definition av finansier- ing av terrorism överensstämmer i princip med det straffbelagda området i finansieringslagen. I lagen finns också bestämmelser om dispositionsförbud beträffande egendom som kan misstänkas vara föremål för finansiering av terrorism (se vidare avsnitt 7.13). Vidare finns på finansmarknadsområdet hänvisningar till den straff- rättsliga lagstiftningen på terrorismområdet i bl.a. lagen (2016:1024) om verksamhet med bostadskrediter, lagen (2014:275) om viss verk- samhet med konsumentkrediter, lagen (2011:755) om elektroniska pengar, försäkringsrörelselagen (2010:2043), lagen (2010:751) om betaltjänster, lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, lagen (2004:46) om värdepappersfonder och lagen (1998:293) om utländska försäkrings- givares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i . I dessa fall handlar det huvudsakligen om att tillstånd att bedriva viss verksam- het eller att inneha ett visst inflytande över en viss verksamhet kan påverkas av om ett sådant tillstånd eller innehav har samband med eller ökar risken för terroristbrottslighet. En ny säkerhetsskyddslag (2018:585) trädde i kraft . Lagen innehåller krav på åtgärder som syftar till att skydda uppgifter som är av betydelse för säkerhet eller som ska skyddas enligt ett internationellt åtagande om säkerhetsskydd. Med säkerhetsskydd avses enligt lagen förebyggande åtgärder för att skydda säker- het mot spioneri, sabotage, terroristbrott och andra brott. Lagen gäller för den som till någon del bedriver verksamhet som är av betydelse för säkerhet eller som omfattas av ett för förplik- tande internationellt åtagande om säkerhetsskydd. Närmare bestämmelser om säkerhetsskydd finns i säkerhetsskydds- förordningen (2018:658). För och dess myndigheter finns kompletterande bestämmelser om säkerhetsskydd i lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Även skydds- lagen (2010:305) innehåller bestämmelser om vissa åtgärder till för- stärkt skydd för byggnader, andra anläggningar, områden och andra objekt mot bl.a. sabotage, terroristbrott och spioneri. Säkerhetspolisen är remissinstans till i ärenden enligt utlänningslagen (2005:716). Om Säkerhetspolisen befarar att en utlänning kan komma att utgöra ett säkerhetshot genomförs en utredning. Dessa ärenden kan handläggas enligt både utlänningslagen och lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Enligt lagen om särskild utlänningskontroll ska en utlänning kunna utvisas om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet, eller om det med hänsyn till vad som är känt om personens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han eller hon kommer att begå eller medverka till terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämp- ling till sådant brott. Utredningen om utlänningsärenden med säkerhetsaspekter Utredningen om utlänningsärenden med säkerhetsaspekter (Ju 2018:08) har fått i uppdrag att genomföra en översyn av lagen om särskild ut- länningskontroll. Syftet är att åstadkomma en ändamålsenlig, effek- tiv och överskådlig reglering som är förenlig med ett väl fungerande skydd för grundläggande fri- och rättigheter. Inom ramen för det uppdraget ska utredaren särskilt analysera och ta ställning till om tillämpningsområdet för lagen om särskild utlänningskontroll bör utvidgas till att omfatta brott enligt finansieringslagen eller rekryterings- lagen. Uppdraget ska redovisas . Lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor (BBS-lagen) reglerar ansvar för tillhandahållare av s.k. elektroniska anslagstavlor. Med elektronisk anslagstavla avses en tjänst för elektronisk förmed- ling av meddelanden. I lagen föreskrivs en skyldighet för den som tillhandahåller tjänsten att ta bort eller på annat sätt förhindra vidare spridning av vissa meddelanden. De meddelanden som ska tas bort är meddelanden vars innehåll uppenbart är sådant som avses i någon av de bestämmelser som anges i paragrafen: olaga hot, olaga integritets- intrång, uppvigling, hets mot folkgrupp, barnpornografibrott, olaga våldsskildring samt offentlig uppmaning enligt rekryteringslagen. Lagen omfattar inte tjänster som skyddas av tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsförordningen eller e-postmeddelanden. Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot skyldig- heten att ta bort eller förhindra vidare spridning av ett meddelande döms till böter eller fängelse eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . I ringa fall döms dock inte till ansvar. Straffbestämmelsen ska inte tillämpas om det för gärningen kan dömas till ansvar enligt , upphovsrättslagen eller rekryterings- lagen. Försvarsunderrättelseverksamhet bedrivs till stöd för svensk ut- rikes-, säkerhets- och försvarspolitik samt i övrigt för kartläggning av yttre hot mot landet. Verksamheten får bara avse utländska för- hållanden. Signalspaning är en metod för teknisk inhämtning som används i försvarsunderrättelseverksamheten. Signalspaning i för- svarsunderrättelseverksamhet får bl.a. ske i syfte att kartlägga strate- giska förhållanden avseende internationell terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota väsentliga nationella intressen. Säkerhetspolisen och Nationella operativa avdelningen i får inrikta signalspaning inom ramen för den övergripande inriktning för försvarsunderrättelseverksamheten som beslutas av regeringen. Signalspaningen utförs av FRA, som ska rap- portera underrättelser med uppgifter som hämtats in genom signal- spaningen till berörda myndigheter. tillämpades tidigare på det sättet att signalspaning kring en företeelse om vilken förundersökning pågår inte fick inriktas av den myndighet som bedrev förundersökningen och FRA rapporterade inte heller underrättelser till den myndigheten. trädde emellertid lagen (2019:547) om förbud mot användning av vissa uppgifter för att utreda brott i kraft. Lagen inne- håller bestämmelser som ska göra att Säkerhetspolisen och Nationella operativa avdelningen i kan bestämma inriktningen av signalspaning och ta emot underrättelser från signalspaning i för- svarsunderrättelseverksamhet även om det pågår en förundersökning. 4.7.7Utredningen om informationsutbyte vid samverkan mot terrorism Utredningen om informationsutbyte vid samverkan mot terrorism (Ju 2017:11) har i betänkandet Informationsutbyte vid samverkan mot terrorism (SOU 2018:65) föreslagit att det införs en ny sekretess- brytande bestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen som gör att myndigheterna inom får möjlighet att lämna sekre- tessbelagda uppgifter som angår misstankar om ett begånget terro- ristbrott samt försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, eller brott enligt rekryteringslagen och finansieringslagen till Polis- myndigheten och Säkerhetspolisen. Utredningen föreslår också att den möjlighet myndigheterna inom tidigare haft att i brottsförebyggande syfte lämna ut uppgifter till Säkerhetspolisen om en enskild som inte har fyllt återinförs. Betänkandet har remitterats. 4.7.8Förslag till EU-förordning om att förebygga spridning av terrorisminnehåll på internet lämnade ett förslag till förordning om förhindrande av spridning av terrorisminnehåll online.43 Förslaget omfattar värdtjänstleverantörer som erbjuder tjänster på internet inom EU. Definitionen av terrorisminnehåll utgår från definitionen av terroristbrott i EU:s terrorismdirektiv och omfattar information som uppviglar till, uppmuntrar eller förespråkar utförande av eller bidrag till terroristbrott, ger instruktioner om utförande av sådana brott eller främjar deltagande i en terroristgrupps verksamhet. För att säkerställa borttagande av terrorisminnehåll föreslås att en behörig myndighet i en medlemsstat ska kunna besluta om en s.k. avlägsnande- order. En värdtjänstleverantör ska vara förpliktigad att efter en sådan order avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt . Förslaget är föremål för förhandlingar inom EU:s ordinarie lag- stiftningsförfarande. I det följande lämnas, i kronologisk ordning efter dagen för avgöran- det en redogörelse för svenska domar och beslut som rör den straff- rättsliga lagstiftningen mot terrorism. Förberedelse till terroristbrott och finansiering av terrorism dömde (mål nr B 3687–05) två män för förberedelse till terroristbrott, förberedelse till allmänfarlig öde- läggelse och för finansiering av terrorism enligt finansieringslagen. Straffen bestämdes till och respektive fängelse. De två männen åtalades för förberedelse till terroristbrott och förberedelse till allmänfarlig ödeläggelse, grovt brott. Enligt åtalet var de båda en del av Ansar al-Islam/Ansar al-Sunna, en organisation som var upptagen på sanktionslistor inom FN och EU. 43Förslag till och Rådets förordning om förhindrande av spridning av terrorisminnehåll online, COM(2018) 640 final. hade männen gemensamt och i samråd med andra personer för orga- nisationens räkning samlat in och tagit emot stora summor pengar, i vart fall , som därefter överförts till Ansar al-Islam/ Ansar al-Sunna och till (också han upptagen på sanktionslistor inom FN och EU). Hovrätten ansåg att det inte rådde någon tvekan om att de båda hade ingått i Ansar al-Islams nät- verk. Hovrätten fann emellertid att det endast var styrkt att en mindre del av beloppet hade överförts till Ansar al-Islam. Såvitt gällde dessa överföringar dömde hovrätten de åtalade för förbere- delse till terroristbrott samt, såvitt gällde tiden före det att lagen om straff för terroristbrott hade trätt i kraft, för förberedelse till allmän- farlig ödeläggelse. När det gällde resterande del, , kon- staterade hovrätten att gärningspåståendet innefattade påstående om att männen för organisationens räkning samlat in och tagit emot pengar i syfte att dessa skulle användas för att begå särskilt allvarlig brottslighet enligt finansieringslagen. Hovrätten fann det styrkt att medlen samlats in för Ansar al-Islams räkning och att det var uppen- bart att avsikten var att medlen skulle användas för att begå särskilt allvarlig brottslighet. Hovrätten bedömde också att brotten utgjort led i en verksamhet som bedrivits i större omfattning och därför skulle bedömas som grova. Attentat mot två lokaler bedömdes inte utgöra försök till terroristbrott I dom ändrade (mål nr B 5673-06) tingsrättens dom mot tre män som åtalats för inblandning i attentat mot en lokal som användes för ett irakiskt val i och mot Livets Ords huvudbyggnad i . I tingsrätten dömdes de tre männen för försök, medhjälp till försök respektive stämpling till terrorist- brott. Hovrätten ogillade åtalet mot en av männen och dömde de två andra männen för försök till mordbrand respektive medhjälp till för- sök till mordbrand och för stämpling till mordbrand. När det gällde frågan om attentaten utgjorde terroristbrott fann hovrätten beträffande de subjektiva rekvisiten att syftet med atten- tatet mot vallokalen var att injaga allvarlig fruktan hos den svenska befolkningen och/eller röstberättigade irakier eller att allvarligt destabi- lisera eller förstöra grundläggande politiska eller konstitutionella strukturer i och/eller . När det gällde attentatet mot Livets Ord fann hovrätten att syftet med gärningen var att injaga allvarlig fruktan hos Livets Ords anhängare, vilka enligt hovrätten torde utgöra en sådan personkrets som omfattas av uttrycket ”befolk- ningsgrupp” i lagen om straff för terroristbrott. Hovrätten ansåg emellertid att terroristbrottets objektiva rekvisit inte var uppfyllt beträffande någon av attentaten. När det gällde attentatet mot vallokalen konstaterade hovrätten att anläggande av mordbrand i lokaler som används för parlamentariska val visserligen torde vara en sådan brottstyp som ofta kan uppfylla det objektiva rekvisitets krav på att allvarligt kunna skada en stat. Hovrätten fann emellertid att det var tveksamt om en mordbrand utförd på det i målet aktuella sättet skulle ha kunnat skada tilltron till det demo- kratiska systemet eller allvarligt skada eller . Attentatet hade riktats mot en lokal inrymd i ett kontorshus i ett industriområde, vilket starkt ansågs tala för att avsikten inte varit att skada människor. Försöket hade utförts med hjälp av enkelt kon- struerade brandbomber som kastades mot lokalen men inte trängde igenom fönstren. Flera av brandbomberna var inte heller apterade. En restriktiv tolkning av det objektiva rekvisitet ledde hovrätten till slutsatsen att en mordbrand av det aktuella slaget typiskt sett inte är av den arten att lagen om straff för terroristbrott bör bli tillämplig. I stället dömdes för försök till mordbrand och medhjälp till det brottet. Beträffande attentatet mot Livets Ord fann hovrätten att bedöm- ningen av om det objektiva rekvisitet var uppfyllt försvårades av att närmare detaljer om planerna inte var kända. Hovrätten ansåg mot den bakgrunden att det inte var möjligt att dra slutsatsen att den aktuella gärningen vid en eventuell fullbordan skulle ha medfört fara för att allvarligt skulle kunnat skadas. Hovrätten dömde där- för de båda männen för stämpling till mordbrand. Frikännande dom i mål om stämpling till terroristbrott Hovrätten för friade i dom (mål nr B 4645-10) två män som var åtalade för stämpling till terrorist- brott. De två männen åtalades för att ha åtagit sig och, i samråd med företrädare för terroristorganisationen al-Shabaab, ha beslutat att utföra terroristbrott genom att utföra självmordsattentat. Tingsrätten fann åtalet styrkt och dömde de båda tilltalade till fängelse. Hovrätten fann det visat att de två männen hade deltagit i verksamhet. Till skillnad från tingsrätten fann hovrätten emellertid att det inte var styrkt att männen före sina avresor till i samråd med företrädare för al-Shabaab beslutat och åtagit sig att utföra självmordsattentat. Hovrätten ogillade därför åtalet. Ogillad begäran om utlämning för finansiering av terrorism Högsta domstolens beslut (mål nr Ö 386-14), gällde frågan om utlämning för brott som enligt svensk rätt motsvarade finansiering av terrorism enligt finansieringslagen. Till stöd för be- gäran om utlämning åberopades en dom från där den brotts- liga gärningen bestod i att en person hade skänkt pengar till medlem- mar i PKK, köpt livsmedel som skulle skickas till organisationen och betalat en mobilräkning åt en medlem av organisationen. Högsta dom- stolen bedömde att tillhandahållande av ekonomiskt stöd till PKK skulle kunna motsvara brott enligt finansieringslagen. Domstolen konstaterade dock att ansvar enligt den lagen förutsätter att den som tillhandahåller pengar gör det i syfte att dessa ska användas eller med vetskap om att de är avsedda att användas för att begå särskilt allvar- lig brottslighet. Av utredningen framgick inte att personen som be- utlämnad hade haft sådant uppsåt. Terroristbrott genom avrättning i I dom fastställde Hovrätten för (mål nr B 5306-15) livstidsdomarna för två män som av tingsrätten dömts för terroristbrott genom att ha berövat två män livet genom att skära halsen av dem. Som bevisning i målet framlades bl.a. ett USB-minne med filmer där två till händer och fötter bundna män avrättades genom att struparna skars av med kniv. Ett av offren fick sitt huvud helt skiljt från kroppen. Detta huvud lyftes sedan upp under jubelrop av de män som deltog. Tingsrätten fann det visat att de tilltalade två männen hade del- tagit i morden och skulle betraktas som medgärningsmän. Eftersom syftet med morden och filmningen var att injaga allvarlig fruktan hos den del av befolkningen både i och i andra länder som inte tror på den ”rätta muslimska läran”, ansåg tingsrätten att det var fråga om terroristbrott, Beträffande det objektiva rekvisitet i terroristbrottet uttalade hovrätten att det var fråga om filmade mord som utförts och arrangerats på ett sådant sätt som skapar fruktan hos andra männi- skor att samma sak kan hända dem. Filmerna innehöll också budskap med denna innebörd och uppmaningar att kriga mot dem som inte har samma åsikt. Sådana gärningar kunde enligt hovrätten sägas skada det väsentliga samhällsintresse som handlar om att värna ett öppet och säkert samhälle och var sådana att de allvarligt kan skada en stat. Förberedelse till terroristbrott genom bombtillverkning Attunda tingsrätt dömde (mål nr B 546-16) en 20- årig man för förberedelse till terroristbrott till fängelse. Be- visningen i målet utgjordes av beslagtagna föremål och instruktioner om bombtillverkning och av propaganda från Daesh.