sou · H7B323 · 2019-05-08 00:00:00 — ska inom samhällsområdet transporter verka för att perso- ner med funktionsnedsättning har jämlik tillgång till transporter. Inom detta samhällsområde har ett samordnande ansvar och ska i övrigt inom sitt verksamhetsområde vara stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter. Utredningen föreslår att ska vara samordnande myn- dighet inom området transporter. I ansvaret ska också ingå att det för samhällsområdet finns en genomförandeplan samt indikatorer för uppföljning. ska i övrigt vara stödjande och pådri- vande inom sitt verksamhetsområde i förhållande till övriga berörda parter. Transportområdet präglas av en mångfald av aktörer, vilket gör att behovet av att ha en myndighet som bär ett övergripande an- svar och har ett mandat att samordna är stort. Vidare utmärks områ- det av att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna som vanligen har regioner som huvudmän har viktiga uppgifter. Det är därför vik- tigt att även dessa involveras i arbetet. hade fyra myndigheter på transportområdet , , och liknande uppdrag i sina instruktioner. Detta sektorsansvar togs bort i samband med att och Trafikanalys bildades och Ban- verket, och () avvecklades. Styrning och uppföljning i praktiken hade i sitt delbetänkande Tydligare uppdrag –istället för sektorsansvar (SOU 2008:128) föreslagit att begreppet sektorsansvar i instruktion och regleringsbrev för transportmyndig- heterna skulle tas bort och ersättas med tydliga uppdrag och styrmedel som regeringen definierar utifrån gällande lagstiftning.99 I budget- propositionen konstaterade regeringen att det genom inrätt- andet av det nya inte längre finns skäl för sådana trafik- slagsspecifika uppgifter och att begreppet sektorsansvar ersattes med tydliga uppdrag och styrmedel.100 Något utpekat ansvar för funktionshinderspolitiken finns därför inte i myndighetens nu- varande instruktion.101 Transportstyrelsen, och tog under den senaste handikappolitiska strategin (2001–2016) fram ett ge- mensamt förslag på delmål och insatser för genomförandet av funk- tionshinderspolitiken inom sina respektive verksamhetsområden. Fokus för insatserna låg på att bytespunkterna inom det nationellt prioriterade nätet skulle vara användbara för personer med funk- tionsnedsättning. För att nå målet menade myndigheterna att sam- verkan mellan berörda aktörer inom transportsektorn behövde öka. Utifrån roll som samhällsutvecklare och breda kun- skap och ansvar på transportområdet, menar utredningen att myn- digheten är lämplig att få en samordnande roll. Även Trafikanalys ska ha utpekat ansvar Utredningen föreslår att Trafikanalys ska ha ett särskilt utpekat an- svar för att bidra till områdets uppföljning av funktionshinderspoli- tiken. I ansvaret ingår att delta i framtagandet av indikatorer för om- rådet som samordnar. Trafikanalys utvärderar och analyserar åtgärder inom transport- området utifrån de transportpolitiska målen. avslutade Trafikanalys ett regeringsuppdrag att kartlägga hinder i kollektivtra- fiken för personer med funktionsnedsättning.102 99(SOU 2008:12). 2009/10:1, utgiftsområde 22, s. 47 f. 101Förordning (2010:185) med instruktion för . 102Trafikanalys (2019). Styrning och uppföljning i praktiken ska ha samordnande ansvar inom kultur Förordning (2012:515) med instruktion för 3 § Myndigheten ska också 3.ha ett samlat ansvar, sektorsansvar, för funktionshindersfrågor med anknytning till myndighetens verksamhetsområde och inom ramen för detta ansvar vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda aktörer Förslag till ny lydelse 3.inom samhällsområdet kultur verka för att personer med funktions- nedsättning har jämlika möjligheter att uppleva, delta i och utöva konst- närlig och kulturell verksamhet. Inom detta område har myndigheten ett samordnande ansvar och ska i övrigt inom sitt verksamhetsområde vara stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter, Utredningen föreslår att () ska vara samordnande myndighet inom kulturområdet. I ansvaret ska också ingå att det för samhällsområdet finns en genomförandeplan samt indikatorer för uppföljning. ska i övrigt vara stödjande och pådrivande inom sitt verksamhetsområde i förhållande till övriga berörda parter. verkar för kulturens utveckling och tillgänglighet. I sin bidragsgivning ställer krav på lokala och regionala kulturinstitutioner att ta fram handlingsplaner för tillgänglighet, åt- gärda enkelt avhjälpta hinder samt tillgängliggöra webbplatser. Styrning och uppföljning i praktiken Även , och Kulturanalys ska ha utpekat ansvar Utredningen föreslår att och Kungliga biblio- teket ska ha ett särskilt utpekat ansvar för att bidra till områdets genom- förande och till uppföljning av funktionshinderspolitiken. I ansvaret för samtliga dessa myndigheter ingår att delta i arbetet med genomförande- planer och indikatorer för uppföljning inom området som samordnar. Myndigheten för kulturanalys ska ha ett särskilt utpekat ansvar för att bidra till uppföljning och delta i arbetet med indikatorer för uppföljning inom området. arbetar med tillgänglighetsfrågor i kulturs- arvsmiljöer och fördelar medel för tillgänglighetsskapande åtgärder. har till uppgift att överblicka och främja sam- verkan inom det allmänna biblioteksväsendet. Myndigheten för kultur- analys har till uppgift att inom ramen för sin verksamhet bedöma utvecklingen gällande tillgänglighet inom kulturområdet. Även MTM bör involveras då det är motiverat utifrån myndig- hetens uppdrag när det gäller tillgång till litteratur i tillgängliga for- mat. Utredningen ser dock inte att detta motiverar ett särskilt utpe- kat ansvar i MTM:s instruktion. ska ha samordnande ansvar inom hälso- och sjukvård samt tandvård Förordning (2015:284) med instruktion för 2 § – – – har ett samlat ansvar, sektorsansvar, för genomförande av de funktionshinderspolitiska målen med anknytning till Socialstyrel- sens verksamhetsområde. ska inom ramen för detta ansvar vara samlande, stöd- jande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter. Styrning och uppföljning i praktiken Förslag till ny lydelse ska inom samhällsområdet hälso- och sjukvård samt tandvård verka för att personer med funktionsnedsättning har tillgång till hälso- och sjukvård samt tandvård efter behov. ska också inom samhällsområdet social välfärd och trygghet verka för att personer med funktionsnedsättning har likvärdiga möjligheter till ett självständigt liv och tillfredsställande levnadsstandard. Inom dessa sam- hällsområden har myndigheten ett samordnande ansvar och ska i övrigt inom sitt verksamhetsområde vara stödjande och pådrivande i förhål- lande till övriga berörda parter. Utredningen föreslår att ska vara samordnande myn- dighet inom området hälso- och sjukvård samt tandvård. I ansvaret ska också ingå att det för samhällsområdet finns en genomförande- plan samt indikatorer för uppföljning. ska i övrigt vara stödjande och pådrivande inom sitt verksamhetsområde i för- hållande till övriga berörda parter. har ett ansvar för kunskap, uppföljning och före- skrifter för verksamheter inom hälso- och sjukvården och tandvården, där frågor som rör habilitering och rehabilitering också ingår. Social- styrelsens roll som kunskapsmyndighet är särskilt viktig igenomföran- det och uppföljningen av funktionshinderspolitiken. Genom myndig- hetens egna iakttagelser identifierar kunskapsluckor och problemområden och tar fram kunskapsstyrande produkter. Även Inspektionen för vård och omsorg och Myndigheten för vård- och omsorgsanalys ska ha utpekat ansvar Utredningen föreslår att Inspektionen för vård och omsorg () ska ha ett särskilt utpekat ansvar för att bidra till uppföljning inom området utifrån tillsynens iakttagelser. Även Myndigheten för vård- och omsorgsanalys ska ha ett särskilt utpekat ansvar för att bidra till uppföljningen inom området. I ansvaret för dessa myndigheter ingår att delta i arbetet med indikatorer för uppföljning som Socialstyrel- sen samordnar. Styrning och uppföljning i praktiken bedriver tillsyn inom hälso- och sjukvården, med ett tydligt uppdrag att ha ett patient- och brukarperspektiv. Bland IVO:s prio- riterade riskområden –2020 ingår att barn och unga med psykisk ohälsa riskerar att drabbas av brister i samordning och en osammanhängande vårdkedja, samsjukliga patienter riskerar att drabbas av bristande tillgång till vård och omsorg samt att personer som behöver multidisciplinärt omhändertagande riskerar att drabbas av brister i vården. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys följer upp och analyserar hälso- och sjukvården och tandvården. för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte) och social utvärdering (SBU) bör involveras utifrån deras respektive kunskap inom området då det är motiverat. Utredningen ser dock inte att detta motiverar ett särskilt utpekat ansvar i Fortes eller SBU:s respektive instruktioner. ska ha samordnande ansvar inom social välfärd och trygghet Förslag till ny lydelse Utredningen föreslår att ska vara samordnande myn- dighet inom området social välfärd och trygghet. I ansvaret ska också ingå att det för samhällsområdet finns en genomförandeplan samt indikatorer för uppföljning. ska i övrigt vara stödjande och pådrivande inom sitt verksamhetsområde i förhål- lande till övriga berörda parter. arbetar med frågor som har socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service för vissa funk- tionshindrade (LSS) som laglig grund, samt med andra frågor inom område. roll som kunskapsmyndig- het är särskilt viktig i genomförandet och uppföljningen av funk- tionshinderspolitiken. Genom myndighetens egna iakttagelser iden- tifierar kunskapsluckor och problemområden och tar fram kunskapsstyrande produkter. Styrning och uppföljning i praktiken Även , Inspektionen för vård och omsorg och Myndigheten för vård- och omsorgsanalys ska ha utpekat ansvar Flera av välfärdens lagstiftningar, däribland socialförsäkringsbalken (2010:110), socialtjänstlagen (2001:453), hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och lag (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade (LSS) stadgar att olika aktörer ska samverka kring stödet till personer med funktionsnedsättning. Ett gott samarbete innebär fördelar både för den enskilde och för myndigheterna medan bristande samordning kan ge upphov till att enskilda hamnar mellan stolarna. Utredningen föreslår alltså att ska ha ett sär- skilt utpekat ansvar för att bidra till genomförande och uppföljning av funktionshinderspolitiken inom området social välfärd och trygg- het. I ansvaret för ingår att delta i arbetet med genomförandeplaner och indikatorer för uppföljning inom området som samordnar. ska ha ett särskilt utpekat ansvar för att bidra till uppföljning inom området utifrån tillsynens iakttagelser. Även Vård- och om- sorgsanalys ska ha ett särskilt utpekat ansvar för att bidra till upp- följning inom området. I ansvaret för dessa myndigheter ingår att delta i arbetet med indikatorer för uppföljning som samordnar. ansvarar för socialförsäkringar som ger förut- sättningar för individers delaktighet. bedriver tillsyn inom so- cialtjänst och verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och ser- vice till vissa funktionshindrade (LSS), med ett tydligt uppdrag att ha brukarperspektiv. Bland IVO:s prioriterade riskområden –2010 ingår att personer med funktionsnedsättning riskerar att utsättas för brister i boendemiljö och omsorg. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys följer upp och analyserar hela socialtjänst- ens område och de insatser som ges med stöd av lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, lagen om vård av missbrukare i vissa fall och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade (LSS) utifrån ett tydlig patient- och brukarperspektiv. I frågor om frihet från våld/kvinnofrid är det naturligt att Social- styrelsen också samverkar med () utan Styrning och uppföljning i praktiken att det föranleder ett särskilt utpekat ansvar för FHM. På motsva- rande sätt är det rimligt att Forte och SBU involveras utifrån deras respektive kunskap inom området då det är motiverat. ska ha samordnande ansvar inom bostad, byggd miljö och samhällsplanering Förordning (2012:546) med instruktion för 7 § har ett samlat ansvar, sektorsansvar, för funktions- hindersfrågor med anknytning till sitt verksamhetsområde. ska inom ramen för ansvaret enligt första stycket vara sam- lande, stödjande och pådrivande i förhållande till andra berörda parter. Förslag till ny lydelse ska inom samhällsområdet bostad, byggd miljö och samhälls- planering verka för att personer med funktionsnedsättning har möjlig- het att välja var och med vem de vill bo och har tillgång till byggd miljö på jämlika villkor som andra. Inom detta samhällsområde har ett samordnande ansvar och ska i övrigt inom sitt verksamhetsområde vara stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter. Utredningen föreslår att ska vara samordnande myndighet inom området bostad, byggd miljö och samhällsplanering. I ansvaret ska också ingå att det för samhällsområdet finns en genomförande- plan samt indikatorer för uppföljning. ska i övrigt vara stödjande och pådrivande inom sitt verksamhetsområde i förhål- lande till övriga berörda parter. är förvaltningsmyndighet med ansvar för frågor om boende, fysisk planering, byggande och förvaltning av bebyggelse. Styrning och uppföljning i praktiken Även ska ha utpekat ansvar Utredningen föreslår att ska ha ett särskilt utpekat ansvar för att bidra till områdets genomförande och uppföljningen av funktionshinderspolitiken. I ansvaret ingår att delta i arbetet med genomförandeplaner och indikatorer för uppföljning som samordnar. är förvaltningsmyndighet med ansvar för lagen om bostadsanpassningsbidrag (2018:222), som syftar till personer med funktionsnedsättning ska kunna leva ett självständigt liv i en egen bostad genom att bostaden anpassas efter den enskildes behov. arbetar även med frågor som har socialtjänstlagen och LSS som laglig grund, där rätten till särskild bostad och bostad med särskild service regleras. Enligt socialtjänstlagen ska social- nämnden ska bidra till att offentliga lokaler och allmänna kommuni- kationer utformas så att de blir lätt tillgängliga för alla. 7.5Tydligt och sammanhållet system för uppföljning och analys •Levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning ska inrättas som ett nytt statistikområde för officiell statistik. Regeringen ska ge () statistikan- svar för att följa upp levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning. Ansvaret bör regleras i förordningen (2001:100) om den officiella statistiken. •Regeringen ska ge SCB i uppdrag att utveckla statistik och metoder i samarbete med forskare, andra myndigheter och Rådet för främjande av kommunala analyser samt i interna- tionellt utbyte. När det gäller undersökningsmetoder ska användarperspektivet fångas in i samråd med personer med funktionsnedsättning och deras organisationer. Styrning och uppföljning i praktiken •Myndigheten för delaktighet ska ansvara för övergripande uppföljning och analys av funktionshinderspolitiken. Denna uppföljning och analys bör värdera utvecklingen utifrån det nationella målet för funktionshinderspolitiken och utifrån ett helhetsperspektiv peka ut särskilt angelägna problem och brister samt identifiera påverkbara hinder för jämlikhet och delaktighet. •Uppföljning och analys av funktionshinderspolitiken bör be- lysa hur det nationella målet för funktionshinderspolitiken uppfylls, bland annat utifrån mänskliga rättigheter enligt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsned- sättning (). Uppföljning och analys bör inne- fatta levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsätt- ning, funktionshinderspolitikens genomförande, resultat och effekter samt analys av hinder för jämlikhet och delaktighet. •Uppföljning och analys som myndigheter med särskilt ansvar genomför ska utgöra basen i uppföljningen av funktionshin- derspolitiken. Det samlade kunskapsunderlaget bör även in- kludera andra källor såsom oberoende forskning. •Uppföljning och analys ska ske i samverkan mellan berörda aktörer, funktionhindersrörelsen, myndigheter, kommuner och regioner. I detta avsnitt redogör utredningen för sina utgångspunkter, bedöm- ningar och förslag till ett sammanhållet system för uppföljning och analys av funktionshinderspolitiken. Vi ger en bild av utgångsläget, inklusive de möjligheter, krav och utmaningar som finns. Vi ser betydande möjligheter inom uppföljning och analys av funktionhinderspolitiken. Vi märker dock olika grad av engagemang hos berörda myndigheter och andra att utveckla uppföljningen. Utredningens förslag i denna del syftar till •Stärkt inflytande för personer med funktionsnedsättning •Tydligare fokus på analys. Styrning och uppföljning i praktiken Uppföljningen under den senaste funktionshinderspolitiska strate- gin byggde på myndigheternas uppföljning av etappmål, officiell sta- tistik och särskilda undersökningar. Utredningens bild är att detta är otillräckligt som underlag för att följa upp politiken. Inte minst uti- från de krav som ställs på uppföljning i och med att ratificerat . Denna bild styrks också av tyd- liga ställningstaganden avseende första rapport, där kom- mittén uppmärksammade flera brister i underlaget. Tydligare vägledning genom uppföljning och analys Uppföljningen har haft en svag koppling till analys. Uppfölj- ningen behöver därför kompletteras med analys som svarar på frågor som Vilka är de stora problemen? och följaktligen Vart ska man rikta resurserna? En annan grundläggande fråga är Blev det som var sagt också gjort? När det gäller att analysera resultat och effekter är det viktigt att ställa sig frågan Hur förklaras eventuella förändringar? Sammantaget har tidigare uppföljning och analys inte i tillräckligt hög grad fungerat som en mekanism för att driva utvecklingen framåt. För att åstadkomma detta behövs metodutveckling och att bättre ta tillvara de data som redan finns. Kunskapsunderlag behövs från olika källor, såsom myndigheter, oberoende akademisk forsk- ning och sektoriella forskningsinstitut. En annan grundläggande fråga att ställa sig vid uppföljning och analys är För vem är den till? Utredningen har redan refererat till regering och riksdag utifrån ett styrningsperspektiv men som en del av ett kunskapsbaserat arbete är även profession och akademi viktiga målgrupper för uppföljningen. Här instämmer vi i resonemangen från Kommissionen för jämlik hälsa, som menar att bättre uppfölj- ning, utvärdering och forskning samt en tätare dialog mellan politi- ker, profession och akademi behövs för ett stärkt kunskapsbaserat arbete.103 Eftersom ratificerat och då det nya funktionshinderspolitiska målet utgår från ser vi också behovet av en uppföljning som svarar upp mot konventionens krav och förväntningar. Inte minst vad gäller bredd och fokus på förändring och förändringsarbete/-insatser. 103SOU (2017:47), s. 272–286. Styrning och uppföljning i praktiken Utredningen menar dessutom att egen erfarenhet och kunskap hos personer med funktionsnedsättning behöver få en självklar plats i uppföljningssystemet i enlighet med det centrala kravet i FN- konventionens artiklar 4 och 33. Våra förslag syftar också till ökat samarbete mellan myndigheter, med kommuner och regioner liksom med andra länder. En av de stora utmaningarna är naturligtvis att personer med funktionsnedsättning inte är en homogen grupp och att statistik och data alltför ofta är för trubbiga för att belysa olikheter mellan grup- per. Det gäller såväl olika funktionsnedsättningar som andra indel- ningsgrunder såsom ålder, kön, utländsk bakgrund osv. Utred- ningen sitter inte inne med lösningarna på detta men vi ser det som en viktig utvecklingsfråga. Inte minst för att uppfylla krav i FN- konventionen, som innebär att den information som samlas in för uppföljning ska kunna visa på skillnader både mellan grupper av per- soner med olika funktionsnedsättning samt på andra grunder än funktionsnedsättning.104 Ur metodutvecklingssynpunkt utgör kra- ven på att kunna redovisa fler indelningsgrunder också ett dilemma utifrån integritetsaspekter. Att upprätta register baserat på egen- skaper hos individer är inte oproblematiskt. Vi menar att det är angeläget att uppföljningssystemet återför frå- gor till regering och riksdag i så stor utsträckning som möjligt. Det måste finnas ett moment av politiskt ansvarsutkrävande, så att upp- följningen inte stannar vid en stum redovisning. För att regeringen ska kunna bedöma hur olika relevanta verksamheter lyckas eller inte lyckas med att förverkliga den av fastslagna politiken är en effektiv och professionell uppföljning av största vikt. Uppföljning är dessutom ett viktigt styrinstrument och ger regeringen underlag för att löpande utveckla och justera sin styrning på olika områden. En aktiv uppföljning ger också en viktig signal till de ansvariga aktörerna och deras ledningar om att riksdag och regering ser funktionshin- derspolitiken som ett tydligt prioriterat område. Som jämförelse visar forskning om miljöutvärderingar att utvär- deringarnas kvalitet och förmågan att möta olika intressenters kun- skapsbehov är grundläggande för att kunna bidra till en hållbar ut- veckling. Utvärderingarna måste dessutom inte bara utvärdera måluppfyllelse utan också ifrågasätta det program, den policy eller det system som målen är uppställda i. Därför är det väsentligt att 104FN-konventionen artikel 1, 4, 5 (+ preamble p). Styrning och uppföljning i praktiken utvärderingar tar andra effekter än de önskade i beaktande när ett program eller policy utvärderas. Det befintliga utvärderingssyste- mets främsta värde är att det stärker de nationella miljömålen, åter- kommande rapporterar om måluppfyllelse och uppmanar aktörer om deras gemensamma ansvar att förbättra sitt miljöarbete.105 Regeringen kan enbart rikta sin formella styrning av uppföljning mot de statliga myndigheterna, men i praktiken innehåller uppfölj- ningen i stor utsträckning data om andra aktörers verksamheter. Styr- effekten av en väl utformad uppföljning är därför betydande också gentemot till exempel kommuners och regioners verksamheter. 7.5.1Nytt statistikområde för officiell statistik Statistikansvar levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning Det statistiska underlaget rörande levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning är tämligen bristfälligt. Utredningen föreslår att levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsätt- ning ska inrättas som ett nytt statistikområde för officiell statistik och att regeringen ska ge () statistikansvar för att följa upp levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsätt- ning. Ansvaret bör regleras i förordningen (2001:100) om den offici- ella statistiken. Utredningen föreslår också att SCB, inom ramen för detta upp- drag, ska utveckla statistik och metoder i samarbete med forskare, andra myndigheter, Rådet för främjande av kommunala analyser lik- som i internationellt utbyte. Här är det viktigt att understryka att utredningens förslag inte inskränker ansvaret för andra myndigheter att ta fram och utveckla egen statistik. Utredningen menar att SCB:s uppdrag bör vara inriktat på vad som är möjligt utifrån befintlig statistik, bland annat genom att sam- ordna definitioner och andra kvalitetsfrågor. 105Larsson (2018). Styrning och uppföljning i praktiken är hur de stora nationella urvalsundersökningarna bättre kan använ- das för att belysa situationen för utsatta grupper och utifrån diskri- mineringsgrunder.106 SCB bör även undersöka möjligheter med tidigare framtagna för- slag om att integrera frågor till och om personer med funktionsned- sättning och deras situation i flera av de stora nationella urvalsunder- sökningarna. I uppdraget bör även ingå att bedriva metodutveckling för insamling av data som rör personer med psykisk ohälsa och in- tellektuella funktionsnedsättningar, liksom data om barn med funk- tionsnedsättning och deras föräldrar.