sou · H7B368 · 2019-12-20 00:00:00 — Utrymmet med parsäng är inte heller tillräckligt stort för att kunna delas i två utrym- men. Möjligheten att växa och krympa utrymmen uteblir därför. Bostäder för två eller fler personer som utfor- mats enligt nu nämnda rekommendationer svarar inte mot olika boendekonstellationer, exempelvis ensamstående föräldrar med flera barn som kan behöva mellanstora bostäder. Utifrån ett barnperspektiv där lek, utveckling och studier kan behöva ske i ett avskilt utrymme ser vi inte att en specifik fördelning på ett stort utrymme och ett eller flera mycket mindre utrymmen för sömn och vila är ändamålsenlig. Även utifrån ett åldrandeper- spektiv där det av olika skäl kan finnas behov av skilda sovrum, sna- rare än ett större med parsäng, är kravet inte ändamålsenligt. För bostäder mellan 35–finns ingen rekommen- dation om parsäng. Det ger förutsättningar för flera olika planlös- ningsalternativ, som möter olika boendekonstellationer. För att åstadkomma kostnadseffektiva bostäder behöver ytor mini- meras. behöver bostäder utformas för alla och tillgänglig- hetsaspekter beaktas. Mot bakgrund av detta bör krav på plats i utrymmen för sömn och vila begränsas till plats för enkelsäng. De ytor som, utöver plats för säng, bör krävas för att åstadkomma tillgänglighet och använd- barhet bör skilja sig åt mellan bostäder som är högst respektive större. Bostäder större än bör ha minst en sängplats i bostaden som är tillgänglig för personer med nedsatt rörelseförmåga och som har plats för hjälpare. Frågan har uppstått vilken plats som behövs för en hjälpare eftersom och regler skiljer sig åt. anger ett mått om . Det avser den plats som behövs för hjälpare och motiveras av att per- sonen som hjälper ska kunna sträcka och vrida sig samt använda sig av sin benstyrka när kraft behövs eller huka sig ner utan att hindras. Med mått om blir det svårt för en hjälpare att böja och huka sig. Med hänsyn till att människor kan behöva hjälp i sitt hem, och att det inte har framkommit några skäl till varför exem- pelvis en närstående hjälpare inte skulle behöva samma utrymme som en professionell hjälpare, föreslår vi att måttet för hjälpare ska vara . Eventuellt övriga utrymmen för sömn och vila i bostäder större än bör ha plats för att en person med nedsatt rörel- seförmåga kan förflytta sig i och ur sängen. I alla utrymmen för sömn och vila bör även plats för installationer, såsom radiatorer, finnas. Vi föreslår därför följande lydelse för bostäder större än 35 kvadrat- meter: I bostäder större än ska minst ett utrymme för sömn och vila ha en yta för en sängplats om 0,9 × och ett rörelse- utrymme längs ena långsidan om och andra långsidan om . Om utrymmet för sömn och vila är avskilt med väggar och enbart har en dörr ska det finnas rörelseutrymme vid säng- platsens kortsida om . Eventuellt övriga utrymmen för sömn och vila ska ha en yta för en säng- plats om 0,9 × 2,2 och ett rörelseutrymme längs ena långsidan om . I bostäder om högst behöver ytorna kunna använ- das än mer effektivt. Vi anser därför inte att det i dessa mindre bostadsstorlekar är motiverat att ställa krav på plats för hjälpare från sängens båda sidor. Vi föreslår därför följande lydelse för bostäder om högst : I bostäder om högst ska utrymme för sömn och vila ha en yta för en sängplats om 0,9 × 2,2 och ett rörelseutrymme längs ena långsidan om . Utrymme för samvaro och fritid Enligt nuvarande föreskrifter i BBR ska bostäder om högst 55 kvadrat- meter utformas med hänsyn till sin storlek och bostäder över 55 kva- dratmeter ska utformas med hänsyn till antalet personer som de är avsedda för (avsnitt 3:222–3:225). Det finns inga föreskrifter om ut- formningen av samvaroytan. rekommenderar de dimensione- rande mått och inredningslängder som finns i standarden SS 91 42 21. Där bestäms ytan för samvaro utifrån antalet personer, vilket redo- visas i antalet sängar i planlösning. Detta skapar möjligheter att krympa utrymmet för samvaro i förhållande till antal sängplatser som ritats in. Som vi redogör för i kapitel 6 kan redovisningen av möblering i planlösning skilja sig mellan de bygglovhandlingar som inges till bygg- nadsnämnden och den information som används vid försäljning av bostäder. I förtätningen av bebyggelse kan det finnas behov av mindre ytor . har utrymmen för matlagning och hygien inte minskat och tar därmed plats på bekostnad av utrymme för samvaro och fritid. finns nya sätt att umgås med digitala medel hemma. Detta umgänge kräver oftast inte något särskilt utrymme, utan kan ske i utrymmen för sömn och vila, samvaro eller måltider. De nya sätten att umgås kan ändå inte ersätta behovet samvaro och fritid där barn utvecklas genom lek eller stöd med läxläsning eller där de boende har möjlighet att umgås och bjuda hem vänner. Det behövs därför, enligt vår mening, fortfarande ytor i bostäder för samvaro och fritid. Det är av vikt att det finns tillräckligt med sociala ytor och att ytor för fritid erbjuds på en bostadsmarknad som inte är i balans. Det finns anledning att motverka att dessa ytor endast blir passage- ytor eller korridorer. Vi ser därför behov av minimimått som säkrar bredd och viss möblerbarhet. Användning av mått motiveras även utifrån behovet av att skapa en förutsägbar och enhetlig tillämpning i 290 kommuner samt ge kommunerna nödvändigt beslutsstöd. För mindre bostäder om högst kan utrymmen för sömn och vila, samvaro och fritid samt måltider överlappa var- andra. Det innebär att ytan för sömn och vila också kan bli yta för samvaro. Den kan inredas med multifunktionsmöbler som utgör en soffa , säng . Genom bokhyllor som genom auto- matik flyttas kan ett nästan avskilt utrymme skapas i en samvaroyta. Detta möjliggör yteffektiva bostäder med bibehållna funktioner. Den reglering vi föreslår avser en sammanhållen kvadratmeteryta med en minsta bredd, med följande lydelse: I bostäder större än ska utrymmet för samvaro och fritid vara , där två, inte motstående sidor, ska vara vardera. Längs ena långsidan och passage till dörr ska det finnas ett rörelseutrymme om . I bostäder om högst ska utrymme för samvaro och fritid vara minst 2,1 × . Det finns inga föreskrifter om storleken på utrymme för mat- lagning. Förutom hänvisningen till standarden SS 91 42 21 rekommen- derar i ett allmänt råd att utrymmet för inredningslängden för matlagning bör vara (avsnitt 3:224). För studentbostäder om högst rekommenderar att utrymmet för inredningslängden för matlagning bör vara (avsnitt 3:225). När det gäller andra dimen- sionerande mått och inredningslängder hänvisar till stan- dard SS 91 42 21. I standarden SS 91 42 21 finns olika kökslösningar för olika bostadsstorlekar och antal boende. sker byten av inredning och utrustning för matlagning oftare . Att olika boende önskar olika utformning av kök leder även till större krav på anpassning till olika målgrupper redan från start för att inte leda till resursslöseri genom inrednings- och utrust- ningsbyten och renoveringar i nybyggnationer. Ett minimiutrymme för matlagning som främjar långsiktighet i bostäder för flera genera- tioner boende, där olika inrednings- och utrustningslösningar för matlagning får plats, behöver garanteras. Vi föreslår därför följande lydelse: I utrymme för matlagning ska det finnas plats för inredning och utrust- ning till ett djup om och passage- och rörelseyta om . För bostäder större än ska platsen för inrednings- längden vara . För bostäder om högst ska platsen för inrednings- längden vara . Inredning och utrustning för matlagning Genom förslaget om utrymme för matlagning säkras en viss plats för matlagning. Viss inredning och utrustning behöver också finnas i bostaden från start. Kraven på dessa bör vara uttryckta som funk- tioner och vissa säkerhetsaspekter behöver beaktas vid regleringen av dessa funktioner. Genom att reglera funktioner öppnar föreskriften för en variation av lösningar och för ett större produktutbud än . I avsnitt 8:43 föreskrivs att utslagsvask ska placeras så att risken för skållningsskador begränsas. I ett allmänt råd rekommen- derar att utslagsvask bör placeras i samma inredningslängd som spisen. Utslagsvask bör av säkerhetsskäl placeras i samma inrednings- längd som spisenhet. Detta bör framgå av föreskrift i stället för i en rekommendation. Eftersom detta rör tekniska installationer i bostads- kök bör det regleras i avsnitt 3:2. Vi föreslår därför följande lydelse: I utrymmen för matlagning ska det finnas installationer, inredning och utrustning för 1.arbetsytor och avställningsytor med minsta inredningslängd , 2.tillagning av mat på spisenhet respektive i ugnsenhet, 3.diskning och utslag av vatten (utslagsvask), 4.kyl- och fryshållande av mat, och 5.förvaring av torrvaror, husgeråd och porslin. Utslagsvask ska placeras i samma inredningslängd som spisenhet. Kravet på ugnsenhet gäller inte för bostäder om högst . En följd av förslaget är att avsnitt 8:43 Skydd mot skållningsskador utgår. Eftersom vi inte föreslår detaljerade krav på den inredning och utrustning som ska finnas i utrymmen för matlagning bör även regler- ing av inredning i avsnitt 8:32 Fast inredning och 8:42 Spisar, ugnar och dylikt utgå. Enligt nuvarande föreskrifter i BBR ska bostäder om högst 55 kva- dratmeter utformas med hänsyn till sin storlek och bostäder ska utformas med hänsyn till antalet personer som de är avsedda för (avsnitt 3:222–3:225). rekommenderar de dimensionerande mått och inredningslängder som finns i standarden SS91 42 21. Det är i detta sammanhang inte ändamålsenligt att reglera ytor i förhållande till avsedda antal personer. Som vi har beskrivet ovan är det ändå inte säkert att antalet personer som bor i bostaden överens- stämmer med det som anges i ritningar vid bygglov. I stället bör bostä- der ha en minsta yta för måltider i relation till dess storlek. Miniminivån för utrymme för måltider bör vara tillgänglig för en person med rull- stol och tillräcklig yta för ytterligare matplatser. För mindre bostäder om högst kan utrymmen för sömn och vila, samvaro och fritid samt måltider överlappa varandra. Det innebär att ytan för samvaro och fritid också kan bli yta för mål- tider. Genom våra förslag om yta för sömn och vila respektive sam- varo och fritid säkerställs även utrymme för måltider. Det saknas därför skäl att reglera detta ytterligare för bostäder om högst 35 kvadrat- meter. Vi föreslår därför följande lydelse: I bostäder större än ska utrymmet för måltider vara minst 0,8 × . På ena långsidan ska det finnas ett rörelseutrymme om och på andra långsidan ska rörelseutrymmet vara . Enligt 3:146 ska minst ett hygienrum vara tillgängligt och användbart för personer med nedsatt rörelseförmåga och utformas så att det lätt kan ordnas plats för medhjälpare. Vilka mått personer med nedsatt rörelseförmåga behöver i utrymme för personhygien är oklart med tanke på utvecklingen på området och mot bakgrund av de olika behov som finns. Exempelvis pågår innovationer med snurrbara toalettstolar som minskar ytbehoven. Mot bakgrund av den utveckling som sker på området är det lämpligt att vidta ytterligare utredning. Vi föreslår därför inga änd- ringar i detta avseende. I stället bör meddela nya föreskrifter efter att har utrett vilka krav som bör ställas utifrån de nya möjlighet som utvecklingen medger. Däremot anser vi att nuvarande bestämmelse om att minst ett utrymme för personhygien ska vara tillgängligt är ändamålsenlig och bör kvarstå. Vidare kan vi konsta- tera att det även bör krävas en vändradie om för en rullstol. Vi föreslår därför att föreskriften bör innehålla följande uppgifter: Minst ett utrymme för personhygien ska vara XX kvadratmeter och med inredning och utrustning ha en vändradie om för en rullstol. Inredning och utrustning för personhygien Enligt tillgänglighetskraven i 3:146 ska det gå att ordna en separat duschplats om en sådan saknas från början. När det gäller dimensio- nerande mått rekommenderar uppgifterna i standarden SS 91 42 21. Viss inredning och utrustning för funktionerna för personlig hygien behöver finnas från start i bostaden. Regleringen bör vara uttryckt som funktioner och vi föreslår att föreskriften bör innehålla följande uppgifter: I minst ett utrymme för personhygien ska det finnas inredning och utrustning för att tvätta sig, bada eller duscha och använda toalett. Avståndet mellan inredning för 1.att tvätta sig och använda toalett ska vara X meter, 2.dusch och övrig utrustning ska vara X meter, 3.att tvätta sig och vägg ska vara X meter, och 4.att använda toalett och vägg ska vara X meter. I de fall tvättmaskin ska vara i utrymme för personhygien ska avståndet mellan tvättmaskin och övrig inredning och utrustning vara X meter. Enligt 3 kap. 1 § PBF ska bostäder ha utrymme för förvaring. I bostäder och studentbostäder om högst bör utrymmet för inredningslängden och själva inredningslängden för förvaring vara och platsen för ytterkläder i kapphylla vara . I övrigt rekommenderar de mått som finns i standarden SS 91 42 21. Vi har ovan föreslagit att nuvarande krav på inredning för för- utgår ur BBR. Däremot ser vi skäl att fortsatt reglera att det finns utrymme för förvaring. Därigenom möjliggörs att boende själva väljer lämplig inredning. Vi föreslår följande storlekar på utrymme för förvaring i bostaden: I bostäder med en bostadsyta större än ska plats för ytterkläder vara i längd och 0,4 i djup. Plats för övrig förvaring ska vara i längd och i djup. I bostäder med en bostadsyta om högst ska plats för ytterkläder vara i längd och djup. Plats för övrig för- ska vara i längd och i djup. Vid plats för förvaring ska det utöver förvaringsdjupet finnas plats för rörelseutrymme om . Bostäder i flera plan Föreskriften i BBR avsnitt 3:221 ställer krav på att vissa grundfunk- tioner finns på det våningsplan till vilket entrén till bostaden är. I bostä- der med flera plan ska entréplanet rymma ett hygienrum, avskiljbar sängplats (sovalkov), möjlighet till matlagning, utrymme för måltider, utrymme för sittgrupp, entréutrymme, utrymme för förvaring och utrymme för att tvätta och torka tvätt maskinellt om gemensam tvätt- stuga saknas. Dessa bestämmelser skapar ett ytbehov i entréplan. Tomter som är kuperade och har naturförutsättningar som gör det svårt att få ut den exakta ytan blir därför svåra att bygga på. Det kan förutsätta plansprängning vilket är problematiskt både utifrån ett naturresurs- perspektiv och ur ett ekonomiskt perspektiv. Det skapar i sin tur hinder för olika bostäder som suterränghus och stadsradhus. För bostäder i flera plan bör det för entréplan vara samma krav som för bostäder om högst . Det innebär att utrym- mena för sömn och vila, samvaro och måltider får överlappa varandra och att utrymme för matlagning inte behöver vara mer än och 0,6 djup samt ha en rörelseyta om . Dessutom krävs endast utrymme för matlagning samt installationer för inred- ning och utrustning för matlagning. Det innebär att kök inte behö- ver installeras från start så länge framdraget vatten, avlopp och el finns. Därmed kan ytan för entréplanen minimeras jämfört med och möjliggöra bostäder på flera plan även där platsens förutsättningar skapar liten yta per plan. Vi föreslår därför: I bostäder med flera plan ska entréplanet minst rymma 1.ett utrymme för sömn och vila enligt 3 § första stycket, 2.ett utrymme för personhygien enligt 9 och 10 §§, 3.ett utrymme för förvaring av ytterkläder enligt 11 § första stycket, 4.installationer för inredning och utrustning för matlagning, 5.utrymme för matlagning enligt 6 § första stycket, och 6.utrymme för att tvätta och torka tvätt maskinellt om gemensam tvättstuga saknas. Balkonger, terrasser och uteplatser Det finns inget krav på att bostäder ska ha balkong, uteplats eller liknande men rekommenderar i 3:22 att en balkong, ute- plats eller liknande utrymme bör finnas i anslutning till bostaden. I 3:146 i BBR föreskriver att balkonger, terrasser och ute- platser ska vara tillgängliga och användbara för personer med nedsatt rörelseförmåga. För sådana terrasser som kompletterar tillgängliga och användbara samt väl placerade balkonger är tillgängligheten och användbarheten tillgodosedd, om det med enkla åtgärder i efterhand går att ordna en ramp. Vi lämnar inget förslag om att det ska finnas balkonger, terrasser eller uteplatser i bostäder. Om det ändå byggs balkonger, terrasser och uteplatser bör de vara tillgängliga och användbara för alla. olika platser kan det av andra skäl, exempelvis för att möjliggöra väd- ring eller tillräckligt med dagsljus i täta stadsmiljöer, finnas skäl till grundare balkonger som inte är avsedda att vistas på. viatt tillgänglighetskrav enbart ska gälla för balkonger som är av- sedda för vistelse. Vi föreslår därför följande: På balkong, terrass och uteplats avsedda för vistelse ska det finnas ett rörelseutrymme om i diameter. om räcken finns i avsnitt 8 i BBR. Bostäder med gemensamma utrymmen I 3:226 finns föreskrifter om bostäder för ett obestämt antal perso- ner där bostäderna har gemensamma utrymmen, exempelvis kollektiv- boende med familjer. Där får utrymme för matlagning och för daglig samvaro samt utrymme för måltider delvis sammanföras till gemen- samma utrymmen. I 3:227 finns föreskrifter om bostäder för en person där bostä- derna har gemensamma utrymmen, exempelvis kollektivboende för studenter. Där får utrymme för personhygien, matlagning och daglig samvaro samt utrymme för måltider, helt eller delvis, sammanföras till gemensamma utrymmen. I 3:228 finns föreskrifter om särskilda boendeformer för äldre. För samtliga boendeformer med gemensamma utrymmen (3:226, 3:227 och 3:228) föreskrivs att de gemensamma utrymmena ska vara så stora att de i skälig utsträckning kompenserar för inskränkningarna i de enskilda bostäderna. Vilka utrymmen som får delas bör anges i PBF och bör utreda de närmare preciseringar som behövs Bestämmelserna om gemensamma utrymmen har inte tillämpats i så stor omfattning men överlag uppfattas regleringen som positiv av de aktörer vi har samtalat med. Synpunkterna rör avsnitt 3:227 om bostäder för en person (exempelvis studentboende). får tre bostäder dela på ett utrymme för personhygien. Det finns önskemål om att fyra bostäder i stället ska kunna dela på ett utrymme för per- sonhygien, på grund av de ytor som krävs för dessa utrymmen och därmed har påverkan på kostnads- och prisbildningen. finns inget krav på egna utrymmen för personhygien i de enskilda bostäderna. Studenter vill dock inte dela toalett, dusch och bad med andra. Det bör, enligt vår mening, vara möjligt att med en rimlig hyresnivå ha utrymmen för personhygien i varje enskild bostad. Detta behöver inte åstadkommas genom krav på utrymmen för per- sonhygien i de enskilda bostäderna, men kan möjliggöras om ytorna för dessa utrymmen kan minska. Vi har därför övervägt om det skulle vara möjligt att tillåta utrymmen för personhygien i de enskilda bo- städerna, i dessa typer av boenden, som har toalett och handfat men inte den yta som krävs enligt dagens tillgänglighetskrav. Om det skulle finnas sådana utrymmen för personhygien i varje enskild bostad, skulle ett tillgängligt utrymme för personhygien kunna delas av fler enskilda bostäder. Frågan bör utredas vidare av i samband med utredning om vilket utrymme som ska krävas för personhygien utifrån den utveckling som sker inom tillgänglighetsområdet. Beträffande alla former av bostäder med gemensamma utrymmen (3:226, 3:227 och 3:228) bör regeringen meddela föreskrifter om vilka utrymmen som ska kunna delas i PBF. bör meddela de närmare preciseringar som behövs i fråga om hur många bostäder som kan dela på respektive utrymme samt vilken inredning och utrust- ning som ska finnas i utrymme för hygien och matlagning. kan även med fördel precisera samhällets minikrav för storleken på de gemensamma utrymmena, i linje med de förslag vi har lämnat om minsta storlek för respektive utrymme i bostäder utan gemensamma utrymmen. Samtliga tre boendeformer bör i den nya lydelsen av 3:2 i BBR sorteras in under rubriken med gemensamma utrym- men. Dessa ändringar kan införas efter att har utrett frågan om hygienutrymmen för bostäder avsedda för en person (3:227). Ändringarna i PBF och BBR bör genomföras . Mot bakgrund av vad vi nu sagt lämnar vi inga förslag i fråga om bostäder med gemensamma utrymmen. I bilaga 4 Förslag till nya före- skrifter i 3:2 i BBR inför vi därför föreskrifterna 3:226, 3:227 och 3:228 i dess nuvarande lydelse. I avsnitt 3:23 i BBR föreskrivs att i bostadslägenhetens närhet ska det finnas en gemensam tvättstuga med möjlighet att tvätta och torka maskinellt, om det saknas utrymme att tvätta och torka tvätt maskinellt i den enskilda bostadslägenheten. Det föreskrivs även att det i bostadslägenheten eller i dess närhet ska finnas låsbart utrymme för förvaring av säsongsutrustning och liknande. Slutligen föreskrivs att det i bostadslägenhetens närhet ska finnas rum för förvaring av barnvagnar, cyklar, utomhusrullstolar, rollatorer och liknande samt utrymme för postboxar. Enligt tillgänglighetskraven i 3:148 i BBR ska sådana förvaringsutrymmen vara tillgängliga och användbara. Avsnitt 3:143 innehåller föreskrifter och allmänna råd om passage- mått för dörrar i bostäder och till bostadskomplement. I det allmänna rådet anges lämpliga passagemått för dörrar till bostadskomplement. Utrymme för barnvagnar, rullatorer med mera bör finnas i bostadens närhet I avsnitt 9.3.1 ovan föreslår vi att det i PBF anges att bostäder ha utrymme för tvätt och tork maskinellt, om gemensam tvättstuga saknas ska. Föreskriften i nuvarande 3:23 behövs därmed inte längre i denna del. Beträffande förvaring av säsongsutrustning är dagens krav att det ska finnas i bostaden eller i bostadens närhet. I vårt förslag om för- i bostaden ovan ingår inte säsongsutrustning. Förvarings- utrymmen kräver ytor och ytor driver kostnader. Med dagens krav måste dessa ytor finnas och de boende får betala för kostnaderna det medför. Det bör finnas en möjlighet att välja bort utrymme för säsongsförvaring för boende som inte har behov av sådant utrymme eller som inte vill betala den boendekostnad som tillkommer genom utrymmet. Vi föreslår därför att dagens krav på säsongsförvaring i 3:23 i BBR avskaffas. Det innebär inte att det inte får byggas bostäder med säsongsförvaring. Tvärtom får efterfrågan på marknaden styra. Vårt förslag innebär ökade valmöjligheter. Beträffande förvaring av barnvagnar, cyklar, utomhusrullstolar, rollatorer och liknande samt utrymme för postboxar ska det enligt nuvarande föreskrifter i 3:23 finnas i bostadslägenhetens närhet. Det saknas anledning att ändra detta. Enligt det allmänna rådet till 3:143 bör passagemåttet vara när dörren är uppställd i , vid dörrar till bostadskomplement. Enligt tillgänglighetskraven i 3:148 i BBR ska sådana förvaringsutrymmen vara tillgängliga och använd- bara. Dessa tillgänglighetskrav och rekommendationer bör regleras i avsnitt 3:1 i BBR, i enlighet med vad vi anför i 9.3.2 ovan om att till- gänglighetskrav inom bostaden bör regleras i 3:2 i BBR och tillgäng- lighetskrav i byggnader och på tomter bör regleras i avsnitt 3:1 i BBR. Vi föreslår därför följande lydelse om bostadskomplement i avsnitt 3:2 i BBR: I bostadslägenhetens närhet ska det finnas utrymme för förvaring av barnvagnar, cyklar, utomhusrullstolar, rollatorer och liknande som är avskilt med väggar samt utrymme för postboxar. Utformningskrav och krav på tekniska egenskaper I avsnitt 3:211 ger upplysningar om vilka delar i föreskrif- terna som är utformningskrav respektive tekniska egenskapskrav. Inredning och utrustning för matlagning och personhygien bör fortsatt vara tekniska egenskapskrav för lämplighet enligt 3 kap. 17§ PBF, medan resten av de föreslagna föreskrifterna bör vara utform- ningskrav för lämplighet och tillgänglighet. Det bör framgå av hänvisning till de bemyndiganden som föreskrifterna är meddelade med stöd av. 9.4Införande av om krav på byggnadsverk