sou · H7B34 · 2019-01-28 00:00:00 — Båda ska få stöd och vägledning för att hitta sin inriktning och skapa en plan för det. Också med det internationella perspektivet där mobilitet upp- muntras och medborgare rör sig såväl mellan utbildning och arbete som mellan länder underlättar det med en vokabulär som känns igen i olika sammanhang där det handlar om val och väljande. I de flesta länder inom EU och används karriärbegreppet t.ex. i career guidance eller career councelling, vid benämning av väg- ledning på alla nivåer och för olika skeden i livet, inom såväl skolans område som inom högre utbildning, arbetsmarknadsmyndigheterna och den sociala sektorn, se vidare avsnitt 3.1.4. För att få en bild av hur berörda i ställer sig till karriär- begreppet har utredningen prövat det, och även andra alternativa begrepp, på grupper av vägledare, lärare, elever, forskare men också i möten med personer inom andra sektorer. Det visar sig att det inte finns någon enhetlig uppfattning om vilken benämning som skulle vara den mest lämpliga. Det visar sig också att begreppet karriär inte är helt oproblematiskt då det uppfattas olika och ges olika innebörd i olika sammanhang. Vissa menar att begreppet, i en svensk och nor- disk kontext, signalerar strävan och därmed blir missvisande. Ytter- ligare synpunkt som har framförts är att begreppet redan är ”upp- taget” i och med införandet av karriärtjänster för lärare. Andra ger uttryck för att karriär har en annan, mer neutral innebörd, där det uppfattas som en beskrivning av en levnadsbana eller av individens kedja av erfarenheter och beslut kring studier, arbetsliv och övriga livsval. Trots detta går det inte att bortse från att begreppet karriär är mer vanligt förekommande än andra och det begrepp som helt dominerar såväl internationellt som i forskningen. bedömningen att begreppet karriär, så som det används i den aka- demiska vägledningslitteraturen, internationellt och i övriga vägled- ningssammanhang ska användas även vid benämning av skolans väg- ledning. Genom att använda ett vedertaget begrepp som kan ses i ett vidare perspektiv lyfts skolans vägledning som företeelse och genom att använda det begrepp som har stöd i forskning signaleras vikten av att vägledning, liksom all annan utbildning, ska vila på vetenskap- lig grund och beprövad erfarenhet. Utredningen föreslår införandet av nedanstående begrepp. Utredningen föreslår att det som ingår i skolväsendets studie- och yrkesvägledning ska benämnas karriärvägledning. Karriärvägled- ning ska vara det övergripande begreppet för all den verksamhet som en huvudman i skolväsendet är ansvarig för när det gäller studie- och yrkesvägledning, dvs. den verksamhet som syftar till att utveckla elever- nas förmåga att genom livet hantera återkommande val av utbildning och yrkesinriktning och utveckla kunskaper om arbetsliv och sam- hälle. I karriärvägledning innefattas både den snäva och den vida väg- ledningen, vägledarens specifika uppgifter, lärarnas insatser, rektorns organisering och huvudmannens planering, organisation och upp- följning. Förslaget om den ändrade benämningen innebär inte ett ut- vidgande av huvudmannens ansvar. Begreppet karriärvägledning ska däremot användas för att illustrera huvudmannens samlade ansvar i alla sammanhang. Individuell och generell karriärvägledning för elever I allmänna råd med kommentarer om arbetet med studie- och yrkesvägledning2 beskrivs vägledning i vid och i snäv bemärkelse. Dessa två begrepp har dock inte fått det genomslag som avsetts var- för det finns en otydlighet i vad som innefattats i de två begreppen. I syfte att precisera föreslår därför utredningen att vägledning i vid bemärkelse ska benämnas generell karriärvägledning och vägledning i snäv bemärkelse ska benämnas individuell karriärvägledning och att dessa båda begrepp införs i skollagen. 2Arbete med studie- och yrkesvägledning. Allmänna råd med kommentarer. avses den verksamhet som bidrar till att utveckla elevernas kunskaper om arbetslivet och om villkoren på arbetsmarknaden t.ex. genom undervisning, studiebesök, praktisk arbetslivsorientering (prao), arbets- platsförlagt lärande (apl) och andra aktiviteter som ger underlag för att fatta beslut om framtida studie- och yrkesval. Den generella väg- ledningen ska också syfta till att utveckla elevernas karriärkompe- tens, dvs. den kompetens som behövs för att på strukturerade sätt samla, analysera, sätta samman och organisera utbildnings- och yrkes- information i relation till egna intressen, förmågor och drivkrafter. Med individuell karriärvägledning avses den vägledning som ges i form av vägledningssamtal, enskilt eller i mindre grupper. I vägled- ningssamtalet är det den enskilde individen som ska stå i fokus och få möjlighet att reflektera över sig själv i relation till olika möjliga utbildningsvägar. Detta gäller även om samtalet ges i mindre grupp. Den individuella vägledningen kan med fördel bygga på de kunska- per och färdigheter som eleven har utvecklat inom den generella karriärvägledningen. I enlighet med förslaget om att införa begreppet karriärvägledning föreslår utredningen att den som benämns studie- och yrkes- vägledare ska benämnas karriärvägledare. Det ligger i linje med hur motsvarande funktion benämns i stora delar av . Benämningen överensstämmer också med den yrkestitel som Arbetsförmedlingens vägledare har, vilket underlättar förståelse och igenkännande. Det finns dock en försvårande omständighet i det att det ställs vissa spe- cifika krav på utbildning för att få anställas som studie- och yrkes- vägledare i skolväsendet medan det inte ställs samma krav för anställ- ning som karriärvägledare hos Arbetsförmedlingen. Olika krav kan medföra en viss otydlighet om vilka kompetenser som krävs för yrket. Åandra sidan kan skollagens krav på utbildning för anställning som karriärvägledare bidra till en nivåhöjning av yrkeskategorin överlag. Utredningen bedömer därför att fördelarna uppväger nack- delarna. Förslaget om att begreppet studie- och yrkesvägledare ska ersättas med karriärvägledare innebär att följdändringar behöver göras i bilaga 2 till högskoleförordningen vad gäller benämningen studie- och yrkes- vägledare till karriärvägledare. Införandet av begreppet karriärvägledning, de olika formerna för karriärvägledning och begreppet karriärvägledare medför behov av följdändringar i såväl skollagen som i läroplanerna och andra före- skrifter. 10.3Elevernas tillgång till karriärvägledning ska tydliggöras och stärkas Förslag: Bestämmelserna i skollagen om tillgång till vägledning ska tydliggöras och förstärkas. Elever i alla skolformer, utom för- skolan och förskoleklassen, ska ha tillgång till karriärvägledning, såväl individuell som generell, så att deras behov inför val av fram- tida utbildnings- och yrkesverksamhet kan tillgodoses. Även den som avser att påbörja en utbildning ska ha tillgång till individuell karriärvägledning. Omfattningen av den individuella karriärvägledningen ska an- passas efter elevens behov och förutsättningar. Därutöver ska det införas bestämmelser i skollagen om att indi- viduell karriärvägledning ska erbjudas och till följande elevgrupper: •elever i och motsvarande skolformer inför val till gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan, •nyanlända elever som börjar i högstadiet i eller specialskolan samt på språkintroduktion i gymnasieskolan inför upprättandet av den individuella studieplanen, •elever på språkintroduktion i gymnasieskolan som har fullföljt sin utbildning och som på grund av sin ålder enligt 15 kap. 5 § skollagen inte kan påbörja en annan utbildning i gymnasie- skolan, och •elever som avser att avsluta sin gymnasieutbildning eller gym- nasiesärskoleutbildning eller riskerar att inte erhålla en gymnasieexamen i gymnasieskolan. ska få i uppdrag att vidareutveckla informationsmaterial anpassat för nyanlända. Som en följd av att benämningen studie- och yrkesvägledning ändras till karriärvägledning ska följdändringar göras i 20 och 21 kap. skollagen samt förordningen om vuxenutbildning. Tydligare reglering om tillgången till karriärvägledning, såväl individuell som generell Samhällsutvecklingen och de snabba förändringarna på arbetsmark- naden medför att människor ställs inför allt svårare vägval och krav på att återkommande utbilda sig. För att klara sådana omställningar krävs särskilda kompetenser. Karriärvägledning har därför en viktig roll när det gäller att rusta barn, ungdomar och vuxna för ett allt mer föränderligt och komplext arbetsliv. som förändringarna på arbetsmarknaden är snabba erbjuds individen ökade valmöjlig- heter. Det ställer krav på individen att kunna hantera information om ett stort antal valmöjligheter och att kunna välja strategiskt. som är väl underbyggda ger barn, ungdomar och vuxna goda förut- sättningar till lärande, ökad motivation och etablering på arbets- marknaden. En förutsättning för att eleverna ska kunna utnyttja den stora frihet och de möjligheter till egna val som erbjuds är att de får adekvat kunskap om utbildningsutbud och valmöjligheter, såväl uti- från sina intressen och förutsättningar som i förhållande till arbets- marknadens behov. Den nuvarande regleringen av studie- och yrkesvägledningen är övergripande och ger inte huvudmän och rektorer någon tydlig led- ning i vad som förväntas av dem. I många fall tolkar huvudmännen inte regelverket i enlighet med de bakomliggande intentionerna om att eleverna ska ha tillgång till vägledning efter behov och att det är hela skolans ansvar att på olika sätt ge kunskaper så att eleverna kan göra väl underbyggda val. Utredningen föreslår därför olika förtyd- liganden av regelverket i syfte att klargöra vad elever och presumtiva elever ska ha tillgång till, vad de ska erbjudas, vem som ska erbjuda vad och i vilken omfattning. ställs eleverna inför vissa viktiga val redan tidigt under sin skolgång, som t.ex. språkval i . Karriärvägledning är viktigt inte bara för de elever som redan befinner sig i utbildning. Även de som avser att påbörja en utbildning behöver vägledning och information för att hitta den utbildning som hon eller han har behov av eller önskar, t.ex. inom vuxenutbildningen. I skollagen, läroplanerna och kurs- och ämnesplaner finns natio- nella mål som syftar till att göra elever och presumtiva elever väl för- beredda inför val av utbildnings- och yrkesverksamhet. I detta arbete har huvudmän, rektorer, lärare och studie- och yrkesvägledare ett gemensamt ansvar men delvis olika roller. Som beskrivits i kapitel 5 finns dock stora brister och variationer när det gäller tillgång till studie- och yrkesvägledning. Bristerna i vägledningen i den svenska skolan och konsekvenserna för arbets- marknaden har även uppmärksammats av . I rapporten betonar vikten av att stärka kvaliteten på den svenska studie- och yrkesvägledningen för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden så att arbetskraftens utbildning bättre motsvarar arbetsgivarnas efterfrågan. Det förekommer att elever inte får någon som helst vägledning, inte ens inför valet till gymnasieskolan vilket är mycket olyckligt. Även (U 2014:01) konstaterar i sitt betänkande Välja yrke3, att elever i har bristfälliga kunskaper om arbetsmarknaden och om vilka jobb som finns, vilket i sin tur kan bidra till att elever i mindre utsträckning väljer gymnasieskolans yrkesprogram. som många elever som har valt ett högskoleförberedande program direkt efter gymnasie- skolan vill börja arbeta i stället för att fortsätta till högre studier. Den varierande tillgången på studie- och yrkesvägledning är även problematisk ur ett likvärdighetsperspektiv. Alla elever har inte möjlig- het att välja på samma villkor trots att skollagen slår fast att utbild- ningen i skolväsendet ska vara likvärdig och kompensera för elevers olika bakgrund och andra skillnader i förutsättningar. I alltför liten utsträckning används vägledning som ett verktyg i skolans kompen- satoriska uppdrag. I allmänna råd med kommentarer om arbetet med studie- och yrkesvägledning framgår att rektorn bör organi- sera studie- och yrkesvägledningen så att eleverna erbjuds väglednings- samtal som utgår från varje elevs behov och stödjer dennes studie- och yrkesvalsprocess. Av Skolinspektionens kvalitetsgranskning av studie- och yrkesväg- ledning i grundskolan4 framgår att skolorna inte arbetar aktivt med 4Studie- och yrkesvägledning i . att motverka begränsningar i elevernas studie- och yrkesval utifrån kön, social eller kulturell bakgrund. Att synliggöra att normer och strukturer styr val, visa på olika möjligheter, att uppmärksamma på- verkansfaktorer, vidga perspektiv och att utmana elever så att de får stöd i att se sig själva i förhållande till valbara alternativ är en process som ofta behöver ske både återkommande och . Denna process behöver tas om hand inom ramen för undervisningen men också inom den individuella vägledningen. erfarenheter visar att bristen på vägledning i tillräcklig omfattning och kvalitet innebär att elevers bakgrund får stor betydelse för vilka utbildnings- alternativ de uppfattar finns, men också vad olika alternativ innebär. Forskningen pekar också på att elevernas val i hög grad påverkas av kön, social bakgrund eller eventuell funktionsnedsättning. Bristen på vägledning kan alltså leda till att t.ex. sociala, kulturella och köns- mässiga valmönster reproduceras vilket leder till begränsningar för både individen och samhället. Det är alltså tydligt att det finns starka skäl för att säkra omfatt- ningen och även tillgången till vägledning. Utredningen har övervägt olika alternativ för att säkerställa att eleverna verkligen får den väg- ledning de behöver. Ett sådant alternativ är införandet av en garan- terad miniminivå i form av ett lägsta antal tillfällen per elev för indi- viduell vägledning. En miniminivå skulle visserligen säkra tillgången till just det antalet tillfällen men det finns också en risk att minimi- nivån blir och att de elever som är i behov av fler tillfällen inte skulle få det. Utredningen bedömer i stället att regleringen behöver förtydligas och kompletteras så att det framgår vad det är som eleven ska ha tillgång till och vid vilka tillfällen. I den nu gällande bestämmelsen i 2 kap. 29 § skollagen om studie- och yrkesvägledning framgår att eleverna ska ha tillgång till personal med sådan kompetens att deras behov av studie- och yrkesvägledning kan tillgodoses. Denna skrivning anger inte i tillräcklig utsträckning vilket ansvar huvudmannen har gentemot eleverna då bestämmelsen inte beskriver vad eleverna ska ha tillgång till, inte minst när det gäller individuella vägledningssamtal. Som beskrivits i kapitlen 5 och 6 har forskare, myndigheter och flera organisationer framfört att regler- ingen om studie- och yrkesvägledningen av många huvudmän och rektorer uppfattas som alltför övergripande, diffus och otydlig. Detta leder i sin tur till olika tolkningar och en osäkerhet om vad som krävs av huvudmännen och skolorna för att leva upp till författningarnas krav och för att skolans vägledningsuppdrag ska kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt. Därför föreslår utredningen att bestäm- melsen i 2 kap. 29 § skollagen ska förtydligas på ett sådant sätt att det framgår att elever i alla skolformer, utom förskolan och förskole- klassen, ska ha tillgång till både individuell och generell karriärvägled- ning med preciseringar av vad som avses med dessa två väglednings- former. I avsnitt 10.2 ovan beskrivs vad som avses med individuell och generell karriärvägledning. Dessa beskrivningar görs i syfte att tydliggöra att eleverna ska ha tillgång till båda dessa former av karriär- vägledning. Det är också viktigt att framhålla att det inte ska vara möj- ligt att, genom att endast erbjuda generell karriärvägledning, tillgodose elevernas rätt till karriärvägledning. Vidare reglerar den nu gällande lydelsen av paragrafen att eleverna ska ha tillgång till personal med vägledningskompetens efter behov. Utredningen föreslår i stället en rakare och tydligare skrivning om att eleverna ska ha tillgång till karriär- vägledning och att karriärvägledningen ska anpassas efter elevernas behov. Denna paragraf är därmed också utgångspunkten för utred- ningens övriga förslag om karriärvägledning som syftar till att tydlig- göra vad eleverna har rätt till, vem som ska göra vad och vilka krav som ska ställas på huvudmännen. Härutöver föreslår utredningen att det införs bestämmelser om att individuell karriärvägledning ska erbjudas som beskrivs nedan. Utpekandet av dessa tillfällen och elevgrupper ska dock inte ska medföra att andra elevgrupper förbises. Alla elever ska, som ovan beskrivit, ha tillgång till karriärvägledning efter behov. Det är utredningens bedömning att dessa preciseringar och kompletterande skrivningar, tillsammans med de förslag som presenteras i följande avsnitt och som rör förstärkning av den generella karriärvägledningen, kommer att bidra till att säkra elevers tillgång till karriärvägledning. Individuell karriärvägledning inför val till gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan Valet till gymnasieskolan och en fullföljd gymnasieutbildning har fått en allt större betydelse för elever. I stort sett krävs en gymnasie- examen för att etablera sig på arbetsmarknaden. Enligt en rapport från Skolverket5 är det så pass många elever som börjar om på ett 5Börja om på nytt program i gymnasieskolan. Statistik och elevröster. nytt gymnasieprogram och därmed får en förlängd studietid, att det finns ekonomiska incitament för kommunerna att satsa på förebyg- gande insatser, som t.ex. vägledning anpassad efter elevernas behov och av god kvalitet. Enligt uppskattningar6 kan en kom- mun som lyckas minska andelen elever som behöver ett eller två extra år på sig för att fullfölja sin gymnasieutbildning göra stora besparingar redan i det korta perspektivet. Även i det längre perspektivet innebär det besparingar när det gäller ett minskat ekonomiskt och socialt utanförskap. betonar att omstart på ett nytt program är en viktig möjlighet för vissa elever och ska inte ses som misslyckanden för enskilda elever. redovisade 2017 resultatet av en enkätunder- sökning7 ställd till gymnasieelever om den studie- och yrkesvägled- ning de fått i . Undersökningen visade att elever som ansåg att de inte fått tillräcklig individuell studie- och yrkesvägled- ning i genomsnitt löpte högre risk att hoppa av eller att byta program, än de elever som ansåg att de fått tillräcklig vägled- ning. Enkätsvaren visade att det endast förekom små kompensatoriska inslag i vägledningen. Det fanns endast en svag tendens att elever med lägre betyg deltagit i fler individuella samtal med vägledaren. Elever med utlandsfödda föräldrar är mer missnöjda med den indi- viduella vägledning de fått än andra elever. Utredningens kontakter med elevorganisationerna visar också att de anser att det är viktigt att stärka karriärvägledningen just när det gäller val av utbildning till gymnasieskolan. Utredningen gör därför bedömningen att elevens rätt till individuell karriärvägledning inför valet till gymnasieskolan och gymnasiesär- skolan behöver säkerställas i särskild ordning. Som beskrivs ovan har utredningen övervägt att införa en garanterad miniminivå i form av ett lägsta antal tillfällen per elev för individuell vägledning. En miniminivå skulle säkra tillgången till just det antalet tillfällen. Utredningen bedö- mer dock att risken att mininivån blir är stor och att de elever som är i behov av fler tillfällen inte skulle få det. Utredningen föreslår i stället en förtydligad rätt för eleverna, i , grund- särskolan och specialskolan, att erbjudas individuell karriärvägledning 6Beräkningar gjorda inom satsning för att stärka studie- och yrkesvägledningen i skolan. 7Vägledning måste bli hela skolans ansvar. Så tycker studie- och yrkesvägledarna att vägledningen fungerar i praktiken. Erbjudandet ska ses i kombination med den över- gripande regleringen i 2 kap. 29 § skollagen om att karriärvägled- ningen ska anpassas efter elevens behov och förutsättningar. Vissa elever behöver ett kort samtal och andra behöver flera samtal. Det ska också ses i kombination med de förslag kring stärkt generell karriärvägledning som beskrivs i de följande avsnitten. Motsvarande reglering finns inom vuxenutbildningen, t.ex. i 20 kap. 10 a § skollagen där det regleras att hemkommunen är skyldig att se till att den som avser att påbörja vuxenutbild- ning på grundläggande nivå erbjuds vägledning. Nyanlända elevers behov av karriärvägledning Karriärvägledningen är särskilt betydelsefull för nyanlända elever eftersom de ofta saknar kunskap om det svenska utbildningssystemet och om den svenska arbetsmarknadens utformning och kompetens- krav. Vägledningen för helt nyanlända behöver därför anpassas och dimensioneras därefter. Även de nyanländas vårdnadshavare kan behöva involveras i vägledningen. Det kan också vara viktigt att syn- liggöra var i systemet den enskilde eleven själv befinner sig och vad som krävs för att komma vidare i fortsatta studier eller i arbete. Vid behov kan vägledningen behöva ske på individens modersmål och i dessa fall kan tolk behövas anlitas, vilket också bidrar till att vägled- ningssamtalen kräver mer tid. Vägledare som utredningen träffat uttrycker att deras tid inte räcker till för att möta behovet av vägled- ning hos de nyanlända eleverna. De ger också en bild av att varia- tionen är stor hos huvudmännen när det gäller att fördela väglednings- resurser för nyanlända elever. I vissa fall fördelas resurser utifrån bedömningen att nyanlända elever i genomsnitt kräver fyra gånger så mycket resurser för karriärvägledning som övriga elever. Andra saknar fördelningssystem och fördelar resurser efter det aktuella behovet i verksamheten eller efter att vägledare påtalat ett behov. Att de vägledande samtalen har en avgörande betydelse för ele- vernas möjligheter att planera framtiden, särskilt det närmaste valet, framgår av avhandling, Att skapa framtid8. Hon menar att eleverna har stort förtroende för att samtalen och vägledarna ska 8Att skapa framtid, En analys av interaktionen i studie- och yrkesvägledande samtal med unga i migration. Å. , . vara till hjälp för dem. Detta framstår också som ett uttryck för ett beroende utifrån migrationens villkor. trädde nya bestämmelser i skollagen i kraft som innebär att för en nyanländ elev som har tagits emot inom skol- väsendet i högstadiet i eller specialskolan och vars kun- skaper har bedömts, ska en individuell studieplan upprättas senast från mottagandet. Studieplanen ska vara långsiktig och beskriva hur eleven ska uppnå behörighet till gymnasieskolans nationella program utifrån elevens mål. Den ska innehålla uppgifter om utbildningens huvudsakliga innehåll och planerade stödåtgärder9. I förarbetena till de nya bestämmelserna, propositionen Fler nyanlända ska uppnå behörighet till gymnasieskolan och kvaliteten i förskola och fritidshem ska stärkas (prop. 2017/18:194), konstaterade regeringen att nyanlända elever som påbörjar sin skolgång i högstadiet har ett stort behov av en långsiktig planering för hur de ska uppnå behörig- het till gymnasieskolans nationella program. Den korta tiden och okunskap om vilka vägar som finns i skolsystemet kan skapa onödig stress hos framför allt eleverna, men även hos vårdnadshavarna. I pro- positionen framförs att eleven har rätt att se ett mål med sin utbild- ning i varför man föreslår att varje nyanländ elev som påbörjar sin skolgång i och specialskolan ska få en indi- viduell studieplan i samband med den inledande planeringen. För att underlätta en sådan planering bör eleven i detta samman- hang även få vägledning. Utredningen föreslår därför att nyanlända elever ska erbjudas karriärvägledning inför att den individuella studie- planen upprättas. För en nyanländ elev som har tagits emot inom skol- väsendet i högstadiet i grundsärskolan saknas motsvarande bestäm- melser om att en individuell studieplan ska upprättas från mottagandet.