sou · H6B388 · 2019-01-01 00:00:00 — Det grundläggande behov som avser annan hjälp som förutsätter ingående kunskap om den funktionshindrade ansåg kommittén skulle tas bort när det fanns en samlad lösning för skydds- och begränsningsåtgärder för dem som ingår i personkretsen för LSS. Kommittén förslog också ett krav på både grundläggande behov och andra behov för rätt till personlig assistans så att den som enbart har stadigvarande omvårdnadsbehov inte kan beviljas personlig assistans. Barn och unga skulle dock, tills de fyllt , ha rätt till personlig assistans även om de endast har grundläggande behov. Enligt förslaget skulle dubbel assistans bevil- jas först efter att möjligheterna att tillgodose behoven genom hjälp- medel och bostadsanpassningar hade prövats. Kommittén föreslog också att LSS skulle förtydligas så att samtliga behov utreds och beräk- nas efter en enhetlig modell – även de andra behov som den enskilde har utöver de grundläggande behoven och som gäller aktiviteter i samband med boende, delaktighet i samhällslivet, träning och egenvård. Regeringen kom, när det gäller de förslag som nämns ovan, endast att gå vidare med ett förslag om dubbel assistans och hjälpmedel och bostadsanpassning, vilket dock var mindre ingripande än kommitténs förslag.40 Den som har behov av mer än en personlig assistent sam- tidigt har rätt till detta endast om möjligheterna att få bostadsanpass- ningsbidrag eller hjälpmedel har utretts.41 fick en särskild utredare i uppdrag att följa upp och se över kostnadsutjämningssystemet för kommunernas LSS-verksam- het och vid behov föreslå förändringar på såväl kort som lång sikt. Utredningen skulle bedöma hur väl målet med utjämningen upp- fyllts och om utformningen av systemet givit resultat som kunde anses vara rättvisa, dvs. om kommunerna genom utjämningen fått likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva LSS-verksamhet trots skillnader dem emellan vad gäller andelen personer med beviljade LSS-insatser och kostnader för LSS-verksamheten. Utredningen skulle också bl.a. följa upp och se över de genomsnittskostnader för 2009/10:176. 419 a § tredje stycket LSS. olika LSS-insatser som skulle användas i beräkningarna av standard- kostnaderna, undersöka om, hur och i vilken omfattning påverkbar- heten på underlaget för beräkningarna kan ha inverkat på utfallet i LSS-utjämningen och vid behov föreslå åtgärder som kan vidtas för att begränsa påverkbarheten, samt undersöka om det finns samband mellan utjämningssystemet och förändringar inom kommunens LSS-verksamhet.42 I delbetänkandet Uppföljning av kostnadsutjäm- ningen för kommunernas LSS-verksamhet (SOU 2006:69) föreslogs vissa förändringar på kort sikt bl.a. gällande frågan om och hur per- sonalkostnads- och koncentrationsindex skulle uppdateras och att kommuner vars bidrag eller avgift, till följd av indexupp- dateringen, försämrades med mer än ett belopp som motsvarade 200kronor per invånare borde ges möjlighet att söka statsbidrag från regeringen. Regeringen beslutade att uppdatera LSS-utjämningen i enlighet med utredningens förslag. I slutbetänkandet Utjämning av kommunernas LSS-kostnader – översyn och förslag (SOU 2007:62) föreslogs att kostnadsfördelningen mellan olika LSS-insatser skulle uppdateras och vissa insatsers hantering i utjämningen omdefinieras. Koncentrationsindex skulle enligt förslaget tas bort från standard- kostnadsberäkningen vilket även innebar en förenkling av utjäm- ningssystemet. Utredningen föreslog också att lagen (2003:886) om utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligt LSS och lagen (2003:887) om utjämningsbidrag till kommuner för kostnader enligt LSS-utjämningslagarna skulle sammanförs till en lag. 1januari 2009 trädde en ny lag i kraft, lag (2008:342) om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funktionshindrade. 19.4.6Utredningen om assistansersättningens kostnader Utredningen om assistansersättningens kostnader hade till uppgift att utreda hur stor del av den totala kostnadsökningen inom den statliga assistansersättningen som utgjordes av fusk, oegentligheter och överutnyttjande. Grundorsakerna till kostnadsutvecklingen inom assistansersättningen skulle vidare analyseras bl.a. när det gäller hur stor del av kostnadsutvecklingen som kan hänföras till övervältring av kostnader mellan huvudmän. Utredningen skulle därefter presen- tera förslag som säkerställde assistansreformens långsiktiga hållbar- het genom konkreta och väl genomarbetade åtgärder för att förhindra fusk, oegentligheter och överutnyttjande av assistansersättningen som den enskildes rättigheter enligt lagen värnades. Utred- ningen skulle också redovisa åtgärder för att stärka förutsättningarna för att följa upp och kontrollera utbetald assistansersättning. Utredningen redovisade sina överväganden och förslag i betän- kandet Åtgärder mot fusk och felaktigheter med assistansersättningen (SOU 2012:6). Utredningen föreslog bl.a. personlig och ekonomisk lämplighet ska vara ett krav för att få tillstånd att driva verksamhet enligt LSS., och att tillstånd ska kunna återkallas om tillstånds- havaren visar sig inte uppfylla kraven. För att ersättning ska lämnas för personlig assistans ansåg utred- ningen att det skulle ställas upp vissa villkor. Villkoren var att assi- stenten inte får vara god man, förvaltare eller ombud för den för- säkrade, inte vara under och inte heller till följd av sjukdom, ålderdom eller liknande sakna arbetsförmåga. Vidare krävdes att arbetstiden ligger inom ramen för vad som är tillåten arbetstid enligt lagen om arbetstid i husligt arbete m.m. samt att assistenten är bosatt inom EU eller EES-området. första beslut om att bevilja någon assistans- ersättning måste enligt utredningen bli korrekt och vila på ett sakligt och fullständigt underlag som klarlägger det individuella hjälpbeho- vet och att tvåårsomprövningar bör genomföras främst för att följa upp förändringar i hälsotillstånd och hjälpbehov. Utredningen ansåg att informationsinsatser för brukare och anordnare borde genom- föras för att säkerställa att assistansersättningen används på ett korrekt sätt och att risken för oavsiktliga fel undanröjs. var bedöm- ningen att kontrollen av tidredovisningar behövde förbättras. hade i uppdrag att se över ersätt- ningen för personlig assistans enligt socialförsäkringsbalken och att föreslå en mer ändamålsenlig utformning av ersättningen.43 Syftet angavs i direktiven vara att förstärka förutsättningarna för en lång- siktigt hållbar kvalitetsutveckling och finansiering av insatsen. Utred- ningen redovisade sina överväganden och förslag i betänkandet Föränd- rad assistansersättning – en översyn av ersättningssystemet (SOU 2014:9). Förslagen innebar att nuvarande timschablon skulle göras om till en grundschablon med i huvudsak samma innehåll som . Grundschablonen föreslogs också täcka kostnader vid ordinarie assistents sjukfrånvaro – en kostnad som till stor del bärs av kommunerna. Utredningen föreslog också en ny tilläggsschablon som skulle kunna beviljas brukare som har särskilt stora behov av assistans och . Det förhöjda timbeloppet ansågs som ett bra komplement till grundschablonen, och utgjorde en ventil för behov som rimligen inte kan eller bör täckas av en schablon utan måste bedömas individuellt. En särskild utredare fick i uppdrag att se över till- gången till och användningen av hjälpmedel för att föreslå hur likvärdigheten kunde öka och skillnaderna minska vad gällde avgifter och regelverk. Därtill skulle frågan om nationell reglering och ett samlat huvudmannaskap ses över. Utredaren skulle lämna förslag som möjliggör en effektiv hjälpmedelsverksamhet hos berörda myndig- heter och huvudmän, med hänsyn till såväl den enskildes delaktighet och självbestämmande som ett effektivt utnyttjande av de befintliga ekonomiska resurserna. Huruvida kompetensen om hjälpmedel var adekvat och tillräcklig hos förskrivare och andra relevanta yrkes- grupper var också en fråga för utredaren.44 I betänkandet På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörjningen (SOU 2017:43) lämnade utredningen sina överväganden och förslag. Utredningen föreslog bl.a. att en defini- tion av begreppet hjälpmedel som förtydligar sjukvårdshuvudmän- nens skyldighet att erbjuda hjälpmedel skulle införas i hälso- och sjukvårdslagen. Vidare skulle Specialpedagogiska skolmyndigheten få i uppdrag att höja skolors kompetens om kognitivt stöd och skol- huvudmännen få utökade möjligheter till statsbidrag för att för- stärka elevhälsan med en arbetsterapeut, fysioterapeut eller logoped. För att kartlägga det befintliga på hjälpmedelsområdet föreslogs ett uppdrag till social utvärdering. Det finns många olika former av stöd och service vid funktionsned- sättning och reglerna om dessa finns i lagar, förordningar och före- skrifter men också i avtal mellan de huvudmän som ansvarar för olika delar av stödet och servicen. I detta kapitel finns en kort redogörelse för de viktigaste av dessa regler. 20.2.1Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) innehåller bestämmelser om insatser för särskilt stöd och särskild service åt personer med utvecklingsstörning, autism eller autismlik- nande tillstånd och personer med betydande och bestående begåv- ningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder föran- ledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom. Även personer med andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd eller service, omfattas av lagen. Lagen innebär ingen inskränk- ning i de rättigheter som den enskilde kan ha enligt någon annan lag. Verksamhet enligt LSS ska främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet för de personer som omfattas av den. Målet ska vara att den enskilde får möjlighet att leva som andra. Verk- samheten ska vara av god kvalitet och bedrivas i samarbete med andra berörda samhällsorgan och myndigheter. Den ska vara grundad på respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet. enskilde ska i största möjliga utsträckning ges inflytande och med- bestämmande över insatser som ges. Kvaliteten i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. För verksamheten ska det finnas den personal som behövs för att ett gott stöd och en god service och omvårdnad ska kunna ges och när åtgärder rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Personer som omfattas av lagen har rätt till de insatser i form av sär- skilt stöd och särskild service som finns angivna, om de behöver sådan hjälp i sin livsföring och om deras behov inte tillgodoses på annat sätt. Den enskilde ska genom insatserna tillförsäkras goda levnadsvillkor. Insatserna ska vara varaktiga och samordnade. De ska anpassas till mottagarens individuella behov samt utformas så att de är lätt tillgängliga för de personer som behöver dem och stärker deras förmåga att leva ett självständigt liv. Insatser ska ges den enskilde endast om han eller hon begär det. Om den enskilde är eller uppenbart saknar förmåga att på egen hand ta ställning i frågan kan vårdnadshavare, god man, för- myndare, förvaltare eller framtidsfullmaktshavare begära insatser för honom eller henne. När en insats rör ett barn ska barnet få relevant information och ges möjlighet att framföra sina åsikter. Barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Insatserna för särskilt stöd och särskild service Insatserna för särskilt stöd och service är 1.rådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på särskild kunskap om problem och livsbetingelser för människor med stora och varaktiga funktionshinder, 2.biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans, till den del behovet av stöd inte täcks av beviljade assistanstimmar enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken, 4.biträde av kontaktperson, 5.avlösarservice i hemmet, 6.korttidsvistelse utanför det egna hemmet, 7.korttidstillsyn för skolungdom utanför det egna hem- met i anslutning till skoldagen samt under lov, 8.boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet, 9.bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt an- passad bostad för vuxna, 10.daglig verksamhet för personer som saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig. Kommunen svarar för samtliga insatser utom rådgivning och annat personligt stöd som är en uppgift för , eller kommunen om denna inte ingår i något landsting. Med personlig assistans avses personligt utformat stöd som ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund av stora och varak- tiga funktionshinder behöver hjälp med sin personliga hygien, mål- tider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om personen med funk- tionsnedsättning (grundläggande behov). Den som har behov av per- sonlig assistans för sina grundläggande behov har även rätt till detta för andra personliga behov om behoven inte tillgodoses på annat sätt. Personlig assistans för andra personliga behov avser även tid under den enskildes dygnsvila när en assistent behöver vara till- gänglig i väntan på att den enskilde behöver hjälp utan att det är fråga om tillsyn (väntetid), stå till förfogande på annan plats i väntan på att den enskilde behöver hjälp (beredskap), och vara närvarande i samband med en aktivitet utanför den enskildes hem på grund av att ett hjälpbehov kan förväntas uppstå. Den som har behov av mer än en personlig assistent , har rätt till två eller flera assistenter endast om möjligheterna att få bidrag enligt lagen (2018:222) om bostadsanpassningsbidrag eller hjälp- medel enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), har utretts. Efter att den insatsberättigade har fyllt föreligger rätt till personlig assistans endast om insatsen har beviljats innan han eller hon har fyllt , eller om ansökan om sådan insats inkommer till kommunen senast dagen före 65-årsdagen och därefter blir beviljad. Insatserna får dock inte utökas efter det att den insatsberättigade har fyllt . Omvårdnad, fritidsverksamhet och kulturella aktiviteter I insatserna avlösarservice i hemmet, korttidsvistelse utanför det egna hemmet, korttidstillsyn för skolungdom , boende i familje- hem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet, bostad med särskild service för vuxna och daglig verksamhet ingår också omvårdnad. I insatserna bostad med särskild service för barn och ungdomar samt bostad med särskild service för vuxna ingår också fritidsverksamhet och kultu- rella aktiviteter. I samband med att en insats beviljas ska den enskilde erbjudas att en individuell plan med beslutade och planerade insatser upprättas i samråd med honom eller henne. Den som har beviljats en insats ska när som helst kunna begära att en plan upprättas, om det inte redan har skett. I planen ska även åtgärder redovisas som vidtas av andra än kommunen eller . Planen ska omprövas fortlöpande och minst en gång . och kommunen ska underrätta varandra om upp- rättade planer. En enskild person får inte utan tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg () yrkesmässigt bedriva verksamhet med personlig assistans, korttidsvistelse utanför det egna hemmet, korttidstillsyn för skolungdom , boende i familjehem eller bostad med sär- skild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldra- hemmet, bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna eller daglig verksamhet för personer i yrkes- verksam ålder som saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig. Kommun och landsting som ska bedriva sådan verksamhet ska anmäla den till innan verksamheten påbörjas. Den som har beviljats ekonomiskt stöd för personlig assistans och som har anställt någon för sådan personlig assistans, ska göra en anmälan till innan assistenten påbörjar sitt arbete. Anmälan om och avhjälpande av missförhållanden m.m. Var och en som fullgör uppgifter enligt LSS ska medverka till att den verksamhet som bedrivs och de insatser som genomförs är av god kvalitet. Den som fullgör uppgifter i verksamhet enligt LSS ska genast rapportera om han eller hon uppmärksammar eller får kännedom om ett missförhållande eller en påtaglig risk för ett missförhållande, som rör den som får eller som kan komma ifråga för insatser enligt sådan lagstiftning. utövar tillsyn över verksamheten, dvs. granskar att verksam- heten uppfyller krav och mål enligt lagar och andra föreskrifter samt beslut som har meddelats med stöd av sådana föreskrifter. Tillsynen innebär även granskning av att den som har meddelats tillstånd fort- löpande uppfyller lämplighetskravet. Inom ramen för tillsynen ska lämna råd och ge vägledning, kontrollera att brister och missför- hållanden avhjälps, förmedla kunskap och erfarenheter som erhålls genom tillsynen, och informera och ge råd till allmänheten. Vid tillsyn som rör barns förhållanden får barnet höras om det kan antas att barnet inte tar skada av samtalet. Barnet får höras utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavaren är när- varande. Om finner att det förekommer ett missförhållande som har betydelse för enskildas möjligheter att kunna få de insatser de har rätt till, får inspektionen förelägga den som svarar för verksamheten att avhjälpa missförhållandet. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Om ett missförhållande är allvarligt och föreläggandet inte följts, får inspektionen besluta att helt eller delvis återkalla tillståndet för verksamheten eller, om verksamheten inte är tillståndspliktig, besluta att helt eller delvis förbjuda fortsatt verksamhet. En kommun eller ett landsting som inte inom skälig tid tillhanda- håller en insats som någon är berättigad till enligt ett beslut ska åläggas att betala en särskild avgift. När avgiftens storlek fastställs ska det särskilt beaktas hur dröjsmålet har pågått och hur allvarligt det i övrigt kan anses vara. ska verka för att människor som av fysiska, psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring får möj- lighet att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra. ska medverka till att den enskilde får en meningsfull syssel- sättning och får bo på ett sätt som är anpassat efter hans eller hennes behov av särskilt stöd. Kommunen ska inrätta bostäder med särskild service för dem som till följd av sådana svårigheter som avses i första stycket behöver ett sådant boende. ska göra sig väl förtrogen med lev- nadsförhållandena i kommunen för människor med fysiska och psykiska funktionshinder samt i sin uppsökande verksamhet upplysa om verksamhet på dessa områden. Kommunen ska planera sina insatser för människor med fysiska och psykiska funk- tionshinder. I planeringen ska kommunen samverka med samt andra samhällsorgan och organisationer. Kommunen ska ingå en överenskommelse med om ett samarbete i fråga om personer med psykisk funktionsnedsätt- ning. Om det är möjligt bör organisationer som företräder dessa per- soner eller deras närstående ges möjlighet att lämna synpunkter på innehållet i överenskommelsen. ska erbjuda stöd för att underlätta för de personer som vårdar en närstående som är långvarigt sjuk eller äldre eller som stödjer en närstående som har funktionshinder. 20.2.3Förordningen om stöd och service till vissa funktionshindrade I förordningen om stöd och service till vissa funktionshindrade finns vissa närmare regler om bl.a. kompetens hos personal och IVO:s till- ståndsgivning och tillsyn. För daglig verksamhet, korttidshem samt gruppbostäder och, när det gäller barn och ungdomar, annat boende enligt 9 § första stycket 8 LSS ska det finnas en person med lämpligutbildning som förestår verksamheten samt den personal som i övrigt behövs för en ända- målsenlig verksamhet. När stöd av en kontaktperson ska ges, ska den som ansvarar för verksamheten meddela ett skriftligt förordnande. I ett sådant för- ordnande ska uppdragets omfattning och tiden för uppdraget anges närmare. IVO:s tillsyn av bostäder med särskild service för barn eller ung- domar ska omfatta regelbundna inspektioner. Inspektioner ska göras minst en gång . ska i anslutning till en inspektion samtala med de barn och ungdomar som samtycker till det. 20.2.4Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd har utfärdat föreskrifter och allmänna råd om bostad med särskild service för vuxna.1 Med omvårdnad avses i dessa all indi- viduellt anpassad hjälp i den dagliga livsföringen som för de boende ska ingå i insatsen bostad med särskild service för vuxna. Omvårdnad ska ges på ett sådant sätt att den stärker den enskildes tilltro till sin egen förmåga, kontinuerligt anpassas efter rådande omständigheter så att den svarar mot den enskildes aktuella situation, och noggrant planeras, dokumenteras och följas upp. 1Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2002:9). Bostad med särskild service för vuxna enligt 9 § 9lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Samtliga former av bostad med särskild service för vuxna ska ha en av huvudmannen särskilt utsedd person som förestår verksam- heten. Den person som av huvudmannen är utsedd att ha denna ledar- skapsfunktion ska ha tillräcklig kunskap och kompetens. har också utfärdat allmänna råd som anger att i bostäder med särskild service för vuxna ska det finnas den personal som behövs för att ett gott stöd och en god service och omvårdnad ska kunna ges. I de allmänna råden anges när det gäller antalet boende att i en gruppbostad bör i regel endast tre till fem personer bo. Ytterligare någon boende bör kunna accepteras men endast under förutsättning att samtliga personer som bor i gruppbostaden tillförsäkras goda lev- nadsvillkor. I en servicebostad bör antalet boende vara så begränsat att serviceboendet integreras i bostadsområdet och en institutionell boendemiljö undviks. När det gäller sammansättningen av den grupp som ska bo i grupp- bostaden bör huvudmannen så långt det är möjligt beakta de boendes önskemål och synpunkter. Gruppbostadens gemensamhetslokaler bör ligga i nära eller direkt anslutning till de enskilda lägenheterna, vara lätta att nå, vara till för dem som bor i gruppbostaden och tjänstgörande personal, och endast kunna nyttjas av andra på de boendes villkor. En bostad med särskild service för vuxna bör inte, för att undvika en institutionell miljö, vara belägen i nära anslutning till en annan sådan bostad, eller andra bostäder som inte är ordinära såsom t.ex. korttidshem eller särskilda boendeformer för äldre. Som regel bör inte heller en bostad med särskild service för vuxna samlokaliseras med lokaler för daglig verksamhet. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd om bostad med särskild service för barn eller ungdomar.2 Bostaden ska utformas så att varje barn och ungdom tillförsäkras en boendemiljö som är säker och trygg. Både inomhus- och utomhusmiljön ska vara anpassad efter barnens och ungdomarnas behov. I allmänna råd anges att bostaden bör, för att undvika en institu- tionsliknande miljö, inrymmas i ett bostadshus i ett område avsett för bostäder, utformas och utrustas så hemlikt som möjligt och inte samlokaliseras med någon verksamhet enligt LSS eller socialtjänst- lagen (2001:453), t.ex. korttidshem, bostad med särskild service för 2Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2012:6). Bostad med särskild service för barn eller ungdomar enligt LSS. vuxna, daglig verksamhet eller särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre. Nämnden ska vid beslut om insatsen bostad med särskild service ta hänsyn till det barn eller den ungdom som på grund av sin funktions- nedsättning har svårt att ha många relationer och därför behöver bo med ett mycket begränsat antal personer. Enligt de allmänna råden bör i regel två till fyra barn och ungdomar bo i bostaden.