sou · H7B341 · 2019-09-16 00:00:00 — Nyare fenomen såsom egenanställning och arbete via digitala plattformar bedöms vara arbetsformer som ökar i omfattning. Utredningen lyfter i sin sammanfattning fram några tydliga förändringar på arbetsmarknaden. Det gäller den roll som småföretag och mindre arbetsställen spelar i sysselsättningen och särskilt framväxten av egna företagare utan anställda. Arbetsgivarnas ökade behov av flexibilitet är en annan tydlig förändring som märks genom att olika arbetsformer används i en och samma verksamhet. Om- vandlingstrycket på den svenska arbetsmarknaden påverkas även av andra faktorer såsom digitaliseringen och den tekniska utvecklingen. Utredningen pekade ut ett antal utmaningar i de förändringar som observeras, bl.a. den oklara ansvarsfördelningen mellan arbetsgivare och arbetstagare och den delvis förändrade strukturen på den svenska arbetsmarknaden. Framväxten av det nya sätt att organisera arbete via digitala plattformar innebär att det kan vara svårt att avgöra vilken status de inblandade aktörerna har i termer av arbetsgivare, arbetstagare eller uppdragstagare. , med uppdrag att göra en översyn av F-skatte- systemet, redovisade i ett delbetänkande en kartläggning av vissa aspekter av företagande och arbetsmarknadens utveckling (SOU 2018:49). Utredningen konstaterade att arbetsmarknaden och företagandet har förändrats under , framför allt att tjänstesektorn vuxit. Nya och mer flexibla eller atypiska sysselsättningsformer bedömdes inte i någon högre grad ha trängt undan tillsvidareanställningar, även om det långsiktigt sker en utveckling i den riktningen. Vad gäller sysselsättningsformer noterades att behovs- och timanställda och allmänna visstidsanställningar har ökat som andelen visstidsanställda med vikariat har minskat. Anställda i bemanningsföretag samt egenanställningar har också ökat snabbt men bedöms svara för en liten del av den totala sysselsättningen. När det gäller företagandet har företag utan anställda ökat mest och blivit den vanligaste företagstypen i . Fler företagare väljer också aktiebolagsformen. Utredningen behandlar särskilt den grupp av egna företagare vars arbetsförhållanden liknar anställdas, som benämns falska egenföretagare. Falska egenföretagare bedöms förekomma mer i vissa branscher men omfattningen är oviss. Utredningens slutbetänkande (SOU 2019:31) lämnades , och innehåller bedömningar och förslag till vissa ändringar i F-skattessystemet. Delningsekonomin och dess möjligheter och utmaningar har även behandlats på EU-nivå. presenterade 2016 ett meddelande om en europeisk agenda för delningsekonomin (COM (2016) 356). I meddelandet framhålls att delningsekonomin skapar nya möjligheter för både konsumenter och näringsidkare och att den kan bidra till sysselsättning och tillväxt om den utvecklas på rätt sätt. Även om delningsekonomin var liten bedömdes att den kan växa snabbt och ta allt större marknadsandelar inom flera sektorer. Ut- vecklingen aktualiserar frågor om de befintliga regelverkens tillämpning på delningsekonomins tjänster genom att gränserna suddas ut mellan konsumenter och leverantörer, anställda och egna företagare samt mellan tjänster som tillhandahålls av professionella leverantörer och privatpersoner. I ett särskilt avsnitt i meddelandet behandlas egna företagare och arbetstagare i delningsekonomin. Det framhålls att delningsekonomin skapar nya arbetstillfällen, även för dem som inte har ett traditionellt anställningsförhållande. finns risker med de mer flexibla arbetsformerna som kan leda till osäkerhet i fråga om rättigheter och social trygghet. Förändringen är enligt kommissionen en del av en mer strukturell förändring. Gränserna mellan att vara egen företagare och arbetstagare blir allt otydligare. Det kan också bli vanligare att man har tillfälliga anställningar, arbetar deltid eller har flera arbeten . Den internationella arbetsorganisationen har i en rapport belyst utvecklingen av icke-standardiserade arbetsformer, som avviker från normala eller standardiserade anställningsförhållanden (heltid, tillsvidareanställning m.m.):3 •Tidsbegränsade uppdrag, projektanställningar •Anställningsförhållanden med flera parter, t.ex. inhyrd personal, underleverantör •Dold eller falsk egenanställning. Utvecklingen av icke-standardiserade arbetsformer är enligt rapporten resultatet av flera faktorer som globaliseringen och sociala förändringar men också av regelverk som underlättat för företag att använda icke-standardiserade arbetsformer eller inte i tillräcklig grad reglerat området. bedömer att användningen av tillfällig arbetskraft i privata företag i genomsnitt uppgår till . Användningen av tillfällig arbetskraft är större i utvecklingsländer. växer i industrialiserade länder nya former av tillfälligt arbete fram, t.ex. on-call-work eller zero-hours4, som enligt rapporten påminner om förhållanden i utvecklingsländerna. 3Non-standard Employment Around the World. 4För svenska förhållanden ofta kallat ”SMS-anställningar”. Även om flexibla arbetsformer kan upplevas positivt för vissa grupper påpekas man att det för de flesta förknippas med ökad osäkerhet och kan innebära utmaningar för företag, arbetsmarknad och samhället i stort. Rapporten avslutas med flera rekommendationer, bl.a. att stärka det sociala skyddet för gruppen. har i en rapport redovisat en undersökning av hur formerna för arbete har förändrats.5 Ett huvudbudskap är att vanliga jobb på ordinarie fasta arbetstider inte fullt ut avspeglar hur många människor förtjänar sitt uppehälle. Rapporten, som grundar sig på undersökningar av förhållanden i såväl som i Europa6, visade att mellan av den arbetsföra befolkningen försörjde sig genom självständigt arbete (independent work) i någon form 2016. Med termen ”självständigt arbete” avses de som själva väljer hur mycket och när de arbetar men också de som växlar mellan olika jobb eller uppdrag under ett och . Gruppen omfattar således egna företagare, uppdragstagare, frilansare, egenanställda och tillfälligt anställda, inklusive de som anlitas genom bemanningsföretag. Beroende på graden av självständighet och inkomstens betydelse för försörjningen görs i rapporten en uppdelning i fyra undergrupper: •Egna företagare m.fl. (heltid) •Tillfälliga uppdrag vid sidan av annat arbete •Ofrivilliga egenanställda, tillfälligt anställda •Ekonomiskt pressade (extraknäck) Resultaten av undersökningen visade att de som av egen vilja jobbade självständigt, dvs. de två första grupperna i listan ovan, hade en högre tillfredställelse i sitt arbetsliv än de som ofrivilligt eller av ekonomiskt tvingande skäl arbetade självständigt eller tog extra jobb. 5McKinsey : Independent work: Choice, necessity, and the gig economy /featured-insights/employment-and-growth/independent-work-choice- necessity-and-the-gig-economy?cid=eml-web 6Europa här avgränsat till EU-15. När det gäller svenska förhållanden bedömde studien att eller omkring 2 miljoner av alla svenskar i arbetsför ålder 2016 försörjde sig genom självständigt arbete i någon form. Siffrorna, som uppges vara något högre än vad som framgår av den offentliga statistiken, omfattade egenanställda eller egna företagare, de med tillfälliga anställningar och de med flera jobb. I jämförelse med andra EU-länder hade en något lägre andel egenanställda/egna företagare, men en högre och växande andel personer med tillfälliga anställningar samt en högre andel personer med flera jobb. hade också en högre andel vuxna som försörjde sig genom självständigt arbete. Enligt rapporten kommer olika former av självständigt arbete att öka . Detta kan ha positiva effekter i samhället och möjliggöra ökad sysselsättning och ett ökat utbud av tjänster genom digitala plattformar. konstateras att utvecklingen innebär utmaningar. En av rapportens rekommendationer är att länderna måste anpassa sina socialförsäkringssystemen för att säkerställa att denna del av arbetskraften kan ges tillräckligt socialt skydd. 7.4Andra kartläggningar och rapporter rapport från LO 2018 behandlas gig-ekonomin och framväxten av nya arbetsformer i relation till den fackliga anslutningen.7 Rapportens utgångspunkt är att arbetsmarknaden blivit alltmer segmenterad. Vid sidan av den tidigare modellen med standardiserade anställningar, baserad på tillsvidareanställning på heltid och normalt , har olika former av icke-standardiserade anställningar vuxit fram. Till det ickestandardiserade anställningsformerna räknas tidsbegränsade anställningar, deltidsanställningar, vissa former av egenanställningar samt arbete på s.k. icke-sociala tider som kvällar och nätter. Bakgrunden till denna utveckling är enligt rapporten en global ekonomi med ökande konkurrens, komplexa produktionskedjor och ett mer kundanpassat produktionssystem karakteriserat av s.k. ”just- in-time”-produktion (lean production). Andra förändringar är en ökad tjänsteproduktion och framväxten av ny informationsteknik med nya sätt att organisera arbetet, t.ex. genom digitala plattformar 7De oorganiserade −Gig-ekonomin och den fackliga anslutningen. De nya arbetsformerna inom gig-ekonomi kan enligt rapporten delas in i två kategorier. Begreppet crowdwork (även crowdsourcing) avser förhållandet där en uppgift utförs av en större grupp personer efter en öppen förfrågan på nätet, ofta med global räckvidd. En annan företeelse är work-on-demand, där arbete och tjänster utlyses genom en digital plattform men utförs mer lokalt. Generellt sett är arbetet inom gig-ekonomin lågkvalificerat även om det kan förekomma mer kvalificerade uppgifter. Uppdragen handlar ofta om mindre och avgränsade uppgifter (jfr tasks/gigs) på tillfällig och oregelbunden basis. Den person som åtar sig uppdraget är vanligtvis egenanställd eller har eget företag och får ofta tillhandahålla nödvändig utrustning för uppgiften. Enligt rapporten är det kravet på flexibilitet och en förskjutning av ansvar och risker från arbetsgivaren till arbetstagaren som präglar den moderna arbetsmarknaden. Som konsekvenser beskrivs riskerna för en ökad osäkerhet kring inkomster och säkerhets- och arbetsmiljöfrågor samt att de som arbetar inom gig-ekonomin ofta saknar tillgång till social trygghet vid sjukdom och arbetslöshet samt vid pension. Utvecklingen liknas vid den typ av anställningsförhållanden och en återgång till förhållanden som rådde vid den tidiga industrialiseringen. Rapporten analyserar vidare konsekvenserna för den fackliga organisationen. 7.5Närmare om några nya former för att utföra och organisera arbete Egenanställning innebär i korthet att en uppdragstagare söker uppdrag själv men är anställd i ett egenanställningsföretag under uppdragets genomförande. Egenanställningsföretaget tecknar avtal med uppdragsgivaren och fakturerar uppdragsgivaren efter att uppdraget slutförts. Egenanställningsföretaget betalar sedan lön till den egenanställde för uppdraget med avdrag för skatt m.m. Egenanställning kan vara ett alternativ till eget företag för uppdragstagare som utför enstaka uppdrag, har annan anställning eller som av någon annan anledning vill slippa administration kring fakturering eller skatteinbetalning. En annan grupp kan vara sådana som har varit anställda men som arbetar på uppdragsbasis. publicerade 2012 en studie av förutsättningar för hur egenanställning kan användas som väg till egen försörjning för långtidsarbetslösa personer.8 I studien undersöktes bland annat arbetsgivarens preferens för att anlita någon mot faktura i stället för att anställa någon med lön. Fördelarna handlade om att det var enklare att betala en faktura än att anställa och att ett kortare uppdrag också gav möjlighet att bedöma personens kompetens. För mer kontinuerliga behov föredrog man dock anställning. Rapporten beskrev hur egenföretagande och egenanställning utvecklats som en kommersiell tjänst . Rapportens kartläggning visade att det 2011 fanns 42 egenanställningsföretag i landet. Av dessa var knappt hälften rena egenanställningsföretag medan resten av företagen erbjöd tjänsten vid sidan av redovisningstjänster. Omkring 10 000 personer uppskattades vara sysselsatta i branschen. Merparten av de egenanställda bestod av personer som kombinerade uppdrag med anställning eller som på heltid arbetade som egenanställd. I rapporten bedömdes att egenanställning också kan vara en ingång till ett eget företagande. Nackdelarna handlade om risken för sämre trygghet eller arbetsmiljö som följd av att regler och system inte är anpassade till anställningsformen. finns en branschorganisation för egenanställningsföretag, Egenanställningsföretagens branschorganisation, som arbetar med villkor och normering inom branschen, auktorisation samt med opinionsdrivande verksamhet.9 Organisationen hade 2018 åtta medlemsföretag och drygt 40 000 egenanställda, vilket innebär att en betydande konsolidering har skett i branschen. Andra aktörer och tjänster riktade till företagare och uppdragstagare Förutom egenanställningsföretag har flera aktörer utvecklat tjänster riktade till egna företagare eller uppdragstagare. Det kan handla om digitala plattformar med olika former av tjänster som förenklar för nystartade eller mindre företagare, t.ex. webbaserade ”paketlösningar” med fakturering, bokföring eller löneuttag mot en fast månadsavgift. Andra aktörer riktar sig till ”giggare”, även inom mer professionella branscher, och erbjuder förmedling, sam- 8Egenanställning – en väg till arbete för långtidsarbetslösa. arbeten och nätverk. En annan form av nya lösningar handlar om att erbjuda kontorsmiljöer, s.k. co-working, för egna företagare och uppdragstagare. Kartläggningen av förändringar i arbetslivet visar på en utveckling mot mer flexibla former för organisering och utförande av arbete. Nya icke-traditionella anställnings- och uppdragsformer, t.ex. genom digitala plattformar, är en del av denna bild. är fortfarande en majoritet av arbetskraften i tillsvidareanställda. En annan trend som observerats är en förändrad företagsstruktur med en ökad andelen mindre företag, inte minst egna företagare utan anställda (soloföretagare). Bakomliggande faktorer är globaliseringen, den tekniska utvecklingen och digitaliseringen, ökad specialisering och ett ökat tjänsteinnehåll i produktionen. Utvecklingen kan innebära ökade förutsättningarna för eget företagande och andra former av självständigt arbete. Nya anställnings- och uppdragsformer eller ”gigs” kan vara positivt för entreprenörskap och innovation. Gigs kan också fungera som inkörsport till självständigt företagande eller anställning. Parallellt med denna utveckling växer nya aktörer och tjänster fram riktade till egna företagare och ”giggare” som arbetar självständigt. Riskerna handlar om ökad ekonomisk osäkerhet och brister i det sociala skyddet. Oklara gränser eller ansvarsförhållanden mellan olika aktörer är utmaning i detta hänseende. I flera rapporter, både nationellt och internationellt, framhålls att trygghetssystemen kan behöva anpassas till att fler kommer att ha oregelbundna inkomster eller inkomster från olika källor, t.ex. de som kombinerar anställning och uppdrag. Systemen kan behöva göras mer ”portabla”, innebärande att inkomster från flera källor kan ligga till grund för beräkningen av SGI och ersättningar i systemen. 8.1Utredningens kartläggning och analys Utredningens uppdrag har varit att kartlägga hur företagandet utvecklats och vilka drivkrafter som legat bakom utvecklingen. I kunskapsunderlaget har också ingått att analysera frågor med koppling till företagarnas villkor och förutsättningar i de allmänna trygghetssystemen, med fokus på sjuk- och föräldraförsäkringen. Utredningen har undersökt företagandets utveckling –2016 (kapitel 2). Fokus har legat på gruppen egna företagare utan anställda med enskild firma eller aktiebolag samt kombinatörer. Den statistik som tagits fram visar att nyföretagandet ökade markant . Därefter har nyföretagandet planat ut på en nivå kring 70 000 nya företag , vilket är en väsentligt högre nivå än i början av perioden. Kombinatörer, dvs. de som kombinerar anställning och företagande, har haft en liknande utveckling . Viktiga faktorer bakom ökningen i nyföretagandet bedöms vara genomförda skatte- och regelförändringar samt avregleringar inom bland annat välfärdssektorn. Andra faktorer som påverkat företagandet handlar om globaliseringen och omvärldsförändringar, stora konjunkturvariationer i samband med finanskrisen samt befolkningsökning . Undersökningen visare att en ökning skett av antalet företagare med aktiebolag (fåmansaktiebolag) jämfört med enskilda firmor. Internationella jämförelser visar att har en lägre nivå på entreprenörskap än flera andra länder. har höginkomstländer som ett större inslag av intraprenörskap, dvs. att man aktivt deltar i utvecklingsarbete inom ramen för en anställning. visar också stora skillnader i entreprenörskap mellan könen, där männens entreprenörskap ökar medan kvinnors entreprenörskap minskar. Faktorer som bristande tilltro till egen förmåga och oron för att misslyckas utgör faktorer som identifierats som hinder för nyföretagande, vilket även framgår av nationella undersökningar. Företagande kan drivas av förväntningar om högre inkomst och förverkligande av affärsidéer men kan också innebära en ökad ekonomisk osäkerhet i jämförelse med en anställning. Väl fungerande system för social trygghet kan betraktas som en av flera grundläggande förutsättningar för ett gott företagsklimat. Ut- redningens underlag (kapitel 3) har inte kunnat påvisa något entydigt samband mellan trygghetssystemen och företagande. Analysen indikerar dock att trygghetssystemen kan ha större betydelse för att personer med en svagare ställning på arbetsmarknaden ska övergå till eget företagande. När det gäller personer som startar aktiebolag är förväntan om en högre inkomst den främsta drivkraften. Utredningens analys och även andra undersökningar visar att företagare har ett något lägre nyttjande av förmånerna i sjuk- och föräldraförsäkringen än anställda. finns skillnader också mellan kvinnor och män oavsett yrkesställning, inte minst i föräldraförsäkringen, samt mellan olika företagsformer. Förhållandet där företagare upplever att de betalar till ett system som de inte kan nyttja kan leda till en bristande tillit och förtroende för de allmänna försäkringarna, även om samma förhållande också kan gälla för många anställda. Det kan konstateras att trygghetssystemen har en utformning som ger mest genomslag för anställda med möjlighet att vara borta från sitt arbete på grund av sjukdom eller vård av barn. För en egen företagare kan det vara svårare att nyttja förmånerna med hänsyn till pågående uppdrag och kundrelationer. Inkomsterna kan också vara mer oregelbundna, vilket kan påverka nivån på ersättningar. Samma problematik gäller också för andra grupper som arbetar självständigt, till exempel uppdragstagare, projektanställda eller egenanställda (kapitel 7). Den globala gig- och delningsekonomin innebär nya och mer flexibla former för organisering och utförande av arbete som kan innebära en utmaning för utformningen av de allmänna socialförsäkringssystemen. 8.2Problembild, utgångspunkter och inriktning av fortsatt arbete Utredningen kan konstatera att flera angelägna förändringar och förbättringar av villkoren för företagare i trygghetssystemen har genomförts. Ett exempel är den längre tidsperioden för uppbyggnadsskedet som gäller för både företagare med enskild firma och aktiebolag. Reformen innebar en förstärkt ekonomisk trygghet under övergången från anställning till eget företagande. finns fortsatt områden där förutsättningarna kan förbättras för att företagare ska uppleva att de har ett gott socialt skydd i de allmänna försäkringarna. En övergripande bedömning är att mer behöver göras för att förbättra förutsebarheten i det försäkringsskydd som erbjuds företagare i de allmänna försäkringarna. Tydliga och klara regler är en grundläggande förutsättning. En viktig faktor som påverkar hur företagare upplever tryggheten gäller också den faktiska tillämpningen av reglerna och bemötandet från myndigheternas sida. En större förståelse kan behövas för företagarens arbetsförhållanden liksom för andra grupper som arbetar självständigt. En bärande princip har varit att åstadkomma en neutralitet i regelverken mellan olika företagsformer och undanröja omotiverade skillnader. Nuvarande reglerna kring karenstider och sjuklön bedöms vara ett angeläget område att se över mot denna bakgrund. Generellt bedömer utredningen att mer behöver göras för att nå ut till företagare med bra stöd och information om regler och villkor i försäkringarna. Lättillgänglig, samlad och heltäckande webbaserad information och utvecklade e-tjänster riktad till företagare är en viktig förutsättning för att skapa tillit och förtroende för de allmänna trygghetssystemen. Det är också viktigt för att företagare ska känna att de har tillräcklig kunskap om vilka regler som gäller, hur de ska följas på ett korrekt och enkelt sätt och vilka konsekvenser olika valmöjligheter innebär. Sammantaget har utredningen identifierat följande områden där fortsatta åtgärder och analyser bedöms angelägna: •Tydligare och enklare regler för SGI för företagare med enskild firma. •Översyn av reglerna för karens och sjuklön i syfte att uppnå en större enhetlighet mellan olika företagsformer. •Analys av regler och tillämpning gällande partiell sjukskrivning och rehabilitering för företagare. •Stärkt webbaserad information och stöd till företagare samt utvecklade e-tjänster. •Fortsatt analys av frågor kring företagandets utveckling och pågående förändringar och utmaningar i en globaliserad gig- och delningsekonomi. Utredningens bedömningar redovisas närmare i de följande avsnitten. 8.3Enklare SGI för företagare med enskild firma Bedömning: Det behöver införas tydligare regler om hur sjukpenninggrundande inkomst ska fastställas för företagare med enskild firma och inkomst av näringsverksamhet i syfte att uppnå större förutsebarhet och enklare hantering av försäkringarna. Skälen för utredningens bedömning En central utgångspunkt för trygghet är att reglerna och hanteringen av förmånerna i sjuk- och föräldraförsäkringen är tydliga och förutsebara. Ett område där många företagare med inkomst av näringsverksamhet kan känna osäkerhet gäller reglerna och hanteringen av hur SGI fastställs i samband med ett försäkringsärende (kapitel 4). Problemen gäller oklarheter om vilka inkomster som ska ingå i inkomstunderlaget, om periodiseringar ska beaktas osv. Handläggningen innehåller flera moment av utredning och enskilda bedömningar varför det kan ta och innebära att företagaren kan behöva vänta på att en ersättning utbetalas. Genom att SGI enligt nuvarande ordning kan fastställas först i samband med ett försäkringsärende har en företagare inte alltid möjlighet att förutse sitt försäkringsskydd. Som utredningen konstaterat saknas närmare bestämmelser i socialförsäkringsbalken om vilka inkomster av näringsverksamheten som ska som ska ligga till grund för beräkningen av SGI. Sådana bestämmelser finns dock för fastställande av inkomstunderlag avseende flera andra förmåner som regleras i lagen, t.ex. för pensionsgrundande inkomst eller bidragsgrundande inkomst för bostadsbidrag. Utredningen bedömer därför att bestämmelser behöver införas om vilka inkomster av näringsverksamhet som ska ligga till grund för fastställande av SGI för företagare som har inkomst av näringsverksamhet. I denna grupp ingår företagare som har inkomst av enskild näringsverksamhet, inkomst från ett handelsbolag (inklusive utländska motsvarigheter) eller inkomst från en europeisk ekonomisk intressegruppering (EEIG). Genom tydligare regler skapas förutsättningar för en enklare process för att fastställa SGI för en egenföretagare med inkomst av näringsverksamhet, med möjligheter att ytterligare automatisera handläggningen. För den enskilde företagaren kan förändringen bidra till en ökad förutsebarhet och trygghet i försäkringen.