sou · H7B314 · 2019-03-27 00:00:00 — Bestämmelserna tillkom i samband med att ändamålsbestämmelsen fördes in i lag. Syftet var att undvika osäker- het kring hur sådant utlämnande förhöll sig till bestämmelserna i lagen samt att i förtydligande syfte upplysa om att även behandling som inte strider mot finalitetsprincipen är tillåten. Någon sådan be- stämmelse finns inte när det gäller de nationella identitetskorten. Det ändamål som anges i förordningen om nationellt identitetskort synes dock inte vara uttömmande varför detta torde gälla ändå. Mot- svarande bestämmelser har också föreslagits beträffande registret över nationella identitetskort i promemorian Passdatalag.26 Mot denna bakgrund menar vi att det finns skäl att låta behandlingen av personuppgifter beträffande både id-kort med och utan funktion som resehandling omfattas av motsvarande bestämmelser som redan En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen gäller för identitetskort för folkbokförda i . På så sätt förtyd- ligas att sådan vidarebehandling är tillåten beträffande uppgifter om båda korten. Att uppgiftslämnandet ska ske i överensstämmelse med lag eller förordning innebär att det ska ske med stöd av bestämmelser som antingen påbjuder eller tillåter utlämnande. Som ett exempel kan näm- nas att det när det gäller uppgifter som inte omfattas av sekretess finns en allmän skyldighet i 6 kap. 5 § OSL för en myndighet att på begäran av en annan myndighet lämna ut uppgifter, om det inte skulle hindra arbetets behöriga gång. Regeringen har ansett att upp- gifter i passärenden i de flesta fall måste betraktas som harmlösa.27 Detsamma får antas gälla för uppgifter om identitetskort. Bortsett från de fotografier som kommer att sparas i registret kommer det enligt 22 kap. 1 § OSL och 6 § OSF att råda en presumtion för offentlighet när det gäller uppgifter om en enskilds personliga för- hållanden på samma sätt som , se avsnitt 11.7. För fotografierna råder i stället en presumtion för sekretess. När det gäller många av uppgifterna i id-kortsverksamheten är således skyl- dig att lämna ut uppgifterna till den myndighet som begär det, om det inte hindrar arbetets gång. Ändamålsbestämmelserna bör formuleras i enlighet med den ter- minologi som används i dataskyddsförordningen. De bör därför an- ge att behandling är tillåten om den är nödvändig i förhållande till ändamålen. Att behandlingen ska vara nödvändig innebär inte att det ska vara omöjligt att bedriva id-kortsverksamheten utan att person- uppgifterna behandlas. Det unionsrättsliga begreppet nödvändig har inte denna strikta innebörd. Behandlingen kan anses nödvändig och därmed tillåten om den leder till effektivitetsvinster. bör det mer eller mindre regelmässigt anses vara nödvändigt att använda tekniska hjälpmedel och därmed behandla personuppgifter på auto- matisk väg, eftersom en informationshantering inte utgör ett realistiskt alternativ.28 Bestämmelserna som innebär en begränsning av de ändamål för vilka personuppgifter får behandlas bör omfatta all behandling i id- kortsverksamheten och inte bara den som sker i id-kortsregistret. Den kommer därmed att omfatta även den tillfälliga behandling av 2004/05:119 s. 44. 2017/18:105 s. 46 f. och 189. En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen biometriska uppgifter som berörs i avsnitt 11.4.4. På så sätt höjs skyd- det av uppgifterna i hela id-kortsverksamheten. Utredningens förslag: Känsliga personuppgifter ska få behandlas i id-kortsregistret endast om uppgifterna har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för handläggningen av det. Med känsliga personuppgifter avses som nämnts de uppgifter som anges i artikel 9 i dataskyddsförordningen, nämligen personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse och medlemskap i fackförening samt genetiska uppgifter, biometriska uppgifter för att entydigt identifiera en fysisk person, uppgifter om hälsa och uppgifter om en fysisk persons sex- ualliv eller sexuella läggning. Känsliga personuppgifter får enligt 13 § IdL behandlas i databasen över identitetskort för folkbokförda i en handling som har lämnats i ett ärende. Sådana uppgifter får också behandlas i en handling som har upprättats i ett ärende, om de är nödvändiga för ärendets hand- läggning. För att känsliga personuppgifter ska få behandlas är det inte till- räckligt att det finns en rättslig grund enligt artikel 6 i dataskyddsför- ordningen. Vid sådan behandling måste även artikel 9 i dataskyddsför- ordningen beaktas. Av artikel 9.1 i dataskyddsförordningen framgår att behandling av känsliga personuppgifter som huvudregel är för- bjuden. Känsliga personuppgifter får dock enligt artikel i data- skyddsförordningen behandlas om behandlingen är nödvändig av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse, på grundval av unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt. Denna ska stå i proportion till det eftersträvade syftet, vara förenlig med det väsentliga innehållet i rätten till dataskydd och innehålla bestämmelser om lämpliga och särskilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundläggande rättigheter och intressen. Regeringen gjorde vid översynen av IdL med anledning av dataskyddsförordningens tillkomst, bedömningen att verksamheten avseende identitetskort är ett sådant viktigt all- mänt intresse som avses i artikel i dataskyddsförordningen. Reger- ingen anförde att kraven på viktigt allmänt intresse dessutom gällde En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen även enligt dataskyddsdirektiv och alltså inte var nytt. I för- fattningen finns vidare särskilda bestämmelser som är ägnade att värna den enskildes personliga integritet, t.ex. en begränsning till upp- gifter som lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för handlägg- ningen av det och regler om förbud mot att söka på känsliga person- uppgifter. Regleringen i IdL bedömdes därmed uppfylla dataskydds- förordningens krav på lämpliga och särskilda åtgärder för att säker- ställa den registrerades grundläggande rättigheter och intressen.29 Någon bestämmelse om behandling av känsliga personuppgifter finns inte i förordningen om nationellt identitetskort och inte heller i det förslag till förordning om behandling av personuppgifter i verk- samhet avseende nationellt identitetskort som lämnats i promemo- rian Passdatalag. I promemorian anges att känsliga personuppgifter normalt inte behandlas i verksamhet avseende nationella identitets- kort. Av 3 § andra stycket 2 förordningen om nationellt identitets- kort följer dock att sökanden i samband med ansökan är skyldig att styrka sin identitet och sitt svenska medborgarskap. I samband här- med behandlas t.ex. uppgifter om sökandens namn och medborgar- skap. Vid ansökan tas också en ansiktsbild på sökanden. En isolerad uppgift om exempelvis medborgarskap anses normalt inte avslöja etniskt ursprung. De uppgifter som anges ovan skulle dock i undan- tagsfall kunna avslöja en persons ras eller etniska ursprung. I prome- konstaterades därför att personuppgifter som kan avslöja någons ras eller etniska tillhörighet, framför allt sökandens namn och medborgarskap samt hans eller hennes ansiktsbild, behöver be- handlas i verksamheten avseende nationellt identitetskort. Eftersom uppgifterna normalt lämnas av sökanden vid ansökningstillfället torde behandlingen enligt uttalanden i promemorian därmed kunna ske med hans eller hennes samtycke. I annat fall torde behandlingen kun- na ske med stöd av 8 § personuppgiftsförordningen (1998:1191) som angav att känsliga personuppgifter fick behandlas av en myn- dighet i löpande text om uppgifterna har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för handläggningen av det. I promemorian gjordes där- för bedömningen att det inte fanns något behov av att ytterligare begränsa passmyndigheternas möjlighet att behandla känsliga per- sonuppgifter.30 2017/18:95 s. 62 f. 30Ds 2015:44 s. 226 f. jämförd med prop. 2008/09:70 s. 142. En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen Personuppgiftsförordningen är upphävd. I förhållande till den nu gällande generella regleringen av behandling av känsliga personuppgifter enligt dataskyddslagen gjordes i samband med över- synen av IdL en annan bedömning än den som gjordes i förhållande till bestämmelsen i personuppgiftsförordningen i promemorian Pass- datalag. Av 3 kap. 3 § dataskyddslagen följer att känsliga personupp- gifter får behandlas av en myndighet om uppgifterna har lämnats till myndigheten och behandlingen krävs enligt lag, om behandlingen är nödvändig för handläggningen av ett ärende, eller i annat fall, om be- handlingen är nödvändig med hänsyn till ett viktigt allmänt intresse och inte innebär ett otillbörligt intrång i den registrerades personliga integritet. När det gäller behandlingen av känsliga personuppgifter i verksamheten avseende identitetskort för folkbokförda i har regeringen ansett att det skulle innebära en utvidgning av möjlig- heterna att behandla känsliga personuppgifter jämfört med vad som gäller enligt IdL att i stället låta den generella regleringen om be- handling av känsliga personuppgifter gälla. Av den anledningen be- höll man bestämmelsen om behandling av känsliga personuppgifter i IdL och den utgör därmed en i förhållande till 3 kap. 3 § dataskydds- lagen avvikande reglering som ska tillämpas i stället för den lagen.31 Av de skäl som redovisats beträffande IdL gör vi bedömningen att den behandling av känsliga personuppgifter som behöver göras beträffande både identitetskorten som har funktion som resehand- ling och de som inte har en sådan funktion är nödvändig av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse och att de krav som i övrigt följer av artikel i dataskyddsförordningen är uppfyllda. De känsliga personuppgifter som behöver behandlas är uppgifter som normalt lämnas av sökanden vid ansökningstillfället. Det kan alltså vara fråga även om uppgifter som inte finns i en handling. En bestämmelse som tillåter sådan behandling, och inte enbart behand- ling av uppgifter som finns i handlingar bör därför föras in i den nya lagen. kommer enligt våra förslag i avsnitt 11.4.4 även att behandla vissa biometriska uppgifter som tas fram ur ansiktsbilder i id-kortsregistret. Vi har i det avsnittet bedömt att även den behand- ling vi föreslår i det avseendet är förenlig med dataskyddsförord- ningen. 2017/18:95 s. 63. En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen I förtydligande syfte bör det i bestämmelsen göras en hänvisning till definitionen av känsliga personuppgifter i artikel 9.1 i dataskydds- förordningen. Eftersom den terminologi som används i lagen måste följa den begreppsutveckling som sker inom EU bör hänvisningen till dataskyddsförordningen göras dynamisk. Det innebär att hänvis- ningen kommer att omfatta även eventuella framtida ändringar i dataskyddsförordningen. Utredningens förslag: Vilka uppgifter id-kortsregistret ska inne- hålla ska regleras både i den nya lagen och förordningen. Registret ska bl.a. innehålla uppgifter om sökanden, utfärdade identitets- kort och uppgifter från handläggningen av ärenden om identitets- kort. Vi föreslår i avsnitt 11.4.4 att den ansiktsbild som tas av sökanden vid ansökan om statligt identitetskort och biometriska uppgifter som tas fram ur denna ska sparas i id-kortsregistret och att detta ska regleras i den nya lagen. Bestämmelser om id-kortsregistrets innehåll i övrigt bör inte tas in i den nya lagen utan meddelas av regeringen. Vilka uppgifter som ska finnas i registren regleras i 11 § IdF och 16 § förordningen om nationella identitetskort. En bestämmelse med motsvarande innehåll bör föras in i den nya förordningen. Upp- räkningarna av vilka uppgifter som ska finnas i registren skiljer sig åt i några avseenden. Uppgifter om födelsetid, postadress och andra kontaktuppgifter, eventuell anledning till att namnteckning inte kan göras, uppgift om hur sökanden har styrkt sin identitet och uppgift om förlustanmälan som ska finnas i registret över identitetskort för folkbokförda i finns inte reglerade för de nationella identi- tetskorten. Detsamma gäller handlingar som kommit in eller upp- rättats i ett ärende. Dessa uppgifter är dock enligt vår bedömning lika relevanta att registrera beträffande båda typerna av identitets- kort. Flera av uppgifterna registreras också även avseende de nationella identitetskorten.32 Den uppräkning av uppgifter som ska finnas i registret över identitetskort för folkbokförda i 32Ds 2015:44 s. 94–99. En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen bör därför omfatta både identitetskort med och utan funktion som resehandling. Även uppgift om att en ansökan har återkallats bör registreras på samma sätt som gäller för nationella iden- titetskort. Utöver de uppgifter som ska finnas i registret bör även uppgift om att sökanden har svenskt medborgarskap i förekomman- de fall registreras. Den uppgiften är av betydelse för frågan om sökan- den kan få ett id-kort med funktion som resehandling. Vidare finns det behov av att i vissa fall ta in uppgift om samord- ningsnummer i id-kortsregistret. Det finns nämligen svenska med- borgare som är födda utomlands som aldrig har varit folkbokförda i och därför inte har något personnummer. Även medborgare som bor utomlands kan få ett statligt identitetskort. Har personen inte något personnummer utfärdas id-kortet med samordningsnum- mer i stället för personnummer. Samordningsnummer bör därför finnas med i uppräkningen av de uppgifter som ska finnas i id-korts- registret. I de fall ansökan om id-kort görs genom bud bör, som anges i avsnitt 10.2.7, även uppgifter om budet, vittnet och företrädaren för den inrättning som intygat att sökanden inte kan ta sig till den ut- färdande myndigheten registreras. Detta för att ska ha möjlighet att göra en kontroll av de uppgifter som lämnats i ansökan. Det kan i dessa ärenden exempelvis finnas behov av att ta kontakt med inrättningen för att säkerställa att intyget om att sökan- den är förhindrad att inställa sig är korrekt. Ytterligare kontakt kan också behöva tas med vittnet eller budet. Även i ärenden där sökanden styrker sin identitet genom en in- tygsgivare kan en fördjupad kontroll i vissa fall behöva göras. Som an- ges i avsnitt 10.2.8 bör därför uppgifter om intygsgivaren registreras. Databasen över identitetskort för folkbokförda i får enligt 12 § IdF tillföras sådana uppgifter från folkbokför- ingsdatabas som anges i 11 § första stycket, dvs. de uppgifter som ska finnas i databasen över id-korten. Vid ansökningstillfället hämtas de uppgifter som anges i bestämmelsen ur folkbokföringsregistret och visas på handläggarens skärm varvid en kontroll kan göras. Polis- myndigheten har med stöd av 2 kap. 8 § lagen (2001:182) om behand- ling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet direktåtkomst till vissa uppgifter i folkbokföringsdatabasen. Polis- myndigheten hämtar folkbokföringsuppgifter vid handläggningen av En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen en ansökan om nationellt identitetskort. Det kan även finnas ett be- hov av att hämta folkbokföringsuppgifter och uppdatera id-korts- registret när registrerar nya uppgifter som kan ha bety- delse för t.ex. återkallelse. För att tydliggöra att id-kortsregistret får tillföras sådana uppgifter bör en bestämmelse motsvarande den i 12 § IdF föras in i den nya förordningen och omfatta både identitetskort med och utan funktion som resehandling. 10.3.5Längsta tid för behandling av personuppgifter Utredningens förslag: Uppgifter och handlingar i id-kortsregist- ret ska inte få behandlas än vad som är nödvändigt för ändamålet med behandlingen, dock längst efter utgången av det kalenderår då giltighetstiden för ett identitetskort gått ut eller ansökan om identitetskort avslagits eller återkallats. ges möjlighet att meddela föreskrifter om att upp- gifter och handlingar får bevaras . I 17 § förordningen om nationellt identitetskort anges att en uppgift i registret ska gallras senast efter att giltighetstiden för ett identitetskort har gått ut. Samma gallringsfrist har föreslagits i promemorian Passdatalag dock med det tillägget att får meddela föreskrifter om bevarande.33 Enligt 13 § IdF gäller i stället en gallringsfrist för upp- gifter och handlingar i databasen. Vidare anges att om ansökan om identitetskort för folkbokförda i har avslagits ska uppgifterna och handlingarna i databasen gallras senast efter det att avslags- beslutet har fått laga kraft. får, efter att ha inhämtat syn- punkter från , när det gäller identitetskort för folkbok- förda i meddela föreskrifter om att uppgifter och handlingar får bevaras . Bestämmelserna gäller endast för upp- gifter i registren och, när det gäller bestämmelsen i IdF, handlingar i registret. har med stöd av 13 § IdF meddelat föreskrifter om bevarande av uppgifter och handlingar i databasen.34 Av föreskrif- terna följer bl.a. att ansökningshandlingar inklusive underskrift och 33Ds 2015:44 s. 234 ff. 34Riksarkivets föreskrifter om bevarande och gallring hos (RA-MS 2011:33). En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen ansiktsbild i ärenden om identitetskort som har beviljats och mer- parten av de uppgifter som ska finnas i databasen enligt 11 § IdF ska bevaras. Övriga handlingar i ärenden om identitetskort som beviljats och handlingar i ärenden om identitetskort som har avslagits ska gallras . Regleringen medför att det i praktiken inte är några uppgifter eller handlingar som gallras inom den frist som anges i IdF. För registret över nationella identitetskort finns inte någon föreskriftsrätt för . Föreskriftsrätten för när det gäller uppgifter och handlingar i databasen om identitetskort för folkbokförda i infördes sedan framfört behov av att kunna bevara handlingar och uppgifter än . Anledningen var att man såg ett behov av att exempelvis kunna ta del av skälen till ett beslut om avslag eller återkallelse. Dessutom hade leverantören av den e-legitimation som finns på id-kortet behov av att vissa uppgifter bevarades till följd av gallringsfristen i bokföringslagen. Även bankerna framförde behov av att kunna kontrollera bankhändelser efter genomförd transaktion varvid uppgifter om utfärdandet av den identitetshandling som använts för att styrka identiteten också kunde behöva kontrolleras. Även ur ett brottsbekämpande per- spektiv ansågs det finnas behov av att kontrollera handlingar rörande id-kort som utfärdats till en person som t.ex. var misstänkt för be- drägeri. För uppgifter och handlingar som inte finns i registren, exempel- vis pappershandlingar, finns inga gallringsbestämmelser i de författ- ningar som reglerar id-korten. För dessa uppgifter gäller därför arkiv- lagen. Huvudprincipen enligt arkivlagen är att allmänna handlingar ska bevaras. Statliga myndigheter får enligt 14 § arkivförordningen gallra allmänna handlingar endast i enlighet med föreskrifter eller beslut av , om inte särskilda gallringsföreskrifter finns i lag eller förordning. har med stöd av arkivförordningen meddelat föreskrifter om gallring av pappershandlingar i ärenden om identitetskort för folkbokförda i Sverige.35 har även med- delat föreskrifter beträffande nationella identitetskort när det gäller annat än uppgifter i registret.36 35Riksarkivets föreskrifter om bevarande och gallring hos (RA-MS 2011:33). 36Riksarkivets föreskrifter om bevarande och gallring hos (RA-MS 2017:45). En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen Informationssamlingar som innehåller ett stort antal personupp- gifter innebär integritetsrisker för den enskilde. Det är anledningen till att det i registerförfattningar är vanligt med bestämmelser som, tvärtemot arkivlagens huvudprincip om bevarande, anger att gallring ska ske på visst sätt eller som anger en längsta tid för behandling av uppgifterna. Om sådana bestämmelser inte skulle finnas gäller arkiv- lagens huvudregel om bevarande. Vi menar därför att bestämmelser som anger uppgifterna får sparas i id-kortsregist- ret bör föras in i den nya lagstiftningen. Gallring enligt det arkivrättsliga regelverket syftar till att be- gränsa arkivens omfattning, medan gallring i lagstiftning om behand- ling av personuppgifter syftar till att skydda enskildas personliga integritet. När syftet med bestämmelserna är att skydda den person- liga integriteten bör regleringen, i enlighet med regeringens bedöm- ning när det gäller den lagstiftning som kompletterar brottsdata- lagen, i stället för gallring ange den yttersta gränsen för hur länge personuppgifterna får behandlas. Detta för att begreppen bevarande och gallring enbart ska användas i den betydelse de har i arkivlag- stiftningen, för att så långt som möjligt skilja mellan arkivrättsliga regler och regler om dataskydd. Avsikten är dock inte att den änd- rade terminologin ska innebära några ändringar i sak.37 Även be- stämmelserna avseende id-kortsregistret bör därför formuleras så att de anger den längsta tid som uppgifterna får behandlas. Vid utformningen av sådana bestämmelser måste en avvägning göras mellan å ena sidan intresset av skyddet för den personliga in- tegriteten och å andra sidan verksamhetens behov. Som framgått behandlas uppgifter och handlingar avseende identitetskort för folk- bokförda i i realiteten under betydligt än den som anges i IdF. Behovet av att behandla uppgifter och handlingar torde vara detsamma oavsett om de gäller identitetskort med eller utan funktion som resehandling. Förutom de behov som redovisats ovan är det av stor vikt för säkerheten i utfärdandeprocessen att den ut- färdande myndigheten kan kontrollera uppgifter i registret i sam- band med att en person ansöker om ett nytt id-kort. Uppgifterna behövs således bl.a. för att kunna kontrollera att inte samma person innehar flera kort med olika identiteter och att den sökande inte ansöker om att få ett kort med en annan persons identitet. Detta gäller inte minst de ansiktsbilder och biometriska data som vi i 2017/18:269 s. 120 f. En enhetlig reglering av utfärdandeprocessen avsnitt 11.4.4 föreslår ska sparas i id-kortsregistret i syfte att möjlig- göra sökning på dessa uppgifter. Många uppgifter kan av det skälet behöva sparas . Vi menar att det är en lämpligare ord- ning att utforma lagregleringen så att den bättre återspeglar den be- handling som faktiskt sker än att enbart låta detta framgå av myn- dighetsföreskrifter. Olika typer av uppgifter kan behöva sparas . Det har dock inte varit möjligt att inom ramen för vårt arbete fullt ut utreda hur olika uppgifter behöver behandlas. Vi bedömer därför att det är lämpligt att införa en bestämmelse som knyter an till ändamålet med behandlingen i stället för att ange för behandling. Personuppgifter som behandlas i id-kortsregistret bör därför inte få behandlas än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med behandlingen. Det kan diskuteras om en sådan bestämmelse verkligen behövs eftersom detta följer redan av de allmänna principerna i artikel 5 i dataskyddsförordningen. Bestäm- melsen kan också tyckas vara alltför vag för att tillföra något ur integ- ritetsskyddsintresse. Regeringen har dock ansett att en bestämmelse som knyter an till ändamålet med behandlingen, i stället för bestäm- da tidsfrister, är tillräcklig för att tillgodose integritetsskyddsintres- set.38 För att ytterligare avgränsa den behandling som är tillåten kan bestämmelsen förenas med en yttersta tidsfrist. Frågan är då hur lång denna tidsfrist ska vara. Som framgått gäller enligt föreskrifter om identitetskort för folkbokförda i att ansökningshandlingar, inklusive underskrift och ansikts- bild i ärenden som har beviljats, och merparten av de uppgifter som ska finnas i databasen ska bevaras utan någon tidsgräns. Ur verksam- hetens perspektiv kan det dock knappast finnas skäl att spara upp- gifterna så . Övriga uppgifter får enligt föreskrif- ter behandlas . Enligt tillitsramverket för Svensk e-legitimation ska tiden för be- varande av uppgifter om utfärdade e-legitimationer inte understiga . Uppgifter om ansökan, utlämnande och spärr av den statliga e-legitimation som vi i avsnitt 12.3 föreslår ska utfärdas kommer allt- så att behöva sparas under .