sou · H7B360 · 2019-12-13 00:00:00 — Paragrafen genomför artikel 59.1a i krishanteringsdirektivet. Paragrafen, som är ny, anger att det belopp relevanta kapitalinstru- ment och kvalificerade skulder som minskas, skrivas ner eller kon- verteras genom tillämpning av 14 § ska tas med i beräkningen av de tröskelvärden som avses i 21 kap. 30 § och 22 kap. 2 § för det före- taget. Överväganden finns i avsnitt 19.2. Paragrafen genomför delvis artikel 59.1b i krishanteringsdirek- tivet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om tillfälligt förbud mot att fullgöra vissa förpliktelser. Övervägandena finns i av- snitt 20.2.1. Paragrafen genomför de nya artiklarna 33a.1, 33a.5 och 33a.6 samt delvis artikel 33a.2 i krishanteringsdirektivet. Av första stycket framgår att får förbjuda ett företag att fullgöra vissa förpliktelser. Bestämmelsen är tillämplig innan ett beslut om resolution har fattats. Om ett beslut om reso- lution har fattats ska i stället vad som anges i 13 kap. 2 § tillämpas. För ett beslut krävs att samtliga förutsättningar i punkterna 1–4 är uppfyllda. Det krävs därmed bland annat att ska ha fastställt att företaget fallerar eller sannolikt kommer att fallera. Av 12 kap. 2 § och 5 § tredje stycket förvaltningslagen följer att ett beslut inte ska vara mer långtgående än vad som behövs och endast vidtas om det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de olägenheter som kan antas uppstå för den som åtgärden riktas mot. Det är omständigheterna i det enskilda fallet som är avgörande för hur omfattande ett beslut får vara. Beslutet kan omfatta alla eller bara vissa avtalsförpliktelser. Det kan också begränsas till endast vissa förpliktelser enligt ett specifikt avtal. Behovet och olägen- heterna av åtgärden bör noga övervägas, inte minst i fråga om beslut som omfattar kvalificerade insättningar, särskilt sådana som gjorts av fysiska personer och mikroföretag samt små och medelstora före- tag. Vid utövande av befogenheten ska ta hänsyn till hur de finansiella marknadernas funktionssätt kan påverkas av ska vidare beakta befintliga nationella regler samt tillsynsbefogenheter och rättsliga befogenheter för att skydda borgenärernas rättigheter och likabehandling (se arti- kel 33a.5 i direktivet). Ett beslut enligt paragrafen får fattas först efter samråd med , som ska återkoppla ett svar på samråd tämligen omgående. Med leverans- förpliktelser avses till exempel förpliktelser att leverera värdepapper eller valuta. Ett beslut om tillfälligt fullgörelseförbud gäller även motpartens förpliktelser enligt det aktuella avtalet. Det följer av andra stycket att motparten inte heller är skyldig att fullgöra sina förpliktelser enligt avtalet. Bestämmelsen innebär dock inte ett förbud för motparten att fullgöra förpliktelserna. Motparten har därför trots beslutet rätt att med befriande verkan fullgöra sina förpliktelser. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om offentliggörande och den tid som ett beslut får gälla. Övervägandena finns i av- snitt 20.2.1. Paragrafen genomför den nya artikel 33a.4 och delvis den nya artikel 33a.8 i krishanteringsdirektivet. Av första stycket framgår att beslut om förbud att tillfälligt full- göra vissa förpliktelser att ska offentliggöras . De närmare bestämmelserna om tillvägagångssättet för offentlig- görandet framgår av föreskrifter meddelade av regeringen enligt bemyndigande i 29 kap. 2 § 3. Av regeringens föreskrifter framgår även bestämmelser om underrättelser som ska ske till företaget och vissa myndigheter. Offentliggörandet ska inkludera villkoren för åtgärden och den tidsperiod som åtgärden gäller. I andra stycket anges den längsta tiden för det tillfälliga förbudet och hur ska beräknas. Bankdag definieras i 2 kap. 1 §. Vid utgången av perioden upphör verkan av det tillfälliga upphävandet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om när en förplik- telse ska fullgöras. Övervägandena finns i avsnitt 20.2.1. Paragrafen genomför den nya artikel 33a.7 i krishanterings- direktivet. Fullgörelse av en betalnings- eller leveransförpliktelse kan infalla som anges i 2 § andra stycket. Av paragrafen framgår att fullgörelse i sådana fall ska ske så snart tidsperioden för det tillfälliga upphävandet har löpt ut. Detta gäller förpliktelser för både det aktuella företaget och för dess motpart. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om förpliktelser som inte får omfattas av ett tillfälligt fullgörelseförbud. Övervägandena finns i avsnitt 20.2.1. Paragrafen genomför delvis den nya artikel 33a.2 i krishanterings- direktivet. Av punkten 1 framgår att överföringsuppdrag avseende betalningar eller leveranser av finansiella instrument som har lagts in i ett anmält avvecklingssystem inte får omfattas av ett beslut om tillfälligt full- görelseförbud enligt 2 §. Anmält avvecklingssystem definieras i 2 kap. 1 §. Exempel på sådana avvecklingssystem är betalnings- system (), Bankgirocentralens betalningssystem, Euroclear Sweden AB:s värdepappersavvecklingssystem samt OMX Clearing AB:s system för clearing och avveckling av derivataffärer. Undantaget gäller även för administratörer av sådana system. Av punkten följer att även vissa utländska avvecklingssystem omfattas. Av punkten 2 följer att ett beslut om tillfälligt fullgörelseförbud inte heller får avse betalnings- eller leveransförpliktelser som ska fullgöras mot centrala motparter eller centralbanker. Centrala motparter definieras i 2 kap. 1 § Paragrafen innehåller bestämmelser om rättsverkan av fullgörelse som skett i strid med beslut. Övervägandena finns i avsnitt 20.2.1. Paragrafen saknar motsvarighet i krishanteringsdirektivet. Den har utformats med 13 kap. 6 § som förebild. Av paragrafen framgår vilken rättsverkan en fullgörelse i strid med Riksgälds- kontorets beslut enligt 1 § har. En bedömning måste göras av om motparten är i ond eller god tro om beslutet. I denna bedömning bör särskild hänsyn tas till att ett sådant beslut ska offentliggöras på särskilt sätt, och att förbudet gäller först från och med den tidpunk- ten. har bevisbördan för sitt påstående att före- tagets medkontrahent var i ond tro om beslutet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om kvalificerade insättningar. Övervägandena finns i avsnitt 20.2.1. Paragrafen genomför den nya artikel 33a.3 i krishanteringsdirek- tivet. Paragrafen innebär ett extra skydd för insättare av kvalificerade insättningar. Vid ett beslut om förbud mot att fullgöra vissa för- pliktelser är skyldig att beakta omständigheterna i det enskilda fallet. I detta ligger att noga undersöka om det är lämp- ligt att över huvud taget utvidga förbudet till att omfatta kvalifi- cerade insättningar, särskilt sådana som gjorts av fysiska personer och mikroföretag samt små eller medelstora företag. I de situationer bedömt att förbudet ska omfatta kvalificerade insättningar innebär bestämmelsen att ska säker- ställa att insättare får tillgång till en lämplig summa per dag från dessa insättningar. Vad som anses med lämplig summa får avgöras av Riks- gäldskontoret och är beroende av omständigheterna i det enskilda fallet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om förbud mot att ta i anspråk säkerhetsrätter och att utöva vissa rättshandlingar. Över- vägandena finns i avsnitt 20.2.2. Paragrafen genomför den nya artikel 33a.10 i krishanterings- direktivet. Av första stycket framgår att utanför resolution även kan besluta att tillfälligt förbjuda en borgenär att ta i anspråk säkerheter i tillgångar som tillhör ett företag i resolution och till- fälligt förbjuda en motpart till företaget att utöva vissa rättigheter som följer av ett avtal som motparten ingått med företaget. Även sådana förbud kan, i likhet med ett beslut om förbud om tillfälligt fullgörande, vara helt eller partiellt. Det kan till exempel avse endast en viss typ av säkerhet eller avtal, eller en viss säkerhet eller visst avtal. En förutsättning för att vidta åtgärder enligt denna paragraf är att ett beslut enligt 1 § fattas. Beslut med stöd av denna paragraf ska avse som beslutet enligt 1 §. Av andra stycket framgår att vad som gäller i fråga om mot- svarande beslut inom resolution även ska tillämpas vid beslut enligt paragrafen. Det innebär, i fråga om beslut enligt första stycket 1, att under vissa omständigheter ska fatta ett särskilt beslut om förbud att ta i anspråk säkerheter även med avseende på andra företag inom koncernen och, i fråga om beslut enligt första stycket 2, att under vissa omständigheter också får förbjuda motparter till ett dotterföretag till företaget att vidta motsvarande åtgärder. Paragrafen innehåller bestämmelser om resolution i fråga om hol- dingföretag. Övervägandena finns i avsnitt 18.1. Ändringarna i paragrafen, som genomför den nya artikel 33.2 i krishanteringsdirektivet, innebär dels att det är skyldig att ingripa om förutsättningarna är uppfyllda, dels att det för ett beslut räcker om holdingföretaget uppfyller förutsättningarna för resolution. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjlighet att försätta ett holdingföretag i resolution trots att det inte själv uppfyller förut- sättningarna för det. Övervägandena finns i avsnitt 18.1. Ändringarna i paragrafen genomför den nya artikel 33.4 i krishanteringsdirektivet. Genom en ny första punkt framgår att en förutsättning för att för- sätta holdingföretaget i resolution i aktuella fall är att holdingföre- taget är en resolutionsenhet. Detta ska framgå av resolutionsplanen (se 3 kap. 2 §). Däremot ska, enligt tillägg i andra punkten (tidigare första punkten), det dotterinstitut som uppfyller förutsättningarna för resolution inte vara en resolutionsenhet. I tredje punkten (tidigare andra punkten) är möjligheten att inom ramen för den punkten grunda ett beslut på att insolvensrätten kräver att koncernen behandlas som en helhet inte längre tillämplig. Det innebär att institutets eller fallissemang därmed ska hota resolutionsgruppen som helhet. Paragrafen innehåller bestämmelser om beslut att försätta ett mel- lanvarande holdingföretag i resolution. Ändringarna i paragrafen genomför delvis den nya artikel 33.3 i krishanteringsdirektivet. Tillägget avseende det relevanta institutet eller innebär inte någon ändring i sak utan är en följd av att villkoret i 7 §, om att även ett institut ska uppfylla förutsättningarna för resolution, tas bort. Med det relevanta institutet eller avses i fråga om 8 § institutet enligt punkten 2 och i fråga om 7 § det institut som ligger till grund för att holdingföretaget fallerar eller sannolikt kom- mer att fallera. Paragrafen innehåller bestämmelser om hinder mot att utöva vissa rättshandlingar. Övervägandena finns i avsnitt 20.4. Ändringarna i paragrafen genomför delvis den nya artikel 68.5 i krishanteringsdirektivet. Ändringarna i tredje stycket innebär att ett beslut om en tillfällig åtgärd utanför resolution enligt 7 a kap. kan innebära hinder mot att vidta rättshandlingar företaget enligt paragrafen medan ett beslut enligt 13 kap. 11 eller 12 § inte ska innebära ett sådant hinder. Av 5 kap. 1 § följer att vad som i denna paragraf anges om ett beslut om resolution eller resolutionsåtgärder även ska avse ett beslut om krisavvärjande åtgärder eller tillfälliga åtgärder utanför resolution. Ändringen i paragrafen är en följd av att vad som enligt krishan- teringsdirektivet i dess ursprungliga lydelse hette kvalificerade skulder i stället ska heta nedskrivningbara skulder, se 2 kap. 2 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om förpliktelser som ska vara undantagna från ett beslut. Övervägandena finns i avsnitt 20.1. Ändringarna i paragrafen genomför delvis den nya artikel 69.4 i krishanteringsdirektivet. Ändringarna innebär att kvalificerade insättningar samt finan- siella instrument och medel som omfattas av lagen (1999:158) om investerarskydd inte längre ska undantas från beslut som kan om- fattas av ett förbud enligt 2 § att tillfälligt fullgöra vissa förpliktelser. Av 12 kap. 2 § och 5 § tredje stycket förvaltningslagen följer dock att ett beslut inte ska vara mer långtgående än vad som behövs och endast vidtas om det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de olägenheter som kan antas uppstå för den som åtgärden riktas mot. Detta ska särskilt tas i beaktande i fråga om beslut som om- fattar kvalificerade insättningar, inte minst sådana som gjorts av fysiska personer och mikroföretag samt små och medelstora företag. Paragrafen innehåller bestämmelser om skydd för kvalificerade in- sättningar. Övervägandena finns i avsnitt 20.1. Paragrafen, som är ny, genomför delvis den nya artikel 69.5 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen innebär ett extra skydd för insättare av kvalificerade insättningar. Vid ett beslut om förbud mot att fullgöra vissa för- pliktelser är skyldigt att beakta omständigheterna i det enskilda fallet. I detta ligger att noga undersöka om det är lämp- ligt att över huvud taget utvidga förbudet till att omfatta kvalifice- rade insättningar, särskilt sådana som gjorts av fysiska personer och mikroföretag samt små eller medelstora företag. I de situationer bedömt att förbudet ska omfatta kvalificerade insättningar innebär bestämmelsen att ska säker- ställa att insättare får tillgång till en lämplig summa per dag från dessa insättningar. Vad som anses med lämplig summa får avgöras av Riks- gäldskontoret från fall till. Paragrafen innehåller bestämmelser om hinder mot att utöva vissa rättshandlingar. Övervägandena finns i avsnitt 20.4. Ändringarna i paragrafen genomför delvis den nya artikel 68.5 i krishanteringsdirektivet. Tillägget i andra stycket innebär att det även finns hinder mot att utöva de i paragrafen aktuella rättshandlingarna om det aktuella före- taget inte kan fullgöra sina skyldigheter till följd av Riksgälds- kontorets beslut om tillfälliga åtgärder utanför resolution enligt 7 a kap. 1 § eller beslut enligt 13 kap. 2, 7 eller 8 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om förbud som omfattar mot- parter till företagets dotterföretag. Ändringen i andra stycket grundar sig på att ett tillägg görs i 11 §. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om förbud mot att vidta ytterligare tillfälliga åtgärder. Övervägandena finns i avsnitt 20.3. Paragrafen genomför den nya artikel 33a.11 i krishanterings- direktivet. Av paragrafen framgår att inte får besluta om tillfälliga åtgärder både innan ett beslut om resolution och efter ett sådant beslut. Har ett beslut om tillfälliga åtgärder redan beslutats enligt 7 a kap. är myndigheten därmed förhindrad att besluta om till- fälliga åtgärder enligt 13 kap. 2, 7 eller 11 §. Paragrafen, som är ny, anger att det belopp skulder som minskas genom åtgärder enligt 16 kap. ska tas med i beräkningen av de tröskelvärden som avses i 21 kap. 30 och 22 kap. 2 § för det företaget. Paragrafen genomför delvis artikel 59.1b. Överväganden finns i avsnitt 19.2. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka kapitalbasinstrument och skulder som kan bli föremål för nedskrivning eller konvertering. Paragrafen har ändrats till följd av att det som tidigare kallades kvalificerad skuld nu ska kallas nedskrivningsbar skuld. Paragrafen innehåller bestämmelser om den ordning enligt vilken nedskrivning eller konvertering ska ske. Paragrafen har ändrats till följd av att det som tidigare kallades kvalificerad skuld nu ska kallas nedskrivningsbar skuld. Paragrafen genomför delvis ändringar i artikel 48 tillsammans med ett nytt bemyndigande i 29 kap. 1 § 13. Paragrafen innehåller bestämmelser om bedömningen om undantag för nedskrivningsbara skulder enligt 27 §. Tillägget genomför delvis artikel 44.2 h och det nya andra stycket i artikel 44.3. Överväganden finns i avsnitt 19.1. En ny punkt 4 har lagts till för det händelse att den nedskriv- ningsbara skuld som ska undantas är en sådan skuld som avses i 4 a kap. 9 § till ett annat företag i samma resolutionsgrupp men som inte är en resolutionsenhet. Eftersom en sådan skuld kan användas för att uppfylla det krav på kapitalbas och kvalificerade skulder som ett företag som avses i 4 kap. 1 b § ska uppfylla, kan det förhållandet ha påverkan på resolutionsstrategins funktion. ska i sådant fall pröva både om skulden behövs för att ge stöd åt den resolutionsstrategi som valt och om den helt eller delvis bör undan- tas för att säkerställa ett effektivt genomförande av resolutions- strategin. Paragrafen har ändrats till följd av att det som tidigare kallades kvalificerad skuld nu ska kallas nedskrivningsbar skuld. Paragrafen innehåller bestämmelser om information från företag som omfattas av lagen. Ändringen i paragrafen genomför artikel 45i.3 i krishanterings- direktivet. Ett nytt andra stycke har lagts till om offentliggörande av vissa uppgifter om kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder. Paragrafen innehåller bestämmelser om samarbete mellan Riksgälds- kontoret och andra myndigheter inom EES. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Ändringen genomför den nya artikel 4.8 i kapitaltäcknings- direktivet och innebär att och Finansinspek- tionen även ska samarbeta och utbyta information med varandra, med motsvarande myndigheter inom EES och med i den ut- sträckning som följer av bestämmelser i tillsynsförordningen och kapitaltäckningsdirektivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjlig- het att hänskjuta frågor till för tvistlösning. Hänvisningar till krishanteringsdirektivet har justerats i enlighet med ändringsdirek- tivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om begäran att ska bistå att nå en överenskommelse med resolutions- myndigheter i andra länder där en koncern är etablerad. Hänvisningar till krishanteringsdirektivet har justerats i enlighet med ändrings- direktivet. Paragrafen innehåller bemyndiganden till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att utfärda föreskrifter. Punkt 1, som delvis genomför den nya artikel 16a i krishanterings- direktivet, innehåller bemyndigande att, inom ramen för arti- kel 16a.4–6, utfärda föreskrifter om beräkning av ett högsta för- fogandebelopp i relation till kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder enligt 3 kap. 27 §. Övervägandena finns i avsnitt 17.2. Punkt 2, som delvis genomför artikel 45b, 45c, 45d och i krishanteringsdirektivet, innehåller i första ledet ett bemyndigande att utfärda de tillämpningsföreskrifter om beräkning och faststäl- lande av kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder som behövs för att säkerställa bestämmelsernas effektivitet och ändamål. Över- väganden finns i avsnitt 14.4 och 14.5. Bemyndigandets andra led avser föreskrifter som genomför de bestämmelser i krishanteringsdirektivet som särskilt avser ett globalt systemviktigt institut och ett större dotterföretag till globalt systemviktiga institut utanför EES. Bemyndigandet omfattar även föreskrifter som behövs för tillämpning av de bestämmelser som avser dessa företag och som framgår av tillsynsförordningen. Över- vägandena finns i avsnitt 14.3 och 14.2. Tillägget i punkten 4, som genomför den nya artikel 55.7 i kris- hanteringsdirektivet, gör det möjligt att meddela föreskrifter om vilka kategorier av skulder ett företag enligt 5 kap. 3 a § får fastställa att det inte är möjligt att ta in ett villkor enligt 5 kap. 2 §. Sådana föreskrifter ska utarbetas utifrån de tekniska standarder som kommissionen antagit med stöd av artikel 55.6 för att precisera de förutsättningar enligt vilka det av rättslig eller annan anledning inte är möjligt att för vissa kategorier ta med ett villkor om erkännande av skuldnedskriv- ning eller konvertering. Övervägandena finns i avsnitt 15.1. Punkt 11, som är ny och delvis genomför artikel 45b.4 i kris- hanteringsdirektivet, avser bemyndigande för att utforma det ansök- ningsförfarande och beräkning om ett lägre krav på efterställning enligt 4 a kap. 5 §. Beräkningen av utrymmet för ett mindre belopp än vad som framgår av lagen ska beräknas i enlighet med kriterierna i artikel 45b.4 krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i av- snitt 14.8. Punkt 12, avser att tillsammans med 4 a kap 6 § genomföra arti- kel 45b.8 sista stycket i krishanteringsdirektivet. Överväganden finns i avsnitt 14.9. Punkt 13, avser att tillsammans med 21 kap. 15 § genomföra ändringar i artikel 48 och utgöra grund till tillämpningsföreskrifter avseende nedskrivning och konvertering enligt 21 kap. 15 §. Paragrafen innehåller bemyndiganden till regeringen att utfärda föreskrifter. Överväganden finns i avsnitt 15.1. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 45i.7och 55.7 Punkten 3 har kompletterats med en hänvisning till beslut om åtgärder enligt 7 a kap. 2 §. Det innebär att regeringen även får med- dela föreskrifter om när och var dessa beslut ska offentliggöras och vad offentliggörandet ska innehålla. Regeringen bemyndigas vidare att utfärda föreskrifter om när och var uppgifter som avses i 28 kap. 1 § andra stycket ska offentliggöras och vad det offentliggörandet ska innehålla. Lagen träder i kraft . Punkt 2 anger att en europeiskt systemviktig resolutionsenhet och en nationellt systemviktig resolutionsenhet ska uppfylla de krav som följer av 4 kap. 3 c § . Punkt 3 avser krav utöver de som avses i 2. och krav för sådana resolutionsenheter utöver vad som avses i punkten 2. Kraven ska uppfyllas gradvis fram till med mellanliggande målnivåer, dock minst en . Sådana mellanliggande målnivåer ska utgöras av beslutade krav som led i den gradvisa upp- byggnaden fram till den slutgiltiga målnivån. ska fastställa övergångsperioderna med beaktande av förekomsten av insättningar och avsaknaden av skuldinstrument i finansieringsmo- dellen, tillgången till kapitalmarknaderna för kvalificerade skulder och beroendet av kärnprimärkapital för att uppfylla det krav som avses i 4 kap. 1 a §. Punkt 4 föreskriver att var tolfte månad ska meddela företaget planerade målnivåer på kapitalbas och kvalificerade skulder som företaget slutligen ska nå upp till, med syfte att underlätta en gradvis uppbyggnad av före- tagets förlustabsorberings- och återkapitaliseringskapacitet. Punkt 5 anger övergångstiden för offentliggörande ska följa kravens övergångstid. Genomför ändringsdirektivets artikel 3 i den delen. EU:s bankpaket om riskreducerande åtgärder förväntas Europeiska unionen besluta om ändringar av regelverken om kapitaltäckning och hantering av banker i kris. En särskild utredare ska lämna förslag till de författningsändringar som krävs för att anpassa svensk rätt till de ändringar av regelverken om kapitaltäckning och hantering av banker i kris som är resultatet av de förhandlingar på EU-nivå som skett inom ramen för arbetet med det s.k. bankpaketet. Uppdraget ska redovisas . Finanskrisen –2009 föranledde ett stort antal insatser för att värna den finansiella stabiliteten. Bland annat presenterade 2010 ett förslag på nya krav för institut, den s.k. 3- överenskommelsen. Överenskommelsen innebar bl.a. att instituten skulle ha mer kapital och större andel eget kapital. Nya krav på insti- tutens likviditet infördes också. Syftet var att stärka det finansiella systemets motståndskraft och minska risken för framtida finanskriser. I Europeiska unionen (EU) har dessa krav främst genomförts i regel- verket om kapitaltäckning, dvs. och rådets för- ordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag (tillsynsförordningen) och och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag (kapitaltäcknings- direktivet). Finanskrisen föranledde även införandet av ett regelverk för han- tering av banker i kris, som består av och rådets direktiv /59/EU av om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappers- företag (krishanteringsdirektivet) och och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kredit- institut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010.