sou · H7B327 · 2019-05-29 00:00:00 — När det gäller tryckfrihetsbrottet hets mot folkgrupp är förhållandena delvis annorlunda [jämfört med vad HD uttryckte i NJA 1996 s. 577 om att även bärande av märken som inte ensamma kan anses sprida ett meddelande kan innebära en sådan spridning när de bärs tillsammans med t.ex. klädsel av viss färg och visst snitt]. Det är här enbart de yttranden som återges i skriften eller, när det gäller ett märke eller en symbol, det meddelande som själva märket/symbolen förmedlar som ska bedömas. Omständigheter som ligger utanför skriften kan inte beaktas. Vem som sprider ett visst exemplar av skriften eller ett visst meddelande har alltså inte någon betydelse. En prövning som innefattar en bedömning av andra omständigheter än själva innehållet är oförenlig med det tryckfri- hetsrättsliga ensamansvaret. Vid bedömningen av om det är fråga om ett tryckfrihetsbrott ska även den s.k. instruktionen i 1 kap. 4 § TF beaktas. Den avser att inskärpa tryckfrihetens betydelse. Vid bedömningen av om ett yttrande är straffbart som tryckfrihets- brottet hets mot folkgrupp kan alltså omständigheter som ligger utan- för själva skriften inte beaktas. En annan sak är att JK, vid bedöm- ningen av om inskränkningen av yttrandefriheten är proportionerlig, har att beakta de principer och bedömningar som har utvecklat i sin praxis, innebärande bl.a. att utöver yttrandets inne- håll ska särskilt beaktas vem det riktar sig till, dess syfte samt i vilket sammanhang det sprids (se t.ex. JK:s beslut , dnr 6008-15-30). JK har som ovan nämnts haft att bedöma tyrrunan tillsammans med vissa texter och andra symboler. Följande två beslut kan fungera som exempel. Praxis avseende hets mot folkgrupp •I det ena beslutet hade JK att pröva en bild, publicerad på webb- platsen Nordfront, av en man med utsträckt hand. Infogad i bilden fanns tyrrunan och texten ”leve nationalsocialismen”. I beslutet uttalade JK, med hänvisning till rättsfallet NJA 1996 s. 577, att den nationalsocialistiska rörelsen vilade på en ideologi som var intimt sammanbunden med idéer om ras- överlägsenhet och rashat. Att sprida budskap som uttrycker ett allmänt stöd för en sådan rörelse och därmed de nämnda idéerna kan utgöra hets mot folkgrupp. Genom bilden ansågs national- socialismen hyllas. Enligt JK framgick det dock varken av bilden eller sammanhanget i vilket den publicerats med tydlighet en anknytning till de nämnda historiska rörelserna. Med beaktande härav och yttrandefrihetens räckvidd på området bedömde JK att det inte kunde förväntas en fällande dom. (Se beslut den 8 sep- tember 2014, dnr 5998-14-31.) •Inte heller i det andra beslutet ansåg JK att en bild på tyrrunan och viss text utgjorde yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp. Ärendet gällde en bild, som illustrerade en artikel på samma webb- plats som beslutet ovan. Bilden innehöll deltagare vid en minnes- ceremoni som bar en banderoll med tyrrunan och två andra runor samt texten ”De döda manar oss till strid”. I artikeln användes uttryck såsom ”vit kämpe” och ”folkkamrater”. (Se beslut , dnr 6084-18-3.2.) Detta avsnitt innehåller en redovisning och viss analys av hur dom- stolarna har resonerat i såväl fällande som friande domar avseende symboler. 4.5.2Symboler som har prövats Flera av de symboler som prövades i rättsfallet NJA 1996 s. 577, bl.a. hakkors samt örn och lagerkrans, var sådana som hade en koppling till nationalsocialistiska rörelser . Praxis avseende hets mot folkgrupp praxis därefter är det framför allt spridande av symboler med anknyt- ning till nationalsocialismen som har lett till åtal och därmed kommit att prövas i domstol. I stor utsträckning, inte minst på det grundlags- skyddade området, är det spridande av hakkorset, ensamt eller till- sammans med andra symboler eller text, som åtalas. Härutöver har ett flertal andra symboler med åtminstone viss koppling till national- socialismen prövats i domstol. Några sådana symboler som har prövats vid ett flertal tillfällen är örnen och varghaken. Av rättsfallet NJA 1996 s. 577 framgår att en symbol som otvetydigt ger en koppling till en viss åsiktsriktning kan ses som ett meddelande i den mening som avses i bestämmelsen om hets mot folkgrupp. De symboler som prövades i avgörandet hade som sagt en koppling till nationalsocialistiska rörelser . Avgörandet kan dock inte förstås som att endast symboler med en sådan kopp- ling kan vara att bedöma som hets mot folkgrupp. Även symboler utan koppling till nationalsocialismen har prövats av domstol. Det har rört sig om symboler som, det gjorts gällande, har en koppling till Ku Klux Klan, såsom brinnande kors och sydstats- flaggan, men även andra rasistiska symboler, såsom vit makt-näven, och symboler som kan innebära missaktning mot homosexuella, såsom en överkorsad regnbågsflagga. Sammantaget är det till största del symboler med en koppling till nationalsocialismen som förekommer i praxis, men praxis är inte helt begränsad till sådana symboler. 4.5.3Hur domstolarna och JK har resonerat Som ovan har nämnts har det i praxis till stor del varit symboler med koppling till nationalsocialismen som har prövats av domstolarna. Av rättsfallet NJA 1996 s. 577 framgår att indirekta åsiktsyttringar, som symboler, kan vara att betrakta som meddelanden enligt bestämmelsen om hets mot folkgrupp om de entydigt förmedlar ett budskap. Beträf- fande sådant budskap uttalade HD att symboler som inte bara kan kopplas till nationalsocialistiska rörelser utan även till idéer om rasöverlägsenhet och rashat – som är intimt för- bundna med dessa rörelsers ideologi – kan utgöra hets mot folk- grupp. Som exempel på sådana symboler, som kan förknippas med Praxis avseende hets mot folkgrupp en allmän nedvärdering av andra folkgrupper än den nordiska, angav HD hakkorset samt örnen med lagerkransen. I många av de fällande domar som vi har gått igenom har dom- stolarna uttryckligen angett något liknande HD:s motivering rättsfall, dvs. att symbolen kan förknippas med idéer om rasöver- lägsenhet och rashat och/eller en allmän nedvärdering av andra folk- grupper än den nordiska. I ytterligare ett relativt stort antal domar, framför allt gällande hakkorset, har domstolarna inte närmare angett vilket budskap symbolen ansetts förmedla, utan har endast kort kon- staterat att symbolen uttrycker missaktning. I en del domar har domstolarna bedömt att en symbol uttrycker missaktning redan efter att ha konstaterat att symbolen uppfattas som en hyllning till nationalsocialismen eller att den kan förknippas med Tredje riket och . HD:s avgörande i NJA 1996 s. 577 kan emellertid inte anses ge stöd för att en hyllning av national- socialismen, inte ens av nationalsocialistiska rörelser , i sig är tillräckligt för ansvar för hets mot folkgrupp. En sådan koppling är alltså vare sig nödvändig eller tillräcklig för ansvar. Det bör i detta sammanhang noteras att i de allra flesta av dessa fall, där domstolen endast konstaterat att en symbol utgör en hyllning av nationalsocialismen eller kan kopplas till Tredje riket, har det varit fråga om hakkors. Även om domstolen således inte uttryck- ligen angett det, kan en sådan symbol utifrån HD:s resonemang även kopplas till idéer om rasöverlägsenhet och rashat, varför man nog bör vara försiktig med att lägga alltför mycket vikt vid domstolarnas motiveringar i dessa fall. I detta sammanhang vill vi passa på att nämna att vi i vår praxis- genomgång noterat att det även finns stora skillnader i hur åklagarna formulerar gärningspåståendet i denna typ av mål. För att en indirekt åsiktsyttring, såsom en symbol, ska anses som ett meddelande enligt HD:s avgörande (NJA 1996 s. 577), behöver symbolen entydigt för- medla ett budskap. Beträffande omkring hälften av domarna, och i viss mån i ökad omfattning , har åklagaren i stämnings- ansökan i huvudsak endast angett typen av symbol och att den till- talade genom symbolen spridit ett meddelande som uttrycker hot mot eller missaktning för en skyddad grupp, dvs. endast ett återgivande av lagtexten i bestämmelsen om hets mot folkgrupp. I en stor del av övriga domar har åklagaren i stället närmare angett vad symbolen Praxis avseende hets mot folkgrupp påstås representera, t.ex. att den representerar en våldsinriktad ideo- logi med idéer om rasöverlägsenhet och rashat. Mot bakgrund av att fråga är om indirekta åsiktsyttringar anser vi att inte bara typen av symbol utan även vad den påstås förmedla är viktigt och bör framgå av gärningsbeskrivningen (jfr 30 kap. 3 § och 45 kap. 4 § rättegångs- balken, RB). På det grundlagsskyddade området har, utöver frikännande av juryn, domstolarna endast ogillat åtal för hets mot folkgrupp när det inte tydligt framgått att fråga varit om den av åklagaren påstådda symbolen, såsom ett hakkors eller en bild på . På brottsbalksområdet har åtalet bifallits helt eller delvis i omkring Om man inkluderar mål där endast en mindre del av åtalet har ogillats, så har åtalet ogillats i omkring en tredjedel av målen (närmare 40 mål). När åtalet har ogillats, helt eller delvis, har det i omkring hälften av fallen varit på grund av att det inte ansetts visat att det varit den tilltalade som spridit symbolen eller att symbolen överhuvudtaget spridits. I drygt en fjärdedel av fallen har åtalet ogillats, helt eller delvis, på grund av att det inte ansetts visat att den tilltalade haft upp- såt att uttrycka missaktning för någon folkgrupp eller att symbolen sedd i sitt sammanhang inte ansetts utgöra hets mot folkgrupp. Det har då ofta rört sig om relativt särpräglade fall såsom där den till- talade klätt ut sig till nazist vid en maskerad eller där symbolen an- vänts för att kränka en enskild person. I dessa fall har det alltså varit tydligt att utgången har berott på det sammanhang i vilket symbolen förekommit. Även i några andra fall, som vi redovisar nedan, är det sannolikt att åtalet har ogillats på grund av det sammanhang i vilket symbolen förekommit. •I ett avgörande ogillades åtalet såvitt det avsåg en munk- jacka med en dödskalle (Totenkopf) och texten ”All cops are bastards” och ”ACAB”. Som skäl angavs i huvudsak att trycket på jackan i första hand inte för tankarna till rasism. I samma avgörande fälldes den tilltalade för en tröja med samma typ av dödskalle och texten ”power”. (Se dom i mål B 722-98.) Praxis avseende hets mot folkgrupp •I ett avgörande ogillades ett åtal som dels avsåg bärande av en skinnväst med emblem föreställande fyra yxor, som åklagaren påstod bildade ett hakkors, och bärande av halskedja föreställande fyra yxor, som åklagaren påstod bildade ett hakkors, dels bärande av en tröja med ett tryck som visade bokstäverna ”SS” i runskrift. Tingsrätten angav att motiven med fyra yxor representerar en mc-klubb och att det inte var fråga om ett hakkors, men att det kunde, men måste inte, uppfattas som bildande ett hakkors. Även tröjtrycket med bokstäverna ”SS” angavs uttrycka stöd för en mc- klubb. Vidare uttalade tingsrätten att ingen av de tilltalade genom åtbörder, uttalanden, klädsel i övrigt eller på annat sätt gett uttryck för missaktning för andra folkgrupper än den nordiska. Mot den bakgrunden kunde enbart bärandet av aktuell klädsel inte anses sprida meddelande som uttrycker sådan missaktning. (Se tingsrätts dom i mål B 22029-98 m.fl.) •I en dom ogillades ett åtal i den del där det avsåg en bild på med en hakkorsbindel och citat bl.a. om att natio- nalsocialisterna avser att förstöra det kapitalistiska systemet. Tings- rätten uttalade att citatet riktade sig mot kapitalister, vilket inte kan ses som en folkgrupp. Inte heller ansågs citatet i kombination med bilden på uttrycka missaktning för en sådan folk- grupp. Däremot biföll tingsrätten åtalet för hets mot folkgrupp i övriga delar, bl.a. avseende flera andra bilder på till- sammans med text, hakkors eller Hitlerhälsning. (Se tings- rätts dom i mål B 4963-18.) I åtta avgöranden har åtalet ogillats, helt eller delvis, på grund av att domstolen ansett att spridande av den aktuella symbolen inte inne- burit hot eller missaktning. Vi redovisar dessa domar nedan, varvid en av domarna, angående tyrrunan, redovisas under en egen rubrik. •I två tingsrättsdomar respektive 2001 ogillades åtal som avsåg bärande av solkors. I det ena avgörandet uttalade tingsrätten att solkorset i stor utsträckning använts i sammanhang som inte har något samband med nationalsocialistiska rörelser, även om sådana rörelser har använt symbolen. I det andra avgörandet angavs att det finns legitim användning av solkorset. Av båda avgöran- dena framgår att solkorset ensamt inte kan anses ha en otvetydig Praxis avseende hets mot folkgrupp koppling till den nationalsocialistiska åsiktsriktningen. (Se Hässle- holms tingsrätts dom i mål B 1195-00 och tingsrätts dom i mål B 410-98.) •I en tingsrättsdom , som fastställdes av hovrätten, ogilla- des ett åtal som avsåg bärande av en tröja med texten ”Skrewdriver” och ”Live and kicking” samt ett märke med en örn, vars bröst täcktes av en vapensköld, och, vad som av tingsrätten angavs vara, två sammanflätade ”S”. Örnen var inte identisk med den örn som användes i . Att örnen förekom på en tröja med namnet på en musikgrupp som angavs stå för idéer om rasöver- lägsenhet och att dess bröst pryddes av en vapensköld med två sammanflätade ”S” tydde dock enligt tingsrätten på att örnen sym- boliserade detsamma som den örn som användes i . Tingsrätten fann därför att budskapet bakom den aktuella tröjan var sådant att det uttryckte missaktning för andra folkgrupper. Tingsrätten tillade emellertid att tröjans budskap härutöver behöver vara tydligt för dess betraktare för att bärandet av tröjan ska kunna anses som ett meddelande och utgöra brott. Vid en samlad bedömning fann tingsrätten att även om tröjans budskap var tydligt för den insatte betraktaren var det inte tydligt för gemene man. Tröjans budskap ansågs därför inte – vare sig ensamt eller i förening med den tilltalades övriga attribut (som bestod av ett halssmycke i form av en torshammare och svarta kängor) – utgöra ett meddelande enligt 16 kap. 8 § . (Se dom i mål B 645-00 och tingsrätts dom i mål B 254-00.) •I två tingsrättsdomar respektive 2001 ogillades åtal för bärande av kelterkors. I båda avgörandena angavs att kelterkors – om än mindre allmänt känt än t.ex. hakkors – kan förknippas med symboler använda av nationalsocialistiska rörelser . I den ena domen angav tingsrätten att det var en betydande skillnad både till omfattning och typ mellan den aktu- ella symbolen och de symboler som det var fråga om i rättsfallet NJA 1996 s. 577. Tingsrätten fann att kelterkorset inte kunde anses ge en otvetydig koppling till viss åsiktsriktning. I den andra domen ansåg tingsrätten att det kan ifrågasättas om kelterkorset ensamt kan förknippas med en missaktning av andra folkgrupper. I avgörandet beaktades även att de aktuella kelterkorsen var små Praxis avseende hets mot folkgrupp och inte särskilt iögonfallande. (Se tingsrätts dom i mål B 490-00 och tingsrätts dom i mål B 331-01.) •I en tingsrättsdom ogillades åtalet såvitt det avsåg en syd- statsflagga eftersom tingsrätten inte ansåg det visat att sydstats- flaggan kommit att framstå som en symbol för rasism eller i övrigt uttrycker missaktning. (Se tingsrätts dom i mål B 1151-07.) •I en tingsrättsdom ogillades ett åtal för hets mot folk- grupp, som i huvudsak avsåg bärande av märken med dödskallar och siffrorna 18 och 28. Tingsrätten ansåg att det saknades anled- ning att betvivla att sifforna i ”nazistiska kretsar” har den betydelse som åklagaren påstått, dvs. ”” och ”blood and honour” samt att sifferkombinationerna säkerligen av flera personer och grupperingar kan ses som ett uttryck för en viss åsiktsrikt- ning. Tingsrätten bedömde dock att det vore att gå för långt att anse att sifferkombinationerna som sådana är otvetydigt kopplade till en viss åsiktsriktning. (Se tingsrätts dom i mål B 1532-17.) I ett hovrättsavgörande – som, såvitt vi känner till, är det enda domstolsavgörandet där tyrrunan har prövats – hade åklagaren begärt att den tilltalade skulle dömas för hets mot folk- grupp (Hovrätten för Nedre dom i mål B 202-18). Enligt åklagarens gärningsbeskrivning hade den till- talade på Facebook bl.a. lagt ut bilder på tyrrunan och därigenom spridit meddelande som uttrycker hot och missaktning för skyddade grupper. Vad hotet eller missaktningen närmare skulle bestå i framgår inte av gärningsbeskrivningen, dvs. utöver att tyrrunan lagts ut angavs inte några konkreta omständigheter vari hotet eller missaktningen skulle ha bestått. I hovrättens dom är det dock antecknat att åklagaren i sitt slutanförande gjorde gällande att tyrrunan på vissa sätt har en stark koppling till den nationalsocialistiska rörelsen. Åklagaren får således anses ha preciserat, och därmed begränsat, gärningen till detta förhållande. Det är även antecknat att åklagaren inte presenterade något material till stöd för detta påstående. Praxis avseende hets mot folkgrupp som en sakfråga, dvs. en fråga om faktiska förhållanden som det kan föras bevisning om. I denna bedömning ansåg hovrätten att tyr- runans närmare koppling till den nationalsocialistiska rörelsen inte är allmänt känd. Eftersom åklagaren inte heller presenterat något material till stöd för sitt påstående ansåg hovrätten att bilderna på tyrrunan inte kunde ge stöd för åtalet. Såvitt får förstås påstod alltså åklagaren att tyrrunan utgjorde hot eller missaktning redan på grund av sin koppling till den national- socialistiska rörelsen. Hovrätten prövade därför endast om åklagaren styrkt detta påstående eller om denna omständighet var allmänt känd. I brottmål är det nämligen åklagaren som i regel har att bevisa samt- liga omständigheter som är nödvändiga för att den tilltalade ska fällas till ansvar, om inte en sådan omständighet är allmänt känd (se 35 kap. 2 § första stycket RB). Som angetts ovan ansåg hovrätten att åklagaren inte hade uppfyllt sin bevisbörda i denna del och att omständigheten inte heller var allmänt känd. Utifrån åklagarens talan fanns det inte några andra omständigheter i denna del att pröva för hovrätten (jfr 30 kap. 3 § och 45 kap. 4 § RB om att en domstol inte får döma över annan gärning än den som framgår av åklagarens gär- ningsbeskrivning). Hovrätten kom därför inte heller in på någon be- dömning av rättsfrågan om en konstaterad koppling mellan tyrrunan och den nationalsocialistiska rörelsen innebär att spridning av tyr- runan utgör hot mot eller missaktning för viss skyddad grupp. Domen besvarar alltså inte denna fråga. Utifrån HD:s resonemang i rätts- fallet NJA 1996 s. 577 kan det dock ifrågasättas om endast en kopp- ling till den nationalsocialistiska rörelsen skulle vara tillräcklig för att konstituera hot mot eller missaktning för sådan grupp. En annan fråga som anknyter till den ovan är om ett budskap som det inte är allmänt känt att en symbol kan förmedla, överhuvudtaget kan anses utgöra hot eller missaktning enligt bestämmelsen om hets mot folkgrupp. Även detta är en rättsfråga, dvs. en fråga som rör innebörden av en lagregel, och vi återkommer till den nedan. Tyrrunan förekommer även i ett omfattande åtal som ska prövas av och som avser händelser vid en icke tillstånds- given demonstration arrangerad av Nordiska motståndsrörelsen (NMR) i samband med i (mål B 3046-18). Av åklagarens gärningsbeskrivning framgår att de tilltalade under demonstrationen ska ha spritt ett meddelande som uttrycker miss- aktning genom att bl.a. flera demonstranter ska ha burit fanor, sköldar Praxis avseende hets mot folkgrupp och kläder med tyrrunan. Gärningsbeskrivningen omfattar även andra omständigheter, såsom att vissa demonstranter ska ha ropat ”hell seger” och burit plakat där välkända personer pekas ut som förbrytare. Enligt åklagaren har agerandet inneburit ett tydligt för- knippande med nationalsocialistiska rörelser under 1930- och 1940- talen och därmed med idéer om rasöverlägsenhet och rashat samt en allmän nedvärdering av andra folkgrupper. I gärningsbeskrivningen anges att NMR är en öppet nationalsocialistisk rörelse vilande på idéer om att raser ska hållas åtskilda och åklagaren har åberopat bevis- ning för att styrka detta. Dessutom har åklagaren åberopat bevisning för att styrka att NMR som organisation förespråkar våld som politisk metod och att NMR:s budskap blivit allmänt känt i tiden före demonstrationen samt bevisning till styrkande hur tyrrunan användes under . Skillnad i bedömning om fråga är om tryck- eller yttrandefrihetsbrott jämfört med brottsbalksbrott? Utifrån de domar vi har gått igenom är det svårt att se några skill- nader i bedömningen mellan domar på det grundlagsskyddade området och domar där prövningen har gjorts enligt . Det bör dock beaktas att det är få andra symboler än hakkorset som har varit föremål för prövning på det grundlagsskyddade området. Det kan inte uteslutas att det hade förekommit en skillnad i bedömningen vid en prövning av vissa andra symboler. Dessutom avser de flesta domar på det grundlagsskyddade området publiceringar på internet. Det innebär att symbolen kunnat prövas i sitt sammanhang, dvs. annat som publicerats på webbplatsen tillsammans med symbolen har kunnat beaktas. Om domarna i stället hade gällt symboler på t.ex. klädesplagg eller plakat hade omständigheter vid sidan av klädes- plagget eller plakatet inte kunnat beaktas eftersom dessa legat utanför själva skriften. Vid en prövning utanför det grundlagsskyddade om- rådet hade däremot sådana omständigheter kunnat beaktas, även till nackdel för den tilltalade, vilket hade kunnat medföra att bedöm- ningen blivit annorlunda. Praxis avseende hets mot folkgrupp Vid en jämförelse mellan enstaka domar avseende hets mot folkgrupp enligt och beslut av JK finns det skillnader i bedömningen av vilka symboler som kan utgöra hets mot folkgrupp. En mer generell jämförelse är något mer vansklig att göra. Som vi har berört i anslutning till genomgången av JK:s praxis ovan, kan JK:s bedöm- ningar nämligen ha förändrat sig något och i olika beslut har det gjorts olika bedömningar avseende samma symbol, även när detta till synes inte kan motiveras av omständigheterna i övrigt. De skillnader som vi har sett synes väsentligen kunna förklaras av de särskilda förutsättningar som gäller på det tryck- och yttrande- frihetsrättsliga området. Dessa innebär framför allt att JK, till skillnad från vad som gäller på brottsbalksområdet, inte kan beakta om- ständigheter utanför det yttrande, t.ex. viss skrift, som är föremål för prövning (se kapitel 3 där detta beskrivs närmare). Om t.ex. en person bär ett plakat med en symbol kan inte JK, vid en prövning av om plakatet utgör hets mot folkgrupp, beakta vem den personen är och vad för kläder denne bär. Dessutom anses yttrandefriheten ha ett särskilt starkt skydd på det grundlagsskyddade området. JK tycks därför ställa högre krav för straffbarhet på symbolerna i sig och kanske än mer på betydelsen av det sammanhang där symbolen före- kommer. I vart fall vid en jämförelse mellan enstaka domar och beslut kan detta noteras. JK har även uttryckt att det finns skillnader. I t.ex. ett beslut, avseende artiklar med tillhörande bilder av bl.a. hakkors- flaggor publicerade på en webbplats, uttalade JK att ”uttalandena hade sannolikt, om det inte varit fråga om publicering i ett grund- lagsskyddat medium, ansetts innefatta brottet hets mot folkgrupp”. Med hänvisning bl.a. till det särskilda skydd som den anmälda webb- platsen hade enligt YGL, ansåg dock JK att varken innehållet i artiklarna eller bilderna kunde bedömas innefatta hets mot folk- grupp (se beslut , dnr 3023-14-31). Krav på kännedom? En fråga som har aktualiserats i några av de tings- och hovrättsdomar som vi har gått igenom är om det för straffansvar för hets mot folk- grupp krävs att en symbols budskap är känt för en bredare allmänhet eller för de personer som symbolen har tillgängliggjorts, dvs. Praxis avseende hets mot folkgrupp till (nedan kallade mottagarna). Detta är alltså en rättsfråga, dvs.