sou · H7B366 · 2019-12-18 00:00:00 — Havs- och vattenmyndigheten arbetar med att ta fram förslag till de första havsplanerna. Förslagen ska lämnas till regeringen under slu- tet av 2019 och regeringen ska fatta beslut . I intervju har en del uppgett att arbetssättet är nytt i och att det än så länge är en trevande process, medan andra framhåller att man har kommit ganska långt. En havsplan ska förena näringspolitiska mål, sociala mål och miljömål. Den ska bidra till att: •god miljöstatus i havsmiljön nås och upprätthålls, •att havets resurser används hållbart så att havsanknutna näringar kan utvecklas, och •att främja samexistens mellan olika verksamheter och använd- ningsområden. En havsplan ska ge den vägledning som behövs för att områdena kan användas för de ändamål som de är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. En havsplan kan till exempel ange om- råden där energiutvinning är mest lämplig användning. För all använd- ning och påverkan är det väsentligt att beakta samband mellan land och hav. Det svenska kommunala planmonopolet och det förhållandet att kommunala översiktsplaner sträcker sig ut i havet gör att staten och kommunerna måste samverka i havsplaneringsarbetet. Havsplanen ska vara vägledande för den kommunala översiktsplaneringen. Alla 14 kustlänsstyrelser har i uppdrag att stödja Havs- och vattenmyndigheten och att arbeta regionalt med havsplanering. Länsstyrelsernas roll är att koppla ihop havsplaneringen med den kommunala planeringen på land, stödja och samordna kommunerna i deras arbete med detta. Förslagen stäms av med samtliga 85 kust- kommuner men även samtliga inlandskommuner inbjuds att yttra sig. Länsstyrelserna , och har ett särskilt regionalt samordningsansvar. Deras uppgift är att stötta övriga länsstyrelser i processen. Enligt uppgift är samtliga berörda myndigheter delaktiga i pro- cessen med att ta fram förslag till havsplaner. Det beskrivs som en interaktiv process, och att Havs- och vattenmyndigheten på ett tidigt stadium beslutade sig för ett sådant arbetssätt. Det var enligt uppgift mycket dialog mellan berörda myndigheter både innan arbe- tet drog igång och under processen. beslutade regeringen om En svensk maritim strategi – för människor, jobb och miljö. Strategin syftar till att ta ett helhetsgrepp om maritima hållbara näringar som kan bidra till ökad sysselsättning, minskad miljöbelastning och en attraktiv livs- miljö. På regeringsnivå hanteras havsplaneringen på Miljödeparte- mentet medan den maritima strategin hanteras på Näringsdeparte- mentet, vilket kräver täta kontakter mellan dessa departement. När det gäller sjöfartsaspekterna har trafikutskott uppmärk- sammat att maritima näringar kan påverka sjöfarten, till exempel vindkraft, turism och vattenbruk. Utskottet noterade att dessa aspek- ter behandlas i den svenska havsplaneringen. Utskottet pekade på vikten av att arbetet med genomförandet av den maritima strategin bidrar till att uppfylla miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård.57 har vidare framhållit att eko- systemansatsen är en utgångspunkt i både EU:s havsplanerings- direktiv och den svenska havsplaneringsförordningen. Havsplanerna ska ge förutsättningar för effektiva transportvägar med låg bränsle- förbrukning samt för att sjöfartens miljöeffekter ska minimeras, sär- skilt i ekologiskt känsliga områden. Utskottet menar att havs- planerna kan vara ett viktigt stöd i det internationella arbetet med att styra fartygsrutterna till områden där känsliga naturvärden inte riskeras av trafiken. Det finns inga EU-medel kopplade till havsplaneringsdirektivet utan den nationella havsplaneringen utförs med nationella medel. Iintervju har framförts att regeringens särskilde utredare från början var tydlig med att det behövdes en finansiering av arbetet genom en permanent ökning av förvaltningsanslaget till de berörda myndig- heterna.58 beslutade om en årlig anslagshöjning med till Havs- och vattenmyndigheten och 15 miljo- ner kronor direkt via permanent förstärkning av förvaltningsanslaget till länsstyrelserna. På vissa länsstyrelser (såsom ) öronmärktes pengarna för arbetet med havsplanering.59 Fysisk planering handlar om hur mark och vattenområden bör an- vändas, var bebyggelse och infrastruktur ska ligga och hur den bör vara utformad. (PBL) styr kommunernas fysiska planering. Det finns tre typer av kommunala fysiska planer: över- siktsplaner, detaljplaner och områdesbestämmelser.60 Översiktsplaneringens syfte är att ge vägledning för beslut om användning av mark- och vattenområden samt om hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. Kommunen ska i över- siktsplanen redovisa sin bedömning av hur den kommer att till- godose de allmänna intressen som ska beaktas vid användningen av mark- och vattenområden. Enligt bestämmelserna i ska varje kommun ha en aktuell översiktsplan som omfattar hela kommunen. 2017/18:TU16. 58SOU 2010:91 Planering på djupet – fysisk planering av havet. 59Länsstyrelsen , intervju . 60www.boverket.se/sv/samhallsplanering/sa-planeras-sverige/kommunal-planering/ (avläst ). har flera uppgifter relaterade till fysisk planering. Kommunen ska samråda med när ett förslag till över- siktsplan upprättas eller en ändring i planen genomförs. Under sam- rådet ska särskilt ta till vara och samordna statens intressen och tillhandahålla underlag för kommunens bedömningar. ska vidare avge ett granskningsyttrande över ett för- slag till översiktsplan. yttrande ska ge besked om huruvida kommunens ställningstaganden i översiktsplanen kan genom- föras utan ingripande från staten eller inte. Ett ingripande kan ske om kommunens efterföljande beslut om detaljplan eller områdes- bestämmelser kan antas stå i konflikt med de intressen som staten bevakar när det gäller markanvändning och bebyggelseutveckling. samverkan inom fysisk planering sker i de flesta fall när ett konkret behov av samverkan uppstår. Samverkan uppkom- mer då mellan de kommuner som berörs av den specifika frågan. Sam- arbetet sker genom kommunalförbund eller formlöst. Samarbetet kan omfatta flera län.61 Regional fysisk planering i och län beslutade att nya bestämmelser om regional fysisk planering skulle föras in i plan- och bygglagen.62 Frågor av betydelse för den fysiska miljön som berör mer än en kom- mun ska samordnas regionalt. I propositionen betonade regeringen att en länsvis indelning skapar synergieffekter kopplade till övriga planeringsslag och att den regionala fysiska planeringen därför borde ha länet som avgränsning. De nya bestämmelserna gäller och län, men enligt regeringens bedömning bör regional fysisk planering, som ett led i att åstadkomma mer enhetlighet i lan- det, införas i fler län när behov av och förutsättningar för sådan planering finns. De två berörda landstingen ska: 61Avsnittet bygger på avsnitt 5 i prop. 2017/18:266. 2017/18:266, bet. 2018/19:CU2. 1.utreda regionala frågor av betydelse för länets fysiska miljö, 2.upprätta ett förslag till regionplan eller förslag till ändring av en sådan plan, 3.anta, pröva aktualiteten hos och vid behov ändra planen, 4.lämna underlag om regionala frågor av betydelse för länets fysiska miljö till , andra berörda landsting och de kommu- ner, regionala kollektivtrafikmyndigheter och andra myndigheter som berörs, 5.yttra sig över förslag till översiktsplaner inom länet under ut- ställningstiden i fråga om hur de förhåller sig till regionplanen, 6.verka för insatser som kan bidra till att det långsiktiga behovet av bostäder kan tillgodoses, och 7.verka för insatser som kan bidra till att minska länets klimatpå- verkan och dess effekter. Landstingen ska lämna regeringen de uppgifter om den regionala fysiska planeringen som regeringen begär. be- slutar i frågor om antagande, aktualitetsprövning och ändring av en regionplan. Genom de nya bestämmelserna får landstingen i och län därmed samordningsansvar, och i det ingår att ta fram en regionplan. En sådan plan ska ange de grunddrag för användningen av mark- och vattenområden och riktlinjer för lokaliseringen av bebyg- gelse och byggnadsverk som har betydelse för länet. Planen ska vara vägledande för kommunernas beslut om bland annat översiktsplaner och detaljplaner. Planen ska också ge kommunerna vägledning kring hur mark- och vattenområden ska användas, var det går att bygga och hur samverkan ser ut mellan kommunerna och andra aktörer. Vidare ska det framgå av regionplanen bl.a. hur hänsyn har tagits till och hur planen har samordnats med andra nationella, regionala och kommunala planer och program. Lagändringarna började gälla . I propositionen angav regeringen att regional fysisk planering bör, som ett led i att åstadkomma mer enhetlighet i landet, införas i ytterligare län när behov av och förutsättningar för sådan planering finns. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen borde ta nödvändiga initiativ till att utveckla reformen så att den omfattar fler län, exempelvis genom direkt dialog med be- rörda parter samt att förtydliga hur befintliga samordningsförbund kan fortsätta sitt arbete: Enligt utskottets mening bör regeringen ta nödvändiga initiativ för att vidareutveckla reformen till att omfatta fler län, utöver och län. Regeringen bör inom ramen för detta arbete ha en direkt och kontinuerlig dialog med berörda parter. Det bör i arbetet beaktas att det på vissa platser finns samordningsförbund med ett ansvar för inomregional planering och miljö- och samhällsbyggnad. Regeringen bör på ett tydligare sätt belysa hur dessa befintliga samordningsförbund kan fortsätta att verka inom ramen för en utvidgning av reformen.63 I riksdagsbeslut framhölls att reglerna om regional fysisk planering samlas i PBL, vilket underlättar samordningen mellan det kommu- nala ansvaret enligt PBL för planering av mark- och vattenområden åena sidan och de regionala aktörernas uppdrag att utreda och pla- nera frågor av betydelse för länets fysiska miljö å andra sidan. Regeringen ansåg att den ökade samordningen i förlängningen borde kunna medverka till en ökad effektivitet i planeringsprocesserna samt förbättrad utväxling av både offentliga och privata invester- ingar. Detta leder enligt regeringen sammantaget till en förbättrad fysisk planering sett ur både hållbarhets- och samhällsekonomiskt perspektiv. Ansvaret för det regionala tillväxtarbetet och för planer- ingen av transportinfrastruktur och kollektivtrafik ligger även det på , med undantag för ett fåtal län. Genom att samla ansvaret hos på detta sätt kommer det enligt regeringens bedömning att ske en samordning mellan de regionala planeringarna. 2018/19:CU2. Finansiering av fysiska åtgärder I denna bilaga görs en genomgång av frågor rörande finansieringen av fysiska åtgärder. Beskrivningen är inte uttömmande. I bilagan be- skrivs ett urval möjliga finansieringskällor för fysiska åtgärder. Det handlar om bland annat landsbygdsprogrammet, vissa gemensamma privata finansieringskällor och andra källor. Vattenmyndigheternas åtgärdsprogram om finansiering av fysiska åtgärder Av vattenmyndigheternas åtgärdsprogram –2021 framgår följande: –Landsbygdsprogrammet: I miljöinvesteringsstöden och invester- ingsstöden bedöms finnas för fysiska åtgärder som bidrar till vattenförvaltningens mål. I detta ingår för skötsel av befintliga skyddszoner. –Kalkning inklusive medfinansiering: Det är länsstyrelserna som styr det operativa miljöarbetet utifrån regionala prioriteringar, däribland de kalkningsåtgärder som utförs med bidrag från Havs- och vattenmyndigheten. Kommunerna ansvarar för detaljplanering och genomförandet av kalkningen av sjöar och vattendrag samt spridningskontroll. kostade kalkningen i statsbidrag från anslaget 1:11. Därtill kommer kom- munernas egenfinansiering av kostnaden. Enligt Havs- och vattenmyndighetens årsredovisning sprids ungefär kalk till en kostnad av . –Efterbehandlingsåtgärder: Efterbehandlingsåtgärder av förorenade områden där verksamhetsutövare inte kan hållas ansvarig för sanering finansieras genom staten (utgiftsområde 20, anslag 1:4 Sanering och återställning av förorenade områden). Naturvårds- verkets befintliga finansiering har uppgått till (2010–2015). –Fiskevård, särskilda så kallade 1:11-projekt, LOVA och LIFE inklusive medfinansiering: Åtgärder för inom fiske och vattenvård, finansieras av EU-medel eller staten (utgiftsområde 20, anslag 1:11 Åtgärder för havs- och vatten- miljö). Medfinansiering krävs oftast av staten, centrala myndig- heter, länsstyrelser, kommuner eller den som utför åtgärden. –Miljöskydd vattenrelaterat (industrin): Industrin genomför vatten- relaterade åtgärder för enligt SCB:s statistik.1 –Enskilda avlopp: Årlig kostnad för installation av nya anlägg- ningar uppgår till . Driftskostnader för befintliga enskilda avlopp beräknas till nästan . Båda typerna av kostnader finansieras av den enskilde fastighets- ägaren. –VA-kollektivet: Detta innefattar posterna reningsverk, lednings- nät för avlopp (spillvatten och dagvatten), dricksvattenförsörj- ning och ledningsnät för dricksvatten. Utifrån VA-taxan beräk- nas branschen omsätta årligen.2 –Övervakning av vatten: Miljöövervakningen beräknas enligt vatten- myndigheterna kosta . Finansie- ring sker via staten och av verksamhetsutövare. –Vattenkraft – miljö: Kostnaderna handlar om att bygga cirka 200 fiskvägar, produktionsbortfallet för minimitappning och avsättning till bygdemedlen. Finansiering av dessa kostnader står verksamhetsutövaren för. –Forskning: I forskningsanslagen inkluderas anslag till vatten- förvaltning, SLU Aqua, (), Havsmiljö- 1Avser branscher med SNI-kod 07–33, 35 och 36. Vattenmyndigheterna har gjort en ned- justering av kostnaderna i branschen vattenförsörjning, vilket är de kommunala huvudmännen inom VA-sektorn, som i stället redovisas samlat under VA-kollektivet. 2Svenskt Vatten, e-brev . institutet, (Mistra), Havs- och vattenmyndigheten, för miljö, areella när- ingar och samhällsbyggande (Formas), (), IVL , projekt inom miljö- forskningsanslaget, projekt inom Östersjöprogrammet Bonus, Waters och forskningsprogrammet (A Systems Perspective on Environmental Quality Standards). –Utbetalning från ideella fonder: Medel betalas ut från fonder som har helt eller delvis en inriktning för finansiering av åtgärder i vatten. Fonderna är Stiftelsens Alvins fond för fågel- skydd, miljöfond, Världsnaturfondens innovativa naturvård, Sportfiskarnas fiskevårdsfond, Stiftelsen svensk våtmarksfond och Stiftelsen 2020. De uppgår sammanlagt till . Vissa gemensamma privata finansieringskällor Inom den privata finansieringen inryms vissa för verksamhetsutöv- arna gemensamma finansieringskällor. Här beskrivs tre sådana finan- sieringskällor. Bygdeavgiftsmedel och fiskeavgiftsmedel regleras genom förordning (1998:928) om bygde- och fiskeavgifter. Fiskeavgifterna uppgår till och bygdeavgifterna till 120–130 mil- joner kronor . Bygdeavgifterna används endast i mycket liten utsträckning till vattenvård. Dessutom kan nämnas att kraftbolagen finansierar kompensationsutsättning av fisk i enlighet med de krav som ställs i de olika tillstånden.3 Bygdeavgiftsmedel är en årlig ersättning som vattenkraftsföre- tagen måste betala i samband med regleringen av de stora älvarna för 3Rapport från 2011/12:RFR1. miljö- och jordbruksutskott har genomfört tre uppföljningar med anknytning till vattenförvaltningen. Arbetet har genomförts av utskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp med en ledamot från varje riks- dagsparti. Uppföljningarna har redovisats i serien Rapporter från () och be- handlats av utskottet i olika betänkanden. att minska eller gottgöra skador som regleringen orsakat.4 Avgiften bestäms av mark-och miljödomstolen och tas ut efter avgiftsenheter och avgiftsklasser om verksamheten innebär drift av ett vattenkraft- verk, vattenreglering som avser års- eller flerårsreglering, vattenöver- ledning för något annat ändamål än kraftändamål eller ytvattentäkt. Bygdeavgiften ska betalas till i det län där verksam- heten huvudsakligen bedrivs. Bygdeavgift ska användas för att förebygga eller minska sådana skador av vattenverksamheten som inte har ersatts enligt 31 kap. och för att gottgöra sådana skador. Den ska även använ- das för att tillgodose allmänna ändamål för den bygd som berörs av vattenverksamheten.5 Vid tillståndsprövning i mark- och miljödomstolen av vatten- verksamheter enligt kan domstolen föreskriva fiske- avgifter som kompensation för fiskeskada. Medlen kan användas för fiskevårdsåtgärder i det berörda vattenområdet eller i angränsande vattendrag om det inte anges något annat i domen. Fiskeavgiften kan fastställas antingen som en engångsavgift eller som en årlig avgift och betalas till Havs- och vattenmyndigheten. Myndigheten bestämmer hur fiskeavgifter ska användas, om inte annat har bestämts i domen eller beslutet. Myndigheten får överlämna uppgiften att fatta sådana beslut till . Enligt en ändring i som trädde i kraft ska alla vattenverksamheter som är avsedda för att producera vatten- kraftsel, eller när de påbörjades var avsedda för att producera vatten- kraftsel, ha moderna miljövillkor.6 Av energiöverenskommelsen följer att vattenkraftsbranschen fullt ut ska finansiera kostna- derna för arbetet med att säkerställa att verksamheter och anlägg- ningar åtgärdas så att lever upp till unionsrätten och dess krav på vattenverksamheter.7 Regeringen förväntas /20 besluta om en nationell plan för omprövning av vatten- 4Närmare bestämmelser om detta finns i (1998:808) och lagen med särskilda be- stämmelser om vattenverksamhet (1998:812). 5Lag (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. 2017/18:243. Planen innehåller en tidplan för omprövningen av vattenkraften. Verksamhetsutövare som anmäler sig till planen har möjlighet att ansöka om ersättning för delar av prövningskostna- derna, åtgärdskostnaderna och produktionsförlusterna från Vatten- kraftens miljöfond. bildades och finansieras av åtta vattenkraftsbolag som tillsammans står för av vattenkraftsproduktionen i . Företagen satsar under och de utgörs av Fortum, Jämtkraft, Mälarenergi, Kraft, Statkraft, Tekniska verken i , Uniper och . Genom fonden tar vattenkraftsföretagen ett solidariskt ansvar för finansiering av miljöåtgärder i samband med att vatten- kraftsverksamhet ska anpassas till moderna miljövillkor. Verksamhetsutövarna kan ansöka om medel för miljöåtgärder, inklusive utredningar, kostnader för prövning av miljöåtgärderna i domstol, eventuella produktionsförluster samt utrivning inom ramen för den nationella planen. De svarar själva för av de miljö- åtgärdsrelaterade kostnaderna samt de första av produk- tionsbegränsningarna.8 Ansökan om medel kan med vissa undantag ske med början 2020. Det finns även andra finansieringskällor såsom NEFCO (Nordiska miljöfinansieringsbolaget) och NIB (). Dessa båda institutioner administrerar (BSAP-fonden). NEFCO är ett samnordiskt miljöfinansieringsbolag vars primära syfte är att främja investeringar av nordiskt miljöintresse i genom att finansiera företag i dessa länder. Bolaget beviljar lån och gör kapitalinvesteringar i syfte att skapa positiva miljöeffekter av intresse för den nordiska regionen. Fokus är på projekt som leder till kostnadseffektiva miljöfördelar i hela regio- nen.9 NEFCO har även finansierat projekt i . NIB är en internationell finansinstitution som ägs av , , , , , , och . 9www.norden.org/sv/funding-opportunities/nefco-lan-och-investeringar är bland annat inriktad på projekt som förbättrar miljön i de nordiska och baltiska länderna.10 Banken erbjuder bland annat lån till vissa typer av vattenrelaterade investeringar. Även EU kan bidra till finansieringen av åtgärdsarbete i . Följande program är av särskilt intresse i detta sammanhang. Europeiskt territoriellt samarbete (Interreg) handlar om att utveckla samarbetet över nationsgränserna. Syftet är att uppmuntra städer och regioner från olika medlemsstater att arbeta tillsammans och lära av varandra genom gemensamma program, projekt och nätverk. Interreg-programmen finansieras av Europeiska regionala utveck- lingsfonden (ERUF). Nuvarande programperiod –2020 är den femte perioden (Interreg V).11 Havs- och vattenmyndigheten medfinansierade totalt 19stycken Interreg-projekt, varav fyra nya projekt startade . Flertalet av projekten finansieras av Interreg Baltic Sea Region (Östersjöprogrammet), vilket är ett transnationellt samarbetspro- gram mellan elva länder. Utöver detta medfinansierar man även pro- jekt inom programmen Central Baltic, Nordprogrammet, Botnia- Atlantica, samt Öresund-Kattegatt-Skagerrak. Havs- och vattenmyndigheten uppger att intresset för att söka medfinansiering från anslaget 1:11 Åtgärder för havs- och vatten- miljö har varit relativt stort med en variation av sökande aktörer. De aktörer som sökt medfinansiering har exempelvis varit länsstyrelser, universitet samt ideella föreningar och organisationer. Utöver extern medfinansiering är Havs- och vattenmyndigheten projektägare för följande projekt ””, ”North Sea” och ”Water Co-Gover- nance”, där Havs- och vattenmyndigheten medfinansierar myndig- hetens deltagande i projekten. Finansieringsgraden från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) varierar mellan 50– 10www.svensktvatten.se/forskning/sok-pengar/sok-externa-pengar/nordiska- investeringsbanken--nib/ 11http:///interreg.html (avläst ). beroende på program. Havs- och vattenmyndighetens medfinansiering utgör mellan 20–av mottagarens projektbudget inom , beroende på medfinansieringsgraden från EU samt eventuell övrig finansiering.12 EU:s miljöprogram LIFE är uppdelat i två delar, en för miljö och en för klimat. Delprogrammen har vardera tre prioriterade områden. Delprogrammet för miljö prioriterar miljö och resurseffektivitet, natur och biologisk mångfald samt miljöpolicy och information. Delprogrammet för klimat prioriterar begränsning av klimatföränd- ringar, klimatanpassning samt klimatstyrning och information. En ny typ av projekt som kallas integrerade projektet (LIFE-IP) har införts. De ska vara storskaliga och utgå ifrån en regional eller nationell plan eller strategi. Ett mål är att integrera miljö- och klimat- policys i andra sektorers policys. Därför ska projekten samfinansieras och ha minst en annan finansieringskälla än LIFE-bidraget. genomför en ansökningsomgång för projekt inom LIFE. informerar och erbjuder stöd till sökande i , bland annat genom att bedöma om en projekt- idé passar in i LIFE-programmet. Det är som beslutar om LIFE-projekten.13 Medfinansieringsgraden ligger mellan . Havs- och vattenmyndigheten medfinansierar mellan av resterande insats (20–av den totala budgeten). Enligt Havs- och vattenmyndighetens bedömning kan nyttjandet av LIFE öka om det finns ett långsiktigt nationellt stöd för ansökningar och med- finansiering. Havs- och vattenmyndigheten har fattat beslut om tre stycken nya LIFE-projekt och medfinansierar totalt nio LIFE- projekt. stöttade Havs- och vattenmyndigheten åtgärds- inriktade vattenprojekt inom Life med nästan 2018. Myndigheten får in ett antal ansökningar om skrivarstöd Enligt myndighetens bedömning har dess strategi för att stödja fler 12Havs- och vattenmyndigheten (2019d). 13http:///Miljoarbete-i-samhallet/EU-och-internationellt/EUs- miljooarbete/EU-finansiering/LIFE/ (avläst ). ansökningar för arbete med projektansökan och möjligheter till med- finansiering ökat intresset för vattenrelaterade LIFE-projekt. Havs- och fiskeriprogrammet består av stöd för att dels utveckla ett miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbart fiske och vattenbruk i , dels genomföra en del av den integrerade havspolitiken och olika EU-miljödirektiv. Landsbygdsprogrammet 2014–2020 består av stöd och ersättningar som är till för att utveckla landsbygden. Miljö, hållbar utveckling och innovation är prioriterade områden.