sou · H7B356 · 2019-12-12 00:00:00 — I bedömningen måste vägas in att löner till ledningen är marknadsmässiga i sektorn (och att arrangemang som t.ex. en 13:e månadslön inte används som ett sätt att i praktiken dela ut vinst). –Frågan om drivkrafter, att organisation eller ägarsystem återspeglar uppdraget, är avgörande för klassificering av idéburna organisa- tioner. –I rapporten statistik på välfärdsområdet50, över- lämnad till , analyseras defini- tionsfrågan och en systematisk metod för att i offentlig statistik kunna hänföra organisationer till rätt sektor beskrivs. I Famnas bedömning av vilka organisationer/företag som är idéburna anges att fortsättningsvis kommer att luta sig mot den analysmodell och metodik som återfinns i statistikrapporten. 5.2.3Giva , kvalitetskod för insamlingsorganisationer , tidigare Frivilligorganisationernas insamlingsråd (FRII), är en branschorganisation för insamlingsorganisationer, vars upp- drag är att bidra till ett tryggt givande och ett högt förtroende för organisationerna. har tagit fram en kvalitetskod51 som medlemsorganisationerna måste följa. En del av koden består av fram- tagna riktlinjer för intern kontroll och styrning. 50Sektorbaserad statistik på välfärdsområdet, Rapport till , Famna och . Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden det tre olika nivåer på krav som ska följas beroende på organisatio- nens storlek. Exempel på krav som finns i kvalitetskoden är följande: •Organisationens ändamål ska beskrivas i stadga/stiftelseurkund. •Organisationens juridiska form ska vara ideell förening, stiftelse eller registrerat trossamfund. •Organisationen ska upprätta en verksamhetsberättelse eller mot- svarande dokument som visar att resurserna under det senaste verksamhetsåret i huvudsak har använts i enlighet med det ända- mål som beskrivits i stadgan/stiftelseurkunden. Det ställs vidare ett antal krav på styrelsen, styrningen av organisa- tionen, internkontroll, insamling, anställda och volontärer samt rappor- tering. Kvalitetskoden ställer även krav på att vissa dokument ska finnas på organisationens hemsida. Det handlar bland annat om stadga eller stiftelseurkund, styrande dokument som reglerar placering av kapital, styrande dokument som visar hur organisationen arbetar för att motverka oegentligheter, organisationens system för att möjliggöra anonyma anmälningar, styrande dokument som reglerar organisa- tionens insamlingsarbete, uppförandekod, effektrapport och årsredo- visning. I detta sammanhang kan även nämnas Svensk Insamlingskontroll. Svensk Insamlingskontroll är en ideell förening vars huvudmän är den svenska arbetsmarknadens centralorganisationer – LO, , och . Syftet är att verka för att offentliga insamlingar för humanitära, välgörande, kulturella och andra allmän- nyttiga ändamål sker under betryggande kontroll, att insamlingar inte belastas med oskäliga kostnader, att sunda marknadsföringsmetoder används på insamlingsområdet samt att ändamålsenliga metoder för insamlingskontroll utvecklas. Föreningen beviljar så kallade 90-kon- ton under förutsättning att organisationerna försäkrar att de följer Svensk Insamlingskontrolls föreskrifter och anvisningar samt att de får granska 90-kontoinnehavaren. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden 5.2.4Finansdepartementets promemoria med ändringar i förslag Regeringen föreslog i propositionen Tillstånd att ta emot offentlig finansiering inom , assistansersättningen och skollag- sreglerad verksamhet52 att ett krav på tillstånd för att få ta emot offent- lig finansiering skulle införas för juridiska personer som bedriver verk- samhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade, socialtjänstlagen (2001:453) och skollagen (2010:800). Endast juridiska personer som kunde visa att offentliga medel, utöver ett tillåtet rörelseresultat, skulle gå till verksamhet enligt de lagarna skulle få tillstånd att ta emot offentlig finansiering. I promemorian Vissa ändringar i regleringen om tillstånd att ta emot offentlig finan- siering53, föreslog vissa ändringar i och komplet- teringar till de förslag som lämnats i propositionen. Bland annat före- slogs ett undantag när det gällde det föreslagna kravet på tillstånd för att få ta emot offentlig finansiering enligt följande. Undantag från vissa krav för att beviljas tillstånd att ta emot offentlig finansiering ska kunna gälla om sökanden är en ideell förening, en stif- telse, ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning eller en motsvarande utländsk juridisk person med hemvist i ett annat land än inom Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet. I promemorian anförs att merparten av de organisationer som i anses vara idéburna sannolikt skulle klassificeras som icke- vinstdrivande organisationer enligt de kriterier som används i FN:s satelliträkenskaper för icke-vinstdrivande organisationer i national- räkenskaperna. I finns emellertid ingen myndighet eller annan organisation som har i uppdrag att definiera vilka som ska anses vara idéburna eller icke-vinstdrivande organisationer. Det finns inte någon offentlig instans som kan avgöra t.ex. under vilka förutsättningar aktiebolag eller ekonomiska föreningar som ägs av stiftelser eller som har inskrivet i bolagsordningen eller stadgarna att alla medel ska åter- investeras i verksamheten, ska anses vara idéburna. Enligt promemorian är en förutsättning för rättssäkra bedöm- ningar att de tillsynsmyndigheter som ska göra bedömningen av vilka krav som ska uppfyllas av sökanden har en tydlig reglering att följa. Möjligheten till undantag från vissa av kraven bör därför enligt 2017/18:159. 53Fi 2018/00130/K. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden promemorians förslag, i avsaknad av en vedertagen juridisk avgräns- ning av icke-vinstdrivande idéburna aktörer, gälla vissa associations- former. Den bör gälla för juridiska personer med associationsformer vars syfte inte är att generera vinst till ägarna eller medlemmarna. Aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning (SVB), ideella föreningar och stiftelser är sådana svenska associationsformer och föreslogs därför under vissa förutsättningar undantas från ett antal av de föreslagna kraven. I promemorian föreslogs även att: Undantag från vissa krav för att beviljas tillstånd att ta emot offentlig finansiering ska endast gälla om den sökande har ett allmännyttigt syfte. Enligt promemorian skulle det inte vara tillräckligt att verksamheten bedrivs i någon av de angivna associationsformerna. Därutöver skulle det krävas att den juridiska personen har ett allmännyttigt syfte. Det skulle vara den som ansöker om tillstånd som hade att visa att kravet på allmännyttigt syfte är uppfyllt. Detta skulle kunna ske t.ex. genom att det framgår av stadgarna i en ideell förening, bolagsordningen i ett SVB, stiftelseförordnandet i en stiftelse eller motsvarande dokument. Begreppet allmännyttigt syfte skulle enligt promemorian i detta sammanhang tolkas brett. Det skulle innebära att ledning för tolk- ning av begreppet kunde tas från vad som anses vara ett sådant syfte enligt någon av de olika befintliga lagar där begreppet används (in- komstskattelagen, spellagen och lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag). Ett allmännyttigt syfte kunde enligt promemorian t.ex. vara att bidra till samhällets utveckling, till lösningen av ett sam- hällsproblem eller svara mot ett behov i samhället. Syftet skulle emellertid vara förenligt med de mål och principer som finns för välfärden. Ett allmännyttigt ändamål kan enligt promemorian inte vara begränsat till vissa familjers, medlemmars eller andra bestämda perso- ners intressen. Verksamheten kunde dock anses ha ett allmännyttigt syfte även om den riktade sig till en viss grupp, som exempelvis vålds- utsatta kvinnor eller ungdomar med särskilda behov. I en juridisk person med allmännyttigt syfte fick enligt vad som anförs i pro- memorian inget eventuellt ekonomiskt överskott ges tillbaka till ägare, medlemmar, huvudmän eller andra bestämda personer. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden Remissvar från idéburna organisationer I ett gemensamt remissvar från , Coompanion , Famna – riksorganisation för idéburen vård och social omsorg, Forum – idéburna organisationer med social inriktning, FSO fria förskolor och Idéburna skolors riksförbund väl- komnade organisationerna förslaget om att undanta idéburen välfärd från vissa av kraven för att ta emot offentlig finansiering. De var emellertid bekymrade över att den föreslagna definitionen av idé- burna organisationer var alltför snäv och skulle utestänga många idé- burna verksamheter. Organisationerna välkomnade det föreslagna undantaget för ideell förening, stiftelse och aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning, svb (eller motsvarande utländsk juri- disk person med hemvist i ett annat land än inom europeiska ekonomiska samarbetsområdet). De föreslog dock att de uppräk- nade associationsformerna kompletterades med registrerade tros- samfund, ekonomiska föreningar efter bedömning, samt av samtliga undantagna associationsformer helägda aktiebolag. Organisationerna föreslog att aktiebolag (som ej är dotterbolag till någon av de undan- tagna associationsformerna) skulle utredas vidare. När det gäller ekonomiska föreningar föreslog organisationerna att det utvecklades ett rättssäkert tillvägagångssätt för att i varje en- skilt fall pröva om en ekonomisk förening är en idéburen verksamhet i praktiken eller inte. De kriterier som föreslogs för att en ekono- misk förening som mottar offentliga medel för välfärdsverksamhet skulle kategoriseras som idéburen var att den ska: 1.Ha ett allmännyttigt syfte i sin ändamålsparagraf. 2.Göra värdeöverföring till allmännyttigt ändamål enligt § 6 i lagen om ekonomisk förening. 3.Ansluta sig till FRII:s etiska kod, med följd att löneuttag är trans- parenta. 4.Dessa förhållanden ska följas upp och granskas av föreningens revi- sorer, enligt god revisionssed. Revisorerna ska ha tydliga riktlinjer att inte kunna rekommendera ansvarsfrihet om dessa villkor inte är uppfyllda. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden Propositionen, vars förslag föreslogs ändras genom promemorian, röstades ner i . Ändringarna i den föreslagna regleringen aktualiserades därför inte. 5.2.5Definitioner och förfaranden i andra länder Begreppet idéburen sektor är svenskt och saknar direkt motsvarig- het i andra EU/EES-länder. Överlag gäller att olika länder använder sig av olika begrepp, vilket ofta har historiska förklaringar. På EU- nivå har det därför varit nödvändigt att använda övergripande begrepp. Då utredningens uppdrag gäller idéburna organisationer som väljer att vara aktörer inom välfärden och syftar till att åstadkomma en tydlig definition av dessa är vårt fokus olika typer av rättsliga defi- nitioner, inte begrepp som förekommer i policydokument eller i den bredare diskussionen om den idéburna sektorn. I används begreppet ideella aktörer och organisationer men någon legaldefinition har inte tagits fram. Ett annat begrepp som anses ha en vidare innebörd är ”frivilligsektorn”. Ett förslag finns framtaget som innehåller en definition av ideella organisationer i upp- handlingslagstiftningen. Enligt förslaget är ideella organisationer: organisationer som uteslutande arbetar mot ett socialt syfte/mål för samhällets bästa och som återinvesterar eventuellt överskott tillbaka i den verksamheten. I förslaget anges att ideella organisationer skiljer från kommersiella genom att ha en annan bas för sin verksamhet, en uppdragsbeskriv- ning som sträcker sig bortom den faktiska produktionen av tjänsten och som kännetecknas av idealism. Stadgarna kan vara utgångs- punkten när syftet bestäms men även andra underlag kan användas. Organisationen får i stort sett enbart arbeta för ett socialt ändamål. Om organisationen tillhandahåller andra tjänster än hälso- och social- tjänster ska dessa vara av begränsad omfattning och avsedda att stödja huvudföremålet, dvs. det sociala syftet/målet med verksamheten. Det innebär att även organisationer som har t.ex. kaféverksamhet på ett sjukhem är en ideell organisation. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden överskott ska detta alltså återinvesteras. Överskott får inte delas ut till medlemmar, ägare eller andra utöver det som krävs för att täcka kostnader för driften. Verksamheten ska vara organiserad så att den inte är beroende av ekonomiska intressen. Både direkt och indirekt överskott omfattas av bestämmelsen. Som exempel på indirekt uttag av vinst anges avkastning på eget kapital som går utöver det som anses rimligt, avtal med ägare om köp av varor och tjänster under mark- nadspris, försäljning av egendom som realiserar kapital om det inte används för organisationens syfte/mål samt extraordinära lönenivåer. Definitionen pekar inte ut någon associationsform. Däremot anges att det torde vara en låg risk att en stiftelse med sociala eller humani- tära syften inte skulle vara ideell och omfattas av definitionen. Be- träffande aktiebolag kan dessa också vara ideella, men då måste äga- ren vara en ideell organisation. Det finns inte heller något hinder mot koncernstrukturer så länge samtliga ingående organisationers stadgar garanterar det sociala syftet och överskott återinvesteras. Något regi- ster eller dylikt föreslås inte utan det är den upphandlande myndig- heten som ska göra bedömningen. Begreppet har förts över från ett undantag som tidigare fanns i upphandlingslagstiftningen, vilket enligt förslaget innebär att äldre praxis kan tillämpas (se avsnitt 6.4.3). Förslaget har varit ute på remiss. Mottagandet har varit blandat. Från företagarsidan hävdas bl.a. att definitionen är förenad med flera utmaningar. Den rör organisationer som levererar tjänster och varor på en marknad och alltså bedriver näringsverksamhet anser före- tagen. Det förs fram att organisationerna som ingår inte är en av- gränsad grupp utan en grupp som har några typiska egenskaper. En remissinstans påpekar att det finns många sätt att disponera intäkter och kostnader på som är ägnade att dölja överskott. Detta innebär att det är svårt att skilja ideella organisationer från kommersiella menar remissinstansen. Kritik har lämnats mot att föreslaget inte redogör för skillnaderna mellan frivilliga och ideella organisationer samt mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet. Detta kommer enligt en annan remissinstans leda till årslånga tvister och innebära en stor osäkerhet. Företrädare för den ideella sektorn för bl.a. fram att förslaget visar på förståelse för sektorn som är ”not for profit”. De menar att ideella organisationer är professionella tjänsteleveran- törer som inte kan uppnå sin verksamhetsidé eller infria sina för- pliktelser och utveckla tjänster av hög kvalitet utan en sund eko- Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden Denna remissinstans – organisationen – menar att för- slaget är väl avvägt och stämmer överens med deras syn på vad ideella organisationer är och vad de tillför samhället. Definitionen är ingen legaldefinition utan framtagen att endast användas i upphandlingssammanhang. Det finns ingen registrering eller certifiering av idéburna organisa- tioner i . Däremot anges i den tyska skattelagstiftningen (Abgabenordnung) vilken typ av företag och organisationer som har rätt till skattenedsättningar och andra skattemässigt gynnande sär- regler för att de bedriver verksamhet med allmännyttiga, religiösa eller välgörenhetsändamål (se nedan). Reglerna är inte begränsade på så sätt att de bara gäller för vissa juridiska personer. Förutom att organisationen ska ha ett sådant särskilt ändamål ska verksamheten vara altruistisk, exklusiv och direkt. Med att verksamheten är exklusiv avses att det skatteprivilegie- rade ändamålet ska vara organisationens enda ändamål. Med direkt menas att det är organisationen själv som ska utöva verksamheten i enlighet med ändamålen. För att verksamheten ska anses altruistisk måste ett antal villkor vara uppfyllda vilka redogörs för nedan efter genomgången av de olika ändamål som medför skattenedsättning. En organisation ska anses ha allmännyttiga ändamål om dess verk- samhet främjar sådana ändamål i materiellt, andligt eller moraliskt hänseende. Det ska inte anses som ett främjande av allmänna ända- mål om den grupp personer som drar fördel av verksamheten är be- gränsad, till exempel genom tillhörighet till en viss familj eller ett visst företag, eller om gruppen aldrig kan bli annat än liten som ett resultat av ändamålets definition. Detta gäller särskilt geografiska eller yrkesmässiga begränsningar. Som främjande av allmänna ända- mål räknas inte heller endast det faktum att ett företag överför sina medel till ett offentligrättsligt organ. I en uttömmande lista räknas ett antal ändamål upp såsom all- männyttiga till exempel: främjande av forskning, religion, folkhälsa, sjukvård, omsorg om unga och äldre, konst och kultur, bevarande av historiska monument, stöd till studenter, vuxenutbildning, yrkes- utbildning, stöd till flyktingar, räddningstjänst, katastrofarbete, civilt Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden försvar, internationalism och kulturell tolerans, djurskydd, jämställdhet och brottsförebyggande arbete. Med välgörenhetsändamål avses att verksamheten är inriktad på stöd till personer som på grund av deras fysiska, mentala eller emo- tillstånd är beroende av andras hjälp eller vars inkomst inte är större än fyra gånger standardnivån för socialt bistånd. Som reli- giösa ändamål anses att ett företags eller en organisations verksamhet är tillägnad att främja utvecklingen av en religiös gemenskap inom en enhet som är offentligrättsligt reglerad. Som nämnts ovan krävs för skattenedsättning även att verksam- heten ska vara altruistisk. Verksamheten anses vara altruistisk om den inte i första hand gynnar organisationens egna ekonomiska syften, till exempel kommersiella eller andra vinstdrivande syften samt om följande villkor är uppfyllda: 1.Organisationens medel får endast användas för de syften som anges i stadgarna. Medlemmar eller samarbetspartners får varken få vinst- andelar eller några andra anslag från organisationens medel. Orga- nisationen får inte använda sina medel för att direkt eller indirekt främja eller stödja politiska partier. 2.När ett medlemskap avslutas eller en organisation upphör får medlemmarna inte erhålla mer än sina inbetalda kapitalandelar och marknadsvärdet av vad de bidragit med. 3.Organisationen får inte ge någon person oproportionerligt hög ersättning eller förmåner som inte är relaterade till syftet. 4.Om organisationen upplöses eller likvideras eller om det tidigare ändamålet upphör att gälla, kan tillgångar som överstiger medlem- mens inbetalda kapitalandelar och det verkliga marknadsvärdet av dennes bidrag endast användas för sådana syften som är skatte- mässigt privilegierade. 5.Medlen ska i princip användas omgående för de ändamål som anges i stadgarna. Användning av medel för förvärv eller skapande av tillgångar som tjänar de syften som anges i stadgarna anses också utgöra en lämplig användning. Fonder ska anses ha använts när de används för de skatteprivilegierade ändamål som anges i stadgarna senast två kalenderår eller räkenskapsår efter periodiseringen. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden Enligt lagstiftningen ska vidare de ändamål som anges i stadgarna och de medel med vilka de ska uppnås vara så exakt definierade att det med utgångspunkt i stadgarna kan fastställas huruvida förutsätt- ningarna för skattenedsättning har uppfyllts. har en särskild lag för den tredje sektorn (Codice del Terzo settore) som antogs 2016. I lagen definieras del Terzo settore (ETS) i flera steg. Först sker en uppräkning av vilka typer av orga- nisationer som anses tillhöra den tredje sektorn om de dessutom är införda i det nationella registret över den tredje sektorn (art. 4.1). Exempel är frivilligorganisationer, filantropiska organisationer, sociala företag, stiftelser och andra privaträttsliga subjekt utan vinstsyfte som skapats för olika typer av allmännyttiga ändamål. Bestämmelsen innehåller även en uppräkning av typer av organisationer som inte ingår i den tredje sektorn, däribland politiska partier, fackföreningar, arbetsgivarorganisationer och professionsorganisationer (art. 4.2). Vad gäller religiösa organisationer (art. 4.3) så omfattas dessa av lagens regler i de delar som de bedriver verksamhet av allmänt intresse (se nedan). ETS-organisationer (förutom sociala företag och sociala koope- rativ) utför enbart eller företrädesvis en eller flera aktiviteter av all- mänt intresse, utan vinstintresse och med syften som är allmän- nyttiga (finalitá civiche, solidaristiche e di utilità sociale). Vidare ges i lagen en uppräkning av verksamheter som anses vara aktiviteter i allmänt intresse förutsatt att den utförs i enlighet med de regler som gäller för respektive verksamhet. Vissa punkter i uppräkningen hän- visar till en viss aktivitet som regleras i annan lagstiftning. medan andra punkter hänvisar till ett visst begrepp som inte definieras närmare men som får antas ha en allmänt accepterad innebörd och ytterligare andra är beskrivningar av en viss verksamhet. Bland de uppräknade verksamheterna finns hälso- och sjukvård, social omsorg, utbildning, yrkesutbildning och högskoleutbildning, forskning, miljö- och naturvård, kulturminnesvård, kultur, närradio, utvecklingsbistånd, flyktingmottagning, amatöridrott, fredsarbete och främjande av mänskliga rättigheter. Det finns även ett bemyndigande till regeringen att utöka listan. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden En ETS kan även bedriva annan verksamhet än sådan som är av allmänt intresse. Sådan verksamhet måste dock vara tillåten enligt organisationens stadgar och vara sekundär och till hjälp för verksam- heten av allmänt intresse. Detta bedöms efter kriterier som beslutas av arbetsmarknads- och socialministeriet. Den italienska lagstiftningen innehåller vidare regler om ETS till- gångar och avsaknaden av vinstsyfte. Tillgångarna får bara användas för de allmännyttiga ändamål som anges i stadgarna (art. 8.1). Som en följd av detta är utdelning, även indirekt, till grundare, medlem- mar, arbetstagare eller ledning förbjuden. Detta gäller även då verk- samheten upphör eller organisationen upplöses. De därpå följande bestämmelserna anger ett antal situationer som ska betraktas som otillåten vinstutdelning. De organisationer som uppfyller kraven och skriver in sig i regi- stret för del Terzo settore ska i sin beteckning lägga till förkort- ningen ETS och ange sin status i sin korrespondens och kommunika- tion med allmänheten (art. 11 samt 12.1). Undantag görs för religiösa samfund (art. 12.2). Andra krav som det finns anledning att notera är krav på att organisationens stadgar ska ange avsaknaden av vinst- syfte och det allmännyttiga ändamålet (Art. 21). Det ställs dock inte något krav på att organisationen ska ha en viss associationsform. Det finns även tämligen detaljerade regler för hur inskrivning i det nationella registret över ETS ska gå till och hur registret ska vara utformat (art. 45–54). Trots att det rör sig om ett nationellt register ska inskrivning i normalfallet ske hos regionala myndigheter. Myn- digheten ska då bedöma om de krav som krävs för inskrivning är upp- fyllda. Beslut ska fattas . Eventuella avslag ska moti- veras. Myndigheten kan även uppmana ansökande organisationer att komplettera sina ansökningar. Om den ansökande organisationens stadgar följer en standardmodell som tagits fram av sektorsorganisa- tioner och godkänns av arbetsmarknads- och socialministeriet ska beslut fattas . Registret har inte börjat användas i prak- tiken . Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden antog 2011 en ny lag om social ekonomi (5/2011 de Economia Social).