sou · H7B356 · 2019-12-12 00:00:00 — Direkt led i främjandet av allmännyttigt ändamål eller annan naturlig anknytning (a) angavs det i IL exempel på verksamhet som är ett direkt led i främjandet av allmännyttigt ändamål eller som har annan naturlig anknytning till sådana ändamål. Att exemplen utelämnades i IL berodde på att man ansåg det mindre lämpligt med sådana exempel i lagtexten. Avsikten var inte att ändra något.13 Som exempel på in- komst från en verksamhet som har naturlig anknytning (a) nämndes i lagtexten sådan inkomst som direkt härrör från föreningens verk- samhet, t.ex. hyror som en förening som äger samlingslokaler får på grund av upplåtelse av lokaler för allmännyttiga ändamål, entré- avgifter till idrotts- och kulturevenemang o.d. Vidare nämndes inkomst av verksamhet som utgör ett direkt led i det ideella arbetet, t.ex. att en naturskyddsförening säljer affischer, märken och böcker för att öka intresset för föreningens verksamhet eller att en handikapp- förening säljer varor avsedda för handikappade personer. Ett annat exempel på naturlig anknytning som nämndes i lagtexten är en före- nings kommersiella verksamhet som har karaktär av service till med- lemmarna och andra som deltar i den ideella verksamheten. Det kan t.ex. vara en musikförening eller ett studieförbund som erbjuder noter eller böcker till medlemmarna. Kravet på samband anses även uppfyllt om en idrottsförening i mindre skala säljer förfriskningar eller idrottsartiklar i sina klubblokaler. Om verksamheten bedrivs stadigvarande och under samma for- mer som normal affärsverksamhet, omfattas enligt förarbetena inte sådana inkomster av undantaget från skattskyldighet. Som exempel nämns en idrottsförening som driver en sportaffär eller en religiös förening som driver en bokhandel med i stort sett samma sortiment som det gängse i branschen.14 framgick det av lagtexten att verksamhet som inte har annat samband med det ideella arbetet än att det ska finansiera detta inte ska anses ha naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet. 1999/2000:2 del 2, s. 83. 1976/77:135 s. 84. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden Det finns två rättsfall där frågan var om en förening bedrev service till medlemmarna eller om avsikten var att finansiera det ideella arbetet. I det första, RÅ 1987 ref. 67, kom Regerings- rätten fram till att en serverings- och kioskrörelse som en hembygds- förening bedrev i egna kulturhistoriska byggnader inte hade annat samband med föreningens museiverksamhet och forskning än att inkomsten finansierade den ideella verksamheten. Serverings- och kioskrörelsen hade en omsättning på , anställd personal och riktade sig i huvudsak till allmänheten. I RÅ 1987 ref. 154 kom Regeringsrätten till motsatt slutsats. Det målet gällde en tennisklubb som i nära anslutning till sin tennisanläggning hade en kiosk där man förutom sedvanlig klubbservice vid bokning och betalning av spelbanorna sålde konfektyr, mejerivaror, bröd m.m. till klubbmedlemmar, till dem som utnyttjade anläggningen samt till kringboende. Kiosken hade en omsättning på och var öppen bara den tid av året då tennisbanorna var öppna för spel. Upplåtelse av rättigheter (b) Bestämmelsen i b) om upplåtelse av rättigheter som uppkommit genom främjandet av de allmännyttiga ändamålen infördes 2017.15 Beträffande föreningarna har diskuterats i vilken utsträck- ning de får samarbeta med kommersiella företag med bibehållet undantag från skattskyldighet. Detta har accentuerats genom att t.ex. idrotten i större utsträckning får reklamintäkter och andra intäkter i samband med samarbeten med företag. Det har också blivit vanligare att företag stödjer ideella föreningar eller att företagen ser ett kom- mersiellt värde i ett evenemang som arrangeras av en ideell förening och därför betalar för rättigheter att sända sådana arrangemang. Tidi- gare fanns det också oklarheter kring hur upplåtelser av rättigheter som uppkommit genom främjande av allmännyttiga ändamål skulle behandlas skattemässigt.16 Därför förtydligades det 2017 att även in- komster som kommer från upplåtelser av rättigheter till företag, när rättigheterna uppkommit just genom den allmännyttiga verksam- heten, kan vara sådana inkomster som en ideell förening inte är skatt- skyldig för. Det kan röra sig om sändningsrättigheter, rättigheten till 2016/17:192 s. 11 ff. och 23. 2016/17:192, s. 14. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden namnet på ett visst evenemang eller rättigheter för företag att i sin egen marknadsföring använda sig av föreningens klubbmärke eller annat varumärke och på ett sådant sätt omnämna sitt stöd till före- ningen och den verksamhet som föreningen bedriver. Detta gäller också trossamfund. Försäljning av skänkta varor (c), spel (d) och hävd (e) Bestämmelserna i c) och e) har ett gemensamt ursprung. Försäljning av skänkta varor (c) har av hävd utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete (e). Det fanns exempel i lagtexten innan den flyttades över till IL på verksamhet som av hävd utnyttjats för att finansiera ideellt arbete. Där nämndes anordnande av bingo och andra lotterier, fester, basarer, försäljnings- och insamlingskampanjer samt sådan biografrörelse som bedrivs av en nykterhetsförening eller en förening med huvudsakligt ändamål att tillhandahålla allmänna samlingsloka- ler. Vidare nämndes att en förening upplåter reklamutrymme på klubb- dräkter eller i föreningens samlingslokaler. Uppräkningen var inte avsedd att vara uttömmande. I förarbetena nämndes också danstill- ställningar och loppmarknader (prop. 1976/77:135 s. 85). Efter ett rättsfall17 2013 uttalade i ett ställningstagande att förutsättningen för att second hand-försäljning ska behandlas som hävdvunnen finansieringskälla är att den inte bedrivs i direkt kon- kurrens med den kommersiella second hand-branschen. Detta rätts- fall och ställningstagande ledde till att (c) – försäljning av skänkta varor – infördes 2015.18 Genom ändringen slogs det fast att in- skränkt skattskyldiga föreningar och trossamfund inte är skattskyldiga för försäljning av skänkta varor som utnyttjas som finansieringskälla för ideellt arbete. Det finns inte något krav på begränsade öppettider eller på att verksamheten inte sköts av anställd personal. Lagrådets slutsats var att det skattebefriade området utvidgades betydligt. Punkten d) spel, infördes i samband med omregleringen av spelmarknaden. Det ansågs då att inkomst från spel som bedrivs med licens för allmännyttiga ändamål och uppfyller ändamåls-, verksam- hets-, fullföljds- samt öppenhetskraven ska vara undantagna från beskattning, se avsnitt 5.1.3 nedan. Spel som inte kräver licens, t.ex. 17HFD 2013 ref. 56. 2015/16:1 vol. 1a s. 254 f. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden bingo, kan omfattas av det generella hävdbegreppet i e). Spelverk- samhet ska ses som en självständig näringsverksamhet vid bedöm- ningen av huvudsaklighetskriteriet. Vissa andra juridiska personer Av 7 kap. 15 § IL följer att vissa andra juridiska personer är skatt- skyldiga bara för inkomst av sådan näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 § samma lag. Det gäller bland annat domkyrkor, lokal- kyrkor eller dylikt som hör till , sjukvårdsinrätt- ningar som inte bedrivs i vinstsyfte, barmhärtighetsinrättningar, och hushållningssällskap med stadgar som har fastställts av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämt. Sådana juridiska per- soner är dock inte skattskyldiga för kapitalvinster och kapitalförluster. Enligt 7 kap. 16 § är vissa juridiska personer skattskyldiga bara för inkomst på grund av innehav av fastigheter. Det handlar bland annat om akademier, allmänna undervisningsverk, studentkårer vid statliga universitet och högskolor och nationer vid univer- sitet eller vid . Med allmänna undervisningsverk avses enligt praxis i första hand de subjekt som i anstaltsmässiga former driver skolverksamhet utan vinstsyfte (RÅ 1997 ref. 64). har ut- talat att som skolverksamhet får anses vad som motsvarar det offent- liga skolväsendet för barn och ungdom enligt skollagen.19 Begreppet skolväsende för barn och ungdom omfattade enligt den skollag som gällde vid tiden för det rättsfallet förskoleklassen, , gym- nasieskolan, särskolan, specialskolan, och sameskolan.20 I ett avgörande prövade om det förhållandet att förskolan enligt nu gällande skollag utgör en egen skolform inom skolväsendet innebär att även en förskola kan utgöra ett sådant allmänt undervisningsverk. Domstolen fann dock att de ändringar som gjorts i begreppen i skollagen inte inneburit någon förändring av kraven på innehållet i den verksamhet som be- drivs vid förskolan. Begreppet skolverksamhet i skatterättslig mening kan därför inte enligt domstolen ges en annan och vidare innebörd än som framgår av rättsfall. Stiftelsen som i det aktuella 19RÅ 2004 ref. 77. 201 kap. 1 § andra stycket skollagen (1985:1100). Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden målet bedrev förskoleverksamhet kunde således inte anses bedriva sådan skolverksamhet som medförde att den är att anse som ett all- mänt undervisningsverk enligt inkomstskattelagen. Vidare räknas i 7 kap. 16 § upp ytterligare vissa juridiska personer som regionala utvecklingsbolag, arbetslöshetskassor, personalstiftel- ser som avses i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., stiftelser som bildats enligt avtal mellan organisationer av arbets- givare och arbetstagare med ändamål att lämna avgångsersättning till arbetstagare som blivit arbetslösa eller att främja åtgärder till förmån för arbetstagare som blivit eller löper risk att bli arbetslösa eller att lämna understöd vid utbildning eller att lämna permitteringslöne- ersättning, och bolag eller andra juridiska personer som uteslutande har till uppgift att lämna permitteringslöneersättning. I 7 kap. 17 § räknas ett antal namngivna subjekt upp vilka också är skattskyldiga bara för inkomst på grund av innehav av fastigheter. Det handlar om exempelvis , , Stiftelsen, Stiftelsen , Stiftelsen minnesfond, Stiftelsen Industrifon- den och Stiftelsen . 5.1.2Skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet trädde lagen (2019:453) om godkännande av gåvo- mottagare vid skattereduktion för gåvor i kraft. En motsvarande skatte- reduktion för gåvor till ideell verksamhet fanns . I propositionen Återinförd skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet21 föreslogs att gåvoskatteavdraget skulle återinföras. Det föreslogs dock inte några ansöknings- eller årsavgifter som gällde under den tidigare lagen. beslutade i enlighet med förslagen i propositionen. Enligt 6 § ska en svensk stiftelse, en svensk ideell förening eller ett svenskt registrerat trossamfund efter ansökan godkännas som gåvo- mottagare under förutsättning att 1.den sökande vid beslutet om slutlig skatt året före det år då ansökan görs är inskränkt skattskyldig enligt 7 kap. 3 § inkomstskattelagen, 2018/19:92. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden 2.den sökande har som ändamål att främja social hjälpverksamhet eller vetenskaplig forskning eller helt eller delvis bedriver sådan verksamhet, 3.det är sannolikt att den sökande a)även vid de två beslut om slutlig skatt som fattas efter det beslut som avses i 1 kommer att bli inskränkt skattskyldig enligt den bestämmelse som anges i samma punkt, och b)kommer att använda gåvorna på det sätt givarna avsett, 4.det av den sökandes bokföring eller räkenskaper är möjligt att av- göra vilka gåvor som har tagits emot och hur de har använts, och 5.den sökande har minst en auktoriserad eller godkänd revisor. För att vara inskränkt skattskyldig enligt 7 kap. 3 § inkomstskatte- lagen ska stiftelsen, den ideella föreningen eller det registrerade tros- samfundet uppfylla vissa villkor, se avsnittet om inkomstskattelagen ovan. Även utländska sökande ska enligt 8 § godkännas som gåvomot- tagare om förutsättningarna är uppfyllda och den sökande hör hemma i en stat inom Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet, eller med vilken har ingått ett skatteavtal. Associationsformerna är alltså, liksom i 7 kap. 3 § inkomstskatte- lagen, begränsade till stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund. Dessa organisationer ska vidare ha ett allmännyttigt ändamål enligt inkomstskattelagens regler. Det är dock inte alla all- männyttiga ändamål enligt inkomstskattelagen som accepteras när det gäller skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. Enligt lagen ska den sökande ha som ändamål att främja social hjälpverk- samhet eller vetenskaplig forskning, eller helt eller delvis bedriva sådan verksamhet. Tolkningen av dessa två ändamål, som finns med i katalogen över allmännyttiga ändamål i 7 kap. 4 § inkomstskatte- lagen, ska göras på samma sätt som i den lagen. Den som vill bli godkänd ska ansöka om detta hos . En ansökan ska lämnas enligt fastställt formulär och innehålla nöd- vändiga identifikationsuppgifter. Kravet på fastställt formulär är ett teknikneutralt uttryck för att uppgifterna ska lämnas på ett struk- turerat sätt, vilket inte begränsar möjligheterna att använda elektro- Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden Ett godkännande gäller till utgången av det tredje året som beslutet fattades. finns i förordningen (2019:456) om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva. Enligt den tidigare gällande förordningen skulle den som ansökte om att bli godkänd gåvomottagare betala en ansökningsavgift om . Om avgiften inte betalades fick avvisa ansökan. En godkänd gåvomottagare skulle också betala en årsavgift om då ett godkännande som gåvomottagare meddelats. Obetald årsavgift utgjorde grund för åter- kallelse av godkännandet. Som framgått ovan saknas dessa avgifter i det nu gällande regelverket. Även i andra lagar än inkomstskattelagen finns särskilda regler för verksamhet med allmännyttiga ändamål. trädde en ny spelreglering i kraft.22 Den nya regleringen bygger på ett licenssystem där alla som agerar på den svenska spelmarknaden ska ha en licens, och aktörer utan licens stängs ute. Regleringen är tillämplig på allt spel som tillhandahålls i , även spel över internet som riktas till den svenska marknaden. Spel- marknaden delas upp mellan en konkurrensutsatt del, som framför allt omfattar spel online och vadhållning, och en del som förbehålls spel för allmännyttiga ändamål som främst omfattar lotterier och bingo samt en del som förbehålls staten och som till största delen omfattar de statliga kasinona och spel på värdeautomater. När det gäller spel för allmännyttiga ändamål innebär den nya regleringen inte några väsentliga förändringar jämfört med den tidigare gällande lotterilagen (1994:1000). Spel för allmännyttiga ändamål regleras i 6 kap. i den nya spel- lagen (2018:1138). Enligt bestämmelserna får en licens att tillhanda- hålla spel till förmån för allmännyttiga ändamål omfatta andra lotte- rier än kasinospel, onlinebingo, penningautomater, värdeautomater och datorsimulerat automatspel. Licens att tillhandahålla spel för all- männyttiga ändamål får enligt 6 kap. 2 § ges endast till en ideell före- ning eller ett registrerat trossamfund som enligt sina stadgar har till 2017/2018:220. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden huvudsakligt syfte att främja allmännyttiga ändamål inom landet, bedriver verksamhet som huvudsakligen tillgodoser ett sådant ända- mål, som inte (om det inte finns särskilda skäl) vägrar någon inträde som medlem och som för sin verksamhet behöver intäkter från spel. Licens får också, enligt bestämmelsens andra stycke, ges till en annan juridisk person än ideella föreningar och registrerade trossamfund eller till en juridisk person som har till huvudsakligt syfte att främja ett allmännyttigt ändamål utomlands, om det finns särskilda skäl för det. Paragrafen motsvarar i princip 15 § i den upphävda lotterilagen. Till skillnad från vad som gällde enligt lotterilagen omfattas även registrerade trossamfund av bestämmelsen. Lotterilagens krav på att endast en svensk juridisk person kan tillhandahålla spel enligt bestäm- melsen har också tagits bort. Enligt 2 § lagen (2018:1139) om skatt på spel och 7 kap. 3 § 1. d)inkomstskattelagen (1999:1229) undantas verksamhet som bedrivs med stöd av 6 kap. spellagen från spelskatt. Detsamma gällde även tidigare enligt den nu upphävda lagen (1991:1482) om lotteriskatt. Vad som menas med allmännyttigt ändamål kommenteras inte särskilt vare sig i den nu aktuella propositionen eller i förarbetena till den tidigare gällande lotterilagen (1994:1000). I förarbetena till lotteri- lagen (1982:1011), där bestämmelsen hade väsentligen samma utform- ning, anförs följande.23 Som en förutsättning för tillstånd bör vidare gälla att den ideella före- ningen har till huvudsakligt syfte att främja allmännyttigt ändamål samt att föreningen i sin verksamhet också huvudsakligen tillgodoser sådant ändamål. Föreningar som har till huvudsakligt ändamål att tillgodose exempelvis medlemmarnas ekonomiska eller därmed jämförbara intres- sen bör alltså uteslutas från möjligheterna att anordna lotterier […]. Någon närmare precisering är knappast möjlig såvitt gäller kravet på att det skall vara fråga om ett allmännyttigt ändamål. Man torde allmänt kunna säga att i begreppet allmännyttigt ändamål kan inrymmas ända- mål som enligt en utbredd uppfattning är värda att stödja. Ett mot- svarande krav gäller i princip för att ideella föreningar m.fl. skall medges begränsad skattefrihet enligt kommunalskattelagen […]. Det förs även i samma proposition följande resonemang om vilka som ska få anordna lotterier: En av utgångspunkterna bör således vara att lotterierna skall få anordnas endast av ideella föreningar. I likhet med utredningen anser jag dock att man även i fortsättningen bör kunna göra avsteg från denna regel om 1981/82:170, s. 44. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden det finns särskilda skäl för detta. Tillstånd bör därför, liksom , kunna meddelas exempelvis vissa ekonomiska föreningar, bl.a. folkets- husföreningar, och stiftelser som har till huvudsakligt syfte att främja allmännyttigt ändamål. 5.1.4Reserverade kontrakt för vissa tjänster i upphandlingslagstiftningen infördes en ny 6 a § i 19 kap. lagen (2016:1145) om offentlig upphandling (). Enligt bestämmelsen får en upp- handlande myndighet reservera deltagandet i en upphandling av vissa av de välfärdstjänster som förtecknas i bilaga 2 a till organisationer som uppfyller ett antal uppställda krav. Det ska handla om organisa- tioner som 1.har som syfte att fullgöra ett offentligt uppdrag som är kopplat till att tillhandahålla sådana tjänster, 2.återinvesterar eventuell vinst för att uppnå syftet enligt 1, och 3.har en lednings- och ägarstruktur som grundar sig på personalens ägande eller deltagande eller som kräver aktivt deltagande av per- sonal, användare eller berörda parter. Löptiden för ett kontrakt som tilldelas med stöd av denna bestäm- melse får inte överstiga . Om en upphandlande myndighet med stöd av bestämmelsen har tilldelat en organisation ett kontrakt för en viss tjänst , får myndigheten inte med stöd av samma bestämmelse tilldela den organisationen ett kontrakt för den berörda tjänsten. Införandet av den nya paragrafen i innebär att har genomfört artikel 77 i och rådets direktiv /24/EU av om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv /18/EG. Artikeln är frivillig för medlemsstaterna att genomföra. I artikel 77.5 finns en bestämmelse som riktar sig till och som anger att kommissio- nen ska göra en bedömning av effekterna av artikeln och rapportera till och rådet . Lagrådet hade synpunkter på utformningen av regleringen och ansåg att den borde formuleras på ett mer lättbegripligt sätt. Reger- ingen angav att den hade förståelse för detta. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden regeringen betydande fördelar med att utforma regleringen så att den så långt som möjligt överensstämmer med det bakomliggande direktivet. Det är också den senare modellen som valdes vid införan- det av . Det finns inte heller enligt regeringen någon egentlig vägledning att hämta från direktiven för att kunna utforma bestäm- melsen på ett annorlunda sätt. Att avvika alltför mycket från direkti- vets ordalydelse riskerar enligt regeringens bedömning att leda till svårigheter och tolkningsproblem vid gränsöverskridande situatio- ner. Vid en samlad bedömning ansåg regeringen att den i lagråds- remissen valda lösningen var att föredra och att de oklarheter i direk- tivet som i viss utsträckning återspeglas i den föreslagna regleringen får överlämnas till rättstillämpningen att hantera.24 Regeringen anförde även: Som flera remissinstanser, bl.a. KKV, har påpekat är det viktigt att bidrar med vägledning och stöd i frågor som rör tillämpningen av de föreslagna bestämmelserna. Regeringen vill framhålla att det i Upphandlings- myndighetens uppdrag ingår att stödja den upphandling som genom- förs av upphandlande myndigheter och verka för en rättssäker upp- handling samt att underlätta idéburna organisationers deltagande i upphandling (se 1 § och 2 § 6 förordningen [2015:527] med instruk- tion för ).25 5.2Andra relevanta existerande definitioner Utöver existerande definitioner i svensk lagstiftning finns det ett antal andra relevanta definitioner som används och som omfattar hela eller delar av den idéburna sektorn. För en genomgång av när- liggande begrepp i den bredare diskussionen om sektorn, se kapitel 4. 5.2.1FN:s satelliträkenskaper för icke-vinstdrivande organisationer har haft i uppdrag av regeringen att ta fram statistik om det civila samhället. Statistiken ska tas fram i enlighet med FN:s statistiksystem för satelliträkenskaper om icke- vinstdrivande organisationer. Satelliträkenskaper är inriktade på att 2017/18:158, s. 91. 2017/18:158, s. 94. Förslag till en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden beskriva och analysera ekonomin för ett visst ändamål. De är inte avsedda att ge en översikt över den nationella ekonomin, utan inrik- tas på det som är relevant för det specifika ändamålet. Därför kan man med hjälp av satelliträkenskaperna visa detaljer som inte är syn- liga i det aggregerade huvudsystemet för nationalräkenskaper.26 Icke-vinstdrivande organisationer (NPI, NonProfit Institutions) anses utgöra en viktig och växande ekonomisk kraft i hela världen. Det är en av orsakerna till att satelliträkenskaper till nationalräken- skaperna framställs för den sektorn i många länder och att FN har gett ut en handbok i ämnet. Det har kommit ut en upp- daterad version av denna handbok.27 innehåller informa- tion och riktlinjer bland annat för vad som ska anses ingå i det civila samhället och vad som räknas som en icke-vinstdrivande organisation. I handboken anges fem kriterier (a – e nedan) för när en organi- sation anses ingå i det som benämns den tredje sektorn eller den sociala ekonomin. Liksom SCB gör i sina rapporter kommer vi i föl- jande text i stället använda begreppet det civila samhället. I nästa avsnitt följer en redogörelse för de fem kriterierna för att ingå i det civila samhället. skiljer även på olika huvudtyper av orga- nisationer bland de organisationer som ingår i det civila samhället. En huvudtyp är icke-vinstdrivande organisationer. Andra, såsom koope- rativ och ömsesidiga företag28, kallas i handboken för besläktade organisationer (till de icke-vinstdrivande). En beskrivning av de olika typerna av organisationer följer i avsnittet efter det som behandlar de fem gemensamma kriterierna. I handboken hänvisas ofta till 2008 SNA. SNA står för System of National Accounts, vilket är FN:s nationalräkenskapssystem. 2008 fastställdes bland annat de kriterier som det nuvarande systemet för satelliträkenskaperna bygger på. 26Det civila samhället 2016 – satelliträkenskaper, SCB, s. 9. 27Satellite Account on Non-profit and Related Institutions and Volunteer Work, United Nations , 2018.