sou · H7B365 · 2019-12-16 00:00:00 — Anm.: Befolkningsandelen för olika åldersgrupper avser gruppens storlek i förhållande till den vuxna befolkningen (eller äldre). Källa: Pareliussen och Robling (2017). Flera internationella studier pekar på att en ökad andel ensamstående har bidragit till att de redovisade inkomstskillnaderna har ökat i många länder (t.ex. Burtless 1999 och Peichl m.fl. 2012). (2011) finner att den förändrade hushållssammansättningen för- klarar mellan (beroende på vilken specifikation som används) av de ökade inkomstskillnaderna i –2005. Empiriska studier av sambandet mellan förändringar i ålders- strukturen och inkomstskillnader har i de flesta fall funnit ett relativt svagt samband (t.ex. Burtless 2011 och 1995). En studie på svenska data visar att den ökade andelen utrikes födda förklarar en förhållandevis liten del, , av de ökade inkomstskillna- derna 1980–2011 (Robling 2015). I en rapport som var en del av granskning av 2017 kvantifieras effekten på inkomstskillnaderna av förändringar i befolkningsstrukturen 1987–2013 (Pareliussen och Robling 2017). Resultaten visar att förändringar i befolkningens sammansättning med avseende på ålder, hushållsstruktur, födelseland, utbildnings- nivå och branschtillhörighet sammantaget förklarar av Gini-koefficientens förändring 1987–2013. Den förändrade hus- hållsstrukturen, med en ökad andel ensamhushåll, och den åldrande befolkningen står för ungefär två tredjedelar av den totala effekten. Det finns dock anledning att tolka rapportens resultat med viss för- siktighet. I en liknande studie på de nordiska länderna 1995–2013 förklarar sammansättningsförändringar en betydligt mindre del, , av förändringen i Gini-koefficienten (Pareliussen och Robling 2018). Det finns flera potentiella förklaringar till skillnaden i resultat, och sammantaget pekar de på att resultaten är känsliga för bl.a. metodval och data. 2.2.8Inkomstutveckling för olika befolkningsgrupper i detta kapitel har inkomstfördelningens förändring huvudsakligen beskrivits i termer av förändrade inkomstrelationer mellan olika inkomstgrupper. Ett annat sätt att analysera hur in- komstfördelningen har förändrats är att studera hur inkomst- relationerna har förändrats mellan olika befolkningsgrupper när individer grupperas efter andra karaktäristika än inkomstnivån, t.ex. efter hushållssammansättning eller arbetsmarknadsstatus. 2.4beskrivs hur den ekonomiska standarden har förändrats för olika grupper . Befolkningen har grupperats utifrån tre olika indelningsgrunder: 1) ålder, kön och familjetyp, 2) arbetsmarknadsstatus, och 3) vistelsetid i . Inom var och en av de tre kategorierna är grupperna ömsesidigt uteslutande. 1)Indelningen i grupper har gjorts på basis av individers huvudsakliga inkomstkälla. Anm.: Inkomstutvecklingen avser förändring av medelinkomst för respektive grupp. Den relativa ekonomiska standarden för en viss grupp definieras som kvoten mellan medelinkomsten för gruppen och för befolkningen som helhet. Denna kvot multipliceras med 100 för att uttrycka relationen i procent. Källor: och egna beräkningar. Den ekonomiska standarden har förbättrats för samtliga grupper i tabellen. Vissa grupper har dock haft en påtagligt starkare inkomst- tillväxt än andra. På ett övergripande plan går det att identifiera en tydlig utvecklingstrend, nämligen att skillnaderna i genomsnittlig ekonomisk standard tenderar att ha ökat mellan grupper med relativt låg respektive relativt hög ekonomisk standard. För de flesta grupper med förhållandevis låg genomsnittlig ekonomisk standard, t.ex. en- samstående föräldrar, personer med ekonomiskt bistånd och utrikes födda, ökade inkomsterna i genomsnitt långsammare än för befolk- ningen som helhet. För dessa ökade därför det relativa avståndet till medelvärdet i den totala inkomstfördelningen. För grupper med relativt hög ekonomisk standard, t.ex. heltidsarbetande, samman- boende i förvärvsaktiv ålder, sammanboende pensionärer och inrikes födda, ökade i stället inkomsterna i de flesta fall snabbare än för be- folkningen som helhet. Det relativa avståndet till medelvärdet i den totala inkomstfördelningen ökade således även för dessa grupper. Sammantaget har det ökade avståndet mellan grupper med relativt låg respektive relativt hög ekonomisk standard bidragit till att den samlade inkomstspridningen har ökat.18 2.2.9Utvecklingen av kvinnors och mäns individuella disponibla inkomster Ur ett jämställdhetsperspektiv kan det argumenteras för att det i stället för ett hushållsbaserat inkomstbegrepp (som innebär att sam- manboende kvinnor och män per definition får samma ekonomiska standard) skulle vara mer relevant att studera individuell disponibel inkomst, dvs. hur stora resurser som individen direkt förfogar över för sin egen försörjning. I detta delavsnitt presenteras en översiktlig redovisning av hur kvinnors och mäns individuella disponibla inkomster har utvecklats de senaste decennierna.19 18Den samlade inkomstspridningen kan beskrivas som ett resultat av skillnader mellan grupper och skillnader inom grupper. fördelningspolitiska redo- görelse (prop. 2017/18:100 bilaga 2) visas att både inom- och mellangruppsspridningen har ökat , och att båda således har bidragit till den ökade totala inkomstspridningen. Den övergripande slutsatsen är dock att ökade skillnader mellan grupper är av mindre betydelse för den ökade inkomstspridningen. Den främsta förklaringen står i stället att finna i ökade skill- nader inom var och en av grupperna. 19Med individuell disponibel inkomst avses summan av individens förvärvs-, närings-, kapital- och transfereringsinkomster minus skatter, där de hushållsgemensamma transfereringsinkom- hade kvinnor i åldersgruppen 20–i genomsnitt ca av mäns arbetsinkomst (se figur 2.14). Kvinnors lägre arbetsinkomster förklaras delvis av att färre kvinnor än män är sys- selsatta. Kvinnor har också kortare arbetstid än män. Kvinnor arbe- tar både deltid i större utsträckning än män och har en högre från- varo på grund av både föräldraledighet och ohälsa. Ytterligare en för- till kvinnors lägre arbetsinkomster är att kvinnor i genom- snitt har lägre löner än män. Lönegapet beror till stor del på att arbetsmarknaden kännetecknas av en könsmässig uppdelning, där kvinnor är överrepresenterade i yrken och befattningar med lägre löner. Men kvinnor har även i genomsnitt lägre lön inom många yrkesgrupper. Andel Kv/M Källor: och egna beräkningar. Skillnader i arbetstid mellan könen har dock minskat och kvinnors förvärvsarbetstid har ökat . Arbetsmark- naden har också blivit mindre könsuppdelad. Kvinnors arbetsinkom- ster har därmed ökat i snabbare takt än mäns sedan mitten av 1990- talet. Trots det har relationen mellan kvinnors och mäns individuella disponibla inkomster inte förändrats nämnvärt de senaste två decen- nierna. Det beror på att kvinnors kapitalinkomster i genomsnitt är sterna, som t.ex. bostadsbidrag eller barnbidrag, delas lika mellan hushållets vuxna. Hur kvinnors och mäns individuella disponibla inkomster utvecklas redovisas utförligt i en bilaga till budgetpropositionen; se t.ex. prop. 2019/20:1 bilaga 3. lägre än mäns som kapitalinkomsternas andel av de sam- lade inkomsterna har ökat. hade kvinnor i genomsnitt av mäns kapitalinkomst (se figur 2.15). Förhållandet mellan kvinnors och mäns kapitalinkomster har varit relativt , men kapitalinkomsternas ökade andel av de totala inkomsterna gör att deras bidrag till skillnaderna mellan kvinnor och män ändå har ökat. Andel Kv/M Källor: och egna beräkningar. Skillnaderna i marknadsinkomster utjämnas till viss del av trans- fereringar och skatter. hade kvinnor i genom- snitt av mäns individuella disponibla inkomst (se figur 2.16). Den individuella disponibla inkomsten för den vuxna befolk- ningen () är i genomsnitt 20–lägre för kvinnor än för män, och denna relation har varit relativt stabil . Andel Kv/M Källor: och egna beräkningar. 2.3Vad har drivit kapitalinkomsternas utveckling? I avsnitt 2.2 studerades fördelningen av ekonomisk standard i Sve- rige 1995–2017. En slutsats var att kapitalinkomster kan tillskrivas stor betydelse för utvecklingen mot ökade inkomstskillnader . har kapital- inkomsterna i genomsnitt ökat i betydelse i förhållande till andra inkomstslag – som framgick av tabell 2.3 har kapitalinkomsterna (efter skatt) ökat som andel av hushållens disponibla inkomster, från . Denna relativa ökning av ett skevt fördelat in- komstslag har inneburit en mer ojämn fördelning av de totala disponibla inkomsterna. Detta avsnitt tränger lite djupare bakom kapitalinkomsternas ökade betydelse och fokuserar på några faktorer som har bidragit till utvecklingen av hushållens kapitalinkomster sedan början av 1990- talet. En faktor är tillgångsprisernas utveckling. En annan handlar om skattesystemets utformning. Förändringar i skattesystemet kan påverka inkomsttaxeringens kapitalinkomster via en rad olika kana- ler. Ändrade regler kan t.ex. påverka möjligheterna och drivkrafterna att omvandla arbetsinkomster till kapitalinkomster eller leda till förskjutningar mellan sparformer som behandlas olika i inkomst- statistiken. 2.3.1Ökade tillgångspriser och ändrade skatteregler har påverkat kapitalvinsternas utveckling De realiserade kapitalvinsternas utveckling beror i hög grad på för- ändringen i tillgångspriser, dvs. prisutvecklingen för bostäder och finansiella tillgångar. Figur 2.17 visar utvecklingen för fyra olika prisindex i : småhuspriser, bostadsrättspriser, aktieindex och konsumentprisindex. Huvudbudskapet är att det har skett en kraftig relativprisuppgång i alla tillgångar den senaste tjugo- årsperioden. Detta gäller i synnerhet bostadsrättslägenheter (sjufal- dig ökning) och småhus (trefaldig ökning). är bostads- ägande vanligare i den övre delen av fördelningen än i den nedre (se figur 2.18). Även aktieindex på Stockholmsbörsen har ökat kraftigt, medan konsumentpriserna har förändrats förhållandevis lite. av finansiella tillgångar tycks också vara koncentrerade till den övre delen av fördelningen, i högre grad än bostadsägandet.20 Källa: , och (2018). 20Individdata över hushållens finansiella tillgångar saknas, men fördelningen av den löpande avkastningen av finansiella tillgångar indikerar att de är koncentrerade till den övre delen av fördelningen. Inkomstgrupp (decilgrupp) Anm.: Statistiken avser hela befolkningen. En person räknas som bostadsägare om personen tillhör ett hushåll som äger sin bostad. Källor: och egna beräkningar. Orsakerna till dessa stora relativprisförändringar i är flera (låg realränta, ökade hushållsinkomster, avskaffad förmögenhets- skatt och sänkt fastighetsbeskattning, begränsad bostadsproduktion m.m.), men i detta sammanhang räcker det att konstatera hur detta kan ha påverkat kapitalvinsternas utveckling bland svenska hushåll. Tabell 2.5 visar de realiserade kapitalvinsterna –2017, uppdelat på vinster från försäljning av fastigheter respektive värdepapper. Vinsterna var särskilt höga 2007, men båda typerna av vinster föll sedan under finanskrisen. Därefter har både de fastighetsrelaterade och de finansiella kapitalvinsterna återhämtat sig. Drygt två tredje- delar av de senaste årens realiserade kapitalvinster härrör från för- säljning av småhus eller bostadsrätt medan knappt en tredjedel kom- mer från försäljning av fonder, aktier och liknande instrument. Båda typerna av vinster är av dock av betydande storleksordning, och variationer i någon av dessa kan ge betydande utslag i den övergri- pande inkomstfördelningen. Källa: (underlag för inkomstbeskattning). En egenhet med realiserade kapitalvinster är att de tenderar att variera kraftigt över tiden; de varierar över konjunkturen men kan också bli extra stora vissa år, exempelvis år då det finns speciella incitament – såsom förväntade förändringar av skattereglerna – att realisera värdeökningar i aktier eller fastigheter. I är forsk- ningen kring realiserade kapitalvinster begränsad, men och (2008, 2012) konstaterar att de stora ökningarna som noterades i hög grad kan förklaras av ändrad skattelagstiftning som medförde att upparbetade kapitalvinster rea- liserades i högre grad. Studier från andra länder bekräftar denna bild. Exempelvis fann Golsbee (2000) i en uppmärksammad studie av amerikanska skatteförändringar att toppinkom- sternas kapitalinkomster var känsliga för skatteregler gällande reali- sering av kapitalvinster. 2.3.2Övergången till ett dualt skattesystem och införandet av 3:12-reglerna har lett till ökade kapitalinkomster Ett centralt inslag i den stora skattereform som trädde i kraft var att kapitalinkomsterna kom att beskattas separat från övriga inkomster och till den enhetliga skattesatsen . Dessför- innan tillämpades en och samma skatteskala på summan av arbets- och kapitalinkomster (plus övriga inkomster såsom skattepliktiga transfereringar). Övergången till ett dualt skattesystem kombinerades med sär- skilda regler för aktiebolag med ett begränsat antal ägare, s.k. få- mansbolag.21 Dessa regler – som kommit att kallas 3:12-reglerna – reglerade möjligheterna för ägarna att omvandla arbetsinkomster till kapitalinkomster och därmed reducera skattesatsen. Reglerna har ändrats ett antal gånger , t.ex. 2006 då bl.a. skattesatsen på utdelningar sänktes och gränsen för hur mycket som fick tas ut i utdelning höjdes, samt 2014 då reglerna för beräkning av gränsbeloppet gjordes mer generösa.22 var den högsta marginalskatten på arbetsinkomster (vid den genomsnittliga kommunalskattesatsen och med arbetsgivaravgift inräknad). För ägare av fåmansbolag kunde marginalskatten bli väsentligt lägre – med en bolagsskatt på blev marginalskatten på inkomster som delades ut från fåmansbolag . Detta gav en differens i marginalskatte- sats på . Vid skattereformen 1991 var samma differens 13 procentenheter.23 Flera studier hävdar att denna skattedifferens ger upphov till inkomstomvandling (”income shifting”) och att detta är en av orsa- kerna till att utdelningsinkomsterna har ökat markant sedan fåmans- bolagsreformen 2006 (se figur 2.19).24 Utdelningsinkomsterna är i genomsnitt små i hela fördelningen upp till den högsta decilgruppen, där beloppen är betydande och dessutom stigande över tiden (se tabell 2.6). I den högsta decilgruppen är andelen individer med hus- hållsinkomster från fåmansföretag förhållandevis hög, . var andelen klart lägre, mellan . I den nedre delen av inkomstfördelningen är talen mycket låga och når inte upp till en procent. 21Dessa ägare definieras som ägare till aktiebolag där fyra eller färre personer äger mer än 50procent av rösterna för samtliga andelar i företaget. 22Från och med 2014 får av hela löneunderlaget ingå i gränsbeloppet. Detta har, särskilt för mindre företag, medfört möjlighet att tillgodoräkna sig betydligt högre gränsbe- lopp . 23Se m.fl. (2018) för en diskussion av dessa beräkningar. var den statliga marginalskatten , kommunalskatten i genomsnitt , arbetsgivaravgif- ten , och bolagsskatten . var den statliga marginalskatten 20procent, kommunalskatten i genomsnitt , arbetsgivaravgiften , och bolagsskatten . 24Se Alstadsæter och (2016) och Alstadsæter, och (2014). Antal individer med utd. från fåmansbolag (vänster axel) Utdelning från fåmanbolag, miljarder kronor (höger axel) Källor: och egna beräkningar. Anm.: Statistiken avser hela befolkningen. Om någon person i hushållet har utdelningsinkomster från fåmansföretag räknas samtliga personer i hushållet till dem som har inkomster från sådana företag. Källor: och egna beräkningar. I bilaga 3 (kapitel 2) genomförs en dekomponering av Gini-koeffi- cienten 2000–2013 där kapitalinkomsterna delas upp i tre delar: reali- serade kapitalvinster, utdelning från fåmansbolag och övriga kapital- inkomster. Resultaten visar att utdelningar från fåmansbolag ökade sitt bidrag till Gini-koefficienten , med särskilt påtagliga skift uppåt 2006 och 2013. Den slutsats som dras är att de ökade utdelningsinkomsterna har haft en viss betydelse för inkomstfördelningens utveckling, men att bidraget till Gini-koeffi- cienten ändå var relativt begränsat 2013.25 Som framgår av figur 2.19 har dock utdelningsinkomsterna fortsatt att öka även efter 2013, vilket innebär att bidraget till Gini-koefficienten från dessa utdel- ningsinkomster har ökat ytterligare . I bilaga 3 (kapitel 2) görs även en jämförelse mellan kapitalin- komsternas utveckling i fem länder som infört dual beskattning med utvecklingen i sex länder som haft enhetlig beskatt- ning av förvärvs- och kapitalinkomster. Denna analys visar att ojäm- likheten i disponibla inkomster utvecklades i stort sett lika i dessa båda grupper av länder. Bidraget till ojämlikheten från kapital- inkomster ökade dock i länderna med dual beskattning, och detta särskilt i toppen av inkomstfördelningen. Enligt författarna är en rimlig tolkning av det observerade mönstret att det handlar om inkomstomvandling, dvs. att kapitalinkomsterna i dessa länder har trängt ut andra inkomster, särskilt i toppen av inkomstfördelningen. 2.3.3Förändrad beskattning påverkar inkomststatistiken Den huvudsakliga källan till den svenska inkomststatistiken är data från inkomstdeklarationerna, vilket innebär att skattereglerna kom- mer att påverka statistikens innehåll. I vissa fall tas hela den faktiska kapitalavkastningen upp till beskattning och redovisas som inkomst. I andra fall beräknas en schablonintäkt av kapital som skiljer sig från den faktiska avkastningen. Det finns även sparformer som inte kom- mer med alls i den officiella inkomststatistiken, t.ex. avkastningen 25År 2013 bidrog utdelningsinkomsterna med ca 0,02 till den totala Gini-koefficienten på ca 0,30. var bidraget knappt 0,01. I bilagan poängteras också att bidraget till Gini-koeffi- cienten inte bör tolkas som fåmansbolagens totala effekt på inkomstspridningen. I den mån utdelningsinkomsternas ökning är resultatet av inkomstomvandling bör det ökade bidraget från utdelningar ha en motsvarighet i ett minskat bidrag från fåmansbolagens arbetsinkomster. I bilagan tolkas det beräknade bidraget från fåmansbolagens utdelningar som en övre gräns på den samlade effekten på inkomstspridningen. på privat pensionssparande. Om skatteregler och sparformer föränd- ras över tiden kan detta ge upphov till förskjutningar mellan olika typer av kapitalinkomster som behandlas helt olika i inkomststati- stiken. – och eventuellt påverka bilden av kapitalinkomsternas ut- veckling. Ett uppenbart exempel på hur skattereglerna påverkar statisti- kens innehåll är om en sparform övergår från att ha varit skattebe- friad till att vara skattepliktig. Den skattereform som trädde i kraft fick t.ex. till följd att vissa tidigare obeskattade kapitalinkom- ster kom att inkluderas i inkomststatistiken . Detta gällde bl.a. kapitalvinster som härrörde från sparande i allemansfon- der, som var helt skattebefriade . Privata pensionsförsäkringar var länge ett substitut till andra sparformer, såsom fonder av olika slag. Sparande i privata pensions- försäkringar har dock inte genererat några deklarerade kapital- inkomster för individen. Avkastningen på sådant sparande beskattas av försäkringsbolaget och nettoavkastningen läggs till pensionskapi- talet som betalas ut som pension och beskattas som för- värvsinkomst. Avdragsrätten för sparande i privata pensionsförsäk- ringar slopades till stor del 2016, vilket gör att det för de allra flesta inte är förmånligt att sätta in mer pengar. Det mest troliga är att hushållen har gått över till andra sparformer. Frågan blir då hur dessa alternativa sparformer hanteras i inkomststatistiken. Till viss del kan sparande i privata pensionsförsäkringar ha ersatts med mer konven- tionellt sparande i bankkonton, enskilda aktier eller aktiefonder. Individen betalar då skatt på ränta, utdelning och vinster vid realise- ring av fondandelar vilket noteras i inkomststatistiken. En annan möjlighet är att de privata pensionsförsäkringarna har ersatts av kapitalförsäkringar eller löneväxling. Dessa lösningar genererar inte några uppmätta kapitalinkomster hos individen.26 Investeringssparkonto (ISK), som infördes , är en sparform som växer i popularitet och som får en successivt ökad betydelse i inkomststatistiken. På kontot kan olika finansiella instrument samt fondandelar förvaras. Innehavaren redovisar inte kapitalvinster och annan avkastning på dessa tillgångar. I stället ska en schablonmässigt beräknad intäkt redovisas som kapitalinkomst (ränteinkomst). 26Avkastning på kapitalförsäkring beskattas av försäkringsbolaget, och den utbetalade försäk- ringsförmånen är inte heller skattepliktig. Löneväxling innebär att den anställde kommer över- ens med sin arbetsgivare om sänkt lön som kompenseras med motsvarande inbetalning till ett konto inom ramen för tjänsteförsäkringarna. Schablonintäkten från ISK har inte utgjort någon större del av de samlade kapitalinkomsterna (se tabell 2.7). Det ligger dock betydande och växande förmögenhetsvärden i dessa konton. En ökad betydelse för ISK får flera konsekvenser för den dekla- rationsbaserade inkomststatistiken. För det första innebär schablon- beräkningen att det uppstår en avvikelse mellan den skattepliktiga kapitalinkomst som ingår i inkomststatistiken och individers fak- tiska kapitalinkomst. För det andra kommer en förskjutning av sparande från t.ex. kapitalförsäkringar (för vilka avkastningen inte kommer med i inkomststatistiken) till förmån för ISK att göra att kapitalinkomster får en skenbart ökad betydelse i statistiken.27 För det tredje, om det t.ex. blir vanligare att placera aktiefonder på ett ISK i stället för att äga renodlade aktiefonder kommer det att ske en överföring av kapitalinkomster från realiserade kapitalvinster till ränteinkomster. Eftersom de förra i regel inte ingår vid internatio- nella jämförelser kan en sådan utveckling göra de internationella jämförelserna missvisande. Källor: och egna beräkningar. Effekter på inkomstfördelningen av avvikelser mellan den skatte- pliktiga kapitalinkomst som ingår i inkomststatistiken och indivi- dens ”verkliga” kapitalinkomst är inte möjliga att kvantifiera med befintliga individdata. Det är möjligt att ett vidgat kapitalinkomst- begrepp, som inte är så starkt påverkat av skattetekniska regler, skulle ge en delvis annan bild av inkomstfördelningen och dess ut- 27Att en förskjutning av sparande från kapitalförsäkringar till ISK är sannolik stöds av att de senare har vissa marginella fördelar gentemot de förra. Man kan t.ex. kvitta schablonintäkten från ISK mot andra förluster och utgifter i inkomstslaget kapital. Detta är inte möjligt för avkastningen på kapitalförsäkringar som ju ligger hos försäkringsbolaget. veckling , men det kan också tänkas att avvikelserna inte är tillräckligt stora för att påverka den breda bilden av inkomstfördel- ningens utveckling (se fördjupningsruta 2.3). Fördjupningsruta 2.3: Distributional national accounts De senaste decenniernas inkomstfördelningsanalyser har inte täckt in alla inkomster i ekonomin. Visserligen finns huvuddelen av hushållens inkomster redovisade i taxeringsstatistiken (som ligger till grund för den svenska officiella statistiken för inkomst- fördelning), exempelvis de som kopplas till lönearbete eller till- gångar i bank eller aktiefond. Men vissa inkomster redovisas inte som någon taxerad inkomst hos hushållen trots att de ingår i den aggregerade nationalinkomsten. Att explicit göra kopplingen mellan data på aggregerad natio- nell nivå (”makro”) och disaggregerad hushållsnivå (”mikro”) är basen för ett pågående forskningsprogram under namnet Distri- butional National Accounts. Det leds av , Em- och och täcker in ett flertal länder. Huvudargumentet för att göra detta handlar om ambitionen att fånga in och fördela samtliga ekonomins inkomster och inte en- bart de som syns inom ramen för inkomsttaxeringens definitio- ner (med det underliggande antagandet att all utveckling defini- tionsmässigt tar vägen någonstans och därmed tillfaller någon).