sou · H7B37 · 2019-02-07 00:00:00 — I ett hållbart skogsbruk ska man säkerställa dessa livs- miljöer så att den biologiska mångfalden kan bevaras. Skogen och träden kan fungera som vindskydd, ge skugga, binda jorden på erosionskänsliga marker och hålla grundvattnet på en bra nivå. Skogen har betydelse för vattnets kretslopp från våtmarker via små bäckar, insjöar, åar och älvar ända ut i haven. Skogsägaren kan påverka allt detta genom val av skogsbruks- metoder, trädslagval, miljöhänsyn och naturvårdande skötsel. Skogs- brand är ett naturligt fenomen och vissa växter och insekter är bero- ende av att det brinner. I dagens skog är skogsbrand ovanligt i jäm- förelse med ett naturlandskap. En viktig naturvårdsåtgärd är därför naturvårdsbränningar som sker under kontrollerade former. 3.5Skogens betydelse för ekonomi De skogliga ekosystemen tillhandahåller många olika värden s.k. eko- systemtjänster: •Försörjande tjänster (t.ex. virke, brännved, bär och vilt) •Reglerande tjänster (t.ex. förebyggande av stormskador och klimat- reglering) •Kulturella tjänster (t.ex. rekreation och upplevelseturism) •Stödjande tjänster (t.ex. biologisk mångfald, fotosyntes och pol- linering). Det ekonomiska värdet av virkesproduktion uppskattas bland annat i nationalräkenskaperna. utgjorde skogsnäringens och skogs- brukets förädlingsvärde av BNP15. Bruttovärdet för skogsavverkningen var . Avverkningskostnaderna var och rot- nettot . Kostnaderna för återväxtåtgärder, röj- ning, skogsbilvägar m.m. var 4,1 miljarder kronor16. Exportvärdet av massa-, papper- och sågade trävaror uppgick till . Nettoexporten var drygt 90 miljarder kronor17. Det gör till ett av de största länderna globalt när det gäller handel med produkter från skogen. var 14 672 personer sysselsatta med skogsarbete18 inom skogsentreprenörföretag och i det storskaliga skogsbruket19. Till det ska läggas det arbete som utförs av enskilda privata ägare, antingen av de själva eller genom att de anlitar andra. Totalt utfördes 16 357 årsverken inom skogen . Vidareförädling av virke genererar ytterligare sysselsättning och intäkter. var 27 884 personer anställda i sågverk och andra företag som vidareförädlar trä och varor av trä. Kostnader för avverkning och andra åtgärder från under- sökning Kostnader i storskogsbruket. 17SCB statistikdatabasen, handel med varor och tjänster. 18Källa: undersökningar av sysselsättning i skogsbruket 2017. 19Det storskaliga skogsbruket definieras som företag med stort skogsmarksinnehav. Gränsen för skogsägande företag är . 29 028 personer anställda inom massa-, pappers- och pappersvaru- industrin20. Under förutsättning att sysselsättningen inom industrin inte för- ändrats , arbetar omkring 70 000 personer direkt inom skogsbruk och skogsindustri. Verksamheten i skogen och skogs- industrin skapar också ett okänt antal arbetstillfällen inom andra branscher. uppskattar att varje jobb i skogsindustrin skapar två nya jobb hos underleverantörer. Skogens roll i bioekonomin är stor. Svenska bioekonomin är om- kring av BNP och av totala varuexporten. Bioekonomin domineras av skogsprodukter och omkring 2/3 av vär- det uppskattas komma från skogsnäringen. Byggsektorn i trä (som inte ingår i tabellen ovan) är den viktigaste näringen för bioekonomins andel av totala BNP21. 3.6Skogsbrändernas inverkan på skogen22 Generellt gäller att en brand påverkar skogens träd så att de skadas, dör och förlorar i ekonomiskt värde. Det sker på många sätt: Plantor och små träd dör regelmässigt av skogsbrand. Normalt dör en stor andel av förekommande större granar och lövträd, åt- minstone om en brand är mer än lågintensiv. Bränderna uppvisade intensitet på hela skalan från låg till hög intensitet. Därför finns på brandfälten områden med både hög och låg andel överlevande träd. Högintensiv brand gynnades av att bränslet (mossa, blåbärsris och annan markvegetation) var torrt, också på djupet, luft- fuktigheten låg och av att det blåste ordentligt. I svensk skog är det relativt små skillnader i brännbarhet som beror på skogstypen. Men ju tätare skogen är desto tar det innan bränslet torkat tillräckligt för att kunna bära elden.23 Tät granskog med marktäckning som består av döda granbarr kan vara helt obrännbar eftersom bränslebädden är för kompakt. Likaså är bränslet ofta dåligt under rena löv- (björk-) bestånd. 21Källa: Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, rapporten ”Den svenska bioekonomins utveckling- statistik och analys” . 22Clas , , . 23Anders , Skogsbrand, Brandbeteende och tolkning av brandriskindex. Statens rädd- ningsverk. Kronbrand kan bara förekomma i barrdominerade skogar. Löv- trädens blad har så pass stort vatteninnehåll att de svårligen antänds även om branden på marken är intensiv. Barrskog med lågt grenverk utgör en speciell risk eftersom elden där förhållandevis lätt kan ta sig upp i trädkronorna och orsaka kronbrand. Om vinden dessutom är god finns risk att elden antänder kronskiktet på bred front, varvid brandintensitet och spridnings- hastighet flerdubblas. Färska hyggen innebär ofta en förhöjd brandrisk då solexponer- ingen gör att markbränslet torkar snabbare. Avverkningsresterna i form av grenar och toppar ger dessutom ett extra tillskott av bränsle. blir dock spridningsrisken ringa på hyggena, speciellt där ört- och gräsvegetation utvecklas. Större tallar har störst möjlighet att överleva en skogsbrand, ge- nom att deras skorpbark blir ganska tjock och genom att tallen har högt sittande grenar som inte tar eld så lätt från marken där branden i huvudsak går fram (om den inte blir för intensiv, för då blir det kronbrand). Resultatet vad gäller träddöd kan alltså variera, men man kan utgå från att nästan bara äldre tallskog överlevt sommarens bränder. Men har även den dött på grund av hög brandintensitet. All död skog som inte kan tas tillvara som åtminstone bränsle förlorar helt sitt ekonomiska värde och förorsakar endast kostnader om den ska röjas bort för att underlätta återväxtarbetet. Det gäller skog med träd i åldrar upp till 25–, beroende på markens bör- dighet. Yngre gallringsskog går i huvudsak till bränsle med en värde- reduktion till ungefär eller lite mindre än hälften. Från äldre gall- ringsskog och slutavverkningsmogen skog kan förutom bränsle även timmer normalt tas ut, men det har reducerat värde på grund av sot på barken. Sågverken som sågar de sotiga stockarna och de som säljer brandskadat virke kan upplysa om priser. Pappers- och massaindu- strin tar ej emot sotigt virke då man riskerar att få sotflagor i massan. Övrig vegetation i skogen dör till stor del. Det gäller mossa och lavar och en hel del örter och gräs. Allt dör emellertid inte. Blåbär t.ex. överlever en skogsbrand och spirar på nytt om det inte brinner för hårt, dvs om branden inte går så djupt ner i humus- lagret där dess jordstammar finns. Mossor och lavar återkoloniserar successivt och kan åter vara tillbaka . Skogstillväxten går vanligtvis ner kraftigt av en skogsbrand. Skogs- bestånd där träd dör förlorar tillväxt ungefär i proportion till hur stor andel av träden som dör. Därutöver har eventuella överlevande träd ofta nedsatt tillväxt på grund av att kronorna där fotosyntesen sker skadats. En tall kan överleva om mer än av dess tidi- gare grönkrona fortfarande lever efter branden. Om kronan skadats men tallen överlevt återfår den normalt den tillväxt den hade innan branden efter ungefär 3–. De samlade tillväxtförlusterna genom bränder i X24, Y25, Z26 och W27 län kan uppskattas på följande sätt: Medelboniteten i länen är enligt Riksskogstaxeringen mellan 4 och 5 m3sk och hektar, räkna med 5 m3sk/hektar och år. Antag att produktiv skogsmark brunnit i de fyra länen. Med en någorlunda jämn åldersklassfördelning är den totala årliga tillväxten på denna areal ungefär 75 000 m3sk. Eftersom tillväxten hos den relativt lilla andelen överlevande träd är kraftigt nedsatt på grund av skador så kan vi bortse från den. Ett sätt att räkna är att utgår från hur det tar innan nyanlagd skog kommer upp i nivå med medeltillväxten för skog i området. Uppskattningsvis tar det 20–. Med det sättet att räkna förloras uppemot 2 miljoner m3sk i tillväxt genom brand på de . Det går att räkna också på andra sätt och med större precision, men storleks- ordningen 75 000 m3sk gäller . 3.7Kort tillbakablick på skogsbränder i Sverige28 Omfattningen av skogsbränder i gången tid kan kvantifieras dels via statistik som samlats in mer eller mindre heltäckande , dels via dendrokronologiska undersökningar, vilka grovt täcker de senaste cirka 500 åren. Sammanfattningsvis har det varit en relativt enhetlig bild och där arealen bränd skogsmark i medeltal har legat kring något tusental hektar, men med vissa toppår då arealen varit flerfaldigt större, exempelvis 1901, 1933, 1959, 1975, 2008 och 2014. 28Anders , Skogsbrandsexpert, . , 1901 och 1933 möjligen undantaget, har dock den brända arealen varit i nivå med . Toppåren kan generellt betecknats som ”torrsomrar”, även om inte alla somrar med lite nederbörd har gene- rerat stor brandareal. Ofta är det kortare perioder av särskilt gynn- samt väder som har resulterat i stor bränd areal, men sannolikheten att dessa perioder ska inträffa ökar förstås med längden av torrperio- derna. Från och med 1900-talets början går det inte att utläsa någon tydlig trend i arealen bränd mark. bör man notera att statistiken har samlats in på olika sätt och inte heller är heltäckande över tiden. baseras den på insatsrapporter från kommunernas räddningstjänster och stickprov har visat att areal- skattningen är behäftad med ganska stora fel. Den görs av räddnings- tjänstens befäl i samband med insatsen och tendensen är att arealen överskattats, särskilt för mindre brandfält. Bränderna från somma- ren 2018 har dock karterats manuellt från flyg- och satellitbilder av personal, varför årets statistik är unikt tillförlitlig. Statistik kring skogsbränder började samlas in på nationell nivå först i och med uppbyggnaden av statsskogarnas organisation och gällde inte enskild mark. med sammanställd statistik är 1878, vilket också råkar vara det år som har allra störst areal bränd mark, . För att få data längre tillbaka är man hänvisad till datering av brand- skador i levande och döda tallar. finns ett stort antal skogs- områden spridda över landet där brandhistoriska undersökningar gjorts på detta sätt och de visar generellt ett mycket stort brand- inflytande under tidigare århundraden, men med vissa regionala skillnader. För övre inland har brandintervallen i medeltal vanligen legat kring , medan intervallen i södra och längre söderut ofta varit 30–. Det betyder att mycket större arealer brann förr i jämförelse med perioden när det finns regelrätt statistik. Redan ett medelintervall översatt till hela landet innebär bortåt bränd skogsmark i medeltal . Dessa undersökningar visar vidare en mycket stor variation mellan olika år. Liksom står vissa enskilda år ut mycket tydligt när ett större material från olika lokaler analyseras. Det innebär att arealen bränd mark under toppår med stor säkerhet varit flera miljoner hektar. Vissa av dessa toppår har varit genomgående för hela landet medan andra slagit igenom endast i vissa regioner. Ett mönster i de brandhistoriska undersökningarna är vidare att brandinflytandet ofta ebbar ut , inte sällan bara innan den egentliga statistikproduktionen började. Denna sammanföll med ett uppsving för storskalig timmer- exploatering och ökat virkesvärde. Med säkerhet innebar detta en ändrad attityd till skogsbränder och betydligt mer utvecklad brand- bekämpning. står blixtantändningar för något av alla skogsbränder i medeltal, även om andelen under toppår kan vara högre. Även långt tillbaka i tiden har det varit en mix av blixtantända och antropogena (dvs. av människan orsakade) bränder, men propor- tionerna har med säkerhet varierat över tiden. Antropogena bränder kan sällan skiljas från blixtantända i histo- riskt material. En storskalig brandhistorisk undersökning i Väster- bottens inland kunde dock visa att antalet bränder i landskapet ökade kraftigt i och med jordbrukskolonisationen i området från och med senare delen av , men att brändernas medelareal sjönk, vilket resulterade i en relativt måttlig ökning av totalarealen bränd mark. Tolkningen är att etableringen av nybyggen i området medförde ett skifte från en brandregim dominerad av storskaliga blixtantända bränder till en regim dominerad av småskaliga antropo- gena bränder, varav ett stort antal bör ha varit anlagda för att för- bättra kreatursbetet. är det troligt att man gjort ansatser att stoppa storskaliga destruktiva bränder redan så långt tillbaka, vilket är möjligt genom medvetna och strategiskt anlagda avbränningar. Det är sannolikt att detta varit ett generellt mönster för merparten av skogsbygder, dvs. att de av människan orsakade bränderna varierat i antal, men att detta inte behöver ha haft någon dramatisk effekt på totalarealen bränd mark. Det stora skiftet kom först när skogsbruk blev det dominerande nyttjandet av skogsmarken. Med- vetna bränningar upphörde och en effektiv brandbekämpning orga- niserades. För merparten av landet ligger detta in . I samband med en översikt av landets brandhistorik kan det vara värt att också nämna den omfattande användningen av eld som före- kommit inom skogsbruket. Fram till dess att effektiva markbered- ningsaggregat kom på marknaden brändes en stor del av hyggena, för att underlätta nyetableringen av skog. Under vissa år brändes i storleksordningen hygges- mark i landet. Även bränns en del hyggen, i synnerhet marker som är svåråtkomliga med maskiner. Mer omfattande är dock naturvårdsbränningar, där man bränner intakta eller par- tiellt avverkade skogsbestånd i rent naturvårdssyfte. Vanligen brän- ner man då med låg intensitet för att främja brandgynnade organis- mer och skapa brandpräglade, oftast tall-dominerade bestånd. Detta görs både inom skogsbrukets frivilligt avsatta områden, och inom statliga naturreservat. FSC-certifieringen föreskriver exempelvis att större skogsägare ska bränna ett visst kvantum av sin mark (beräknat som en procentsats av avverkad areal, men med en omräkningsfaktor beroende på vad som bränns). Omfattningen av dessa skötselbränningar varierar , men ligger i storleks- ordningen några tusen hektar. En bieffekt är att det finns en hel del tjänstemän på länsstyrelser, skogsbolag samt privata entreprenörer som har stor kompetens kring brand och bränning. Av uppgifter från () framgår att sammantaget blev varmare än normalt i hela landet. Temperaturen låg på 1–över det normala i norra halvan av landet och 2–i den södra delen av landet. Den långdragna hettan bidrog till att antalet dagar med högsommar- värme, då temperaturen når eller mer, blev många. var också torr i större delen av landet. Delar av och fick mindre än hälften av den normala neder- börden. Norra halvan av landet fick en blåsigare sommar sett till by- vinden medan det var mer normalt i söder. I detta kapitel kommer vi att redogöra för förväntade klimat- förändringar, den nationella strategin för klimatanpassning och även för konsekvenserna av klimatförändringarna på den svenska skogen och det svenska skogsbruket. Av en redogörelse som lämnade framgår att klimat generellt har blivit varmare och mer nederbördsrikt. Ytterligare förändringar är att vänta. I FN:s klimatpanels femte utvärderingsrapport finns ett flertal scenarier som beskriver möjliga utvecklingar av klimatet . har redogjort för vad scenarierna innebär för i rapporten av det klimat- vetenskapliga kunskapsläget (, Klimatologi nr 9, 2014). utgår då både från klimatpanelens rapport och från andra studier inklusive regionala klimatscenarier framtagna vid vid . Beräkningarna visar liksom tidigare gjorda sammanställningar att redan har blivit varmare och mer nederbördsrikt. Enligt klimatscenarierna kommer temperaturen att stiga mer i och än det globala genomsnittet. Årsmedel- temperaturen i förutses stiga med 3–jämfört 1960–1990. Vintermedeltemperaturen kan komma att öka med i norra . Temperatur- ökningen leder till lindrigare snö- och isförhållanden vilket i sin tur förstärker temperaturökningen som hos oss därför blir kraftigare än . Uppvärmningen leder också till att vegeta- tionsperioden förlängs. Nederbördsmönstren kommer också att förändras. Redan i mitten av detta sekel (2041–2070) visar ett scenario med fortsatt höga växt- husgasutsläpp (RCP8.5) på en ökning i nederbörd med uppemot 20procent i stora delar av landet. Ökningarna gäller alla årstider men mest i norra och mest . i är ökningen betydligt mindre och ungefär hälften av klimat- modellssimuleringarna visar t.o.m. minskad nederbörd för delar av . Nederbörden uppvisar mycket stor variabilitet på olika tidsskalor vilket gör att spannet för möjliga utvecklingar blir brett och osäkerheten är generellt större än för temperatur. Temperaturer på kan bli aktuella så ofta som i . När det gäller marktorka väntas störst förändringar i och i områden kring och (prop. 2017/18:163 s. 35). I en analys som presenterade anges att årets extremt varma sommar ger en bild av hur framtidens som- martemperaturer kan komma att bli. Sannolikheten för torrare som- rar med höga temperaturer har ökat markant. De framtida klimat- scenarierna innebär emellertid inte bara att medeltemperaturen höjs, utan också att värmeböljorna blir kraftigare. Även risken för skyfall ökar. konstaterar också att det inte går att säga att den ex- trema värmen och torkan är en direkt konse- kvens av klimatförändringar. 4.2Nationell strategi för klimatanpassning Dagens samhälle är anpassat och uppbyggt efter ett visst klimat. Med de klimatförändringar som ses och de som kan förväntas, ändras förutsättningarna för hela samhället. en nationell strategi för klimatanpassning (prop. 2017/18:163). Syftet med strategin är att långsiktigt stärka klimat- anpassningsarbetet och den nationella samordningen av detta arbete. Regeringen konstaterar i den nationella strategin för klimat- anpassning att ett nationellt råd till stöd för klimatanpassningen bör tillsättas. Ett sådant råd tillsattes vid . Rådets uppgift är främst att följa och utvärdera arbetet med klimat- anpassning. Rådet ska också ta fram underlag till regeringen för in- riktningen av det nationella arbetet för klimatanpassning. Länsstyrelserna har i uppdrag av regeringen att sam- ordna arbetet med anpassning till ett förändrat klimat på regional nivå. För att tydliggöra ansvaret och för att arbetet med klimatanpassning ska ske på ett strukturerat sätt har regeringen även beslutat om en förordning om myndigheters skyldighet att arbeta med klimatanpass- ning (förordning [2018:1428] om myndigheters klimatanpassnings- arbete). Förordningen ställer krav på att myndigheterna inom ramen för sina uppdrag ska initiera, stödja och utvärdera arbetet med klimat- anpassning inom sitt ansvarsområde. Förordningen trädde i kraft och omfattar 32 nationella myndigheter och läns- styrelserna. 4.3En effekt av klimatförändringen är risken för brand Förändringar i temperatur, nederbörd och vind får följdeffekter som i sin tur får konsekvenser på många områden i samhället. Mer nederbörd ökar risken för översvämning och kan även leda till ras, skred och erosion genom försämrad markstabilitet. Andra effekter av ett förändrat klimat är förändrad mark- och luftfuktighet, för- ändrad snömängd, värmebölja, torka och brand (prop. 2017/18:163 s. 25). En effekt av klimatförändringen är risken för brand. Risken för skogs- och vegetationsbrand varierar regionalt i . Vissa delar av landet drabbas värre av torka än andra, som skillnader i vegetationen gör att bränder som startar beter sig på olika sätt. I har det i genomsnitt mellan åren 2000–2017 inträffat cirka 4500 bränder i skog och mark.1 Brändernas omfattning varie- rar mycket , men i genomsnitt för åren 2000–2017 är ytan i landet.2 Bränder i skog och mark orsakas främst av mänsklig aktivitet. Hur stor areal som brinner, beror förutom torka och vindförhål- landen samt brandrisknivå också på hur snabbt branden upptäcks och på tillgängliga släckningsresurser. Fram till slutet av detta århund- rande kommer det enligt beräkningarna ske närmare en fördubbling i antal dagar med stor brandrisk i sydöstra 4.4Konsekvenserna av klimatförändringarna för den svenska skogen och skogsbruket Konsekvenserna av klimatförändringarna för den svenska skogen och skogsbruket förutses bli betydande. Ökad tillväxt ger större virkesproduktion, men ökad frekvens och omfattning av skador, främst växtskadegörare, och storm samt blötare skogsmark kan föra med sig stora kostnader. Blötare och varmare vintrar betyder mindre tjäle och därmed mer stormkänslig skog. Även risk för ras och skred kan öka, särskilt i samband med skogsskötsel och avverkning. Då det blir varmare och nederbörden samlas till färre tillfällen ökar risken för torka och risken för skogsbrand ökar i motsvarande grad som risken för torka. Klimatförändringarna påverkar förutsättningarna för att nå miljökvalitetsmålen Levande skogar och Ett rikt odlings- landskap och dess preciseringar samt skogspolitikens produktions- mål och miljömål och därigenom också miljökvalitetsmålet Begrän- sad klimatpåverkan (prop. 2017/18:163 s. 37 f.). konstaterar att det emellertid inte går att koppla enskilda händelser, såsom skogsbränder, till klimatförändringen. 1Räddningstjänstens insatser, MSB. 2Samma som ovan. 5Samhällets förmåga att stå emot samhällsstörningar Med samhällsstörningar menas de företeelser och händelser som hotar och ger skadeverkningar på det som ska skyddas i samhället. Begreppet samhällsstörningar innefattar olyckor, kriser och krig. Avsikten med att använda begreppet är att skapa bättre förutsätt- ningar för att de olika aktörerna ska samordna sig och nå fram till en gemensam inriktning av sina insatser. I detta kapitel kommer vi att lämna en kort redogörelse för den svenska modellen för att hantera samhällsstörningar. Samhällets krisberedskap bygger på att samhällets normala, dagliga verksamhet förebygger och hanterar olyckor och mindre omfattande störningar. Vid allvarliga händelser eller kriser i samhället kan resur- serna förstärkas. Krisberedskapen är alltså den förmåga som skapas i många aktörers dagliga verksamhet och inte en utpekad organisation eller en aktör. Grundläggande principer för krisberedskapen är: •Ansvarsprincipen – att den som har ansvar för en verksamhet i normala situationer också har motsvarande ansvar vid störningar i samhället. Aktörer har även ett ansvar att agera även i osäkra lägen. Den utökade ansvarsprincipen innebär att aktörerna ska stödja och samverka med varandra. •Närhetsprincipen – att samhällsstörningar ska hanteras där de in- träffar och av de som är närmast berörda och ansvariga. Samhällets förmåga att stå emot samhällsstörningar •Likhetsprincipen – att aktörer inte ska göra större förändringar i organisationen än vad situationen kräver. Verksamheten under samhällsstörningar ska fungera som vid normala förhållanden, så långt det är möjligt •Geografiskt områdesansvar – ansvar att verka för att samord- ningen fungerar mellan alla som är inblandade i krisberedskapen på lokal, regional respektive central nivå. Geografiskt områdes- ansvar är en viktig del i krisberedskapen. För den lokala och regionala nivån finns det en tydlig reglering av detta ansvar. Kom- munerna har det geografiska områdesansvaret i kommunen enligt (2 kap. 7 § lag [2006:544] om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser, LEH). Länsstyrelserna har det geografiska områdesansvaret i länet (förordning [2017:870] om länsstyrelsernas krisberedskap och uppgifter vid höjd beredskap). Av regeringsformen följer att regeringen har till uppgift att styra landet. Därför kan man säga att regeringen har det geografiska områdesansvaret för landet. Regeringens uppgift avseende det nationella områdesansvaret är att svara för den övergripande in- riktningen av samhällets krisberedskap.