sou · H7B37 · 2019-02-07 00:00:00 — Räddningstjänsternas samarbete med andra aktörer som helikop- terföretag och skogsbolag fungerar väl i de fall som det finns upparbe- tade kontakter. Holmen anser att fokus när det gäller bekämpning av skogsbrän- der ska läggas vid att se till att bränderna inte får bli stora. Bränderna ska bekämpas kraftfullt medan de ännu är små. För att lyckas med detta finns fem framgångsfaktorer: •Ett bra förebyggande arbete. •Snabbt och kraftfullt nedtag. •En uthållig insats. •En noggrann eftersläckning och bevakning. Drygt 60 av Mellanskogs medlemmar drabbades personligen av de mycket omfattande bränderna i , och västra . Totalt drabbades över 200 skogsägare i de aktuella områdena. Anställda vid , förtroendevalda och medlemmar har i samband med bränderna lagt ned tid och engagemang på information, samordning, koordinering och samtal med drabbade skogsägare. In- ledningsvis gjordes ett arbete för att identifiera drabbade fastigheter och skapa listor med kontaktuppgifter till de drabbade skogsägarna. Information som i det fortsatta arbetet var mycket värdefull. Mellan- skog samlade också myndigheter, kyrka, kommuner, räddningstjänst och försäkringsbolag för sockenvisa stormöten med anledning av bränderna. Mellanskog har tillgång till personer med stor lokalkännedom och kunskap om ägarstruktur, vägstruktur, vattentillgång samt omfattande GIS-material. Denna tillgång har använts i mycket liten, eller ingen, omfattning under sommarens skogsbränder. Mellanskog har också till- gång till ett omfattande nätverk av entreprenörer som kan ställas till förfogande för att exempelvis hugga brandgator. Dessa kan utnyttjas i större omfattning. Det behövs kontinuitet i bemanningen vid räddningsinsatser. När personal byts ut behövs tydliga överlämningar samt kommunikation Insatser – Markägarna och skogsnäringen med organisationer som stöder räddningsinsatsen. Ledningsstruk- turen med sektionsindelning med tillhörande chefer fungerade bra. Skogsbrukets erfarenhet är att vid flera av de större bränderna har ansvaret för efterbevakning överlämnats till markägare i ett för tidigt skede. Branden har tagit ny fart, med betydligt större skador som konsekvens. Mellanskog anser att det vid större bränder måste finnas en struktur för hur arbetet med eftersläckning vid omfattande brän- der ska ske. Mot bakgrund av sommarens insatser och de stora skogsbränderna i anser Mellanskog att arbetet hade kunnat bedri- vas på ett långt mer effektivt sätt. Förändringar krävs framför allt gällande övergripande operativ och strategisk ledning, samt prioriter- ing och samordning av resurser. Norrskog bidrog till släckningsarbetet i och . Norrskog lånade ut maskiner för att användas i arbetet med att göra brandgator. Man anordnade även skogskvällar för berörda myndig- heter och markägare. Norrskogs erfarenheter från räddningsinsatserna är att räddnings- insatserna var för små och att överlämningen till markägaren skedde för . Samhällets förmåga att bekämpa skogsbränder måste förbättras. En lämplig modell för samordning mellan räddningstjänster, skogs- företag och markägare behöver tas fram. Prästlönetillgångarna förfogar över mark och är största jordägare och landets femte största skogsägare. Markinnehavet är spritt över hela . slutsatser när det gäller sommarens arbete med bränder är bl.a. att ansvarsfördelningen mellan räddningstjänst och markägare då räddningstjänsten avslutas och ansvaret för efterbevak- ning övergår till markägare behöver bli tydligare. På flera håll saknas rutiner för hur räddningstjänsten ska informera berörda markägare Insatser – Markägarna och skogsnäringen om pågående bränder. Krafttag behöver göras när det gäller den risk för brand som tågtrafiken innebär. Kyrkan med sin personal fanns tillgängliga på ett flertal platser för att ge sitt stöd till de som drabbats av sommarens bränder. Man fanns tillgänglig bl.a. via POSOM-arbete2 och senare också genom stöd- gruppsarbete. Vidare fanns ett stödcenter på Klockaregården i . Personal från kyrkan gjorde också hembesök. Omkring 20 personer var engagerade i arbetet och sammanlagt la man ner omkring 110 tim- mar på detta under de tre första veckornas bränder. Man bistod de drabbade bl.a. med stöd, praktisk hjälp med mat och anda förnödenheter. upplevde att samverkan inom stödgrupperna var mycket god och prestigelös. Emellertid upplevde man att sam- verkan mellan den högsta stabsledningen och de människor som drab- bades av bränderna var dålig. Nämnda ledning agerade utan tanke på de drabbades situation. Samverkan med Svenska Röda Korset fungerade inte. De perso- ner som förmedlades därifrån saknade ofta lokalkunskap och bidrog inte till det stöd som de drabbade behövde. Om liknande situationer inträffar är det viktigt att ett humanistiskt bevakande perspektiv finns med från insatsens första dag. Bemötande och omhändertagande av de drabbade måste kunna ske parallellt med att skogsbränder bekämpas på ett effektivt sätt. Lokalt engagemang och lokal kunskap tillsammans med extern ex- pertis när det gäller att bemöta personer som är drabbade av en kris är av stor vikt. var på plats för att stödja de som drab- bats av sommarens bränder. personal har mött både drabbade och insatspersonal. Församlingshem har gjorts tillgängliga 2POSOM (Psykosocialt omhändertagande) är en del av kommunens samlade beredskap i hän- delse av olyckor och katastrofer. POSOM är ofta organiserad i samverkan med och övriga kommunförvaltningar. Insatser – Markägarna och skogsnäringen som mötesplatser och andra byggnader i kyrkans ägo har erbjudits som lagerplats för de som berörts av utrymning till följd av brän- derna. I de sammanhang där kyrkans personal har varit aktiv i den lokala POSOM-gruppen har en del av stödet kanaliserats därigenom. konstaterar att en styrka finns i att, som stödperson, redan vara lokalt känd. kan erbjuda stöd i närsamhället och avlasta vid kriser. Stiftens roll har varit viktig, både då dess representanter kon- taktar den lokala församlingens företrädare, och som en potentiell samverkanspart då ansvaret för brandbekämpningen flyttas från till regional nivå. Stiftens organisatoriska ställning mot- svarar bättre den regionala nivån och skulle kunna kompensera för avbrott i informationsflöden som noterats då kommunala nätverk, där bl.a. ingår, slutade kontaktas i fallet där ansvaret för räddningstjänsten flyttade från lokal nivå till regional nivå. 16 Insatser – Utländska aktörer aktiverade MSB EU:s civilskyddsmekanism i före- byggande syfte och kontaktade då ERCC (). MSB begärde och fick stöd i form av brand- bekämpningsflyg. MSB var också i kontakt med för att därifrån få hjälp av helikoptrar för att släcka bränderna. MSB tog åter kontakt med ERCC för att på nytt få stöd med brandbekämpningsresurser. Jämt- land var i kontakt med för att få hjälp av den norska räddningstjänsten. fick stöd i form av brandbekämpande resurser från ett flertal länder. Utredningen har via mejl ställt frågor till de utländska aktörerna bl.a. om hur mottagandet i sköt- tes, hur man upplevde att den svenska insatsledningen fungerade och om de erbjudna resurserna användes effektivt. Nedan redovisas de svar som utredningen fått. Frågor har ställts även till , och , som inte inkommit med några svar. De länder som gav stöd till var: , , , , , , , och . ERCC är den funktion inom unionen som hanterar koordineringen av de europeiska resurserna vilka erbjuds medlemsstaterna i händelse av kriser när civilskyddsmekanismen har aktiverats (Union Civil Protection Mechanism, UCPM). Antalet resurser som olika länder erbjöd till stöd i arbetet med att släcka sommarens skogs- bränder var markant. Tre förbindelseofficerare (liaison officers) skickades till –med uppdraget Insatser – Utländska aktörer att hantera förbindelserna med svenska myndigheter och för att ko- ordinera användningen av resurserna. Följande resurser erbjöds genom ERCC: •Italien – AFFF1 (två brandbekämpningsflyg, 16 personers besätt- ning), –. Styrkan utförde 1 180 vatten- bombningar under sammanlagt 154 timmars arbete. •Frankrike – AFFF (två brandbekämpningsflyg, 14 personers be- sättning), –. Styrkan utförde 684 vatten- bombningar under sammanlagt 126 timmars arbete. Ett koordi- neringsflyg med en besättning om fyra personer –samt med en GFFF2 (60 brandmän) –. •Tyskland – Fem helikoptrar –. Styrkan utförde 7 141 vattenbombningar under sammanlagt 238 timmars arbete. En GFFF (55 brandmän och 12 fordon), –. •Litauen – En helikopter –. •Polen – GFFF (139 brandmän med 44 fordon) –. •Portugal – AFFF (två brandbekämpningsflyg med en besättning om sju personer), –. •Danmark – GFFF (12 fordon och 55 brandmän) –. ERCC:s förbindelseofficerare var inte involverade direkt i arbetet med brandbekämpning. hade inte något mottagningscenter för den utländska hjälpen. Svenska förbindelseofficerare utsågs emellertid direkt och det stöd som man då erbjöd var mycket effektivt och uppskattat. MSB föreslog att ERCC:s förbindelseofficerare skulle ha basen för sitt arbete i . Det visade det sig snart att denna ort inte var den mest lämpliga och man flyttade därför basen till . De utsända teamen var mycket nöjda med det HNS som erbjöds. 1ERCC:s modul – Aerial module, AFFF. 2ERCC:s modul – Ground module, GFFF. Insatser – Utländska aktörer ERCC anser att krishanteringsorganisationen under sommarens bränder i viss mån var oklar, särskilt när det gällde MSB:s delning av ledarskapet mellan och . Det hade varit bättre om man utsett en plats för ledning av verksamheten. Om man gjort så hade troligen situationsmedvetenheten ökat och informations- hanteringen och beslutsfattandet skulle ha blivit snabbare, smidigare och effektivare. Vidare var MSB:s personalrotation under den pågående krisen mycket hög. Under sådana förhållanden är risken för att information kommer bort stor. Vid en krissituation krävs en viss grad av kon- tinuitet när det gäller personalens närvaro. Detta för att man ska få en fullständig bild av situationen. Den svenska kunskapen om hur man använder den europeiska civilskyddsmekanismen på ett optimalt sätt är fortfarande inte så utbredd enligt ERCC:s uppfattning. Initialt verkade det som att det fanns en brist på strategi när det gällde distributionen och använd- ningen av resurserna. Vart efter situationen utvecklades mognade emellertid ledningsfunktionen och utnyttjandet av resurser, då sär- skilt de luftburna resurserna, blev mer effektiv. Ytterligare stöd från tekniska experter, såsom en rådgivande expertgrupp för skogsbrän- der, skulle kunna ha hjälpt aktörerna att definiera en strategi. Man skulle då också haft förmåga att tidigare i processen utnyttja resur- serna effektivare. Med anledning av krisens art och sammanhang, en mycket torr och varm sommar med höga skogsbrandsindex i en stor del av landet och brist på resurser för att hantera kommande bränder, så överskreds mängden begärda resurser det behov som fanns. Myndigheterna ville behålla de internationella resurserna som en back-up för att vara beredda på att hantera en eventuell eskalering av situationen, och man behöll därför många av de utländska resurserna i ett beredskapsläge under en ganska . Därtill begärde man ytterligare resurser trots att brandriskindexet förväntades att sjunka och att de flesta bränder var under kontroll, eller åtminstone inte ökade när det gällde storlek och intensitet. Man tackade i slutändan nej till de ytterligare resurser som erbjöds. Frågan är om inte detta beslut kunde ha tagits tidigare. Om ett beslut att tacka nej till ytter- ligare resurser hade tagits tidigare hade detta inte hindrat från att begära ytterligare resurser, om så hade Insatser – Utländska aktörer Utvärderingen och beslutsfattandet när det gäller typer och kvantiteter av tillgångar som efterfrågas bör kunna förbättras. bidrog –med 215 brand- män och 16 fordon. Den danska styrkan medverkade primärt i arbetet med att släcka bränderna i . Den danska styrkan arbetade med att etablera begränsningslinjer, slangsystem (vattenförsörjningssystem) samt brandsläckningsarbete. Styrkan arbetade både i områden där det var mycket brand och i områden där branden var mindre utbredd. Styrkans arbete bidrog starkt till att elden i området begränsades och kom under kontroll. I den inledande fasen hade den danska styrkan stora problem med att komma i kontakt med MSB via telefon för att erbjuda sin hjälp. Man kunde inte komma förbi receptionen och vidare till den person som samordnade insatserna. Kontakten kom i stället att etableras på mer informella vägar, vilket var möjligt eftersom man redan känner varandra väl från tidigare internationellt samarbete. Samarbetet med insatsledningen fungerade mycket väl även om den inledningsvis helt naturligt var i kaosfasen. Under transporten upp till spenderade medlemmar i den danska styrkan på att skapa en kontakt med insatsledningen eller ett mot- tagningscenter. Vid den danska styrkans ankomst var det således relativt kaotiskt, vilket är helt förståeligt. Den danska styrkan fick emellertid uppfatt- ningen att insatsledningen inte var helt förberedd på att ta emot dem. Det fanns t.ex. inte någon förbindelseofficer eller liknande avdelad för att sköta kontakterna. I stället var den danska styrkan tvungen att vänta ganska länge innan man fick en plats för sin verksamhet. Först efter flera timmars väntan fick man arbetsuppgifter. Det hade varit en klar fördel om , som man nu använde för att vänta, i stället kunde ha använts, antingen för rekognoscering i förhållande till de arbetsuppgifter som skulle komma att få, eller för att etablera en bas för verksamheten. De faciliteter som man behövde kom på plats och den danska styrkan fick också tillgång till bränsle m.m. Emellertid fick man inte intrycket av att insatsledningen var utbildad i HNS. Insatser – Utländska aktörer Det hade varit till fördel om den svenska sidan hade haft en förbin- delseofficer med kunskap om HNS, som kunde ha hanterat kontak- ten med den danska styrkan för insatsledningens räkning. Kommunikationen mellan () och MSB behöver förbättras. Vidare måste man försäkra sig om att man vid nästa tillfälle direkt får kontakt med MSB och på så sätt utnyttja tiden mer effektivt. Generellt kan sägas att insatsledningen hanterade arbetet med att släcka skogsbränderna förnuftigt och säkert. Det var lätt för den danska styrkan att passa in, eftersom och arbets- sätt och organisation av arbetet är mycket lika. Insatsen som man gjorde i var lärorik. Från dansk sida vill man undersöka om man, baserat bl.a. på de er- farenheter som man fått från sommarens insatser, kan sätta ihop ett standardpaket för internationella insatser. Detta skulle underlätta vid nästa tillfälle när länderna behöver varandras hjälp. bidrog –med en helikopter. Man hjälpte till i arbetet med att släcka bränder i bl.a. , , , , , och . Den litauiska helikoptern släppte 240 brandtunnor som vardera innehöll vatten. Mottagandet som man fick från var utmärkt. Allting fungerade bra. Några mindre synpunkter som den litauiska styrkan framför är följande. Besättningen är anställd hos den litauiska försvarsmakten vilket innebär att delvis andra regler gäller för deras arbete. Till exempel har man inte enligt de regler som gäller för den litauiska styrkan möjlighet att släcka skogsbränder under nattetid. Vidare behöver man hårt underlag för att kunna landa med den aktuella helikoptern, detta beroende på farkostens höga vikt. Den svenska ledningen av insatserna fungerade bra. Från den litauiska styrkans synvinkel så utnyttjades de tillgängliga resurserna på ett effektivt sätt. Insatser – Utländska aktörer Den portugisiska styrkan bestod i två brandbekämpningsplan och åtta besättningsmän. Planen anlände till och bör- jade arbeta, med utgångspunkt från , . Insatsen pågick till . Den portugisiska styrkan utförde tio uppdrag och bidrog till bekämpningen av skogsbränder i (Trängslet), () och (/Lock- hyttan) och . Den portugisiska styrkan blev väl mottagen. Man upplevde att det svenska Reception Center fungerade väl. Allt logistiskt stöd funge- rade mycket bra. Information om brandsituationen delades vid dagliga genomgångar. Om man betänker avståndet mellan den portugisiska styrkans bas för verksamheten och bränderna (), så kunde en mer närliggande plats varit fördelaktig för att reducera flygavstån- det och därmed få mer tid till själva skogsbrandsbekämpningen. HNS var utmärkt. Alla aspekter av detta fungerade mycket bra. Den tyska markstyrkan bestod i 51 brandmän. Man hade med sig fem tankbilar, två personbilar, ett kommenderingsfordon, ett köksutrustat fordon m.m. Styrkan var verksam i –. Basen för operationen var placerad på camping. Problem uppstod under resan till när de tyska fordonen skulle passera över och man där krävde att varje for- don skulle betala enskilt för sin överfart. Inte minst beroende på det stabila vädret, så blev bränderna kon- trollerbara under insatsens gång. Branden spred sig mycket långsamt med bara en mycket låg flamhöjd. På platser dit det var svårt att nå fram, var direkta brandbekämpande insatser mycket svårare att få till stånd, men olika indirekta insatser som begränsningslinjer kunde förhindra brandens ytterligare spridning. Den operativa ledningen på plats försåg insatsen med det stöd som den tyska insatsen behövde. Man upplevde emellertid inte MSB:s HNS som målstyrt. Till exempel bad den tyska styrkan om en buss för persontransport och logi för under hemresan. Insatser – Utländska aktörer den tyska styrkans hemresa att organiseras av den svenska Försvars- makten. Man kunde emellertid inte bistå med en buss för person- transport. Den svenska insatsledningen fungerade utmärkt. Den tyska styr- kans integration in i den svenska personalstyrkan hanterades utan att några problem uppstod. Det kommandosystem som användes var jämförbart med det som används i . Resurserna var ordnade enligt GFFF-V modul. Fordonen använ- des på det sätt som situationen krävde. I situationer där det inte var möjligt att använda de tunga tyska fordonen använde man i stället de svenska som redan fanns på plats. Än så länge så finns det inte någon i förväg planerad tysk GFFF-V modul. Det hade varit bättre om man i den utrustning som den tyska styrkan tog med sig hade haft ett större fordon som ledningsfordon. I modulen borde också ett fordon med off-road kapacitet och en bär- bar motorspruta ha ingått. Vidare kunde den modul med utrustning som den tyska styrkan tog med sig ha varit mindre. Detta då det på plats fanns motsvarande utrustning i erforderlig omfattning. När man konstruerar den tyska GFFF-V modulen, är detta inte detta något man kan ta för givet. I den polska styrkan ingick 139 brandmän och 44 fordon. Styrkan bestod av två oberoende GFFF-V moduler, vilket också uppfyller de krav som den europeiska civilskyddsmekanismen ställer. Insatsen gjor- des –i och i . Insatserna var följande. •Storbrättan Tid: 23– Den polska styrkan bestod av fem fordon och cirka 20 brandmän. •Lillåren/Fågelsjö Tid: 23– Den polska styrkan bestod av fem fordon och cirka 18 brandmän. Insatser – Utländska aktörer •Sektor 2 väst – mellan och Tid: – 25–bestod den polska styr- kan av 25 fordon och 96 brandmän. •Sektor 2 öst och 2 väst samt sektor 4 i /Tid: 1– 1–bestod den polska styrkan av 21 for- don och 96 brandmän. Arbetet på samtliga brandplatser utfördes dygnet runt enligt ett kon- tinuerligt schema. Terrängförhållanden var svåra, vindstyrkan stark och vindriktningen varierade. Med anledning av de rådande förhål- landena införde man ett system med rotation av brandmännen var tolfte timme. Vidare fanns en brandbekämpningsstyrka (3–4 fordon och cirka 15 brandmän) i taktisk reserv för hela verksamheten i . Denna var nödvändig att ha dels eftersom man hade begränsad tillgång till den svenska räddningstjänstens resurser, dels med anledning av be- hovet av att ha resurser redo för kunna skickas i väg om brandsituationen skulle förändras i området. I möttes man inte av något typiskt mottagningscenter. Den polska styrkan fick stöd av Försvarsmakten och av MSB:s kontakt- personer från det att man anlände till och fram till avresan från landet. Enligt den polska uppfattningen var det heller inte nöd- vändigt för att upprätta något mottagningscenter, eftersom antalet utländska styrkor var begränsat och att dessa var spridda över landet. Mottagningscenter bör inrättas för att förbättra samord- ningen av aktiviteter när stora styrkor från flera länder är inblandade. försåg den polska styrkan med HNS från ankomsten till avresa. Här är det värt att understryka det engagemang som den svenska sidan visade vid genomförande av uppgifterna i stödprocedu- rerna i det s.k. HNS Guidelines. •Organisation av en effektiv mottagning och incheckning i Trelle- borgs hamn. •En permanent allokering av en kontaktperson från MSB (nationella samordningsstrukturer) och en kontaktperson från Försvars- makten (lokala samordningsstrukturer). Insatser – Utländska aktörer •Planering av den polska styrkans resväg från till och sedan åter till samt av stopp för tankning etc. •Organisation av boende under den polska styrkans resa genom och matleverans (middagar och frukostar). •Tillgång till en fotbollsplan samt fotbollsklubbens sanitära an- läggning. •Brandslangarna anpassades till de svenska standardkopplingarna. •Rakelapparater för att säkerställa radiokommunikation vid arbe- tet i de olika sektorerna. •Försvarsmakten ansvarade dygnet runt för säkerheten vid det polska lägret. •Tankning av fordon och annan utrustning som var insatta i in- satserna. •Matpaket för den polska styrkans hemresa. Det stöd som man fick under vistelsen i möjliggjorde en extremt enkel planering och genomförande av arbetsuppgifterna. Erfarenheterna från arbetet i kan användas för att organisera framtida HNS-aktiviteter. Den polska organisationen av räddningstjänstsystement skiljer sig från det svenska. Det är därför svårt att jämföra de olika systemen. Samarbetet med den svenska räddningstjänstens personal gick bra vid alla insatser. Även kommunikation och utbyte av information för- löpte på ett smidigt sätt. Räddningsledningen vid insatserna visade på varje nivå prov på hög kompetens och att man hade förmåga att klart definiera de mål som man ville uppnå. Alla resurser användes mycket effektivt under insatserna. Detta särskilt med tanke på att det under den mest kritiska perioden, den , var av räddningsstyrkan och dess materiella resurser involverade i verksamheten. Den åter- stående kapaciteten (tekniska reserven) fanns i . Tack vare ett så stort antal brandmän var det möjligt att rotera personalen var tolfte timme, vilket säkerställde kontinuiteten i verksamheten. All mate- riel, fordon och annan utrustning användes kontinuerligt. Insatser – Utländska aktörer Den taktik man använde och de insatser som man gjorde visade sig vara så effektiva, i alla de områden där den polska styrkan arbe- tade, att det var möjligt att förhindra att elden spred sig utanför de kontrollerade områdena. Den norska insatsen, som kom från Trönderske Brann og Rednings- tjenstene, hjälpte till vid insatser i bl.a. Storbrättan, Lillåsen, Fågelsjö, , , , , och Äxingmyrkullen. Totalt kom omkring 200 norska brand- män att delta i räddningsinsatser i . bidrog i arbetet med bl.a. fem tankbilar, nio mindre utryckningsfordon och pumpar. bistod i arbetet även med ett antal helikoptrar som var utrustade med släckningsresurser. Inledningsvis begärdes hjälp från direkt av Räddnings- tjänsten . Kontakt upprättades också med MSB och den norska Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB). En norsk stab upprättades i . Denna stab koordinerade de norska insatserna utifrån de order som kom ifrån Räddnings- tjänsten . Man hade också en generell beredskap i där de mesta av resurserna också kom att samlas mot slutet av insatsen. När insatsen inleddes i och var för- hållandena kaotiska. Den norska styrkan fick efterhand information om var det brann och vart man ville att de skulle bege sig. Väl framme i dessa områden kunde man konstatera att det fanns mycket lite svensk personal på plats.