sou · H6B388 · 2019-01-01 00:00:00 — att gynnas av förtydligandet och att den sociala tryggheten därigenom kommer att öka. Kommissionen beräknar att det föreslagna alternativet inte kommer att ha någon betydande ekonomisk påverkan på medlems- staternas finanser eller medföra höga genomförandekostnader.58 Kommissionen har uppskattat att cirka 80 000 EU-medborgare kan vara berättigade till förmåner vid ett långvarigt vårdbehov och att kostnaden för detta är 793 miljoner euro.59 Kommissionen har även bedömt att personer som är i behov av förmåner vid lång- varigt vårdbehov kommer att öka och till år 2030.60 Ökningen beror på demografiska för- ändringar, särskilt en åldrande befolkning med större vårdbehov.61 Långvarigt vårdbehov ska definieras i förordningen har de flesta EU-medlemsstater någon form av socialt trygg- hetssystem som bland annat innehåller förmåner som syftar till att ge stöd till sjuka, svaga och äldre människor samt personer med funktionsnedsättning som är beroende av hjälp och stöd från tredje man.62 Enligt kommissionen är dessa förmåner en relativt ny social risksituation som inte finns i förordningen63 och utvecklingen av nya särskilda förmåner för att stödja hjälpbehövande personer kommer att få en ökad betydelse, inte minst på grund av en åldrande befolkning. Denna utveckling leder också till en större osäkerhet för de behöriga institutionerna och samordningen av dessa förmåner är komplicerad och oförutsägbar.64 Flera medlemsstater har lyft fram avsaknaden av en definition av förmåner vid långvarigt vårdbehov 58Europeiska kommissionen (2016), Förslag till och Rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen och av förordning (EG) nr 987/2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning EEG) nr 883/2004, KOM 2016 (815) s. 3. 59Europeiska kommissionen (2016), Förslag till och Rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen och av förordning (EG) nr 987/2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning EEG) nr 883/2004, KOM 2016 (815), s. 3. 60European Commission (2016), Commission staff working document, Executive summary of the impact assessment, COM (2016) 461 final, s. 2. 61Schulte, B. (2013). Long-term-care – German experience and experience of other countries, s. 2. 62Spiegel, B. (2009). Coordination of new benefits, s. 189. 63I detta sammanhang innebär det en sådan risk som täcks av den sociala tryggheten, till exem- pel risken att bli sjuk. 64European Commission (2015). Commission staff working document, impact assessment, part 1, SWD 2015 (460) final, s. 241. som ett särskilt problem.65 Kommissionens föreslår därför att en defi- nition av vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov ska tas in i förord- ning 883/2004 /--/varje vårdförmån, kontantförmån eller en kombination av båda för personer som på grund av ålder, funktionshinder, sjuk- dom eller funktionsnedsättning behöver betydande hjälp av en annan person eller personer för att utföra aktiviteter i det dagliga livet, där- ibland stöd för personligt självbestämmande; detta inbegriper förmåner som beviljas personer som tillhandahåller sådan hjälp.66 Kommissionen menar att den föreslagna definitionen inte är tänkt att förändra eller utvidga vilka nationella förmåner som ska omfattas av förordningen. Enligt kommissionen har definitionen tagits fram med utgångspunkt i rättspraxis samt är i överens- stämmelse med FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Avsikten är att definitionen ska bidra till en åtskillnad mellan långvariga vårdförmåner och förmåner vid sjukdom som är av kortvarig karaktär.67 Administrativa kommissionen ska enligt förslaget upprätta en ut- förlig förteckning över de nationella förmånerna. Kommissionen bedömer i sin konsekvensanalys att förslaget bland annat berör den svenska lagstiftningen om assistansersättning, som regleras i socialförsäkringsbalken. Kommissionen har bedömt att assistansersättningen ska samordnas som en kontantförmån. I kon- sekvensanalysen nämner kommissionen däremot inte att förmåner som regleras i LSS ska omfattas av förslaget. går det att konstatera att personlig assistans enligt LSS kan beviljas som ett eko- nomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans. 65European Commission (2015). Commission staff working document, impact assessment, part 1, SWD 2015 (460) final, s. 24. 66Europeiska kommissionen (2016), Förslag till och Rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen och av förordning (EG) nr 987/2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning EEG) nr 883/2004, KOM (2016) 815 slutlig, s. 26. 67Artikel 1 i förordning 883/2004. Se även European Commission (2015). Commission staff working document, impact assessment, part 1, SWD 2015 (460) final, s. 26. Vid utformandet av definitionen har kommissionen tagit hänsyn till den analys som gjorts av . Det är ett nätverk av juridiska experter från EU-medlemsstaterna inom området för fri rörlig- het för arbetstagare och samordning av de sociala trygghetssystemen. Det är ersatt av . Förmåner vid långvarigt vårdbehov ska i princip samordnas på samma sätt som sjukförmåner Kommissionens föreslår att särskilda bestämmelser om hur förmåner vid långvarigt vårdbehov ska samordnas ska föras in i förordningen.68 Förslaget innebär att de bestämmelser som gäller förmåner vid sjuk- dom i princip även ska tillämpas för förmåner vid långvarigt vård- behov.69 Men finns det möjligheter för medlemsstaterna att tillämpa andra bestämmelser än de som framgår i kapitlet om sjuk- dom. En medlemsstat kan exempelvis i stället tillämpa kapitlet om invaliditet. Men det är under förutsättning att förmånerna är förteck- nade i en bilaga till förordningen och att resultatet inte blir sämre för förmånstagaren än om förmånerna samordnas enligt reglerna för sjukförmåner.70 Vidare ska långvarigt vårdbehov läggas till i listan över de sociala trygghetsförmåner som förordningen omfattar. Den samordnings- regel som syftar till att undvika dubbel ersättning vid omvårdnads- förmåner ska också anpassas till de nya reglerna om förmåner vid långvarigt vårdbehov.71 Förslaget om tillgång till förmåner för icke ekonomiska aktiva personer och relationen till rörlighetsdirektivet. Syftet med ändringen är att klargöra under vilka omständigheter som medlemsstaterna kan begränsa tillgången till sociala förmåner som rörliga EU-medborgare utanför arbetskraften gör anspråk på. Det är de senaste årens avgöranden från som har lett till att det är nödvändigt att skapa klarhet, öppenhet och rättssäkerhet. Befolk- ningen utanför arbetskraften beräknas uppgå till 3,7 miljoner, och av dessa har uppehållsrätt eller rätt till förmåner vilka härrör från familjemedlemmar i arbetskraften som de bor med.72 Det innebär att de fortsätter att vara berättigade till samma behandling som familjemedlemmar till medlemsstatens egna arbetstagare. 68Ett nytt kapitel 1 a i förordning 883/2004. 69Se nytt skäl 24 i förordning 883/2004. 70Samma bestämmelse finns i nuvarande artikel 34.3 och föreslås alltså att regleras på samma sätt. 71Till artikel 3.1 i förordning 883/2004. 72European Commission (2015). Commission staff working document, impact assessment, part 1, SWD 2015 (460) final, s. 107. Kommissionen föreslår att förändra förordning 883/2004 genom att det ska vara möjligt att villkora tillgången till sociala trygghets- förmåner för EU-medborgare utanför arbetskraften som är bosatta i medlemsstaten med uppehållsrätt enligt direktiv /38/EG (rör- lighetsdirektivet). Enligt förslaget ska det i skäl 5 b införas ett förtydligande att det vid bedömningen av uppfyllandet på kravet på heltäckande sjukför- säkring enligt rörlighetsdirektivet ska säkerställas av medlemssta- terna att det är möjligt för rörliga EU-medborgare att uppfylla detta krav. I skäl 5 c införs ett förtydligande för att klargöra att begräns- ningar av rätten till likabehandling, för de EU-medborgare utanför arbetskraften som omfattas av rörlighetsdirektivet, inte åsidosätter grundläggande rättigheter enligt EU-stadgan. I skäl 47 införs att för- ordningen måste tillämpas i enlighet med EU-stadgans principer och rättigheter. I artikel 4 i förordningen föreslås en punkt 2 med följande lydelse: En medlemsstat får kräva att en EU-medborgare utanför arbets- kraften som är bosatt i den medlemsstaten får tillgång till den med- lemsstatens socialförsäkringsförmåner enligt och rådets direktiv /38/EG av om unionsmed- borgares och deras familjemedlemmars rätt att röra sig fritt och uppe- hålla sig inom medlemsstaternas territorier. Enligt direktivet ska vi göra en analys av kostnadsutvecklingen inom både assistansersättningen och LSS. I detta kapitel går vi igenom hur det ser ut i nutid (2016 eller 2017) och utvecklingen fram till . Vi beskriver hur målgruppen för LSS och assistansersättning har utvecklats vad gäller bland annat personkretsgrupp och kön. Vidare beskrivs hur det totala antalet beviljade personer utvecklats per insats. I kapitel 23 analyserar vi orsakerna till utvecklingen och i kapi- tel 17 beskrivs hur vi bedömer konsekvenserna av våra förslag. Faktorer som påverkar kostnadsnivån och hur den utvecklas är •antal personer som beviljas insatser, •insatsernas omfattning per person som beviljas insatser, •ekonomisk ersättning till privata aktörer som utför insatser, •kostnader för att utföra insatser i egen regi – främst kommuners, •administrativa kostnader i samband med prövning, omprövning och överprövning1 av ansökningar samt för tillståndsgivning, till- syn och uppföljning. står för merparten av kostnaderna för assistans- ersättningen men kommunerna finansierar de första per mottagare och vecka. Kommunerna finansierar övriga LSS-insatser i sin helhet med undantag för insatsen rådgivning och annat personligt 1Prövning och omprövning görs av resp. kommunen. Överprövning avser domstolarnas prövning av överklaganden. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen stöd, som landstingen/regionerna beslutar om och finansierar. Hand- läggningskostnader och kostnader för om- och överprövningar upp- står hos , kommunerna och domstolarna, medan Inspektionen för socialförsäkringen () har kostnader för tillstånds- givning och tillsyn. Vi går i detta kapitel först igenom de olika delar som tillsammans förklarar kostnadsnivån och vi jämför situationen 2017 med hur det såg ut tidigare. Därefter beskriver vi resultatet, dvs. hur höga kost- naderna är och har varit tidigare. Utfallet av jämförelser över tiden kan se olika ut beroende på vilka perioder man tittar på. Våra jämförelser belyser ibland situationen 2007 jämfört med , men ibland redovisar vi situationen . Hur långt tillbaka i tiden jämförelserna sträcker sig beror även på hur långt tillbaks det finns tillgänglig statistik av god kvalitet. 22.1Antalet personer med insatser har ökat Nedan beskriver vi gruppen som har LSS-insatser och/eller assistans- ersättning. Förutom hur många de är och hur antalet har förändrats, belyser vi bland annat hur det ser ut uppdelat på kön, personkrets- grupp och åldrar. 22.1.1Det är främst mottagare av kommunalt beslutade LSS-insatser som ökat i antal Figuren nedan visar antalet personer med assistansersättningen och/eller LSS-insatser . Utvecklingen av LSS och assistansersättningen alla 2007 alla 2017 man 2007 man 2017 Källa: Egen bearbetning av statistik från och . Antal personer med minst en LSS-insats och/eller assistansersätt- ning ökade (för kvinnor, för män) och uppgick till drygt 82 600 personer. Ökningen består nästan enbart av personer med enbart en eller flera LSS-insatser (). Ökningen av personer med enbart assistansersätt- ning var mellan åren och antalet som hade både LSS och assistansersättning var oförändrat. Bland de 82 642 hade minst en LSS-insats men ingen assistansersättning, assistansersättning men ingen LSS- insats och resterande hade både LSS-insats och assistans- ersättning. Det innebär att av dem som hade assistans- ersättning hade minst en LSS-insats därutöver2 och att av dem som hade minst en LSS-insats hade assistansersättning där- utöver3. var andelen med enbart en eller flera LSS-insatser lägre (). / (12 + ) = 0,33. / (82 + ) = 0,07. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Andelen kvinnor av de 82 642 var och av kvinnorna hade minst en LSS-insats men ingen assistansersättning, assistansersättning men ingen LSS-insats och resterande hade både LSS-insats och assistansersättning. Andelen män av de 82 642 var och av männen hade minst en LSS-insats men ingen assistansersättning, 11 pro- cent assistansersättning men ingen LSS-insats och resterande 6 pro- cent hade både LSS-insats och assistansersättning. 22.1.2Insatserna daglig verksamhet och bostad med särskild service för vuxna har ökat mest En omständighet som bör beaktas vid beskrivningen av utvecklingen av antalet personer som får insatser av olika slag, är befolknings- utvecklingen. befolkning ökade –2017 med 14,6 procent.4 En befolkningsökning kan bero på att det är fler som föds än avlider eller på att det är fler som invandrar än utvandrar, eller på en kombination av dessa två faktorer. Allt annat lika kan vi alltså förvänta oss att antalet individer som får assistansersättning respektive LSS-insatser ökar . Ett sätt att ta hänsyn till befolkningsökningen när utvecklingen beskrivs är att studera andelen av befolkningen som får insatser snar- are än antalet. Figurerna nedan visar hur många per 10 000 invånare som fått assistansersättning och LSS-insatser perioden –2017. För att det ska gå att tyda figurerna har vi delat upp insatserna i fyra olika figurer. Den första figuren visar antalet personer med kommunalt be- slutad assistans respektive med assistansersättning. Eftersom båda dessa grupper får personlig assistans, är det också relevant att slå ihop de båda grupperna. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Kommunalt beslutad personlig assistans Assistansersättning + Kommunalt beslutad personlig assistans Källa: Egen bearbetning av statistik från , och . Som synes ökade antalet individer per 10 000 invånare som beviljades någon av insatserna . Därefter låg antalet tämligen stilla för att minska i tidsserien. Som framgår av de kurvor som visar assistansersättning respektive kommunalt beslutad per- sonlig assistans var för sig, börjar assistansersättningen minska men den minskningen motverkas till viss del av att antalet per- soner med kommunalt beslutad personlig assistans ökar. Nästa figur visar utvecklingen av antalet per 10 000 invånare som beviljats insatserna boende i familjehem eller bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna respektive boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar Bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna Källa: Egen bearbetning av statistik från och . Den näst vanligaste insatsen är bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna. Antalet per 10 000 in- vånare har ökat tämligen och var det drygt 27 800 individer som fick insatsen, vilket motsvarar en dryg tredjedel av alla som hade minst en LSS-insats. Insatserna Boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar och Avlösarservice är den insats som lägst antal personer fått och antalet per 10 000 personer med insatsen har mins- kat något . Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Nästa figur visar utvecklingen av den vanligaste insatsen, nämligen daglig verksamhet. Källa: Egen bearbetning av statistik från och . Daglig verksamhet omfattade cirka 37 500 personer 2017, vilket ut- gör cirka hälften av alla individer med LSS-insats och drygt 3,7 indi- vider per 10 000 invånare. Andelen av befolkningen som beviljats insat- sen har ökat de flesta åren –2017 och ökningen är . Nästa figur visar resterande LSS-insatser. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Rådgivning och annat personligt stöd Korttidsvistelse utanför det egna hemmet Källa: Egen bearbetning av statistik från och . Insatsen kontaktperson ökade –2009, men har därefter minskat något. var det cirka 19 300 individer som fick insatsen, eller 19 individer per 10 000 invånare varav merparten hör till personkretsens grupp 1. Korttidsvistelse utanför det egna hemmet har minskat och uppgick till 9 200 individer 2017. Utvecklingen är liknande för insatsen Ledsagarservice som knappt 7 700 individer hade 2017. Insatsen rådgivning och annat personligt stöd har sjunkit (äldre siffror än så finns inte) i takt med att stödet numera i många fall ges inom ramen för landstingens habilitering. Insatsen avlösarservice har varit tämligen stabil och insatsen korttidstillsyn för skolungdom ökade , men har därefter minskat. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen 22.1.3Fler personer har minst en LSS-insats, men antalet insatser per mottagare har minskat Figuren nedan visar att antalet individer per 10 000 invånare med minst en LSS-insats har ökat samtliga år –2017. I diag- rammet inkluderas inte insatsen Rådgivning och personligt stöd efter- som stödet i ett ökande antal landsting/regioner i stället ges inom ramen för habiliteringen. Källa: Egen bearbetning av statistik från och . Som nämnts ovan kan en person beviljas flera insatser och kost- naderna påverkas om detta blivit vanligare eller mindre vanligt. Nästa figur visar att det genomsnittliga antalet LSS-insatser per individ i gruppen som får minst en insats har minskat från 1,78 insatser per person 1999 till 1,59 insatser per person 2017. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Källa: Egen bearbetning av statistik från . Det har alltså blivit fler personer (per 10 000 invånare) som beviljats minst en LSS-insats, men dessa personer får i genomsnitt färre LSS- insatser. De som har beviljats minst en LSS-insats har oftast just en insats. Figuren nedan visar hur stor andel av mottagare av LSS-insatser som har en, två eller tre insatser. Mycket få personer har fler än tre insatser. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Källa: Egen bearbetning av statistik från . Som synes är det något fler som har exakt en LSS-insats. Andelen som har två LSS-insatser är nästan densamma de två åren medan andelen som har tre insatser har sjunkit. Nästa figur visar samma sak som ovan men antal i stället för andel. Källa: Egen bearbetning av statistik från . Utvecklingen av LSS och assistansersättningen 22.1.4Ingen dramatisk förändring av åldersfördelningen En annan fråga är om åldersfördelningen förändrats vad gäller mottagare av assistansersättning respektive LSS-insatser. Som tabellen nedan visar är det inom LSS-insatserna främst åldersinter- 13–22 respektive 23–som förändrats. Den största för- ändringen avser 23–34-åringarna som ökat som andel av samtliga. Nästa tabell visar samma sak för assistansersättningen. Även här har gruppen 23–34-åringar ökat som andel. Men än större är ökningen av andelen 65+ och den ökningen är logisk med tanke på att den förändring som genomfördes , när assistansersättningen fick behållas även efter , inte hade slagit igenom fullt ut . 22.1.5Fler mottagare som hör till personkretsens grupp 1 Som framförts från många håll och som visas nedan, har det skett en förskjutning mellan personkretsens olika grupper vad gäller antal och andel. Figuren nedan visar en jämförelse som visar att de som hör till grupp 1, dvs. personer med utvecklingsstör- ning, autism eller autismliknande tillstånd, har ökat vad avser beslut om assistansersättning som de som hör till grupp 3, dvs. personer med andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen, har blivit färre. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Källa: Egen bearbetning av statistik från . De som hör till grupp 1 har blivit fler och utgör 46 pro- cent av samtliga mottagare av assistansersättning . De som tillhör grupp 2, dvs. personer som i vuxen ålder fått en betydande och bestående begåvningsmässig funktionsnedsättning efter en hjärn- skada, utgör en men liten andel av gruppen. De som tillhör grupp 3 har blivit färre men utgör ändå nästan hälften () av samtliga med assistansersättning 2017. Nästa figur visar motsvarande men för LSS-insatser. Som framgår är grupp 1 överlägset störst sett till antal personer med insatser. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Källa: Egen bearbetning av statistik från . Andelen av samtliga med en LSS-insats som hör till grupp 1 har ökat från till mellan åren medan grupp 3 har mins- kat motsvarande (från till ). 22.1.6Fler män än kvinnor får insatser och skillnaden ökar Nedan beskrivs och analyseras skillnader mellan män och kvinnor inom LSS och assistansersättningen och hur dessa utvecklats. Ända sedan LSS och assistansersättningen infördes har det varit fler män än kvinnor som beviljats insatserna. Figuren nedan visar hur skillnaden mellan antalet män och kvinnor som beviljats olika LSS- insatser respektive assistansersättning utvecklats. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen LSS-boende barn/ungdom Källa: Egen bearbetning av statistik från . Linjerna i figuren visar antalet män minus antalet kvinnor. Att alla linjer ligger ovan noll-strecket innebär att det är fler män än kvinnor och så har det varit . Som synes har dessutom skillnaden ökat för flertalet insatser. Slår man ihop alla insatser så har andelen insat- ser som beviljats kvinnor minskat från perioden –2016. Trenden med en allt lägre andel insatser till kvinnorna påbörjades . Till exempel uppgick andelen insatser som rörde kvinnor . Eftersom det är svårt att se alla linjer i diagrammet visar vi i tabellen nedan hur mansöverskottet per insats ökat eller minskat . Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Positiva tal innebär att mansöverskottet ökat och vice versa. Det finns två insatser – råd och stöd och LSS-boende barn/ungdom – där mansöverskottet minskat . Inom samtliga andra insatser har skillnaden mellan könen ökat. Största ökningen vad avser antalet personer finns inom LSS-boende vuxna (1 481) och kontaktperson (920). Största ökningen i procent finns inom kommunalt beslutad personlig assistans () och kon- taktperson (). Får några av insatserna avser beslutet inte bara om individen får insatsen eller inte utan även i vilken omfattning, dvs. med hur många timmar eller dagar insatsen beviljas. Så är det för assistans- ersättningen, kommunalt beslutad personlig assistans, ledsagarservice, avlösarservice och korttidsvistelse. Tabellen nedan visar kvinnornas genomsnittligt beviljade tid som andel av männens. innebär att kvinnor och män i genom- snitt beviljas lika mycket tid. Procentantal som överstiger 100 pro- cent innebär att kvinnor i genomsnitt beviljas mer tid än män och vice versa. Utvecklingen av LSS och assistansersättningen Av tabellen framgår att det skett endast små förskjutningar över tiden mellan kvinnor och män vad gäller genomsnittligt beviljad tid för assistansersättning. Kvinnor beviljades 2016 i genomsnitt mellan tre (assistansersättning) och tio (kommunalt beslutad assistans) tim- mar mindre . Inom kommunalt beslutad personlig assistans har kvinnornas timmar som andel av männens minskat. Från att ha överstigit män- nens 2007 motsvarade kvinnornas genomsnittliga antal timmar av männens 2016. Vad gäller ledsagarservice, avlösarservice och korttidsvistelse har andelen förändrats , men om man jämför startåret med slutåret så är förändringen blygsam inom ledsagarservicen och obefintliga inom övriga insatser. Det går inte att säga att det skett någon nämnvärd förändring av hur mycket tid kvinnor respektive män beviljats för de insatser där tiden ingår i beslutet. Undantaget är kommunalt beslutad personlig assistans där kvinnornas genomsnittliga antal timmar i förhållande till männens har minskat.