sou · H6B391 · 2019-01-01 00:00:00 — Även använ- dare kan i vissa fall bli uppgiftsskyldiga. I kretsen uppgiftsskyldiga finns såväl stora som små företag (och även enskilda). Uppgifts- skyldigheten är i princip densamma för alla och det är möjligt att de krav som därigenom ställs på företagen, såväl rådgivare som användare, kan komma att bli särskilt betungande för små företag med begränsade resurser. DAC 6 ger dock inte något utrymme för att ta särskild hänsyn till små företag vid regleringen av uppgiftsskyldigheten. När det gäller de rent inhemska arrangemangen finns visst ut- rymme för särreglering. En utgångspunkt för utredningen har dock varit att reglerna i så stor utsträckning som möjligt bör vara desamma 22Med små företag avses små- och medelstora företag, se not 17. för gränsöverskridande respektive rent inhemska arrangemang. Detta i syfte att begränsa den administrativa bördan för de uppgifts- skyldiga. Utredningen har dock föreslagit vissa undantag från rappor- teringsplikten avseende rent inhemska arrangemang. I och med att de mindre företagen i större grad torde vara användare av rent inhemska arrangemang, och att det främst är större företag som torde komma att använda sig av rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang, kan undantagen möjligen gynna de mindre företagen. Att samma krav ställs på alla företag, oavsett storlek, som blir upp- giftsskyldiga i egenskap av rådgivare avseende inhemska arrangemang får anses vara proportionerligt eftersom de blir uppgiftsskyldiga i sin näringsverksamhet. Förslagen har utformats så att den administra- tiva bördan för rådgivare och användare ska begränsas så långt det är möjligt. Såsom framgår nedan kommer förslagen troligen också innebära en ökad konkurrensneutralitet mellan små och stora företag. Sammantaget gör utredningen bedömningen att någon särskild hänsyn, i den mån det är möjligt, inte behöver tas till små företag vid utformningen av regelverket. Det huvudsakliga syftet med förslagen är att motverka aggressiv skatteplanering. Förslagen förväntas ha en viss avhållande effekt för rådgivare som tillhandahåller aggressiva skatteupplägg, liksom för skattskyldiga som överväger att använda sådana upplägg. Incitamen- tet att utforma, marknadsföra och använda aggressiva skatteupplägg torde således minska. Möjligheten att använda vissa upplägg kan också minska genom att lagstiftningsåtgärder vidtas. De företag som använder sig av aggressiva skatteupplägg kommer att löpa en ökad risk att bli granskade av , vilket kan leda till höjningar av beskattningsunderlaget. De kommer dessutom att drabbas av kost- nader för inrapportering, åtminstone indirekt genom att rådgivarens kostnader övervältras. Förslagen torde således på flera olika sätt bidra till att företag som inte använder sig av aggressiv skatteplanering kan verka på mer likvärdiga villkor. Utredningens förslag bedöms således kunna ha en positiv effekt på konkurrensförhållandena eftersom främst större företag inte i samma utsträckning kan få konkurrens- fördelar genom aggressiv skatteplanering. Detta torde innebära en positiv effekt för de små företagen, som i mindre utsträckning bedöms använda sig av sådan aggressiv skatteplanering som omfattas av förslagen.23 Eftersom förslagen innebär att rådgivningsföretag drabbas av ökade kostnader gör utredningen bedömningen att priserna för råd- givningstjänster troligen kommer att öka, eftersom rådgivarna sanno- likt kommer att vältra över denna kostnad på sina kunder. De ökade kostnader som förslagen medför måste ju finansieras om inte råd- givningsföretagens vinstmarginaler ska minska. En minskad efter- frågan på aggressiva skatteupplägg skulle kunna påverka rådgivar- branschen genom en minskning av antalet rådgivare (alternativt att rådgivningsföretagen får strukturera om sin verksamhet). Detta kan i förlängningen få effekter på sysselsättningen, men det är inte möj- ligt att göra några beräkningar avseende dessa eventuella effekter. Med tanke på att utredningens förslag innebär att rent inhemska arrangemang i vissa fall undantas från rapporteringsplikt och det kan antas att det främst är svenska rådgivare och företag som utformar respektive använder sådana arrangemang skulle utredningens förslag kunna innebära att företag utan gränsöverskridande verksamhet på- verkas positivt av förslaget. Så hade i ännu större utsträckning blivit fallet om utredningens förslag inte hade omfattat de rent inhemska arrangemangen. bedöms nyttan med att regleringen även omfattar dessa arrangemang överväga nackdelarna, i form av ökad administrativ börda. Förslagen genomför DAC 6 och innebär därför att kostnaderna för att bedriva verksamhet i EU ökar jämfört med investerings- möjligheter i andra länder som inte har regler om informationsskyl- dighet. Förslagen skulle därmed kunna påverka investerare från länder utanför EU och deras vilja att anlita rådgivare inom EU. När det gäller konkurrensen mellan rådgivare inom EU, och då bl.a. svenska rådgivare i förhållande till övriga EU-baserade rådgivare, torde den i viss utsträckning vara beroende av hur övriga EU-länder implementerar direktivet och utformar sina sanktionssystem. Det är därför svårt att på förhand avgöra hur konkurrensförhållanden för rådgivare baserade inom EU påverkas. En möjlig effekt är emellertid 23Europeiska kommissionen (2017), Commission Staff Working Document Impact Assessment, Accompanying the document Proposal for a Council Directive amending Directive 2011/16/EU as regards mandatory automatic exchange of information in the field of taxation in relation to reportable cross-border arrangements, SWD/2017/0236 final – 2017/0138 (CNS), s. 69. att rådgivare omlokaliserar till de länder som har de mildaste sank- tionerna. Även om det inte är möjligt att göra någon bedömning av detta är det enligt utredningen av vikt att lyfta fram dessa möjliga effekter av det nya regelverket. Förslagen i betänkandet kommer att medföra kostnader för Skatte- verket. Nedan redogörs för uppskattning av kostna- derna. En utgångspunkt har varit att it-systemet bör ha så hög grad av automatik som möjligt. Detta innebär en högre initial kostnad i form av it-utveckling men lägre årliga kostnader för han- tering. Det skapar också bättre möjligheter att använda inkomna uppgifter på ett effektivt sätt. En annan utgångspunkt har varit det av utredningen uppskattade antalet inrapporteringar (se avsnitt 20.5 ovan). Kostnaderna för it-utveckling uppskattas till . Kostnader för inhämtning av uppgifter uppskattas till . Beloppet avser dels manuellt arbete avseende uppgifter som lämnas på pappersblankett, dels kvalitets- kontroll av lämnade uppgifter. Kostnader för automatiskt utbyte av upplysningar uppskattas till . Beloppet avser kostnader för att översätta delar av uppgifterna till engelska.24 Ökade kostnader för riskanalys och urval uppskattas till cirka Beloppet avser strategiska överväganden, riskanalys, urvalsprioriteringar m.m. har också gjort bedömningen att myndigheten kom- mer att ha ökade kostnader för kontroll , på grund av att myndigheten kommer att få kännedom om fler gransk- ningsvärda företeelser och omfattningen av dessa. Dessa kostnader uppskattas till . För tid efter de fem första 24Uppskattningen bygger på antagande att två tredjedelar av alla inrapporterade arrangemang är gränsöverskridande. Ett antagande om hur stor del av inrapporteringarna som avser gränsöverskridande arrangemang måste göras för att kunna uppskatta kostnaderna för informationsutbytet. Det ska dock framhållas att ett sådant antagande är förenat med stor osäkerhet. Utredningen har som framgår ovan gjort bedömningen att det inte är möjligt att göra en uppskattning av den administrativa bördan uppdelat på gränsöverskridande respektive inte gränsöverskridande arrangemang. åren uppskattas ingen merkostnad i förhållande till dagens kostnad. Det beror på ett antagande om att antalet skatteupplägg kommer att minska eller kontrollverksamheten läggas om. Kontroll av att det nya regelverket efterlevs och hantering av rapporteringsavgifter uppskattas medföra kostnader om . Den initiala kostnaden för informationsinsatser uppskattas upp- gå till . Övriga kostnader (kostnader för löpande informationsinsatser, kartläggningsuppdrag, ställningstaganden och uppföljning) uppskattas till . Sammanfattningsvis uppskattar således engångskost- naderna till . De årliga kostnaderna upp- skattas till . För att täcka dessa kostnader torde behöva ökade anslag. Även om det saknas underlag för att kunna göra en traditionell beräkning av de offentligfinansiella effekterna av förslagen (se ovan) ska framhållas att förslagen förväntas ha en betydande inverkan på skatteintäkternas storlek. Ökningen av skatteintäkterna bedöms kraftigt överstiga de kostnader som förslagen kommer medföra för . 20.8Effekter för de allmänna förvaltningsdomstolarna De allmänna förvaltningsdomstolarna kommer att påverkas av för- slagen. Ett antal olika effekter är sannolika. Förslagen kan leda till fler mål i domstolarna genom att blir bättre på att upp- täcka skattskyldigas användning av skatteupplägg. Tvister om rappor- teringsavgift kommer sannolikt också att medföra en ökning av antalet mål. Å andra sidan kan andra effekter av regelverket påverka antalet mål i motsatt riktning. Regelverket kan antas ha en viss förebygg- ande effekt, dvs. att användningen av upplägg för aggressiv skatte- planering minskar. förbättrade kontrollmöjligheter kan också leda till att det tidigare kommer vägledande avgöranden, vilket i förlängningen kan minska antalet processer. Regelverket förväntas också ge bättre möjligheter att tidigt genomföra regelförändringar i syfte att stoppa aggressiv skatteplanering. Även sådana regelföränd- ringar kan påverka måltillströmningen. Det är svårt att bedöma nettoeffekten av förslagen för de all- männa förvaltningsdomstolarna. Enligt utredningens mening är det dock inte osannolikt att förslagen kommer att medföra en något ökad måltillströmning och därmed en viss kostnadsökning. Det föreslagna regelverket bedöms vara förenligt med fördraget om Europeiska Unionens Funktionssätt (FEUF), se avsnitt 18.2. 20.10 Effekter för jämställdhet mellan kvinnor och män Utredningens förslag kommer primärt beröra juridiska personer och då främst advokat- och revisionsbyråer samt större företag. För- slagen kommer därför i huvudsak att få indirekta effekter på eko- nomisk jämställdhet och fördelning genom ägande och drivande av företag. Fysiska personer kommer endast i vissa fall direkt beröras och då bl.a. i egenskap av delägare i fåmansföretag eller handelsbolag eller som enskild näringsidkare. När det gäller rådgivare har utredningen försökt utröna hur könsfördelningen är i rådgivarbranschen och har då utgått från de två stora aktörerna, nämligen advokatbyråerna och revisionsbyråerna. Enligt stora undersökning om kåren och av till- ståndet i kåren25 är av delägarna i advokatbyråerna kvinnor och män.26 Tidningen en jämställdhetsundersökning där bl.a. könsfördelningen på delägarna i de sju största revisionsbyråerna27 mäts. Av den undersökning som genomfördes framgår att andelen kvinnor bland delägarna i dessa revisionsbyråer uppgick till i genomsnitt gentemot manliga delägare. I ledningsgrupperna i dessa byråer var andelen kvinnor dock högre, i genomsnitt gentemot män.28 25Undersökning gjord av Novus . 26Persson, (2018), Sådan är dagens advokat, nr 1 2018, s. 28. 27Dessa är: BDO, Deloitte, EY, , KPMG, Mazars och PwC. 28Lennartsson, (2018), Backlash för jämställdheten i branschen, Balans nr 2 2018 s. 18–23 och FAR (2018), Års- och hållbarhetsredovisning 2017/2018, s. 21. Det är förenat med stora svårigheter att närmare beräkna den könsmässiga fördelningen av antalet berörda rådgivare. Mot bak- grund av ovan angiven statistik kan det ändå med ett stort mått av säkerhet antas att män i högre grad än kvinnor kommer att påverkas av regelverket i egenskap av delägare i de företag som är att anse som rådgivare. När det gäller vilka som kommer att påverkas av förslagen i egenskap av användare har utredningen ovan utgått från att främst större företag kommer att beröras. Ovan angivna beräkning rör dock den administrativa bördan av förslagen. När man ser till effekter för jämställdhet och fördelning måste beaktas att förslagen förväntas ha en avhållande effekt på aggressiv skatteplanering och även leda till ökade skatteintäkter. Detta innebär att färre individer kommer att ägna sig åt aggressiv skatteplanering och att fler kommer att få betala mer i skatt. När man ser till de fysiska personer som direkt kan beröras kan dessa utgöras av bl.a. delägare i fåmansföretag, handels- bolag samt enskilda näringsidkare. Statistik visar att det är fler män än kvinnor som är delägare i fåmansaktiebolag och handelsbolag samt är enskilda näringsidkare. Det är av delägarna i fåmans- bolag som är män och som är kvinnor. Vidare är det av enskilda näringsidkare som är kvinnor och män respektive av delägarna i handelsbolag som är kvinnor och män.29 Generellt sett är det fler män än kvinnor som äger och driver företag.30 Kvinnor torde således inte anlita rådgivare och använda potentiellt aggressiva skatteupplägg i samma utsträck- ning som män. Det föreslagna regelverket förväntas medföra att företag som inte använder sig av aggressiv skatteplanering kan verka på mer likvärdiga villkor. Som framgår ovan gör utredningen bedöm- ningen att små företag använder aggressiva skatteupplägg i mindre utsträckning än stora företag. Därigenom kan möjligheterna för kvinnor och män att driva företag på samma villkor också påverkas i positiv riktning, eftersom företag som drivs av kvinnor är mindre i termer av antalet sysselsatta och omsättning än de företag män 29Skatteverket (2017), Skattesystemets utveckling –2015, Kartläggning av könsuppdelad statistik, (dnr 200 265892-17/113) och (2018), Skattesystemets utveckling –2015, Del II Fördjupad analys av rot- och rutavdrag, investeringssparkonto och delägare i fåmansbolag ur ett jämställdhetsperspektiv, , (dnr 200 265892-17/113). 30Tillväxtanalys (2015), Att mäta kvinnors företagande, PM 2015:16, s. 1 och 10, jfr prop. 2017/18:245 s. 311 och prop. 2017/18:1, Skattefrågor, avsnitt 6.6., s. 312. driver.31 I sammanhanget kan också nämnas att det finns studier som tyder på att kvinnor har en högre skattemoral än män och med skattemoral avses då viljan att betala skatt.32 Förslagen torde genom att minska möjligheterna till aggressiv skatteplanering, och i viss mån även skattefusk, kunna bidra till en ökad ekonomisk jämställd- het mellan män och kvinnor. Sammantaget skulle regelverket i för- längningen kunna påverka ett av de jämställdhetspolitiska målen, näm- ligen delmålet Ekonomisk jämställdhet. Det är dock inte möjligt att göra någon beräkning avseende dessa eventuella effekter. Utredningens förslag medför ökad transparens avseende potentiellt aggressiva rapporteringspliktiga arrangemang men även avseende vissa arrangemang som kan underlätta skattefusk (se avsnitt 20.3 ovan). Regelverket förväntas kunna bidra till att vissa företag och privatpersoner avskräcks från att genomföra och rådgivare från att utforma och marknadsföra sådana upplägg som omfattas av regel- verket. Även om regelverket i huvudsak inte ska träffa rent skatte- fusk torde det dock kunna ha en viss brottsförebyggande inverkan på viss skattebrottslighet. Förslagen torde också medföra en förbättrad kontrollverksamhet hos och därmed ökade möjligheter att upptäcka skatte- upplägg. Detta bedöms kunna innebära en viss positiv inverkan även på upptäckten av skattefusk. Antalet utredningar och lagföringar av skattebrottslighet eller ekonomisk brottslighet kan därför förväntas öka något. Konkurrenssituationen för företagen blir såsom ovan fram- går också mer jämlik. Därigenom kan förslagen öka allmänhetens förtroende för skattesystemet. Förslagen torde inte medföra några konsekvenser för miljön.33 Ut- redningen bedömer att förslagen inte heller kommer att innebära några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, för sysselsättning och 31Tillväxtanalys (2015), Att mäta kvinnors företagande, PM 2015:16, s. 10. 32D’Attoma, , , , (2017), Willing to share? Tax compliance and gender in Europe and , Research & Politics, () och , , . (2010), Gender and public attitudes toward corruption and tax evasion, Con- temporary Economic Policy 28 (4) s. 554–568. 33Se dock Galaz, m.fl. (2018), Tax havens and global environmental degradation, Nature Ecology & evolution, , s. 1352–1357 avseende kopplingen mellan skatteparadis och miljöförstöring. offentlig service i olika delar av landet, och inte heller några konse- kvenser för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Förslagen kommer innebära en ökad administrativ börda för råd- givare och användare av rapporteringspliktiga arrangemang. Ovan har utredningen uppskattat att rådgivare och större företag sannolikt kan få ökade kostnader om totalt för inhämtning av information och inrapportering till . Därtill förväntas även enskilda och mindre företag få ökade kost- nader för inrapportering. Utöver kostnaden för inrapportering kom- mer framför allt rådgivare att få andra kostnader med anledning av förslagen, bl.a. kostnader för att fånga upp arrangemang som kan vara rapporteringspliktiga och bedöma om dessa arrangemang om- fattas av regelverket. Dessa kostnader kan sannolikt bli väsentliga, sett till hela gruppen av uppgiftsskyldiga. Den sammantagna admi- nistrativa bördan förväntas kunna bli betydande. Förslagen har dock utformats så att den administrativa bördan för rådgivare och använ- dare ska begränsas så långt det är möjligt. Även om det saknas underlag för att kunna göra en traditionell beräkning av de offentligfinansiella effekterna av förslagen ska framhållas att förslagen förväntas ha en betydande inverkan på skatteintäkternas storlek. Denna effekt bedöms kraftigt överstiga de kostnader för det offentliga (främst Skatte- verkets kostnader) som förslagen förväntas medföra. Dessutom be- döms förslagen kunna ha en positiv effekt på konkurrensförhållandena eftersom främst större företag inte i samma utsträckning kan få kon- kurrensfördelar genom aggressiv skatteplanering. Utredningen gör bedömningen att nyttan med förslagen motiverar de ökade kost- naderna för bl.a. de uppgiftsskyldiga och . 21.1Förslaget till lag om rapporteringspliktiga arrangemang Av paragrafen framgår att lagen innehåller bestämmelser om vad som utgör ett rapporteringspliktigt arrangemang. Paragrafen inne- håller också en hänvisning till det nya 33 b kap. skatteförfarande- lagen (2011:1244), förkortad SFL, där uppgiftsskyldigheten avseende sådana arrangemang regleras. Såvitt gäller gränsöverskridande arrangemang innebär lagen – till- sammans med övriga lagförslag – att rådets direktiv (EU) 2018/822 av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller obliga- toriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning som rör rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang (för- kortat DAC 6) införlivas i svensk rätt. De flesta paragrafer i lagen avser såväl gränsöverskridande som inte gränsöverskridande arrange- mang. Vissa bestämmelser gäller dock enbart gränsöverskridande arrangemang, och bestämmelserna i 2 § första stycket, 13 § första stycket, 14 § och 15 § gäller enbart arrangemang som inte är gräns- överskridande. I första stycket regleras lagens tillämpningsområde när det gäller arrangemang som inte är gränsöverskridande. Detta tillämpnings- område omfattar arrangemang avseende skatt som tas ut enligt in- komstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, eller lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. I andra stycket anges tillämpningsområdet avseende gränsöver- skridande arrangemang. Lagen gäller för gränsöverskridande arrange- mang som avser skatter som omfattas av lagen (2012:843) om admi- nistrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. Det innebär att tillämpningsområdet överensstämmer med tillämp- ningsområdet för rådets direktiv /16/EU av om administrativt samarbete i fråga om beskattning och om upp- hävande av direktiv /799/EEG (förkortat DAC). För tydlighetens skull anges i förevarande paragraf uttryckligen att lagens tillämpningsområde också omfattar gränsöverskridande arrange- mang som skulle kunna påverka skyldigheten att rapportera in upp- gifter om finansiella konton eller försvåra identifieringen av verkligt huvudmannaskap (sådana arrangemang kan vara rapporteringsplik- tiga enligt 24 § eller 25 §), även om detta skulle kunna anses följa redan av 2 § andra stycket. I paragrafen anges lagens innehåll. I paragrafen definieras begreppet hemmahörande. Av bestämmelsen framgår att bedömningen av i vilken jurisdiktion en person hör hemma ska göras utan att hänsyn tas till vad som följer av skatteavtal. I paragrafen definieras begreppet gränsöverskridande arrangemang. Definitionen motsvarar i princip den definition som finns i DAC 6, även om vissa justeringar har gjorts, främst för att anpassa definitionen till det språkbruk som normalt används i svensk lagtext. Paragrafen har tagits in för att genomföra artikel 3 punkten 18 i DAC, som infördes genom DAC 6. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.6.3. gränsöverskridande arrangemang avses ett arrangemang som berör mer än en medlemsstat, eller en medlemsstat och ett tredjeland, och som uppfyller minst ett av sex alternativa villkor, vilka anges i paragrafens punkt 1–6. Av punkt 1 framgår att ett av dessa villkor är att inte samtliga deltagare i arrangemanget är hemmahörande i samma jurisdiktion. Vad som avses med att en person är hemmahörande i en viss jurisdik- tion framgår av 5 §. I fråga om handelsbolag och andra delägar- beskattade subjekt får man utgå från delägarnas skatterättsliga hem- vist, eftersom delägarna normalt får anses delta i arrangemanget. Om ett handelsbolag som ingår i ett arrangemang har delägare med olika skatterättslig hemvist är arrangemanget således gränsöverskridande. Punkt 2 avser fall då en eller flera av deltagarna i arrangemanget är hemmahörande i mer än en jurisdiktion. Så kan vara fallet om t.ex. ett bolag har dubbel skatterättslig hemvist. I punkt 3 anges att en eller flera av deltagarna i arrangemanget ska bedriva näringsverksamhet i en annan jurisdiktion via ett fast drift- ställe och att arrangemanget ska vara hänförligt till det fasta drift- stället. Detta motsvarar direktivets villkor att en eller flera av del- tagarna i arrangemanget bedriver affärsverksamhet i en annan juris- diktion genom ett fast driftsställe beläget i den jurisdiktionen och arrangemanget utgör en del av eller hela verksamheten vid det fasta driftsstället. Punkten innebär att ett arrangemang som är hänförligt till ett fast driftställe per definition utgör ett gränsöverskridande arrangemang. Villkoret i punkt 4 är uppfyllt om en eller flera av deltagarna i arrangemanget bedriver verksamhet i en annan jurisdiktion utan att vara hemmahörande eller ha ett fast driftställe i denna jurisdiktion. Uttrycket bedriver verksamhet omfattar all form av affärsverksam- het, utan krav på att verksamheten ska medföra skattskyldighet i den aktuella jurisdiktionen. Det kan t.ex. röra sig om fall då den verk- samhet som bedrivs i den andra jurisdiktionen endast omfattar och således inte innebär att något fast driftställe uppkommer i jurisdiktionen. Ett exempel kan vara en plats för bygg- nads-, anläggnings- eller installationsverksamhet som utgör fast drift- ställe endast om verksamheten pågår mer än (modellavtal artikel 5 punkt 3). Punkt 5 omfattar fall där arrangemanget skulle kunna påverka rapporteringsskyldigheten enligt rådets direktiv /107/EU av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskatt- ning, enligt det multilaterala avtalet mellan behöriga myndigheter om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton som under- tecknades eller enligt liknande avtal om auto- matiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton.