sou · H7B351 · 2019-12-02 00:00:00 — Utredningen föreslår även åtgärder som syftar till att förbättra förutsättningarna för leverans av nödvändiga varor och tjänster. Därtill konstaterar utredningen att försörjningstrygghetens strategiska betydelse behöver öka. Väl avvägda satsningar på forskning och utveckling krävs för att dra nytta av den tekniska utvecklingen. Utredningen föreslår därför att förslagen nedan genomförs. •Se över regelverket för leveranssäkerhet och tillgänglighet, samt regelverket för beredskapsersättning m.m. •Ge i uppdrag att ge vägledning som syftar till bättre upphandlingar för försörjning vid höjd beredskap. •Påskynda arbetet vid länsstyrelserna och Transportstyrelsen med att förbereda förfogande. •Inkludera det militära försvarets försörjningstrygghet i den nationella säkerhetsstrategin. •Tydliggör vikten av uthållighet och försörjningstrygghet i materielförsörjningsstrategin. •Fokusera forskningen och det svenska arbetet inom Europeiska försvarsfonden. 1.1Förslag till förordning om ändring i förordningen (2017:870) om länsstyrelsernas krisberedskap och uppgifter vid höjd beredskap Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2017:870) om länsstyrelsernas krisberedskap och uppgifter vid höjd beredskap dels att rubriken till förordningen ska ha följande lydelse, dels att 1, 4 och 6 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 1 a § och närmast före 1 a § en ny rubrik av följande lydelse. Förordning (2017:870) om länsstyrelsernas krisberedskap och uppgifter inför och vid höjd beredskap nas krisberedskap och deras upp- nas krisberedskap och deras upp- gifter vid höjd beredskap. gifter inför och vid höjd bered- Ytterligare bestämmelser finns bl.a. i förordningen (2015:1052) om krisberedskap och bevakningsansvariga myndigheters åtgärder vid höjd beredskap och i förordningen (2015:1053) om totalförsvar och höjd beredskap. ska vara sammanhållande för krisberedskapen inom sitt geografiska område samt före, under och efter en kris verka för samordning och gemensam inriktning av de åtgärder som behöver vidtas. 1.ansvara för att en samlad regional lägesbild sammanställs vid krissituationer, 2.stödja de aktörer som är ansvariga för krisberedskapen i länet när det gäller planering, risk- och sårbarhetsanalyser samt utbildning och övning, 3.ha ett regionalt råd för krisberedskap och skydd mot olyckor, i vilket representanter för och berörda aktörer i krishanteringssystemet bör ingå, för att skapa nödvändig samordning, 3. upprätta regionala risk- och och sårbarhetsanalyser som ska sårbarhetsanalyser som ska kun- na användas som underlag för för egna och andra berörda egna och andra berörda aktörers tillämpning av lagen (2006:544) tillämpning av lagen (2006:544) om kommuners och landstings om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extra- åtgärder inför och vid extra- ordinära händelser i fredstid och ordinära händelser i fredstid och muner och landsting vidtagit och muner och landsting vidtagit och ning av effekten av de vidtagna ning av effekten av de vidtagna 6 §Länsstyrelsen ska som högsta civila totalförsvarsmyndighet inom länet verka för att största möjliga försvarseffekt uppnås.Länsstyrelsen ska särskilt1. samordna de civila försvarsåtgärderna,2. verka för att sådan verksamhet hos civila myndigheter och andra civila organ som har betydelse för försvarsansträngningarna bedrivs med en enhetlig inriktning,3. i samråd med Försvarsmak- 3. i samråd med Försvarsmakten verka för att det civila och det ten verka för att det civila och det militära försvaret samordnas, och militära försvaret samordnas,4. verka för att länets tillgångar 4. verka för att länets tillgångar fördelas och utnyttjas så att förfördelas och utnyttjas så att för-svarsansträngningarna främjas. svarsansträngningarna främjas och 5. samordna åtgärderna med företag som bedriver verksamhetsom är viktig för totalförsvaret.21 7. verka för att den verk- 6. verka för att den verk- samhet som berörda aktörer be- samhet som berörda aktörer be- driver inom länet avseende kris- driver inom länet avseende kris- beredskap bidrar till att en beredskap bidrar till att en grundläggande förmåga till civilt grundläggande förmåga till civilt Inför höjd beredskap och för krisberedskap 1a § ska ha ett regionalt råd för krisberedskap, skydd mot olyckor och totalförsvar för att skapa nödvändig samordning. I rådet ska representanter för samt berörda aktörer i krishanteringssystemet och totalförsvaret ingå. Denna förordning träder i kraft . 1.2Förslag till förordning om ändring i förordningen (1982:1005) om skyldighet för näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer m.fl. att delta Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1982:1005) om skyldighet för näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer m.fl. att delta i totalförsvarsplaneringen att 1 § ska ha följande lydelse. Rätt att begära upplysningar eller att begära medverkan enligt lagen (1982:1004) om skyldighet för näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer m.fl. att delta i totalförsvarsplaneringen tillkommer – förutom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap – följande totalförsvarsmyndigheter, nämligen Försvarsmakten, , , , , , , Transportstyrelsen, , , , , , , , , och länsstyrelserna. Rätt att begära upplysningar eller att begära medverkan enligt lagen (1982:1004) om skyldighet för näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer m.fl. att delta i totalförsvarsplaneringen tillkommer – förutom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap – följande totalförsvarsmyndigheter, nämligen Försvarsmakten, , , , , , , Transportstyrelsen, , , , , , , , , , , , , , , , , , Statens veterinärmedicinska anstalt, , Säkerhetspolisen, och länsstyrelserna. Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att föreslå åtgärder för näringslivets roll inom totalförsvaret samt för försörjningstryggheten i försvarsmaterielförsörjningen.1 Utredningen har antagit namnet Utredningen om totalförsvarets försörjningstrygghet (Fö 2018:01). •lämna förslag på åtgärder för samverkansformer och effektiv planering mellan offentliga och privata aktörer i syfte att säkerställa totalförsvarets kritiska behov i händelse av höjd beredskap och då ytterst i krig. Förslagen bör inkludera möjligheter för staten att såväl ställa krav på näringslivet som att öka dess incitament att beakta totalförsvarets behov i verksamheten. •lämna förslag på åtgärder för att stärka den försvarsmaterielrelaterade försörjningstryggheten, även och under olika förhållanden. •Uppdraget ska redovisas och direktiven återfinns i sin helhet i bilaga 1 till betänkandet. 1Kommittédirektiv Dir 2018:64 Näringslivets roll inom totalförsvaret samt försörjningstrygghet i fråga om försvarsmateriel. Utredningens uppdrag och arbete Utredningens uppdrag ska ses som ett resultat av den återupptagna totalförsvarsplaneringen, som syftar till att stärka verksamhet som behövs för att förbereda för krig. När det gäller det civila försvaret inom ramen för totalförsvaret har regeringen tillsatt flera utredningar. Vissa närliggande frågor har således analyserats parallellt av andra utredningar . (dir. 2016:114, 2017:57 och 2017:100) har t.ex. haft i uppdrag att bl.a. föreslå de författningsändringar som den anser nödvändiga gällande bl.a. ansvar för kontanthanteringen, kontantförsörjningen och beredskapen i betalningssystemet. Utredningen om civilt försvar (dir. 2018:79) ska analysera och föreslå en struktur för ansvar, ledning och samordning inom civilt försvar på central, regional och lokal nivå. Strukturen ska även stärka samhällets förmåga att hantera fredstida kriser. Utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap (dir. 2018:77 och 2019:83) ska bl.a. se över nuvarande ordning för att säkerställa att det finns tillgång till läkemedel och annan hälso- och sjukvårdsmateriel vid allvarliga händelser i fredstid respektive under höjd beredskap. Utredningen om en ny myndighet för psykologiskt försvar (dir. 2018:80 och 2019:42) ska bl.a. analysera och lämna förslag om en ny myndighet som ska ha det övergripande ansvaret för att utveckla och samordna det psykologiska försvaret, inklusive förslag som syftar till att tydliggöra hur den nya myndigheten ska stödja mediernas beredskapsplanering. Specifika frågor om t.ex. näringslivets roll inom områdena finansiella tjänster, hälso- och sjukvård, och till viss del information och kommunikation hanteras således av andra utredningar. Höjd beredskap och då ytterst krig är utgångspunkt för analysen Ett väpnat angrepp mot kan inte uteslutas. Det kan inte heller uteslutas att militära maktmedel eller hot om sådana kan komma att användas mot . blir oundvikligen påverkat om en säkerhetspolitisk kris eller väpnad konflikt uppstår i vårt närområde.2 2Försvarsberedningen Ds 2017:66 Motståndskraft – Inriktningen av totalförsvaret och utformningen av det civila försvaret 2021–2025. Utredningens uppdrag och arbete Försvarsberedningen konstaterar att som en följd av försvarsbesluten –2001 och 2004 upphörde i allt väsentligt planeringen för höjd beredskap och krig, dvs. Utredningsdirektivet utgår från Försvarsberedningen analys, som betonar att ska kunna möta och hantera en säkerhetspolitisk kris i och vårt närområde som leder till allvarliga konsekvenser för samhällets funktionalitet . Under del av tiden och inom ramen för de tre månaderna ska planera för att riket är i krig och att krigshandlingar pågår på svenskt territorium. Utredningen fokuserar på förslag för att tillgodose totalförsvarets kritiska behov i händelse av höjd beredskap och då ytterst i krig. En utvecklad beredskapsplanering med dessa ingångsvärden kommer också att stärka företagens och därmed samhällets fredstida krisberedskap. Förändrade förutsättningar för totalförsvaret Försvarsberedningen föreslår en rad åtgärder för att etablera en långsiktig samverkan mellan offentliga och privata aktörer på den centrala, regionala och lokala nivån och för att möjliggöra användandet av näringslivets resurser för totalförsvarets behov. Samhällsviktig verksamhet som tidigare drevs i offentlig regi utförs i stor utsträckning av företag med olika typer av ägarförhållanden, exempelvis offentligt eller privat ägande och nationellt eller utländskt ägande. Detta ställer delvis andra krav på totalförsvarsplaneringen eftersom staten inte kan styra och inrikta näringslivet på samma sätt som gäller för offentlig verksamhet. För att möjliggöra kostnadseffektivitet verkar delar av näringslivet enligt principen att resurser levereras vid behov snarare än hålls i lager. Detta medför en ökad sårbarhet om störningar eller avbrott i försörjningsflöden skulle uppkomma. tar med risken för höjd beredskap och då ytterst krig i sin interna kontinuitetsplanering eller beredskapsplaner. Detta perspektiv har även i endast begränsad omfattning beaktats av myndigheter i samband med offentliga upphandlingar. Därutöver har de rättsliga förutsättningarna, bl.a. som en följd av inträde i EU, och näringslivsstrukturen förändrats sedan bedrev en totalförsvarsplanering. Utredningens uppdrag och arbete även Försvarsmakten och aktörerna inom det civila försvaret genomgått genomgripande förändringar. Försvarsmaktens beroende av civila resurser har ökat avsevärt som dessa nyckelaktörer har en beredskap som är dimensionerad för fredstida kriser och i väsentlig utsträckning bedöms sakna förmåga att möta de krav som höjd beredskap och då ytterst krig medför. Utredningens direktiv betonar att globaliseringen har inneburit att infrastruktursystem och försörjningsflöden av varor och tjänster har sammankopplats i en högre utsträckning med andra länder. Inom samhället finns i sin tur ett ökat ömsesidigt beroende mellan olika sektorer. De flesta områden är beroende av tillgång till el, it och elektronisk kommunikation, transportinfrastruktur, drivmedel, förnödenheter, finansiella tjänster m.m. Om det uppstår störningar inom en sektor påverkar det även andra sektorer. Näringslivet spelar en viktig roll för totalförsvaret Utredningens uppgift är att ta fram förslag för att stärka näringslivets roll inom totalförsvaret. I direktiven betonas att utredaren ska utgå från Försvarsberedningens förslag i delrapporten på de varor och tjänster som skulle behövas vid höjd beredskap är inte utredningens fokus. Utredningen ska inte heller föreslå konkreta avtal, upphandlingar etc. utan fokuserar på att skapa en struktur, som sedan kan användas av de ansvariga myndigheterna. Utredningsuppdraget innefattar inte heller att göra en beredskapsplanering eller att prioritera mellan olika sektorer. Målet är att stärka sådan verksamhet som behövs för att förbereda för krig.4 Åtgärderna och planeringen behöver göras redan i fredstid och vidtas innan en situation med höjd beredskap eller ytterst krig föreligger. Här utgör exempelvis en sammanhållen planering inom totalförsvaret en viktig utgångspunkt, där utredningen syftar till att öka näringslivets medverkan. Utredningen ska analysera hur förslagen förhåller sig till regeringsformen. Det som avses bör vara om hur krav på näringslivet är 3Försvarsberedningen Ds 2017:66 Motståndskraft – Inriktning av totalförsvaret och utformning av det civila försvaret 2021–2025. 4Lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap. Utredningens uppdrag och arbete förenligt med bestämmelserna om egendomsskydd och näringsfrihet. Utredningen menar att det såväl av direktivet som av Försvarsberedningens rapport, framgår att fokus är på avtalsformer och samverkansformer mellan den offentliga sektorn och företag. Ransoneringslagen (1978:268) ger regeringen möjlighet att vidta åtgärder för att genomföra en fördelning av förnödenheter samt begränsa handel med en viss vara om den bedöms vara av vikt för totalförsvaret eller folkförsörjningen. Lagen är viktig ur ett totalförsvarsperspektiv men lyfts inte fram i utredningsdirektivet. Utredningen har därför inte gjort några överväganden eller förslag till ändringar kopplade till den lagstiftningen. Särskilda juridiska övergripande problem ska analyseras som kan uppstå i det konkreta avtalsslutet. EU-rättsliga utgångspunkter behöver klarläggas. Särskilt behöver och konkurrensrättsliga bestämmelser inklusive frågan om otillåtna statsstöd belysas. Vidare fokuserar utredningen på den svenska beredskapslagstiftningen i förhållande till näringslivet. Utredningen konstaterar att Försvarsberedningen , dvs. efter det att utredningen blivit tillsatt, lämnade sina förslag och där redan hanterat stora delar av direktivet som berör det militära försvarets försörjningstrygghet.5 Fokus för utredningens överväganden och förslag ligger därför på näringslivets roll. Direktivet pekar på vikten av åtgärder för att stärka den försvarsmaterielrelaterade försörjningstryggheten, för såväl materiel som kompetens. Här utgör bl.a. produktions- och lagringsförutsättningar särskilt viktiga förutsättningar för försvarsmaterielförsörjningen. Även åtgärder utanför Försvarsmaktens materielförsörjningsprocess kan föreslås, exempelvis inom forskningen. Med försvarsmateriel avses materiel och tjänster som levereras till Försvarsmakten. Försvarsmateriel är således inte enbart traditionell krigsmateriel utan även produkter med dubbla användningsområden. 5Se Försvarsberedningen Ds 2019:8 Värnkraft – Inriktningen av säkerhetspolitiken och utformningen av det militära försvaret 2021–2025. Utredningens uppdrag och arbete I det arbete inom som pågått på försvars- och säkerhetsområdet används ibland begreppet leveranssäkerhet synonymt med försörjningstrygghet.6 utredningar har analyserat skillnaden och kommit fram till att leveranssäkerhet är ett snävare begrepp än försörjningstrygghet.7 I kommittédirektivet framhålls att försörjningstrygghet är ett omfattande begrepp, som ofta används på olika sätt, såväl nationellt som internationellt. I ramavtalet om åtgärder för att underlätta omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin mellan , , , , och (det så kallade sexnationssamarbetet) definieras det som ”en stats förmåga att garantera och erhålla garanti för tillförsel av försvarsmateriel och försvarsmaterieltjänster som är tillräcklig för att uppfylla statens åtaganden i enlighet med dess utrikes- och säkerhetspolitiska krav …”. Denna definition utgör utgångspunkten för försvarsmaterielrelaterad försörjningstrygghet i utredningen. Försvarsberedningen föreslog bl.a. att statens och industrins roller och ansvar behöver klarläggas. Statens åtagande i försvarsindustriella frågor behöver tydliggöras. Detta, liksom bl.a. försörjningstrygghet föreslogs hanteras inom ramen för den aviserade översynen av materielförsörjningsstrategin. Utredningen kommer därför inte att diskutera gränsdragningen mellan staten och näringslivet, dvs. hur mycket av den statliga verksamheten som bör bedrivas i privat regi. Utredningen ser att en viktig del av uppdraget är att analysera förutsättningarna för att försörjningstryggheten ska kunna vara en naturlig och integrerad del av materielförsörjningen. De åtgärder som kan vidtas inom ramen för försvarets forsknings- och materielförsörjningsprocesser, t.ex. kravställningsprocessen och upphandlingsvillkor, är centrala. Utredningen avser inte att diskutera operativa behov (storleken på eventuella lager), dimensionera uthålligheten eller göra prioriteringar (t.ex. om tillgången till ammunition är viktigare än underhållet av flygstridskrafter). överlämnades utredningen om En robust personalförsörjning av det militära försvaret. Där granskades och redovisades det aktuella läget i Försvarsmaktens personalförsörjning. 6Se t.ex. Kommissionsmeddelandet KOM(2007)764 En strategi för en starkare och konkurrenskraftigare europeisk försvarsindustri. 7SOU 2010:13 Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Utredningens uppdrag och arbete Vidare föreslogs åtgärder för att skapa en robust och långsiktigt hållbar försörjning med militär personal.8 Utredningen delar dessa bedömningar och lägger därför inga ytterligare förslag om hur det militära försvaret ska personalförsörjas, utan fokuserar på personalförsörjningen inom näringsliv och myndigheter för det civila försvaret. Utredningen har haft sammanlagt haft 12 expertsammanträden och därutöver ett stort antal sakkunnigmöten. Vidare har utredningen besökt samt gjort flera besök hos företag och branschorganisationer. Utredningen har också medverkat i ett stort antal olika seminarier inom området, med bl.a. deltagande av kommuner och regioner. Utredningen har hållit sig informerad om och vid behov beaktat relevant arbete som pågår inom , bl.a. beslutade regleringsbrevsuppdrag om totalförsvaret samt arbetet inför nästa försvarspolitiska inriktningsbeslut, utredningsväsendet och hos relevanta myndigheter och andra aktörer. 8SOU 2016:63 En robust personalförsörjning av det militära försvaret. 3Säkerhets- och försvarspolitiska utgångspunkter Det säkerhetspolitiska läget har försämrats i närområde och i . fortgående aggression mot och den olagliga annekteringen av strider mot våldsförbud och mot den europeiska säkerhetsordningen liksom mot de normer, samarbeten och institutioner som utgör fundament för europeisk säkerhet. Det ryska agerandet i , i samt i visar en rysk vilja att använda militära medel för att nå politiska mål, såväl inom som utanför Europa.1 betydelse för global säkerhet växer. Landets strategiska intressen sträcker sig till , och dess verksamhet på olika områden måste bemötas med nödvändig uppmärksamhet.2 Utredningen gör ingen annan bedömning av den säkerhetspolitiska situationen. Försvarsberedningen har framhållit att ett väpnat angrepp mot inte kan uteslutas. Det kan inte heller uteslutas att militära maktmedel eller hot om sådana kan komma att användas mot . blir oundvikligen påverkat om en säkerhetspolitisk kris eller väpnad konflikt uppstår i vårt närområde.3 Ett väpnat angrepp kan få olika utseende beroende på parterna och deras målsättningar. har på uppdrag av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) tagit fram en övergripande beskrivning på ett väpnat angrepp mot 1Försvarsberedningen Ds 2019:8 Värnkraft Inriktningen av säkerhetspolitiken och utformningen av det militära försvaret 2021–2025. 2Regeringens skrivelse 2019/20:18 Arbetet i frågor som rör . 3Försvarsberedningen Ds 2017:66 Motståndskraft Inriktningen av totalförsvaret och utformningen av det civila försvaret 2021–2025. Säkerhets- och försvarspolitiska utgångspunkter Sverige.4 Utredningen konstaterar att näringslivets roll i totalförsvaret och försörjningstryggheten inom det militära försvaret kommer ha stor betydelse vid ett sådant väpnat angrepp. kommer inte att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat EU-land eller ett nordiskt land. Vi förväntar oss att dessa länder agerar på samma sätt om drabbas. Vi ska därför kunna ge och ta emot stöd, såväl civilt som militärt. säkerhetspolitik syftar ytterst till att garantera landets politiska oberoende och självständighet. Genom att kunna möta ett väpnat angrepp bör försvaret tillsammans med politiska, diplomatiska och ekonomiska medel utgöra en tröskel för den som skulle vilja angripa eller utöva påtryckningar med militära maktmedel. Av inriktningspropositionen framgår också att utformningen av försvaret i första hand bör bygga på förmågan att kunna möta ett väpnat angrepp. skulle också kunna utsättas för ett angrepp som skulle kunna vara riktat mot både civil infrastruktur och energiförsörjning som mot Försvarsmakten, t.ex. med målsättningen att framtvinga ett visst agerande från svensk sida och försvåra svenska insatser i en större konflikt. Cyberhoten mot och svenska intressen är omfattande. Hotet har breddats och antagit nya former. Utredningen noterar att regeringen har föreslagit att ett nationellt center ska upprättas för att öka informations- och cybersäkerheten som ska bidra till att öka den samlade förmågan att detektera och hantera antagonistiska cyberhot.5 Militära konflikter i vårt närområde skulle påverka flera länder. Den svenska unilaterala solidaritetsförklaringen omfattar EU-medlem- mar liksom och . Vid ett eventuellt brittiskt utträde ur EU bör verka för att fortsatt är en del av EU:s säkerhetspolitiska gemenskap och därmed också omfattas av den svenska unilaterala solidaritetsförklaringen.6 FOI MEMO 5089 Hotbildsunderlag i utvecklingen av civilt försvar. 2019/20:1 Budgetpropositionen . 6Försvarsberedningen Ds 2019:8 Värnkraft – Inriktningen av säkerhetspolitiken och utformningen av det militära försvaret 2021–2025. Säkerhets- och försvarspolitiska utgångspunkter Vårt EU-medlemskap utgör den viktigaste plattformen för den unilaterala solidaritetsförklaringen och den solidariska säkerhetspolitiken. Den transatlantiska länken är avgörande för säkerhet. har ett ansvar för att främja säkerheten i vår del av . Tillsammans med andra stater och organisationer bidrar aktivt till att främja säkerheten i vårt närområde. ska ytterst, inom ramen för den solidariska säkerhetspolitiken, enskilt och tillsammans med andra stater och organisationer kunna försvara mot väpnat angrepp.7 Som Försvarsberedningen konstaterar i delrapporten (Ds 2017:66) är möjligheten att upprätthålla förbindelser västerut avgörande för förmåga att motstå ett angrepp. Att upprätthålla dessa förbindelser är också en förutsättning för att kunna erhålla hjälp av tredje part, dvs. Totalförsvaret ska utformas och dimensioneras för att kunna möta väpnat angrepp mot inklusive krigshandlingar på svenskt territorium. Genom att tydliggöra att ett angrepp mot medför höga kostnader för en angripare, är totalförsvaret tillsammans med politiska, diplomatiska och ekonomiska medel och andra säkerhetspolitiska instrument krigsavhållande för den som skulle vilja angripa eller utöva påtryckningar med militära maktmedel. Totalförsvaret måste därför ytterst ha en trovärdig förmåga med ett militärt och civilt försvar.