sou · H7B366 · 2019-12-18 00:00:00 — Det danska miljö- och livsmedelsministeriet uppger att det i rela- tion till genomförandet av ramdirektivet diskuteras att utveckla ett samarbete mellan svenska för södra , , danska miljö- och livsmedelsministeriet och danska miljöstyrelsen. Det har diskuterats att inrätta nätverksgrup- per för , miljöfarliga förorenande ämnen och vattendrag. Sammanfattning: Regeringen har huvudansvaret för att genomför ramdirektivet för vatten på det sätt som krävs. Fem läns- styrelser med särskilda beslutsorgan (vattendelegationer) är ut- sedda till vattenmyndigheter med ansvar för vattenförvaltningen. Vid samtliga 21 länsstyrelser finns ett beredningssekretariat för att biträda vattenmyndigheterna i samordningen av vattenförvalt- ningsarbetet. Havs- och vattenmyndigheten hur i uppgift att sam- ordna vattenmyndigheterna och rapportera till EU. Både Havs- och vattenmyndigheten och SGU har vägledningsansvar med bemyndigande att meddela föreskrifter inom området. tar bland annat fram underlag. Ett flertal myndigheter och alla kom- muner ansvarar för att genomföra åtgärder i åtgärdsprogrammen. I vår utvärdering har en lång rad synpunkter framförts på nu- varande organisation, bland annat att den upplevs som kompli- cerad, att vattendelegationerna är en problematisk beslutsform och att ansvarsfördelningen är otydlig. Många har pekat på att kommunerna bör ha en tydligare roll och vikten av att alla läns- styrelser engageras i vattenförvaltningen. Uppdelningen av vissa uppgifter mellan centrala myndigheter upplevs som otydlig och flera problem kring de centrala myndigheternas vägledning har förts fram. Även vattenrådens roll upplevs som otydlig. I detta kapitel beskrivs hur vattenförvaltningen är organiserad och vilka aktörer som ingår i denna organisation. Kapitlet inleds med en beskrivning av de myndigheter som har uppgifter inom vattenför- valtningen . Därefter beskrivs former för samverkan mellan olika aktörer med koppling till vattenförvaltningen, från unionsnivå till vattenorganisationer. I snäv bemärkelse kan man identifiera vattenförvaltning enbart som de myndigheter som har tilldelats ansvar för uppgifter i vatten- förvaltningsförordningen1. I vidare bemärkelse så omfattas emeller- tid ett mycket stort antal aktörer, både offentliga och privata, av de uppgifter som behöver utföras inom vattenförvaltningen. I någon mån kan därför även dessa sägas omfattas av vattenförvaltningen och dess organisation. I samband med att ramdirektivet infördes i framhöll reger- ingen att den existerande myndighetsstrukturen skulle vara utgångs- punkt för vattenförvaltningen. Regeringen menade att myndighets- strukturen på miljöområdet, med länsstyrelser som ansvariga för det regionala miljöarbetet, var väl inarbetad och en naturlig utgångs- punkt för arbetet med att genomföra ramdirektivet för vatten. Efter- som ett stort antal huvudavrinningsområden sträcker sig över mer än ett län menade regeringen att det skulle krävas någon form av samordning mellan länsstyrelserna för att utföra vattenplaneringen. Fem länsstyrelser fick därför i uppdrag att ansvara för och samordna arbetet. Regeringen framhöll att avsikten var att dessa länsstyrelsers samlade kompetens skulle ställas till förfogande för vattenförvalt- ningen och att övriga länsstyrelser skulle biträda vattenmyndig- heterna i detta arbete.2 De aktörer som har tilldelats uppgifter i vattenförvaltningsför- ordningen är: •Länsstyrelserna i , , , och , i egenskap av vattenmyndigheter •Sveriges geologiska undersökning (SGU). Inom de fem länsstyrelserna som är vattenmyndigheter har det in- rättats särskilda beslutsorgan, vattendelegationer, för beslut inom vattenmyndigheternas ansvarsområden.3 Vidare finns inom varje 1Vattenförvaltningsförordningen (2004:660). 2003/04:2. 315 § förordningen (2017:868) med länsstyrelseinstruktion. länsstyrelse ett beredningssekretariat för att biträda vattenmyndig- heten i samordningen av arbetet i vattendistriktet.4 På uppdrag av Havs- och vattenmyndigheten5 utför () vissa uppgifter inom vattenförvaltningen. Ett stort antal aktörer, både myndigheter, kommuner och en- skilda, arbetar med att övervaka vattnens tillstånd och på så sätt få fram mätdata som kan användas inom vattenförvaltningen. Statliga myndigheter på nationell nivå har ofta övergripande ansvar för olika sakfrågor och bidrar med vägledningar till det opera- tiva arbetet. De kan också ha mer konkreta uppgifter, till exempel bevilja stöd i form av bidrag eller annan ärendehandläggning med koppling till vattenkvalitet och hållbar vattenanvändning. På lokal nivå ansvarar kommunerna för dricksvattenförsörjning, rening av avloppsvatten, övrig mark- och vattenanvändning och bebyg- gelseplanering. Detta är frågor med tydliga kopplingar till vatten- kvalitet och hållbar vattenanvändning. På regional nivå arbetar läns- styrelserna med regional övervakning och med statlig kontroll av den kommunala verksamheten. Ansvaret för tillsyn över hur verk- samheter påverkar vattenmiljöer är uppdelat mellan kommuner och länsstyrelser. Följande statliga myndigheter har eller har haft uppgifter i de åtgärdsprogram som gäller för förvaltningscykeln 2009–2015 och 2016–2021: , Generalläkaren ( numera Försvarsinspektören för hälsa och miljö), Havs- och vattenmyndigheten, , Kammarkollegiet, Kemikalieinspektionen, , Läns- styrelserna, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), , (), , , (), geo- logiska undersökning (SGU) och . Därutöver har samt- liga kommuner åtgärder i åtgärdsprogrammen. Det finns även andra myndigheter som på olika sätt kan beröras av vattenförvaltningsarbetet. Bland annat , , och Tillväxtanalys kan nämnas. I bilaga 9 görs en genomgång av olika myndigheter som be- rörs av vattenförvaltningen. 46 § förordning (2017:872) om vattendelegationer. Frivilliga sammanslutningar som vattenvårdsförbund och vatten- råd bidrar med kunskap om lokala förhållanden till myndigheterna inom vattenförvaltningen men kan också driva olika samverkans- projekt om fysiska åtgärder. Vidare kan nämnas att företag och andra verksamhetsutövare med verksamhet som påverkar vattnet, till exempel industrier, lant- bruk och vattenkraft, arbetar med vattenfrågor på olika sätt. Dels genom att följa lagar och regler, dels genom frivilliga insatser och investeringar för att minska verksamhetens miljöpåverkan. Även forskningsinstitut, högskolor och universitet bidrar med kunskap om nya tekniker och forskningsresultat. Dessa aktörer har inte närmare kartlagts i denna utredning. har beslutat om vilka myndigheter som ska vara vatten- myndigheter samt om indelningen i vattendistrikt. Riksdagsbeslutet har meddelats som lag genom bestämmelser i miljöbalken.6 Riks- dagen beslutar också om den årliga statsbudgeten som finansierar de statliga myndigheternas arbete inom vattenförvaltningen. Regeringen har huvudansvaret för att genomför ramdirek- tivet för vatten på det sätt som krävs. Regeringen styr vattenförvalt- ningsarbetet, både till sakinnehåll och finansiering, genom i första hand förordningar, myndighetsinstruktioner och regleringsbrev och olika uppdrag till myndigheter och utredningar. Regeringen ska även, under vissa förutsättningar som anges i vattenförvaltningsförord- ningen,7 pröva ett förslag till åtgärdsprogram och besluta om ändring av en miljökvalitetsnorm. 65 kap. 13–15 §§ . 76 kap. 4 § och 4 kap. 14 § vattenförvaltningsförordningen (2004:660). Myndigheter ska återrapportera resultaten av sin verksamhet till regeringen, och regeringen ska i sin tur lämna en resultatredovisning till . Frågor om vatten berör många olika delar av samhället. Ansvaret för frågor om vatten handläggs därför på flera olika departement inom . Regeringsärenden som faller inom flera departe- ments verksamhetsområden ska beredas i samråd med övriga be- rörda statsråd genom så kallad gemensam beredning. En tjänsteman från är vattendirektör och deltar i CIS-arbetet (se avsnitt 8.2.3 nedan). I varje län finns en länsstyrelse som svarar för den statliga förvalt- ningen i länet. ska verka för att nationella mål får genomslag i länet som hänsyn ska tas till regionala för- hållanden och förutsättningar. ska utifrån ett statligt helhetsperspektiv arbeta sektorsövergripande och inom myndighe- tens ansvarsområde samordna olika samhällsintressen och statliga myndigheters insatser. ska främja länets utveckling och noga följa tillståndet i länet samt underrätta regeringen om dels det som är särskilt viktigt för regeringen att ha vetskap om, dels händelser som inträffat i länet. ska vidare ansvara för de tillsynsuppgifter som eller regeringen har ålagt den. ska verka för att det generationsmål för miljöarbe- tet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås och ska vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. ska särskilt samordna det regionala mål- och upp- följningsarbetet, utveckla, samordna och genomföra regionala åtgärds- program med bred förankring i länet för att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen, stödja kommunerna med underlag i deras arbete med generationsmålet och miljökvalitetsmålen och verka för att generationsmålet och miljökvalitetsmålen får genomslag i den lokala och regionala samhällsplaneringen och i det regionala tillväxtarbetet. ska i fråga om sitt miljöarbete rapportera till Naturvårds- verket och samråda med verket om vilken rapportering som behövs.8 86 § förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. Länsstyrelsernas uppdrag beskrivs på följande sätt på vattenmyn- digheternas gemensamma webbplats: har det övergripande ansvaret för det regionala arbetet inom vatten- och miljöområdet. har ett beredningssekre- tariat som hjälper vattenmyndigheten med vattenförvaltningsarbetet i länet. Länsstyrelserna är särskilt viktiga för vattenförvaltningen då de har ett brett regionalt ansvar med flera roller – både beredande, råd- givande och utförande. Många uppdrag som har bidrar till vattenförvaltningens måluppfyllelse. ska bland annat över- vaka tillståndet i länets vatten och utöva tillsyn över verksamheter med koppling till vatten, till exempel vattenkraftverk och industrier med ut- släpp till vatten.9 Vissa länsstyrelsers uppdrag som vattenmyndigheter landområden och kustvattenområden är indelade i fem vatten- distrikt.10 För varje vattendistrikt har en länsstyrelse uppdrag att vara vattenmyndighet och som sådan ansvara för de arbetsuppgifter som anges i vattenförvaltningsförordningen.11 får över- låta vissa uppgifter åt övriga länsstyrelser i distriktet. Följande läns- styrelser är vattenmyndigheter: –i för vattendistrikt –i för Norra vatten- distrikt –i län för Södra vattendistrikt –i för vatten- distrikt.12 Vattenmyndigheternas arbete styrs i huvudsak genom dels regelstyr- ning, dels finansiell styrning och verksamhetsstyrning: 9www.vattenmyndigheterna.se/Sv/introduktion-till-vattenforvaltning/om- vattenmyndighetera/Sidor/Länsstyrelser-och-beredningssekretariat.aspx (avläst ). 105 kap. 13 § . 115 kap. 14 § och 2 kap. 2 § vattenförvaltningsförordningen (2004:660). 122 kap. 2 § vattenförvaltningsförordningen (2004:660). –EU:s ramdirektiv för vatten, som har beslutats av riks- dagen och vattenförvaltningsförordningen som har beslutats av regeringen –beslut om statsbudgeten och regeringens beslut om regleringsbrev till länsstyrelserna. beskriver sina arbetsuppgifter på följande sätt: •revidera förvaltningsplan och åtgärdsprogram för vattendistriktet •samordna vattenförvaltningsarbetet inom distriktet •lämna de uppgifter som Havs- och vattenmyndigheten behöver för vidare rapportering till Europeiska kommissionen •samverka nationellt, regionalt och lokalt med berörda parter inom vattenförvaltningen.13 Vattendelegationernas uppgifter och beslutanderätt Inom de länsstyrelser som är vattenmyndigheter ska det finnas en vattendelegation.14 Vattendelegationen ska besluta inom vattenmyn- dighetens ansvarsområde men det finns möjlighet att delegera be- slutanderätten i administrativa frågor och andra frågor som inte rör förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön till länsstyrelsen.15 Vatten- delegationen får överlåta vissa arbetsuppgifter till den länsstyrelse som är vattenmyndighet i distriktet. får i sin tur överlåta sådana uppgifter åt övriga länsstyrelser i distriktet. Beslut om miljökvalitetsnormer, åtgärdsprogram och förvaltningsplaner får dock inte överlåtas.16 Vattendelegationen ska bestå av högst elva leda- möter som utses av regeringen för en bestämd tid. Delegationen ska bestå av sakkunniga företrädare för länsstyrelser och andra sakkun- niga. Landshövdingen vid den länsstyrelse som är vattenmyndighet ska enligt förordningen vara delegationens ordförande. 13www.vattenmyndigheterna.se/Sv/introduktion-till-vattenforvaltning/om- vattenmyndighetera/Sidor/default.aspx (avläst ). 1415 § förordningen (2017:868) med länsstyrelseinstruktion. 153 § förordningen (2017:872) om vattendelegationer. 1614–16 § förordningen (2017:872) om vattendelegationer. På vattenmyndigheternas gemensamma webbplats beskrivs att vattendelegationen är regeringens förlängda arm för att genomföra ramdirektivet för vatten på regional nivå. Det betonas vidare att leda- möterna inte är representanter för den organisation som de är an- ställda av utan sitter på personliga mandat utifrån sin expertis.17 På den länsstyrelse som är vattenmyndighet finns ett kansli. Den interna organisationen för dessa kanslier skiljer sig åt mellan de fem länsstyrelserna, bland annat vad gäller om kanslierna är egna enheter och om vattenvårdsdirektören har personal- och budgetansvar. Kans- lierna styrs av sin vattendelegation i verksamhetsfrågor medan dele- gationerna har överlåtit till att besluta i de flesta frågor om den löpande verksamheten. Dessa frågor har vanligtvis delegerats vidare till vattenvårdsdirektören. I utredningen har följande fram- kommit om de fem kanslierna: –(): Internt inom ingår vattenmyndighetens kansli i vatten- och fiskeenheten. Från länsledningen i har framförts att det är viktigt att ha vattenförvaltningen som en del i läns- styrelsens organisation för att alla ska känna igen sig och att inte ha vattenmyndighetens kansli på sidan om. Länsledningen uppger att det aldrig har varit ett alternativ att organisatoriskt lägga vatten- myndighetens kansli som en egen enhet. Det betonas att med den valda lösningen slipper vattenvårdsdirektören olika personaladmi- nistrativa uppgifter. Länsledningen menar också att siktar på att ha enheter med ungefär lika stor personalstyrka och att inte ha för små enheter. Vattenvårdsdirektören har inte perso- nal- och budgetansvar. –(vattendistrikt): var vattenmyndighetens kansli en egen enhet inom läns- styrelsen. Efter en organisationsöversyn lades kansliet in i miljö- utrednings- och fiskeenheten. Ett syfte med detta var att minska 17www.vattenmyndigheterna.se/Sv/introduktion-till-vattenforvaltning/om- vattenmyndighetera/Sidor/Vattendelegationerna.aspx (avläst ). 18Länsstyrelsen , länsledningen, intervju . administrationen och frigöra vattenvårdsdirektörens tid för verk- samhetsuppgifter i stället. Ett annat syfte var att bättre integrera vattenmyndighetens kansli i resten av . Kansliet be- höll samma ansvarsområde och roll som tidigare, och personal- styrkan förändrades inte. styrs av vattendelegationen i verksamhetsfrågor, och landshövdingen be- slutar i administrativa frågor (det vill säga personal- och budget- frågor), vilka i praktiken till stor del är delegerade till chefen för miljöutrednings- och fiskeenheten. Detta innebär till exempel att delegationen inte äger frågan om kansliets budget. Vattendelega- tionen har överlåtit till att besluta i de flesta frågor om den löpande verksamheten. Inom har besluts- fattandet i sakfrågor rörande vattenförvaltningen i huvudsak dele- gerats till vattenvårdsdirektören. I handläggningsordningen för enheten för miljöutredningar och fiske beskrivs fördelningen av ansvar och arbetsuppgifter mellan enhetschefen och vattenvårds- direktören. Enkelt uttryckt innebär det att enhetschefen har det övergripande personal-, budget- och verksamhetsansvaret för hela enheten, medan vattenvårdsdirektören ansvarar för det huvudsak- liga beslutsfattandet i sakfrågor inom vattenmyndighetens ansvars- område, att leda den dagliga verksamheten vid kansliet och repre- sentera vattenmyndigheten externt samt att bereda och föredra ärenden för vattendelegationen. Från vattenmyndighetens kansli betonas att hela är vattenmyndighet för Botten- havets vattendistrikt. är en del av länsstyrelseorganisationen, men är tämligen fristående, med ett särskilt uppdrag som till viss del skiljer sig från läns- styrelsens övriga uppgifter.19 –(Norra vattendistrikt): har från ny organisation, med enhetsindelade avdelningar.20 är en avdelning med vattenvårdsdirektören som chef. Frågor som rör vattenförvaltning i handläggs av avdelningen för miljö.21 19Länsstyrelsen , vattenmyndighetens kansli, intervju . 20Länsstyrelsen , vattenmyndighetens kansli och länsledningen, intervju . 21www.lansstyrelsen.se/vastmanland/om-lansstyrelsen-i-vastmanland/om- oss/organisation.html (avläst ). –(Södra vattendistrikt): Vatten- myndighetens kansli är organisatoriskt indelad under vattenenheten inom avdelningen tillväxt och miljö. Vid vattenenheten arbetar 19 personer.22 Länsledningen uppger att vid har man tidigare gjort försök att koppla ihop vattenmyndighetens kansli med övriga funktioner men det fungerande inte av arbetsmiljöskäl.23 –(vattendistrikt): är en enhet inom vattenavdelningen. I vattenavdelningen ingår även enheterna för vattenärenden, vat- tenmiljö och fiskförvaltning. Från vattenmyndighetens kansli har det framförts att den organisatoriska placeringen under andra linjechefer kan vara ett problem. Det kan exempelvis vara otydligt när vattenmyndigheten skickar uppdrag till den egna . Kansliet menar att det vore kanske tydligare om vattenmyndig- hetens kansli var placerat mer separat. Kansliet skulle kunna sitta som en stabsfunktion direkt under länsledningen eftersom lands- hövdingen är vattendelegationens ordförande. Kansliet menar att trovärdigheten och tydligheten sannolikt skulle öka om vatten- myndigheten var mer autonom inom länsstyrelseorganisationen och vattendelegationerna hade en självständig ställning.24 När det gäller personalstorlek och bemanning på de fem kanslierna arbetar ungefär tio årsarbetskrafter på varje kansli. Den anställda personalens kompetens är ungefär densamma på de fem kanslierna. Från vattenvårdsdirektörerna betonas betydelsen av att de anställda har olika bakgrund och kompetensområden. Det förs också samtal mellan de fem vattenvårdsdirektörerna när det gäller rekrytering. Från vattenmyndighetens kansli vid framförs att arbetet med vattenförvaltning inte bara är en miljöfråga utan kräver kunskap inom många olika områden. De anställda där har utbildning inom följande områden: biologi, limnologi, agronomi, miljö- vetenskap, statsvetenskap, juridik och teknik.25 Vid vattenmyndig- hetens kansli vid arbetar personer med kompetens inom följande områden: ekologi, naturgeografi, 22Länsstyrelsen , vattenmyndighetens kansli, intervju . 23Länsstyrelsen , länsledningen, intervju . 24Länsstyrelsen , vattenmyndighetens kansli, intervju . 25Länsstyrelsen , vattenmyndighetens kansli, intervju . miljövetenskap, biologi, marinbiologi, ekotoxikologi, nationaleko- nomi och kommunikation. Flera är disputerade inom sina respektive områden och har arbetat länge med vattenförvaltning, på länsstyrelse eller hos annan aktör. De flesta anställda har ett eget specialistom- råde, som de delar med de kolleger på andra vattenmyndigheter som tillhör samma gemensamma arbetsgrupper.26 Enligt vattendelegationsförordningen ska det inom varje länsstyrelse finnas ett beredningssekretariat för att biträda vattenmyndigheten i samordningen av arbetet med förvaltningen av kvaliteten på vatten- miljön i vattendistriktet.27 Vid alla länsstyrelser finns inrättat en sådant beredningssekretariat med uppgift att ansvara för arbetet med vattenförvaltningen i länet. Beredningssekretariaten får ett uppdrag från vattenmyndigheterna om vilka uppgifter de ska utföra. Uppdragen handlar om att ta fram kunskapsunderlag och lämna förslag till miljökvalitetsnormer, övervakningsprogram och åtgärdsprogram för alla avrinningsområden. På vattenmyndigheternas hemsida28 beskrivs beredningssekreta- riatens uppgifter på följande sätt: På alla 21 länsstyrelser finns ett beredningssekretariat som an- svarar för arbetet med vattenförvaltningen i länet. De ska, tillsammans med vattenmyndigheterna, ta fram kunskapsunderlag och lämna förslag till miljökvalitetsnormer, övervakningsprogram och åtgärdsprogram för alla avrinningsområden. ska i sitt arbete med vattenförvaltningen: •Hjälpa till att samordna vattenförvaltningen i distriktet. •Stötta och medverka till bildandet av vattenråd. •Stödja vattenmyndigheten med att utarbeta förslag till miljökvalitetsnormer, åtgärdsprogram, förvaltningsplaner och miljöövervakningsprogram. •Samordna och genomföra åtgärdsprogram och miljöövervakningsprogram i distriktets delområden. 26Länsstyrelsen , vattenmyndighetens kansli, intervju . 276 § förordningen (2017:872) om vattendelegationer. 28www.vattenmyndigheterna.se/Sv/introduktion-till-vattenforvaltning/om- vattenmyndighetera/Sidor/Länsstyrelser-och-beredningssekretariat.aspx (avläst ). Regeringens styrning av länsstyrelserna Länsstyrelserna är fristående myndigheter med breda uppdrag. Läns- styrelserna har gemensamt förvaltningskostnader på cirka 3 miljar- der kronor och har tillsammans knappt 4 700 årsarbetskrafter. Myndighetsuppgifterna finns inom 12 av statsbudgetens 27 utgifts- områden och regleras i över 500 författningar. Länsstyrelserna styrs till stor del samlat och har en gemensam myndighetsinstruktion och ett gemensamt regleringsbrev. är det som an- svarar för styrningen av länsstyrelserna.29 Ansvaret för de sakfrågor som länsstyrelserna arbetar med åligger respektive fackdepartement, vilket innebär att respektive departement ansvarar för det sakliga innehållet i uppdrag via regleringsbrevet och uppföljning av dessa uppdrag. För att samordna styrningen av länsstyrelserna finns en interdepartemental samrådsgrupp som består av representanter från de departement som berörs. bjuder generellt sett in gruppen till möten i samband med att arbetet med regleringsbrevet inleds och att arbetet med den gemensamma myndighetsdialogen startar. För länsstyrelsernas del sker myndighetsdialogen . I praktiken har sju länsstyrelser sin myndighetsdialog utifrån ett rullande schema. Utöver den enskilda myndighetsdialogen har länsstyrelserna en gemensam myndighetsdialog . Vid detta möte deltar alla landshövdingar och länsråd samt ansvarigt statsråd och statssekreterare. Övriga departement bidrar med underlag i form av en årlig bedömning av länsstyrelsernas resultat. Utöver myndighetsdialogerna träffas samtliga landshövdingar en gång . Även länsråden träffas en gång . Vid dessa möten har en stående tid för information om aktuella frågor. För att hantera gemensamma frågor har länsstyrel- serna organiserat sig i så kallade länsråds- grupper, vilka är konstruerade utifrån olika politikområden. I varje grupp finns en ordförande och gruppens ansvarsområden är förde- lade mellan olika kontaktlänsråd. Länsrådsgrupp 6 har miljö, natur, energi och klimat som ansvarsområde. Det har i olika sammanhang uppmärksammats att det är en sär- skild utmaning för regeringen att styra länsstyrelserna, inte minst 29Förordning (1996:1515) med instruktion för . mot bakgrund av det breda uppdraget och att de inte har getts förut- sättningar att bedriva en långsiktig och hållbar verksamhet. Dess- utom har förändringar av länsstrukturen och länsstyrelsernas organi- sation diskuterats under många år.30 har i en granskning 2019 konstaterat att reger- ingen inte har ett tillräcklig utvecklat helhetsperspektiv på styr- ningen av länsstyrelserna. Styrningen sägs vara sektoriserad och inte tillräckligt verksamhetsanpassad, och den blir därmed otydlig, om- fattande och svår att överblicka.