sou · H7B363 · 2019-12-19 00:00:00 — Verksamheten finansieras via medlemsavgifter, regionala medel och projektmedel. Biogas Väst är en samverkansplattform mellan olika aktörer i bio- gaskedjan, från kommuner och energibolag till jordbruksföretag, fordonsindustri, drivmedelsföretag och forskning. Målet är ökad produktion och användning av biogas i . Biogas Väst finansieras av och i . Energikontor Väst är huvud- man för plattformen. Befintliga styrmedel och andra åtgärder som påverkar dagens biogasmarknad Kraftsamling biogas II i Energikontor drev ett projekt för att stödja utvecklingen av biogas i , projektet ”Kraftsam- ling Biogas”. beviljades Energikontor medel för en fortsättning, ett projekt som sträckte sig Kraftsamling Biogas II – regional samverkan för ökad användning av biogas som förnybart drivmedel inom transportsektorn”. Projektet finansierades bl.a. av EU:s regionala strukturfond för och öarna via , Region och . ”Kraftsamling biogas II” syftade till att öka mängden och andelen biogas inom transportsektorn i och därmed bidra till målet om en fossiloberoende fordonsflotta 2030. Projektets metod var att öka marknadens efterfrågan av biogas och att därigenom skapa gynnsamma effekter för infrastruktur samt att förbättra för- utsättningarna för produktion av biogas. 7Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag Många olika substrat och varierande produktionskostnader De substrat som används för produktion av biogas kan ha mycket olika ursprung och levereras av en mängd olika leverantörskatego- rier. De lokala förhållandena varierar i betydande utsträckning när det gäller tillgång till olika former av substrat och därmed även sub- stratkostnaderna. Kostnaderna för att producera biogas varierar och är bl.a. bero- ende av substratkostnader (inkl. råvarukostnader, ev. transportkost- nader, förbehandlingskostnader) och förutsättningarna för återför- ing av rötresterna (biogödsel eller rötslam). I svarar de 36 s.k. samrötningsanläggningarna för huvud- delen (2018) av den svenska biogasproduktionen. Ande- len matavfall som behandlades i samrötningsanläggningar har ökat . Utöver matavfall från hushåll, storkök och restauranger kan samrötningsanläggningar även ta emot verksamhetsavfall från exempelvis livsmedelsbutiker samt restprodukter och organiskt av- fall från livsmedelsindustrin. kom av substra- tet från livsmedelsindustrin. Även annat organiskt avfall, som exem- pelvis gödsel, kan rötas i dessa anläggningar. Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag Den biogasproduktion som förekommer vid avloppsreningsverk har sällan eller aldrig som huvudsyfte att producera biogasen utan det primära syftet är att stabilisera avloppsslammet, minska dess volym och därmed även de kostnader som är förknippade med hanteringen av slammet. Det är endast av avloppsreningsverken som producerar biogas. De 138 biogasproducerande anläggningarna är emellertid stora och medelstora och renar tillsammans avloppsvatten från av landets befolkning. av landets be- folkning är anslutna till avloppsreningsverk som saknar förutsätt- ningar att producera biogas. Huvudskälet till detta är att de är för små (färre än 10 000 anslutna brukare) för att det ska gå att uppnå lönsamhet i produktionen. av de biogasproduce- rande avloppsreningsverken har kapacitet att uppgradera biogasen. Vissa avloppsreningsverk samrötar andra substrat än avloppsslam. Svårigheter att bli av med rötresten är dock något som hämmar sådan verksamhet, trots att det förekommer överkapacitet i rötningsledet. Gödselbaserad produktion av biogas Stallgödsel är ett substrat från jordbruket som rötas till biogas vid gårds- och i samrötningsanläggningar. Gödsel från olika djur funge- rar olika bra som substrat i biogasprocesser. Allmänt kan man säga att gödsel ger ett relativt lågt gasutbyte. Gödseln innehåller mycket vatten och är därför ur ett ekonomiskt perspektiv känslig för längre transporter. Rågasbaserad el och värme produceras vanligen i anslutning till den anläggning där rågasen produceras och används också oftast inom samma anläggning. Storskalig kraft- och värmeproduktion förekom- mer i några anläggningar i anslutning till det västsvenska gasnätet. Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag Uppgradering av biogas sker vanligen i anslutning till den anläggning där rågasen produceras. Det behöver dock inte vara samma företag som svarar för uppgraderingen. En biogasanläggning med uppgraderingskapacitet har vanligen också möjlighet att producera el och/eller värme. I vilken utsträck- ning gasen uppgraderas eller förbränns för att producera el- och värme är i många fall en fråga om vad som ger det bästa ekonomiska utbytet vid den aktuella tidpunkten. Förvätskning av den uppgraderade biogasen till flytande form (LBG) förekommer endast på en plats i (). Ytter- ligare förvätskningsanläggningar planeras att tas i drift i och i (). Förvätskningsanläggning- ar planeras eller byggs även i bl.a. , och . Den västsvenska gasmarknaden är integrerad med Importen av biogas från och övriga har ökat . Andelen biogas i det västsvenska gasnätet var , varav var biogas pro- ducerad i . Under de första två kvartalen av 2019 sjönk an- delen biogas i det västsvenska gasnätet något. Konkurrensen, prisutvecklingen och transparensen på den svenska gasmarknaden är till stor del avhängig utvecklingen i . En gemensam balanseringszon med kan väntas öka likvidi- teten på balansmarknaden, förbättra konkurrensen och öka försörj- ningstryggheten. Eftersom den rörbundna svenska gasmarknaden är så pass liten, är handlingsutrymmet när det gäller förändringar i marknadsdesignen begränsat. Den svenska gasmarknaden är alltjämt beroende av den danska när det gäller tillförsel och konkurrens på grossistsidan. Få klagomål på gasmarknadens funktion Den svenska gasmarknaden är en förhållandevis liten del av den totala energimarknaden. och Konkur- rensverket har endast hanterat ett fåtal gasmarknadsrelaterade kon- Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag ser dock vissa tecken på att det på de reglerade monopolen på gasnätsidan finns liknande utmaningar som har föranlett förändringar i intäktsregleringen på elnätsidan. Endast få gaskunder vänder sig till konsumenternas energimark- nadsbyrå med klagomål avseende gashandel eller gasnät. Av den uppgraderade biogasen används som driv- medel i olika typer av gasfordon. Försäljningen av fordonsgas ökade kraftigt men ökningstakten har avstannat och märks en mindre nedgång. var andelen biogas i fordonsgasen 94 procent.1 fanns det drygt 54 000 gasfordon i . Av dessa svarade person- och skåpbilar för den överlägset största ande- len (). var bussar och resten var tunga fordon. Av det totala antalet personbilar var gas- drivna 2018.2 Det totala antalet gasfordon ökade stadigt under peri- oden till 2017 varefter ökningstakten planade ut något. finns dock tecken på att marknaden har vänt uppåt igen. Flera fordonstillverkare har lanserat nya modeller (både tunga och lätta fordon) med bättre och modernare teknik för gasdrift (både gas i komprimerad och flytande form) och ökade nyregistreringen av gasdrivna personbilar med 39 pro- cent jämfört med samma period 2018.3 Inom sjöfarten används endast mycket små mängder fossilfria drivmedel. kan LBG vara ett alternativ för sjöfart, både i och internationellt. Utvecklingen när det gäller den interna- sjöfarten är dock i betydande utsträckning beroende av in- ternationella överenskommelser. Basindustrin en viktig gasanvändare I likhet med el används natur- och biogas av allt från tung basindustri till små hushållskunder. Det är dock ett fåtal stora gaskunder som köper närmare fyra femtedelar av den gas som distribueras i det 1www.energigas.se (). 2Trafikanalys, Fordon 2018 (Utdrag ur Statistik 2019:4, publiceringsdatum ). 3www.trafa.se/vagtrafik/fordon/ Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag finns det industriella kunder utanför det västsvenska gasnätet som använder gas och då inte sällan gas som har distribuerats i flytande form (LNG/LBG). Vissa delar av den svenska basindustrin är beroende av naturgas, gasol eller biogas i sina produktionsprocesser, både som bränsle eller som insatsråvara. Järn- och ståltillverkning är den industrisektor som svarar för den ojämförbart högsta andelen växthusgasutsläpp som en följd av den höga processrelaterade kolanvändningen. Sektorn är också den som använder mest gas, inte minst för olika uppvärmningsändamål. Bio- gas eller biogasol kan utan större processförändringar fungera som ett substitut för värmning och i vissa andra delar av järn- och stålin- dustrins tillverkningsprocess, dock under förutsättning att biogasen eller biogasolen håller samma kvalitet som den naturgas eller gasol som ersätts. Kemiindustrin är en betydande användare av gasformiga bräns- len, och olika gaser används också som insatsråvara. De fossila gas- formiga bränslena kan i många fall ersättas av biobaserade alternativ under förutsättning att de är likvärdiga i termer av tillgänglighet, funktion, kvalitet och pris. Inom livsmedelsindustrin används en hel del gas, men denna indu- strisektor svarar endast för en marginell andel av industrins totala växthusgasutsläpp. Naturgas och fossilbaserad gasol kan i många fall bytas ut mot biogas och förnybar gasol i exempelvis rostningsugnar och i andra uppvärmningssammanhang. Raffinaderier använder bl.a. gas för att producera vätgas som i sin tur används för att producera biodiesel. Användningen av gas för det ändamålet kan förväntas öka . Biogas är ett alternativ för att ersätta naturgasen i dessa sammanhang. I ett raffina- deri uppkommer även bränngaser som en biprodukt. Denna gas an- vänds internt, men skulle rent tekniskt kunna ersättas med exempel- vis biogas. Ett annat alternativ än förbränning av den biproducerade bränngasen måste då finnas för att klimateffekten ska bli positiv. Inom skogsindustrin skulle den begränsade mängd naturgas och propan som används för vissa torkprocesser rent tekniskt kunna ersättas med biogas. Den högre kostnaden för de fossilfria alterna- tiven hindrar dock en sådan utveckling. Eftersom biogas som samdistribueras med naturgas inte får beaktas inom ramen för EU-ETS måste vissa industrier som går över Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag till biogas även fortsättningsvis köpa utsläppsrätter, vilket innebär att industrierna inte kan tillgodoräkna sig den kostnadsminskning som annars hade varit möjlig. Den nätbundna gasmarknaden är konkurrensutsatt Den nätbundna gasmarknaden är konkurrensutsatt. Gashandelspri- set sätts efter överenskommelse mellan köpare och säljare men är inte offentligt om inte parterna väljer att publicera detta. Gasnätets begränsade utbredning och lokala marknader Det svenska gasnätets begräsande utbredning gör att mycket av bio- gashandeln sker på lokala marknader med de nackdelar detta kan medföra i termer av begränsad konkurrens, prisbildning och investe- ringsvilja. Ökad förvätskningskapacitet kan öka förutsättningarna att binda ihop lokala och regionala biogasmarknader mellan vilka det inte finns något gasnät. Den svenska biogasmarknaden består egentligen av ett antal del- marknader där det råder mycket varierande marknadsförutsättningar. Detta faktum gör det svårt att på ett enkelt och samlat sätt beskriva det som skulle kunna samlas under den mindre adekvata beteck- ningen den svenska biogasmarknaden. Detta kapitel inleds med en beskrivning av ett antal olika ”mark- nadstyper” som till stor del kategoriseras efter tillgången till eller avsaknad av möjligheter att distribuera gas via rörledning. Efter detta inledande avsnitt beskrivs ett antal aktörer som förekommer tidigt i biogasens värdekedja och som också i olika utsträckning kan figurera inom samtliga de beskrivna marknadstyperna. Det handlar om sub- stratleverantörer, rågasproducenter, uppgraderingsanläggningar och förvätskningsanläggningar. I det därpå följande avsnittet beskrivs olika gasanvändarkategorier. Det handlar bl.a. om användare av fordonsgas, industriella användare Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag och om sådana som använder natur- och biogas för att producera el- och värme. Därefter fokuseras de marknadsförhållanden som råder på den gasmarknad som är koppad till det västsvenska gasnätet. I avsnittet beskrivs olika aktörer, regleringar och den grossistmarknad som är etablerad i anslutning till det västsvenska gasnätet. Därtill redovisas utvecklingen när det gäller förekomst av biogas i det västsvenska naturgasnätet och något om de utmaningar det innebär om man vill försöka öka mängden svenskproducerad biogas i detta nät. I det därefter följande avsnittet redovisas förekomsten av vissa lokala gasnät, och att distribution av komprimerad gas via lastbil eller flytande gas via tankbil kan öka förutsättningarna för att vidga och sammanlänka de lokala och regionala gasmarknader som finns på olika platser i landet. I avsnitt 7.9 samlas en beskrivning av frågor om tillsyn, marknads- övervakning och konsumentfrågor. Bland annat beskrivs Energi- marknadsinspektionens, och Konkurrensver- kets roller i sammanhanget. Kapitlet avslutas med ett avsnitt om marknaden för rötrester. 7.3Gasmarknaden… eller kanske snarare gasmarknaderna Av kapitel 3 framgår det att gas kan distribueras på olika sätt. Detta faktum har stor betydelse för hur marknaden för gas ser ut, eller kanske snarare för de olika marknadsförutsättningar som råder på olika håll i landet. Till skillnad från elnätet är det svenska gasnätet begränsat till sydvästra och till . Sam- tidigt kan gas även distribueras via lastbil i komprimerad eller i flytande form. Sammantaget innebär de olika distributionsmöjlig- heterna att det uppkommer olika gasmarknader som påverkar var- andra i större eller mindre utsträckning. Dessa gasmarknader kan något förenklat beskrivas enligt följande: •Gasmarknaden utefter det västsvenska gasnätet. Det västsvenska gasnätet består av tranmissionsnätet och därtill anslutna distribu- tionsnät. Stamnätet är anslutet till det europeiska gasnätet via en Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag rörledning till under . I det västsvenska gas- nätet distribueras svenskproducerad biogas samt importerad bio- och naturgas. Det finns () nio biogasprodu- center kopplade till det västsvenska naturgassystemet, varav två kan mata in gas direkt i transmissionsnätet.4 Det är utefter det västsvenska gasnätet (och inom ett visst avstånd från detta nät) som påverkan från billig importerad biogas blir mest påtaglig för de svenska biogasproducenternas konkurrensförutsättningar. Eftersom en betydande andel av den svenska biogasproduktionen sker i och (totalt ) är denna påverkan att betrakta som ansenlig. Gasmarknader som finns runt större städer (exkl. de tre storstadsregionerna). Större avfallshanterings- anläggningar och/eller va-verk producerar biogas som exempelvis levereras via lastbil eller i begränsade lokala gasnät till lokala och regionala kollektivtrafikföretag, kraftvärmeproducenter eller indu- strier. Viss lastbilstransport av komprimerad gas kan förekomma till gasanvändare inom ett förhållandevis begränsat avstånd. Här handlar det främst om biogasproduk- tion vid små avloppsreningsverk eller avfallsanläggningar samt vid gårdsanläggningar där gasen främst används lokalt för att pro- ducera el- och värme. Transport av gasen från produktionsanlägg- ningen förekommer endast i begränsad utsträckning. Mindre lo- kala gasnät kan förekomma. I vilken grad de olika marknaderna påverkar varandra beror bl.a. på närheten till det västsvenska gasnätet och avstånden mellan de regi- onala marknaderna. Det handlar då om vilka de ekonomiska förut- sättningarna är att distribuera importerad eller svenskproducerad biogas (i flytande eller komprimerad form) som har tagits ut från nätet till omgivande regionala marknader eller mellan dessa regionala marknader. En annan faktor som påverkar möjligheterna att sam- manlänka de olika marknaderna är den i kapitel 6 omnämnda s.k. gröngasprincipen. Denna princip innebär att det inom samma juri- diska person går att förflytta biogas virtuellt mellan olika marknader, på samma sätt som gäller för handel med grön el. 4Energimarknadsinspektionen, el- och naturgasmarknad 2018 (Ei R2019:02). Ytterli- gare två biogasproducenter är anslutna till Gasnätet Stockholm AB:s nät. Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag 7.4Substratleverantörer, rågasproducenter och vidareförädlare Efter denna översiktliga introduktion till de olika gasmarknaderna följer i detta avsnitt en närmare beskrivning av olika aktörer på dessa marknader. Detta första avsnitt redovisar de aktörer som figurerar först i biogasens värdekedja, dvs. de om levererar substrat och/eller som producerar rågasen. Dessa aktörer förekommer på samtliga de olika biogasmarknadstyperna som har beskrivits i det föregående avsnittet. 7.4.2Substratleverantörer och substratmarknaden Inledning Aktörskategorin substratleverantörer förekommer på alla de tre ovan omnämnda gasmarknadstyperna och beskrivs därför inledningsvis. Som har framgått tidigare produceras biogas i huvudsakligen genom rötning av organiskt material (substrat). Substratet kan ha mycket olika ursprung, men en betydande del består av det matavfall som samlas in inom ramen för det i 15 kap. reglerade kommunala ansvaret att ta hand om hushållsavfall. Matavfall har ofta en mycket varierad sammansättning och har därför potential att ge relativt höga metanutbyten i en biogasprocess.5 Det finns flera olika system för att samla in hushållsavfall. Över 200 kommuner har infört separat insamling av källsorterat matavfall för biologisk återvinning. Avfallet samlas då vanligen in i separata kärl för matavfall eller i ett s.k. fyrfackssystem. Sortering av avfallet i olikfärgade plastpåsar med efterföljande optisk utsortering av bl.a. matavfall förekommer också.6 Som har redovisats i kapitel 6 finan- sieras verksamheten genom den avfallstaxa som regleras i 27 kap. . 5Schnürer, och , , Biogasprocessens mikrobiologi (2017), s. 53. 6Naturvårdsverket, Att göra mer med mindre – Nationell avfallsplan och avfallsförebyggande program 2018–2023 (Rapport 6857, 2018), s. 69–70. Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag Hushållsavfall samlas antingen in i kommunens egen regi eller genom att externa entreprenör anlitas. hade knappt hälf- ten av kommunerna med matavfallsinsamling ett frivilligt system för separat insamling av matavfall. I resten av kommunerna är matavfalls- insamlingen obligatorisk.7 Ett frivilligt system kan implementeras med hjälp av miljöstyrande taxa eller enbart bygga på information och medborgarnas välvilja att bidra till utsorteringen av matavfallet. Avfall har inga uppgifter om vilka styrmedel som kommu- nerna har implementerat eller i vilken utsträckning information och taxestyrning kombineras för att stimulera insamlingen av matavfall. Avfall genomför en studie av vilka effekter de olika systemen och taxestyrningen har. När det gäller avfall från verksamheter är verksamhetsutövaren ansvarig för att det avfall som uppkommer inom verksamheten han- teras på ett sätt som är godtagbart med hänsyn till människors hälsa och miljön (15 kap. 11 § ). Avfall från verksamheter han- teras i huvudsak genom privata entreprenörer vad gäller insamling och materialåtervinning. Vid insamling av sådant avfall konkurrens- utsätts behandlingsledet eftersom entreprenörerna styr det insam- lade avfallet till den anläggning som erbjuder det lägsta priset. hade drygt 230 av landets 290 kommuner separat in- samling av källsorterat matavfall och under samlades det in knappt matavfall i Sverige.8 Till det kommer ca matavfall som behandlas via rötning i kommunala avloppsan- läggningar. Av kapitel 3 framgår det att slam från avloppsreningsverk står för en betydande andel () av det substrat som rötas till biogas i . De första biogasanläggningarna i tillkom vid avloppsreningsverk . Även om biogasen ofta kom till användning var huvudsyftet med dessa anläggningar från början inte främst själva biogasproduktionen utan att förbättra arbetsmiljön, minska luktproblemen, minska volymerna av organiskt material och att göra slammet lättare att avvattna. 7Med obligatorisk menas att alla i kommunen, utom de med godkänd dispens, ska källsortera sitt matavfall via det/de system som kommunen har valt. 8Avfall , Svensk avfallshantering , s. 12. Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag mer framför allt vid försedimenteringen men också efter anlägg- ningens aeroba luftningssteg. Vid de flesta reningsverken bedrivs röt- ningen numera så att båda de nyssnämnda syftena kan uppnås, och att så mycket biogas som möjligt kan produceras med beaktande av vad som är ekonomiskt rimligt. Stallgödsel är ett substrat från jordbruket som rötas vid gårds- och i samrötningsanläggningar. Gödsel från olika djurslag fungerar olika bra som substrat i biogasprocesser. Allmänt kan man säga att gödsel ger ett relativt lågt gasutbyte och att gödsel från nötkreatur ger mindre gas än från svin och fjäderfä.9 Om gödsel samrötas med andra material som exempelvis matavfall eller vallgrödor kan gasutbytet dock bli högre. Gödseln innehåller mycket vatten och är därför ur ett ekonomiskt perspektiv känslig för längre transporter. Även andra produkter och rester från jordbruket kan användas som substrat för produktion av biogas. Det kan handla om grödor och växtmaterial som exempelvis majs, spannmål, potatis, frukt, gräs och halm. I är det dock ovanligt att producera biogas från grödor (undantaget exempelvis vall m.m.). Det kan i sammanhanget nämnas att grödobaserad biogas (undantaget exempelvis vall m.m.) inte kommer att beviljas statsstöd efter 2020. Sådana substrat (från exempelvis majs, spannmål) är dock redan så gott som utfasade från den svenska biogasproduktionen. Eventuell grödobaserad biogas kommer att vara begränsad till sådana grödor som inte kommer i konflikt med det s.k. . Substrat från livsmedelsproduktion, -distribution och -handel Inom livsmedelsproduktionen och -distribution uppkommer rest- produkter med egenskaper som gör dem lämpliga för rötning. Det kan handla om allt från slakteriavfall till andra restprodukter som be- döms vara otjänliga som livsmedel som en följd av problem i tillverk- nings- eller distributionsprocessen. Mejerier kan exempelvis tvingas kassera ett parti yoghurt som en följd av ett brott i kylkedjan eller en livsmedelsaffär måste slänga kött vars bäst-före-datum har passerats. 9Schnürer, och , , Biogasprocessens mikrobiologi (2017), s. 54. Gasmarknadens aktörer, struktur och karaktärsdrag Energikriserna gjorde att biogas började produce- ras vid en del industrianläggningar.10 Slam som är lämpligt att röta uppkommer i flera industriella processer där organiskt material bear- betas. Det handlar exempelvis om sockerbruk och anläggningar för massa- och papperstillverkning. Här kan nämnas att energiföretaget och skogsindustribolaget har tecknat ett avtal om att bygga en biogasanläggning vid Pappersbruk i () där Gasum kommer att omvandla fabrikens spillvatten till uppgraderad och flytande biogas. Ytterligare två kategorier aktörer som bör nämnas i detta avsnitt är de som enligt 6 § avfallsförordningen (2011:927) köper och säljer av- fall (handlare) eller som yrkesmässigt förmedlar avfall för återvin- ning eller bortskaffande (mäklare). Mäklare och handlare träffas av avfallslagstiftningens krav avseende hantering av avfall, även om de inte tar fysisk befattning med avfallet. Utredningen har inte närmare studerat vilken roll dessa aktörs- kategorier spelar när det gäller förmedling av substrat som kan an- vändas för biogasproduktion. De totala kostnaderna för att köpa eller ta emot substrat mot en avgift och de transport-, hanterings- och eller förbehandlingskost- nader som kan vara nödvändiga är ofta en avgörande faktor för bio- gasproduktionens lönsamhet.