sou · H7B337 · 2019-07-15 00:00:00 — En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås medel på provet. Det omedelbara syftet med kontrollen med radiovågsdetektor är alltså att upptäcka pågående radiokommunikation till eller från provdeltagare under provet, vilket ger möjligheter att vidta sanktion mot provdeltagaren. Därigenom verkar kontrollmetoden i förlängningen avskräckande med målet att få provdeltagare att avhålla sig från fusk, vilket är förenligt med kontrollverksamhetens övergripande ändamål, se avsnitt 7.2. Hur ska kontrollen gå till? Det finns ett stort antal modeller av radiovågsdetektorer på marknaden. Generellt kan dock sägas att utrustningen vanligtvis består av en antenn, en sensor och någon form av visuell eller audiovisuell signal som indikerar att utrustningen känner av radiovågor inom ett visst frekvensområde. I regel blir signalen starkare när utrustningen riktas mot eller närmar sig källan till radiovågorna. En radiovågsdetektor kan alltså användas till att detektera pågående radiokommunikation och att avgöra inom vilket frekvensband kommunikationen sker. Som ovan nämns kan t.ex. en påslagen mobiltelefon detekteras med en radiovågsdetektor, även om det inte pågår något telefonsamtal till eller från telefonen. Med kontroll med radiovågsdetektor vid högskoleprovet avses att den som utför kontrollen passerar genom provlokalen med en påslagen radiovågsdetektor och systematisk skannar av lokalen i syfte att kontrollera om det finns någon pågående radiokommunikation till eller från någon provdeltagare. Den som utför kontrollen kan gå genom provlokalen och passera förbi provdeltagarna på nära håll i långsam takt. I vissa fall kan det vara nödvändigt att cirkulera runt en provdeltagare och rikta utrustningen mot honom eller henne, för att kunna utröna varifrån en signal härrör. Den som utför kontrollen får inte utföra kroppsvisitation eller någon annan sådan undersökning som innebär fysisk kontakt mellan den som undersöker och den som blir undersökt. Hur en kontroll med radiovågsdetektor bör utföras för att detektera radiokommunikation kan emellertid inte anges mer detaljerat i lagen, eftersom genomförandet är beroende av vilken typ och modell av radiovågsdetektor som används och vilken typ av radiovågor som En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås Sådana bestämmelser bör i stället införas på lägre normnivå genom myndighetsföreskrifter. Det kan understrykas att det är en förutsättning för att metoden med radiovågsdetektion ska fungera tillfredsställande att nuvarande bestämmelser om att teknisk utrustning ska vara avstängd och förvaras bland personliga tillhörigheter på anvisad plats upprätthålls strikt. Det torde också krävas att den anvisade platsen är en plats i provlokalen, t.ex. bakom provledaren, så långt från provdeltagarna som möjligt och där provdeltagarnas väskor m.m. förvaras samlat. Utredningens förslag: De universitet och högskolor som genomför högskoleprovet ska besluta om och ansvara för genomförandet av kontroller med radiovågsdetektor. Universitets- och högskolerådet ges vissa samordnande uppgifter i fråga om kontroll med radiovågsdetektor. De två formerna av kontroll som vi föreslår kommer att vara integrerade delar av högskoleprovets genomförande. Enligt nuvarande bestämmelser i högskoleförordningen ansvarar Universitets- och högskolerådet för att provet tas fram, beslutar om resultat på provet samt meddelar ytterligare föreskrifter om provet, medan de högskolor som ska använda provet som urvalsgrund ska genomföra provet. Utifrån nuvarande rollfördelning finns det alltså en logik i att universitet och högskolor även ansvarar för kontrollerna. När det gäller ansvaret för kontroll med radiovågsdetektor anser vi att den nuvarande rollfördelningen ska gälla, men vi visar i detta avsnitt och i avsnitt 7.4.3 att det i övrigt finns anledning att göra avsteg från den nuvarande rollfördelningen. Kontroll med radiovågsdetektorer i syfte att förhindra fusk vid högskoleprovet bör enligt våra bedömningar i kapitel 8.2.1 kunna ske regelmässigt vid varje provtillfälle och i så gott som samtliga prov- En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås Om kontrollen visar att det förekommer radiokommunikation som indikerar att en provdeltagare aktivt använder eller inte har stängt av otillåtna hjälpmedel ska provdeltagaren bli föremål för en sanktion i form av uteblivet resultat på det aktuella delprovet. Förekomsten av en sådan sanktion, som är avsedd att få inte obetydliga konsekvenser för provdeltagaren som överträder ordningsreglerna, ställer höga krav på att alla kontroller sker på ett likvärdigt sätt. Oavsett vem som ansvarar för genomförandet av kontrollerna finns det alltså ett stort behov av samordning i planeringen av genomförandet. Samma slags detektionsutrustning måste upphandlas och användas på samtliga platser, samtliga personer som ska hantera utrustningen måste genomgå samma slags utbildning i hur den fungerar och förses med samma instruktioner för hur kontrollerna ska genomföras. Under alla omständigheter måste alltså ansvaret för att samordna kontroller med radiovågsdetektorer vila på en central myndighet. Enligt vår bedömning är det naturligt att UHR ges denna roll eftersom myndigheten meddelar föreskrifter om hur högskoleprovet ska genomföras. UHR bör därför ges ett samordnande uppdrag när det gäller bl.a. inköp av utrustning. Som vi anger i avsnitt 7.3.5 bör UHR även få meddela närmare föreskrifter om hur kontrollerna ska genomföras. Utifrån antalet anmälda provdeltagare ansvarar respektive universitet och högskola för att se till att det finns tillräckligt med provlokaler och personal på alla provorter för att högskoleprovet ska kunna genomföras. Att också säkerställa att det finns personal med adekvat utbildning som kan genomföra kontroller med radiovågsdetektor liksom att det finns detektionsutrustning i tillräckligt antal är en naturlig förlängning av ansvaret för att genomföra högskoleprovet. Enligt vår uppfattning är det också respektive lärosäte som är bäst skickat att planera kontrollerna på ett sådant sätt att varje person kan kontrollera ett så stort antal provlokaler som möjligt. En förutsättning för att detta ska kunna fungera är att UHR som nämns ovan ges ett samordningsansvar. Kontrollerna ska kunna leda till sanktioner för enskilda provdeltagare och det är därför viktigt att de genomförs på ett likvärdigt sätt. Genom att UHR ansvarar för att En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås upphandla detektionsutrustning, för att genomföra utbildning av de som ska genomföra kontrollerna (se avsnitt 7.3.3) och för att ta fram rutiner och riktlinjer för hur kontrollerna ska gå till (se avsnitt 7.3.5) kan likvärdigheten garanteras. Vi har övervägt om det samlade ansvaret för kontrollerna, dvs. för både samordning och genomförande, bör läggas på UHR, men kan konstatera att det inte finns några uppenbara vinster med en sådan lösning. För det första är det som sagt lärosätena som är bäst ägnade att planera kontrollerna eftersom de har detaljerad kunskap om bl.a. vilka lokaler som ska användas vid provet. För det andra krävs det detaljerade anvisningar för hur kontrollerna ska gå till oavsett om de utförs av personal som respektive lärosäte eller UHR anställer. Det skulle alltså inte krävas någon mindre grad av detaljstyrning om UHR ansvarade helt för kontrollerna. För det tredje är det sannolikt i stort sett samma personkrets som kan komma i fråga för att genomföra kontrollerna oavsett om de anställs av lärosätena eller av UHR. Sammantaget anser vi alltså att de universitet och högskolor som genomför högskoleprovet också ska besluta om och ansvara för genomförandet av kontroller med radiovågsdetektor. 7.3.3Vem ska utföra kontrollen? Utredningens förslag: Kontrollen med radiovågsdetektor ska få utföras av en person som har genomgått en särskild utbildning i att hantera en radiovågsdetektor. Utbildningen ska anordnas av Universitets- och högskolerådet. Hur kontrollen kommer att genomföras i praktiken är naturligtvis svårt att ange i detalj, eftersom det kommer att bero på vilken utrustning som väljs, lokalens utseende, provdeltagarnas placering i lokalen m.m. Det kan dock konstateras att kontrollen kommer att innebära att en person avsöker provlokalerna med radiovågsdetektorn genom att passera förbi provdeltagarna som provet pågår. Kontrollen kan komma att bli relativt närgången, men det kommer inte vara aktuellt med fysisk kontakt mellan den som utför kontrollen och den undersökte provdeltagaren. Vid en tydlig indikation på att det pågår radiokommunikation från eller till en viss provdel- En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås tagare bör den som utför kontrollen vara ålagd att informera provdeltagaren om detta samt att det kommer att leda till en anmärkning. Detta gäller om en provledare upptäcker att en provdeltagare inte följt ordningsreglerna och fyller i en anmärkningslapp till UHR (se vidare avsnitt 3.3.2).12 Den som utför kontrollen kommer dock inte kunna kräva att provdeltagaren visar upp vad han eller hon har på sig eller med sig eller på annat sätt redogöra för vad som kan orsaka utslaget. Kontrollen med radiovågsdetektor föreslås inte heller leda till att provdeltagare kan förhindras att komma in i provlokalen under efterföljande provpass eller att föremål kan omhändertas. Det bör noteras att det redan enligt nuvarande regler är provledarens ansvar att, genom att kontrollera provdeltagarna, se till att gällande regler följs och att inga otillåtna hjälpmedel används. Av handledningen för högskoleprovshandläggare framgår att provledaren ska gå runt i provlokalen och notera om han eller hon ser någonting misstänkt.13 Provledaren ska exempelvis hålla utkik efter kameror som finns i pennor, smartwatches, glasögon, påslagna mobiltelefoner, öronsnäckor, sändare/mottagare och synliga sladdar. Upptäcker provledaren något som verkar misstänkt, ska han eller hon ställa frågor, konfrontera och agera i samband med det inträffade eller direkt i anslutning till avslutat provpass. Att använda radiovågsdetektor vid denna kontroll skulle kunna ses som ett mer avancerat och effektivt sätt att kontrollera att provdeltagarna inte använder sig av elektronisk kommunikationsutrustning. Kontroll ska ske oavsett, men med användandet av en radiovågsdetektor kan radiokommunikation avslöjas utan att provledaren faktiskt behöver se utrustningen. Sammanfattningsvis kan sägas att den kontroll som ska utföras med radiovågsdetektor inte kommer innebära samma integritetsintrång som en kroppsvisitation. Vår bedömning är att det, för att utföra kontroller med radiovågsdetektor vid högskoleprovet, inte behövs den särskilda utbildning och erfarenhet som krävs för att utföra kroppsvisitation. Inte heller krävs det sådana särskilda befogenheter av polisiär karaktär som ordningsvakter har, t.ex. att avvisa personer som stör allmän ordning (se avsnitt 4.6). För den kontroll med radiovågsdetektor som enligt vårt förslag ska få utföras är de befogenheter som provvakter har enligt nuvarande reglering tillräck- 12Handledning för högskoleprovshandläggare (uppdaterad ) s. 19. 13Handledning för högskoleprovshandläggare (uppdaterad ) s. 18 f. En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås Kontrollen med radiovågsdetektor bör därför, enligt vår bedömning, kunna utföras av personal som anställs av respektive universitet och högskola för att utföra denna uppgift under provet. Det är, på grund av provets betydelse för enskilda individer, av vikt att kontrollen sker diskret och innebär ett så litet störningsmoment som möjligt. Av rättssäkerhetsskäl är det vidare avgörande att utrustningen hanteras på ett korrekt sätt och att kontrollen sker på ett likartat sätt i alla lokaler. Det krävs särskild kunskap och träning för att kunna hantera en radiovågsdetektor. Det bör därför införas ett krav på att den som ska utföra kontrollen har genomgått en utbildning. En sådan utbildning bör innehålla teoretiska moment, men också praktisk träning i exempelvis hur detektorn kontrolleras och kalibreras innan användning, hur detektorn ska hållas och hur nära provdeltagaren man måste gå för att få ett korrekt resultat samt hur utslaget ska avläsas. Utbildningen bör även omfatta riktlinjer för att hantera situationer som kan uppstå i samband med kontrollen, så att liknande situationer hanteras på ett enhetligt sätt i alla provlokaler i landet. För att säkerställa att de som ska utföra kontrollerna med radiovågsdetektor får genomgå likartad utbildning bör UHR ha ansvaret för att utforma och anordna utbildningen. 7.3.4Konsekvenser för provdeltagare som påträffas med pågående radiokommunikation under provpasset Utredningens förslag: I lagen upplyses om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela föreskrifter om vilka konsekvenser som följer för provdeltagare som vid kontroll påträffats med pågående radiokommunikation. Som framgår i avsnitt 7.1 menar vi att de redan existerande reglerna om högskoleprovet i högskoleförordningen och UHR:s föreskrifter om högskoleprovet är så pass generellt utformade att de kan tillämpas även i fråga om konsekvenser för den provdeltagare som vid kontroller enligt den nya lagen kan bedömas ha försökt fuska eller överträtt en ordningsregel. Vi har också där anfört som vår uppfattning att konsekvenser av pågående radiovågskommunikation eller förekomst av fuskutrustning snarare är en reglering av provgenomförandet än en reglering av kontrollverksamheten enligt den nya lagen. En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås Konsekvenser för den som påträffas med pågående radiokommunikation bör därför inte regleras i den nya lagen. Dock bör av tydlighetsskäl i lagen upplysas om förekomsten av sådan reglering genom att det anges att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan meddela sådana föreskrifter. I praktiken innebär regelverket bl.a. följande. Det följer av UHR:s föreskrifter att de enda tillåtna hjälpmedlen under provet är blyertspenna, radergummi, överstrykningspenna och rak linjal samt att inget hjälpmedel får vara sådant att det kan lagra, innehålla eller inhämta information. Mobiltelefoner och annan otillåten teknisk utrustning ska vara avstängd under provet och förvaras på anvisad plats. Den provdeltagare som inte följer reglerna får, efter beslut av UHR, inget resultat på provpasset.14 När det gäller den praktiska hanteringen av överträdelser av ordningsreglerna behandlas de i promemorian Handledning för högskoleprovshandläggare, som är utarbetad av Universitets- och högskoleförbunds (SUHF) och för högskoleprovet.15 Om en provdeltagare inte följer reglerna för provet eller något annat avvikande inträffar ska, enligt handledningen, provledaren göra en anteckning om anmärkning i deltagarförteckningen. Provledaren ska vidare fylla i en anmärkningslapp och ska då, utöver att ange provdeltagarens personnummer, namn och svarshäftesnummer, ge en så klar, tydlig och utförlig beskrivning av det inträffade som möjligt. Provledaren ska alltid, på efterföljande rast, informera provdeltagaren om att han eller hon har fått en anmärkning. Provdeltagaren ska ges möjlighet att läsa igenom och underteckna anmärkningslappen. Om provdeltagaren inte vill underteckna ska provledaren notera detta på lappen och själv signera anmärkningen. I samband med att provdeltagaren informeras om anmärkningen ska han eller hon få skriftlig information, ”Information om anmärkning”. Huvudansvarig provhandläggare ska efter provet sammanställa alla anmärkningar i en åtgärdslista och skicka den samt underlag om det inträffade till UHR. Den huvudansvarige provhandläggaren vid respektive lärosäte ansvarar för att en utredning genomförs och att ett skriftligt underlag om det inträffade lämnas till UHR. I handledning anges närmare vilken utredning handläggaren bör företa, t.ex. att det i vissa fall finns skäl att ta kontakt med den provdeltagare 1431, 32 och 40 §§ UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 15Handledning för högskoleprovshandläggare (uppdaterad ) s. 18 f. En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås som anmärkningen rör, andra provdeltagare eller provledaren som skrev anmärkningen. Kan det med hjälp av en radiovågsdetektor konstateras att en provdeltagare har påslagen elektronisk utrustning på sig utgör det således en överträdelse av UHR:s föreskrifter, vilket i sin tur kan resultera i att provdeltagaren, efter UHR:s prövning, inte får något resultat på provpasset. Detta gäller alltså oavsett om det kan visas att personen använt den elektroniska utrustningen som hjälpmedel vid fusk på provet eller inte. Enligt nuvarande föreskrifter gäller vidare att provdeltagare som uppträder störande på provledares uppmaning ska avlägsna sig från lokalen.16 Det torde innebära att om en provdeltagare blir tillsagd att stänga av en mobiltelefon eller ett annat elektroniskt hjälpmedel och att lämna föremålet på anvisad plats, men vägrar att följa en sådan uppmaning, kan han eller hon uppmanas att lämna provlokalen, om agerandet kan uppfattas som störande för andra provdeltagare. 7.3.5Behov av närmare föreskrifter Utredningens bedömning: Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, bör meddela närmare föreskrifter om genomförandet av kontroll med radiovågsdetektor. I lagen erinras om möjligheten att meddela sådana föreskrifter. Det omedelbara syftet med att genomföra kontroll med radiovågsdetektor under pågående prov är att kunna upptäcka pågående radiokommunikation till eller från en provdeltagare. Pågående radiokommunikation innebär att provdeltagaren i vart fall underlåtit att stänga av sin mobiltelefon eller annan teknisk utrustning, en överträdelse av UHR:s föreskrifter som kan leda till uteblivet provresultat på aktuellt provpass.17 Ett uteblivet resultat på ett provpass har naturligtvis stor betydelse för provdeltagarens totala resultat på provet. Det är därför viktigt att ingen provdeltagare bli oskyldigt utpekad för att ha brutit mot föreskrifterna. Av hänsyn till provdeltagarnas rättssäkerhet bör det därför införas tydliga regler för hantering av mobiltelefoner och andra elektroniska hjälpmedelunder provet. 1636 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. 1731, 33 och 40 §§ UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås Enligt 30 § och bilaga 1 i UHR:s föreskrifter ska provdeltagarna innan provet bl.a. informeras om de regler som gäller för provdeltagare. Provledaren ska också uppmana provdeltagarna att stänga av sina mobiltelefoner. Det är viktigt att provdeltagarna verkligen informeras på föreskrivet sätt, så att den som har gott uppsåt ges en möjlighet att stänga av och lägga undan sin mobiltelefon eller annat elektroniskt hjälpmedel innan provpasset påbörjas. För det fall det införs en möjlighet att utföra kontroll med radiovågsdetektor bör provdeltagarna innan provet påbörjas även informeras om att sådan kontroll kan komma att ske och vad syftet med en sådan kontroll är. Provdeltagarna bör särskilt informeras om vad som kan bli följden av om man vid kontrollen kan detektera pågående radiokommunikation till eller från en provdeltagare. Enligt nu gällande myndighetsföreskrifter ska provdeltagare placera väskor och andra personliga tillhörigheter på anvisad plats. Mobiltelefoner och annan otillåten teknisk utrustning ska vara avstängd under provet och förvaras bland personliga tillhörigheter.18 Det finns dock inga närmare föreskrifter om vad som är ”anvisad plats”. En förutsättning för att man ska kunna använda sig av en radiovågsdetektor för att under pågående prov detektera pågående radiokommunikation till eller från provdeltagare är att provdeltagarna inför varje provpass instrueras att stänga av all elektronisk utrustning och lägga alla personliga tillhörigheter som inte är tillåtna hjälpmedel på anvisad plats i provlokalen. Det är också avgörande att den anvisade platsen är belägen på ett visst avstånd från provdeltagarna så att det inte föreligger någon risk för att radiovågor från elektronisk utrustning som ligger i väskor och jackor etc. stör en eventuell kontroll med radiovågsdetektor. Provledaren bör inför varje provpass påminna deltagarna om att personliga tillhörigheter ska ligga på denna anvisade plats – en samlingsplats så långt från provdeltagarna som möjligt är – för att minska risken för att provdeltagare glömmer att lägga ifrån sig mobiltelefoner och andra elektroniska hjälpmedel och sedan drabbas av ett struket resultat på provpasset. Ett strikt upprätthållande av ordningsreglerna är grunden för att man ska kunna använda en eventuell indikation från en radiovågsdetektor som utgångspunkt vid bedömningen av om en provdeltagare har med sig eller på sig påslagen elektronisk utrustning. Betydelsen härav blir ännu större 1833 § UHR:s föreskrifter om högskoleprovet. En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås med hänsyn till att följden av en påvisad radiokommunikation kan bli att provdeltagaren blir utan resultat på aktuellt provpass. Av hänsyn till provdeltagarnas rättssäkerhet bör UHR också reglera vilken slags utrustning som ska användas vid kontroll med radiovågsdetektor och handhavandet av utrustningen vid genomförandet av kontrollen. Vidare bör det uppställas tydliga kriterier för vilka värden som ska uppnås för att det ska anses säkert att det förekommer radiokommunikation till eller från en provdeltagare under pågående prov och från vem signalerna härrör. Gränsvärdena bör vara bestämda på ett sådant sätt, med en rimlig marginal, att ingen provdeltagare felaktigt pekas ut. En sådan reglering som beskrivs ovan kan behöva uppdateras löpande, efter hand som tekniken utvecklas. Som vi ser det har de nämnda reglerna avseende hantering av personliga tillhörigheter under provet och närmare reglering av ”anvisad plats”, riktlinjer för användning av radiovågsdetektorer och resultat av radiovågspejling m.m. karaktären av verkställighetsföreskrifter vilka inte kräver bemyndigande till regeringen. Däremot bör av tydlighetsskäl i lagen upplysas om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer enligt 8 kap. 7 § regeringsformen kan meddela sådana föreskrifter. 7.4Närmare om regleringen av kroppsvisitation Som anges i det föregående ska inskränkningar i skyddet mot kroppsvisitation regleras i lag. Vidare gäller att begränsningar av grundläggande fri- och rättigheter inte får göras mer ingripande än vad omständigheterna kräver. Utöver själva möjligheten att utföra kroppsvisitation finns det förhållanden som på olika sätt påverkar hur ingripande en sådan åtgärd tillåts vara i faktiska situationer, och därför bör regleras i lag. Det gäller bl.a. vad för slags kontroller som får göras, vem som får kontrolleras, hur kontrollen ska ske, vem som får utföra kontrollen och vad som händer om någon vägrar att genomgå kontrollen. För provdeltagare och den personal som ska utföra kontrollen är det viktigt att gränserna för kontrollen tydligt framgår. En lag om kontroll vid högskoleprovet föreslås 7.4.2Vilka slags kontroller får genomföras? Utredningens förslag: Kontroll med kroppsvisitation av provdeltagare ska få utföras vid inpassering till eller utpassering från lokaler där högskoleprovet genomförs (in- eller utpasseringskontroll). Kontrollen ska få utföras för att söka efter elektroniska hjälpmedel. Andelen kontrollerade provdeltagare får inte överstiga av de anmälda provdeltagarna vid varje provtillfälle. Ingen provdeltagare ska genomgå in- eller utpasseringskontroll mer än en gång under en provdag. Provdeltagare under ska uttryckligen undantas. Utredningens bedömning: Inledningsvis bör kontrollerna omfatta högst av de anmälda provdeltagarna. I lagen erinras om att regeringen kan meddela föreskrifter om hur stor andel av de anmälda provdeltagarna som ska omfattas av in- eller utpasseringskontroll. Begreppet kroppsvisitation och gränsdragning mot kroppsbesiktning Med kroppsvisitation avses, enligt 28 kap. 11 § tredje stycket en undersökning av kläder och annat som någon bär på sig samt av väskor, paket och andra föremål som någon har med sig.