sou · H7B352 · 2019-12-09 00:00:00 — 5.När de utövar resolutionsbefogenheter avseende enheter i tredjeland, ska de nationella resolutionsmyndigheterna där så är relevant utöva de befogenheter som de tilldelas på grundval av bestämmelserna som avses i artikel 94.4 i direk tiv 2014/59/EU. L 225/60 Europeiska unionens officiella tidning 1.För att kunna utföra sina uppgifter enligt denna förordning får nämnden, antingen direkt eller genom de nationella resolutionsmyndigheterna, efter att ha informerat dem, med fullt utnyttjande av all information som står till förfogande för ECB eller nationella behöriga myndigheter, ålägga följande juridiska eller fysiska personer att lämna all information som krävs för att den ska kunna utföra de uppgifter som den getts enligt denna förordning: a)Enheter som avses i artikel 2. b)Anställda vid de enheter som avses i artikel 2. c)Tredje parter till vilka de enheter som avses i artikel 2 har utkontrakterat funktioner eller verksamheter. 2.De enheter och personer som avses i punkt 1 ska lämna information som begärs enligt den punkten. Krav på tyst nadsplikt får inte leda till att de enheterna och personer undantas från skyldigheten att lämna den informationen. Att till handahålla den begärda informationen ska inte anses utgöra en överträdelse av kraven på tystnadsplikt. 3.Om nämnden får in information direkt från sådana enheter och personer ska den göra den informationen till gänglig för de berörda nationella resolutionsmyndigheterna. 4.Nämnden ska ha möjlighet att, även på kontinuerlig basis, få sådan information som är nödvändig för utövandet av dess uppgifter enligt denna förordning, i synnerhet om kapital, likviditet, tillgångar och skulder för varje institut som omfattas av dess resolutionsbefogenhet. 5.Nämnden, ECB, de nationella behöriga myndigheterna och de nationella resolutionsmyndigheterna får utarbeta samförståndsavtal med ett förfarande för informationsutbyte. Utbytet av information mellan nämnden, ECB, de nationella behöriga myndigheterna och de nationella resolutionsmyndigheterna ska inte betraktas som en överträdelse av kraven på tystnadsplikt. 6.Nationella behöriga myndigheter, däribland ECB där så är relevant, och nationella resolutionsmyndigheter ska samarbeta med kontrollera huruvida delar av eller all den information som begärs redan finns till gänglig. Om sådan information finns tillgänglig ska de nationella behöriga myndigheterna – inklusive ECB i relevanta fall – eller de nationella resolutionsmyndigheterna lämna den informationen till nämnden. 1.I syfte att kunna utföra sina uppgifter enligt denna förordning, och med förbehåll för eventuella andra villkor som fastställs i tillämplig unionsrätt, får nämnden genom de nationella resolutionsmyndigheterna eller direkt efter att ha informerat dessa, utföra alla nödvändiga utredningar av alla juridiska eller fysiska personer som avses i artikel 34.1 och som är etablerade eller bosatta i en deltagande medlemsstat. Nämnden ska för detta syfte få a)begära inlämning av dokument, b)granska räkenskaper och andra affärshandlingar för alla juridiska eller fysiska personer som avses i artikel 34.1 och ta kopior av eller utdrag ur de räkenskaperna och affärshandlingarna, c)kräva in skriftliga eller muntliga förklaringar från alla juridiska eller fysiska personer som avses i artikel 34.1 eller deras företrädare eller personal, d)höra alla andra fysiska eller juridiska personer som går med på att höras i syfte att samla in uppgifter som rör före målet för utredningen. Europeiska unionens officiella tidning L 225/61 2.De fysiska eller juridiska personer som avses i artikel 34.1 ska kunna omfattas av utredningar förutsatt att det finns ett beslut av nämnden. Om en person hindrar genomförandet av en utredning ska de nationella resolutionsmyndigheterna i den deltagande medlemsstat där de relevanta lokalerna är belägna ge, i enlighet med nationell rätt, nödvändigt stöd, inbegripet möjlig göra tillgång för nämnden till de företagslokaler som tillhör de fysiska eller juridiska personer som avses i artikel 34.1, så att de rättigheterna kan utövas. 1.I syfte att utföra de uppgifter som avses i denna förordning, och beroende på andra villkor som fastställs i till ämplig unionsrätt får nämnden, i enlighet med artikel 37 och förutsatt att förhandsanmälan görs till de nationella resolu tionsmyndigheterna och de berörda nationella behöriga myndigheterna samt, när detta är lämpligt, i samarbete med dessa, genomföra alla nödvändiga inspektioner på plats i företagslokaler som tillhör de fysiska eller juridiska personer som avses i artikel 34.1. När inspektionernas korrekta genomförande och effektivitet så kräver får nämnden genomföra inspektionen på plats utan förhandsanmälan till de juridiska personerna. 2.De tjänstemän och andra personer som nämnden har bemyndigat att genomföra en inspektion på plats ska ha till träde till alla företagslokaler och mark som tillhör de juridiska personer som är föremål för ett utredningsbeslut som antagits av nämnden enligt artikel 35.2, och de ska ha alla de befogenheter som avses i artikel 35.1. 3.De juridiska personer som avses i artikel 34.1 ska omfattas av inspektioner på plats om nämnden beslutar det. 4.Tjänstemän vid och andra medföljande personer som har bemyndigats eller utsetts av de nationella resolutionsmyn digheterna i de medlemsstater där inspektionen ska genomföras ska under ledning och samordning av nämnden aktivt bistå de tjänstemän och andra personer som bemyndigats av nämnden. De ska för det ändamålet ha de befogenheter som avses i punkt 2. Tjänstemän vid och andra medföljande personer som har bemyndigats eller utsetts av de nationella resolutionsmyndigheterna i de berörda deltagande medlemsstaterna ska också ha rätt att delta i inspektioner på plats. 5.Om tjänstemän eller andra medföljande personer som har bemyndigats eller utsetts av nämnden bedömer att en person motsätter sig en inspektion som har beslutats enligt punkt 1 ska de nationella resolutionsmyndigheterna från de berörda deltagande medlemsstaterna ge dem nödvändigt bistånd i enlighet med nationell rätt. Om det är nödvändigt för inspektionens genomförande ska det biståndet innefatta försegling av samtliga företagslokaler och räkenskaper eller affärshandlingar. Om de berörda nationella resolutionsmyndigheterna inte har den befogenheten ska de utöva sina befo genheter för att begära nödvändig assistans från andra nationella myndigheter. Tillstånd från en rättslig myndighet 1.Om en inspektion på plats enligt artikel 36.1 och 36.2 eller det bistånd som avses i artikel 36.5 i enlighet med nationella regler kräver tillstånd från en rättslig myndighet ska ansökan göras om sådant tillstånd. 2.Vid ansökan om tillstånd som avses i punkt 1 i den här artikeln ska den nationella rättsliga myndigheten kontrol lera äktheten i nämndens beslut och att de planerade tvångsåtgärderna varken är godtyckliga eller alltför långtgående i förhållande till föremålet för inspektionen. Vid kontrollen av huruvida tvångsåtgärderna är proportionerliga får den nationella rättsliga myndigheten be nämnden om närmare förklaringar framför allt om de grunder på vilka nämnden misstänker att besluten som avses i artikel 29 har överträtts, hur allvarlig den misstänkta överträdelsen är, och på vilket sätt den person som är föremål för tvångsåtgärderna är inblandad. Den nationella rättsliga myndigheten ska dock inte ompröva behovet av inspektion eller begära att få tillgång till informationen i nämndens handlingar i ärendet. Prövning av lagenligheten av nämndens beslut är förbehållen domstolen. L 225/62 Europeiska unionens officiella tidning 1.Om nämnden bedömer att en enhet som avses i artikel 2 uppsåtligen eller av oaktsamhet har begått en av de över trädelser som förtecknas i punkt 2 ska den fatta beslut om sanktionsavgifter i enlighet med punkt 3. En överträdelse som begåtts av en sådan enhet ska anses ha begåtts uppsåtligt om det finns objektiva omständigheter som visar att enheten eller dess ledningsorgan eller företagsledning har handlat med avsikt att begå överträdelsen. 2.Nämnden ska döma ut sanktionsavgifter till sådana enheter som avses i artikel 2 för följande överträdelser: a) När de inte lämnar de uppgifter som krävs i enlighet med artikel 34. b)När de inte samarbetar vid en allmän utredning i enlighet med artikel 35 eller vid en inspektion på plats i enlighet med artikel 36. c)När de inte följer ett beslut som nämnden riktat till dem enligt artikel 29. 3.Basbeloppet för de sanktionsavgifter som avses i punkt 1 i den här artikeln ska vara en procentandel av företagets totala årliga nettoomsättning, inbegripet bruttointäkter i form av ränteintäkter och liknande intäkter, intäkter från aktier och andra värdepapper med rörlig/fast avkastning och provisionsintäkter i enlighet med artikel 316 i förordning (EU) nr 575/2013 under det föregående verksamhetsåret eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta samt inom nedanstående gränser: a)För de överträdelser som avses i punkt 2 a och 2 b ska basbeloppet uppgå till och får inte överstiga . b)För de överträdelser som avses i punkt 2 c ska basbeloppet uppgå till och får inte överstiga . Vid bestämmande av huruvida basbeloppet för sanktionsavgifterna ska fastställas till skalans undre, mellersta eller övre del av de gränsbelopp som avses i första stycket, ska nämnden beakta den berörda enhetens årliga omsättning under föregående räkenskapsår. Basbeloppet ska ligga i skalans undre del för enheter vilkas årliga omsättning understiger 1 , i skalans mellersta del för enheters vilkas årliga omsättning uppgår till mellan 1 000 000 000 och 5 och i skalans övre del för enheter vilkas årliga omsättning överstiger 5 . 4.Det basbelopp som avses i punkt 3 ska vid behov justeras med beaktande av de försvårande eller förmildrande faktorer som avses i punkterna 5 och 6, i enlighet med de relevanta koefficienter som avses i punkt 9. De relevanta förmildrande koefficienterna ska tillämpas var för sig på basbeloppet. Om mer än en förmildrande koeffi cient är tillämplig ska skillnaden mellan basbeloppet och det belopp som följer av tillämpningen av varje enskild förmild rande koefficient subtraheras från basbeloppet. De relevanta försvårande koefficienterna ska tillämpas var för sig på basbeloppet. Om mer än en försvårande koefficient är tillämplig ska skillnaden mellan basbeloppet och det belopp som följer av tillämpningen av varje enskild försvårande koefficient adderas till basbeloppet. 5.Följande försvårande faktorer ska tillämpas på de sanktionsavgifter som avses i punkt 1: a) Överträdelsen har begåtts uppsåtligen. b) Överträdelsen har begåtts upprepade gånger. Europeiska unionens officiella tidning L 225/63 c)Överträdelsen har begåtts som överstiger . d)Överträdelsen har visat på systembrister i enhetens organisation, särskilt i dess förfaranden, ledningssystem eller interna kontroller. e)Inga korrigerande åtgärder har vidtagits sedan överträdelsen konstaterades. f)Enhetens verkställande ledning har inte samarbetat med nämnden i samband med dess utredningar. 6.Följande förmildrande faktorer ska tillämpas på de sanktionsavgifter som avses i punkt 1: a)Överträdelsen har begåtts på . b)Enhetens verkställande ledning kan visa att den har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att förebygga överträdelsen. c)Enheten har skyndsamt, ändamålsenligt och fullständigt uppmärksammat nämnden på överträdelsen. d)Enheten har frivilligt vidtagit åtgärder för att se till att en liknande överträdelse inte kan begås på nytt. 7.Utan hinder av punkterna 2–6 får sanktionsavgifterna inte uppgå till av den årliga omsättningen för den berörda enheten som avses i punkt 1 under närmast föregående verksamhetsår. Genom undantag från första stycket, ska sanktionsavgiftsbeloppet, om enheten direkt eller indirekt har dragit ekono miska fördelar genom överträdelsen och när de vinster som gjorts eller de förluster som undvikits genom överträdelsen, i fall där dessa kan fastställas, minst motsvara de ekonomiska fördelarna. Om en handling eller en försummelse som en enhet som avses i punkt 1 har gjort sig skyldig till utgör mer än en av de överträdelser som förtecknas i punkt 2, ska endast det högre sanktionsavgiftsbelopp som har beräknats i enlighet med denna artikel och är hänförligt till en av överträdelserna tillämpas. 8.I de fall som inte omfattas av punkt 2, får nämnden rekommendera de nationella resolutionsmyndigheterna att vidta åtgärder för att säkerställa att lämpliga sanktionsavgifter påförs i enlighet med artiklarna 110–114 i direktiv /59/EU och tillämplig nationell rätt. 9.Nämnden ska tillämpa följande justeringskoefficienter för försvårande faktorer vid beräkningen av sanktionsavgif a)Om överträdelsen har begåtts upprepade gånger ska koefficienten 1,1 tillämpas för varje gång den upprepats. b)Om överträdelsen har begåttsunder en period som överstiger ska koefficienten 1,5 tillämpas. c)Om överträdelsen har visat på systembrister i enhetens organisation, särskilt i dess förfaranden, ledningssystem eller interna kontroller, ska koefficienten 2,2 tillämpas. d)Om överträdelsen har begåtts uppsåtligen ska koefficienten 2 tillämpas. e)Om inga korrigerande åtgärder har vidtagits sedan överträdelsen konstaterades ska koefficienten 1,7 tillämpas. f)Om enhetens verkställande ledning inte har samarbetat med nämnden i samband med dess utredningar ska koeffi cienten 1,5 tillämpas. Nämnden ska tillämpa följande justeringskoefficienter för förmildrande faktorer vid beräkningen av sanktionsavgifterna: a)Om överträdelsen har begåtts på ska koefficienten 0,9 tillämpas. b)Om enhetens verkställande ledning kan visa att den har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att förebygga överträ delsen ska en koefficient på 0,7 tillämpas. c)Om enheten skyndsamt, ändamålsenligt och fullständigt har uppmärksammat nämnden på överträdelsen ska koeffi cienten 0,4 tillämpas. d)Om enheten frivilligt har vidtagit åtgärder för att se till att en liknande överträdelse inte kan begås på nytt ska koeffi cienten 0,6 tillämpas. L 225/64 Europeiska unionens officiella tidning 1.Nämnden ska genom ett beslut utdöma vite avseende en enhet som avses i artikel 2 i syfte att se till att a)den enheten rättar sig efter ett beslut som fattats enligt artikel 34, b)en person som avses i artikel 34.1 lägger fram de kompletta upplysningar som har krävts genom ett beslut enligt den artikeln, c)en person som avses i artikel 35.1 accepterar att bli föremål för en utredning och särskilt att denne lägger fram kompletta affärshandlingar, fakta, proceduruppgifter eller allt annat material som kan krävas, samt kompletterar och i förekommande fall korrigerar andra uppgifter som lagts fram inom ramen för en utredning som inletts genom beslut enligt den artikeln, d)en person som avses i artikel 36.1 accepterar en inspektion på plats som har beslutats enligt den artikeln. 2.De viten som döms ut ska vara effektiva och proportionerliga. Vitena ska tillämpas per dag tills den enhet som avses i artikel 2 eller den berörda personen rättar sig efter det beslut som avses i punkt 1 a–d i den här artikeln. 3.Utan hinder av punkt 2, ska vitesbeloppet uppgå till av den genomsnittliga dagsomsättningen under det före gående verksamhetsåret. Vitesbeloppet ska beräknas från det datum som föreskrivs i beslutet om åläggande av vite. 4.Viten får åläggas för en period av högst från och med det att nämnden meddelar sitt beslut. Hörande av personer som är föremål för förfarandena 1.Innan beslut fattas om påförande av sanktionsavgifter och/eller vite enligt artiklarna 38 eller 39 ska nämnden ge de fysiska eller juridiska personer som är föremål för förfarandena möjlighet att höras om de omständigheter som nämnden påtalat. Nämnden ska endast grunda sina beslut på omständigheter som de fysiska eller juridiska personer som är föremål för förfarandena har getts möjlighet att yttra sig över. 2.Rätten till försvar för fysiska eller juridiska personer som är föremål för förfarandena ska iakttas fullt ut under förfarandena. De ska ha rätt att få tillgång till nämndens handlingar i ärendet, med förbehåll för andra personers berätti gade intresse av att deras affärshemligheter skyddas. Tillgången till akten ska inte omfatta konfidentiell information eller nämndens interna förberedande handlingar. Offentliggörande, art, verkställighet och fördelning av sanktionsavgifter och viten 1.Nämnden ska offentliggöra de beslut om påförande av sanktioner som avses i artiklarna 38.1 och 39.1, förutsatt att ett sådant offentliggörande inte kan äventyra resolutionen av den berörda enheten. Offentliggörandet ska göras på anonyma grunder i följande fall: a)Om den offentliggjorda informationen omfattar personuppgifter och, efter en obligatorisk förhandsbedömning, ett offentliggörande av personuppgifter befinns vara oproportionerligt. b)Om ett offentliggörande skulle äventyra de finansiella marknadernas stabilitet eller en pågående brottsutredning. c)Om ett offentliggörande, i den mån detta kan fastställas, skulle orsaka de berörda fysiska eller juridiska personerna personerna oproportionerlig skada. I sådana fall, får det ifrågavarande offentliggörandet skjutas upp om det går att räkna med att skälen till anonymt offentliggörande kommer att bortfalla . Europeiska unionens officiella tidning L 225/65 Nämnden ska informera om alla sanktionsavgifter och viten den påför enligt artiklarna 38 och 39 samt tillhanda hålla information om överklagandets status och resultatet av detta. 2.Sanktionsavgifter och viten som påförs enligt artiklarna 38 och 39 ska vara av administrativ karaktär. 3.Sanktionsavgifter och viten som påförs enligt artiklarna 38 och 39 ska vara verkställbara. Verkställigheten ska följa de processrättsliga regler som gäller i den deltagande medlemsstat inom vars territorium den sker. Beslutet om att verkställighet får ske ska bifogas avgörandet utan andra formaliteter än kontroll av avgörandets äkthet av den myndighet som varje deltagande medlemsstats regering ska utse för detta ändamål, och det ska meddelas nämnden och domstolen. När de formaliteterna uppfyllts på begäran av den berörda parten får denne fullfölja verkställigheten i enlighet med den nationella rätten genom att hänskjuta ärendet direkt till det behöriga organet. Verkställigheten får endast skjutas upp genom beslut av domstolen. Domstolarna i den berörda deltagande medlemsstat en ska dock vara behöriga beträffande klagomål om att verkställigheten inte genomförs på ett regelrätt sätt. 4.Sanktionsavgifts- och vitesbeloppen ska tillfalla fonden. 1.Härmed inrättas nämnden. Nämnden ska tillhöra kategorin unionens byråer och ska ha en struktur som är särskilt utformad för de uppgifter den ska utföra. Den ska vara en juridisk person. 2.Nämnden ska i varje medlemsstat ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska personer enligt nationell rätt. Den ska särskilt kunna förvärva eller avyttra lös och fast egendom och föra talan inför domstolar och andra myndigheter. 3.Nämnden ska företrädas av sin ordförande. 1.Nämnden ska ha följande sammansättning: a)En ordförande som utses i enlighet med artikel 56. b)Fyra ytterligare heltidsledamöter som utses i enlighet med artikel 56. c)En ledamot som utses av varje deltagande medlemsstat och som företräder de nationella resolutionsmyndigheterna. 2.Varje ledamot, inbegripet ordföranden, ska ha en röst. 3.Kommissionen och ECB ska utse en företrädare var som ska ha rätt att delta i mötena inom de verkställande sessio nerna och plenarsessionerna som permanent observatör. Företrädarna för kommissionen och ECB ska ha rätt att delta i debatterna och ska ha tillgång till alla handlingar. L 225/66 Europeiska unionens officiella tidning 4.Om det finns mer än en nationell resolutionsmyndighet i en deltagande medlemsstat, ska en andra företrädare till låtas delta som observatör utan rösträtt. 5.Nämndens förvaltnings- och ledningsstruktur ska bestå av a)en plenarsession i nämnden, vilken ska utföra de uppgifter som avses i artikel 50, b)en verkställande session i nämnden vilken ska utföra de uppgifter som avses i artikel 54, c)en ordförande, som ska utföra de uppgifter som avses i artikel 56, d)ett sekretariat som ska tillhandahålla nödvändigt administrativt och tekniskt stöd för utförandet av nämndens uppdrag. Nämnden ska agera i överensstämmelse med unionsrätten, särskilt de råds- och kommissionsbeslut som antas i enlighet med denna förordning. 1.Nämnden ska vara ansvarig inför , rådet och kommissionen för genomförandet av denna förord ning, i enlighet med punkterna 2–8. 2.Nämnden ska lägga fram en årlig rapport till , de nationella parlamenten i de deltagande medlemsstaterna i enlighet med artikel 46, rådet, kommissionen och Europeiska revisionsrätten om utförandet av de uppgifter som den getts genom denna förordning. Med förbehåll för kraven på tystnadsplikt ska den rapporten offentlig göras på nämndens webbplats. 3.Ordföranden ska lägga fram den rapporten offentligt till och till rådet. 4.På begäran ska ordföranden närvara vid en utfrågning i ansvariga utskott om utförandet av nämndens resolutionsarbete. En utfrågning ska äga rum minst . 5.Ordföranden får höras av rådet, på rådets begäran, om utförandet av nämndens resolutionsarbete. 6.Nämnden ska muntligen eller skriftligen besvara frågor som ställs till den av eller rådet, i enlighet med nämndens egna förfaranden och under alla omständigheter efter mottagandet av en fråga. 7.På begäran ska ordföranden hålla konfidentiella muntliga diskussioner bakom stängda dörrar med ordföranden och vice ordförandena för ansvariga utskott när sådana diskussioner är nödvändiga för att Europaparla mentet ska kunna utöva sina befogenheter enligt EUF-fördraget. Det ska ingås ett avtal mellan och nämnden med närmare bestämmelser om hur dessa diskussioner ska genomföras i praktiken, så att fullständig sekretess säkerställs i enlighet med de krav på tystnadsplikt som gäller för nämnden enligt denna förordning och när nämndena gerar som en nationell resolutionsmyndighet enligt den berörda unionsrätten. 8.Vid utredningar som utförs av ska nämnden samarbeta med , inom ramen för EUF-fördraget och de förordningar som avses i artikel 226 i EUF-fördraget. från utnämningen av ordföranden, ska nämnden och ingå överenskommelser om de praktiska arrangemangen för utövan det av demokratisk ansvarsskyldighet och övervakning av utförandet av nämndens uppgifter enligt denna förordning. Om inte annat följer av befogenheter enligt artikel 226 i EUF-fördraget, ska dearrangemangen bland Europeiska unionens officiella tidning L 225/67 annat omfatta tillgång till information, inbegripet regler om hantering och skydd av säkerhetsskyddsklassificerade eller andra sekretessbelagda uppgifter, samarbete vid utfrågningar, som avses i artikel 45.4 i den här förordningen, konfidenti ella muntliga diskussioner, rapporter, svar på frågor, utredningar och information om förfarandet för att utse ordfö randen, vice ordföranden och de fyra ledamöter som avses i artikel 43.1 b i den här förordningen. 1.Med tanke på nämndens speciella uppgifter som den getts enligt denna förordning får de nationella parlamenten i de deltagande medlemsstaterna enligt sina egna förfaranden begära att nämnden svararoch nämnden är skyldig att svara skriftligen på eventuella synpunkter eller frågor som de har lämnat in till nämnden och som gäller den senares uppgifter enligt denna förordning. 2.När nämnden lägger fram den rapport som avses i artikel 45.2 ska rapporten lämnas direkt till de natio nella parlamenten i de deltagande medlemsstaterna. De nationella parlamenten får vända sig till nämnden med motive rade synpunkter på denna rapport. Nämnden ska muntligen eller skriftligen besvara alla synpunkter och frågor som ställs till den av de nationella parlamenten i de deltagande medlemsstaterna, i enlighet med nämndens egna förfaranden.