sou · H7B323 · 2019-05-08 00:00:00 — En utmaning för utredningen har varit att å ena sidan förtydliga och konkretisera vissa myndigheters ansvar på funktionshinders- politikens område utan att detta ansvar blir ett sidospår vid sidan av kärnuppdraget. Å andra sidan behöver vi säkerställa att alla viktiga myndigheter involveras utan att ansvaret sprids på sådant sätt att ”allas ansvar blir ingens ansvar”. Tydligt, men delat ansvar Det är viktigt att påpeka att den samordnande myndigheten tillsam- mans med övriga utpekade myndigheter inte har ensamt ansvar för att målet inom samhällsområdet uppnås. Viktiga aspekter av det övergripande målet kan ligga utanför myndigheternas mandat och kan därför inte ligga till grund för traditionellt ansvarsutkrävande. Däremot ska myndigheten ha ansvar för att kommunicera och med- vetandegöra målen inom den egna myndigheten och inom samhälls- området. Vidare ska man i samarbete analysera på vilket sätt man kan bidra till att målet uppfylls. 91Socialstyrelsen föreslås få ett samordningsansvar för två samhällsområden: Hälso-och sjuk- vård samt tandvård respektive Social välfärd och trygghet. Styrning och uppföljning i praktiken Källa: , . Inom de flesta av de sju samhällsområdena har andra aktörer än sta- ten viktiga roller och uppgifter. Kommuner och regioner är huvud- ansvariga för den offentliga verksamheten inom flera områden, ex- empelvis skola och hälso- och sjukvård. Kulturområdet är komplext och finansieras av både offentlig och privat sektor på såväl lokal, regional som nationell nivå. Kulturverksamhet bedrivs av både offentlig och privat sektor, civilsamhället och det professionella kulturlivet. Inom transportområdet verkar många privata företag och så vidare. De statliga myndigheterna påverkar utvecklingen genom insatser inom sitt ansvarsområde, men kan alltså inte göras ensamt ansvariga för utvecklingen på området som helhet. Därför menar utredningen att myndigheternas samordnande områdesansvar ska vara inriktat på att koordinera och facilitera i nätverk med andra myndigheter och aktörer. Generellt gäller det för berörda myndigheter att analysera och reflektera hur man utifrån sitt mandat och tillgängliga styrmedel kan bidra till så god måluppfyllelse som möjligt. Inte minst ligger det ett ansvar att följa upp uppfyllelsen av det övergripande målet utifrån indikatorerna som man tillsammans med berörda myndigheter ska ta fram. Dessa indikatorer kan ta sikte på delar av det övergripande målet, tex. delar som svarar mot enskilda myndigheters verksamhet. Styrning och uppföljning i praktiken Även om man inte råder över hela området så kan man följa upp och redovisa resultatet av uppföljningen inom myndigheten och inom samhällsområdet och diskutera internt och externt vad som krävs för att måluppfyllelsen ska förbättras. Vilket givetvis kan ligga utanför den egna myndighetens verktygslåda. En viktig uppgift för myndigheterna blir att uppmärksamma statsmakterna på föränd- ringar av t.ex. regelverk och finansiering om sådana faktorer kan an- tas påverka måluppfyllelsen. Så menar vi också att det reformerade myndighetsansvaret innebär att regering och riksdag får viktiga styr- signaler om hur det funktionshinderspolitiska målet kan nås och rät- tigheter enligt förverkligas. 7.4.2Andra myndigheter med utpekat ansvar De sex myndigheter som vi föreslår ska få ett samlat ansvar inom sitt samhällsområde är inte heller ensamma om att ha viktiga uppgifter inom dessa områden. Utredningen föreslår därför att ytterligare en eller flera myndig- heter utöver den samordnande myndigheten ska ha ett utpekat an- svar för att bidra till genomförande och/eller uppföljning av funk- tionshinderspolitiken inom respektive område. Myndigheterna ska tillsammans med den samordnande myndigheten inom samhälls- området delta och bidra i arbetet utifrån sina kunskaper och upp- gifter till en genomförandeplan och indikatorer för uppföljning inom området. Utredningen föreslår att vissa av dessa myndigheter bör ges ett tudelat ansvar för att bidra till såväl genomförande som uppföljning av funktionshinderspolitiken, medan andra, företrädes- vis tillsyns- och analysmyndigheter, enbart bör ges ansvar för att bidra till uppföljning. För renodlade tillsynsmyndigheter menar utredningen att det är befogat att precisera att myndigheterna ska bidra till uppföljningen utifrån tillsynens iakttagelser. Det är viktigt att utpekandet av dessa myndigheter inte innebär att ytterligare myndigheter inte kan eller ska involveras i arbetet. Alla statliga myndigheter kommer att ha ett fortsatt grundläggande ansvar för att bidra till funktionshinderspolitikens mål. Många frå- gor behöver dessutom hanteras genom sektorsövergripande sam- verkan. Styrning och uppföljning i praktiken 7.4.3Regleringen av myndigheternas ansvar Ansvaret för myndigheter med samordningsansvar respektive annat utpekat ansvar ska regleras dels i respektive myndighets instruktion, dels i genomförandeförordningen.92 Denna lösning innebär att regle- ringen av en viss myndighets ansvar inom funktionshinderspolitiken samlas på samma ställe som regleringen av myndighetens uppdrag i övrigt. Den ger enligt vår bedömning bättre effekt och mindre risk för att frågan faller vid sidan av myndighetens ansvar för andra uppgifter. Det kan givetvis finnas både för- och nackdelar med olika lös- ningar, såväl att samla alla myndigheters ansvar på det funktionshin- derspolitiska området i en och samma förordning, till exempel i nämnda genomförandeförordning, som att reglera detta ansvar i myndigheternas respektive instruktioner. Under utredningsarbetet har argument framförts för att ett för- tydligande i vissa myndigheters instruktion inte skulle behövas utan att ansvaret för att bidra i genomförandet av funktionshinderspoliti- ken redan är tydligt för alla myndigheter. Utredningen delar inte denna uppfattning. Den bild regeringen ger av att det behöver vidtas åtgärder för att öka hastigheten i genomförandet av politiken talar tvärtom för att ansvaret inte är tillräckligt tydligt . Styrningen behöver därför förtydligas gentemot vissa myndigheter inom priori- terade samhällsområden i enlighet med de förslag vi nu lämnar. har 10 myndigheter ett så kallat sektorsansvar eller motsva- rande för funktionshindersfrågor inom sitt verksamhetsområde.93 För de flesta innebär det att de ska vara samlande, stödjande och på- drivande i förhållande till övriga aktörer inom området. De exakta formuleringarna är för majoriteten av myndigheternas instruktioner, med undantag för vissa språkliga variationer, närmast identiska. 92När det gäller , som inte är myndighet utan är en ideell förening, behöver ansvaret att bidra till genomförande och uppföljning av funktionshinderspolitiken framgå av uppdrag i regleringsbrev. 93Arbetsförmedlingen, , , , , , , , , . Styrning och uppföljning i praktiken Vissa hur-frågor regleras i genomförandeförordningen Utredningen föreslår att ansvaret för att det för samhällsområdet finns en genomförandeplan samt indikatorer för uppföljning, ska regleras i förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförande av funktionshinderspolitiken, för att und- vika specifika hur-frågor i myndigheternas instruktioner. Myndigheter med sektorsansvar eller motsvarande som inte får samordningsansvar Utredningen anser att det finns skäl att revidera ansvaret i instruk- tionen för ett par av de myndigheter som har ett sektorsansvar eller motsvarande och som vi inte föreslår ska ha ett samordningsan- svar. För , och Riksantikvarieäm- betet föreslår vi att ansvaret i instruktionen ska revideras i linje med ansvaret för andra utpekade myndigheter. Det innebär att de ska bi- dra till genomförande och uppföljningen av funktionshinders- politiken. När det gäller föreslår vi ingen ändring av myn- dighetens nuvarande instruktion. Det innebär att myndigheten kommer att ha kvar sitt ansvar att integrera ett funktionshinders- perspektiv och utifrån detta stödja och driva på övriga berörda parter.94 Vi föreslår inte heller någon ändring av Post- och nu- varande instruktion, vilket innebär att myndigheten även i fortsätt- ningen särskilt ska verka för att målen för funktionshinderspolitiken uppnås inom dess ansvarsområde och ska vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter.95 MFD har till uppgift att bland annat arbeta tvärsektoriellt och främja ett systematiskt och effektivt genomförande av funktionshin- derspolitiken på alla nivåer i samhället, och följa upp, utvärdera och 942 § förordning (2009:607) med instruktion för . 9511 § förordning (2007:951) med instruktion för . Styrning och uppföljning i praktiken analysera insatser från statliga myndigheter, kommuner, regioner och andra aktörer i förhållande till de nationella funktionshinderspolitiska målen. MFD har också ett särskilt kunskapsuppdrag när det gäller flera centrala frågor för funktionshinderpolitiken som rör delaktighet, tillgänglighet, universell utformning, välfärdsteknologi, miljö, lev- nadsvillkor och rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Utredningen menar att det även fortsättningsvis är nödvändigt att en myndighet ska ha ett långsiktigt och övergripande ansvar för det tvärsektoriella perspektivet avseende genomförandet av funk- tionshinderspolitiken. Vi ser också att MFD:s roll som facilitator bör präglas av myndighetens kunskapsuppdrag. 7.4.4Krav på indikatorer och genomförandeplan Utredningen menar att det är viktigt att det finns vissa grundläg- gande och gemensamma krav på såväl processen för att ta fram indi- katorer, genomförandeplaner, uppföljning och avrapportering som krav på själva indikatorerna. Kraven på processen och indikatorerna bör regeringen fastställa i uppdrag till myndigheterna. Det ger ut- rymme för att anpassa uppgiften till förutsättningar som råder på olika myndigheter. Även start- och rapporteringstidpunkter bör därför fastställas av regeringen i uppdrag till myndigheterna. Utgå från en nulägesanalys Utredningen menar att det är viktigt att vid utformningen av genom- förandeplaner och de indikatorer som ska mäta utfall mot målet utgår från en nulägesanalys. Man måste veta var man står för att veta vad som ska åtgärdas. Ofta är det enklaste sättet att involvera olika samhälls- aktörer och funktionshindersrörelsen att bjuda in dem till att ha syn- punkter på rådande brister. Nulägesanalysen bör fokusera på jämlikhet i levnadsvillkor och hinder för full delaktighet för personer med funktionsnedsättning i förhållande till övriga befolkningen och utifrån fullt åtnjutande av rättigheter enligt . En viktig del av analysen är att identifiera hinder i relation till båda dessa aspekter. Styrning och uppföljning i praktiken Med en genomförandeplan avser utredningen en plan över åtgärder för att uppnå målet för samhällsområdet. Olika aktörer kan genom sin verksamhet, olika insatser eller program bidra till att målet upp- nås. Dessa olika aktiviteter bör framgå av genomförandeplanen. Vi menar att man i nätverk bör analysera på vilket sätt hur respektive aktör kan bidra till att målet för samhällsområdet uppfylls. Indikatorer utifrån målet för samhällsområdet Myndigheternas uppföljning av målen inom respektive samhällsom- rådet bör, så långt som möjligt, innehålla strukturella indikatorer, processindikatorer och resultatindikatorer: •Strukturella indikatorer som visar hur effektiv lagstiftningen och utfallet av lagstiftningen är för att uppnå målet •Processindikatorer som handlar om vad som görs för att förverkliga målet och vilka förutsättningar för jämlika villkor som skapas. Indi- katorerna inkluderar verksamhet, åtgärder och program. •Resultatindikatorer som visar på utfallet och som visar graden av förverkligandet av målet. Syftet med att strukturera indikatorerna enligt denna modell är att koppla ihop uppföljning med möjligheten att identifiera hinder för att uppnå målen. Dessa hinder och möjliga förslag till lösningar ska ingå i rapporteringen till regeringen. Visa utveckling och progressivitet Indikatorerna som tas fram ska kunna visa utveckling eller progressi- vitet . En viktig del av uppföljningen är att kunna följa utfallet av insatser . Det bör dock inte hindra att indikatorerna ska kunna revideras vid behov. Styrning och uppföljning i praktiken Barn, jämställdhet och politikens inriktning i övrigt Det nationella målet ska bidra till ökad jämställdhet och till att barn- rättsperspektivet beaktas. Därför bör jämställdhet- och barnrätts- perspektivet samt politikens inriktning i övrigt – det vill säga principen om universell utformning, befintliga brister i tillgänglighet, individu- ella stöd och lösningar för individens självständighet samt ickediskri- minering – integreras i arbetet med genomförandeplaner, uppföljning och analys. Aktiv involvering av funktionshindersrörelsen Det arbete som innebär att myndigheterna ska ta fram genomföran- deplaner och indikatorer för uppföljning ska involvera företrädare för personer med funktionsnedsättning och deras organisationer. Detta bör ske genom samråd eller andra typer av nätverksarbete. De samordnande myndigheterna ansvarar för att ta fram indikatorer som svarar mot det övergripande målet inom området. Det är dock inte självklart att dessa myndigheter är bäst lämpade att identifiera relevanta indikatorer för samhällsområdet. Målet för samhällsområdet berör inte enbart myndighetsspecifika frågor och därför behöver indikatorerna arbetas fram i samråd och nätverk med andra relevanta aktörer. Utredningen menar alltså att det är nödvändigt att även in- volvera kommuner och regioner, näringsliv och civilsamhälle i arbetet. MFD:s förslag till strategiperiod var att strategin skulle gälla –2025. Remissinstanserna var till största delen positiva till en lång tidsram även om flera förordade en halvtidsavstämning. Flera funktionshindersorganisationer menade att strategin hellre skulle löpa – – för att inte förlora tempo. Utredningen har förstått att arbetet med de tidigare strategierna har varit trögstartat eftersom strategiperioderna har uppfattades som långa, men att man sedan kunnat hamna i tidsnöd när man väl närmade Styrning och uppföljning i praktiken Vi kan inte bedöma hur generell den bilden är. Vi ser dock ett behov av både ett kortare och ett längre perspektiv i det funktionshinderspolitiska arbetet. Ett kortare för att få igång arbetet och ett längre för att kunna se utvecklingen och också förbättra processerna. Vi menar därför att avrapporteringarna ska ske med en mer omfattande avrapportering . Regeringen bör ge MFD i uppdrag att lämna en övergripande, tvär- sektoriell rapport till regeringen baserad på rapporteringen från de olika samhällsområdena . Utredningen föreslår att en myndighet inom vart och ett av de sju prioriterade samhällsområdena ska ha ett särskilt samordnande an- svar. Dessa myndigheter ska även vara stödjande och pådrivande inom sitt verksamhetsområde. Utredningen föreslår vidare att ytterligare en eller flera myndigheter utöver den samordnande myndigheten ska ha ett utpekat ansvar för att bidra till genomförande och/eller uppföljning av funktionshinders- politiken inom respektive område. Myndigheterna ska tillsammans med den samordnande myndigheten inom samhällsområdet delta och bidra i arbetet utifrån sina kunskaper och uppgifter till genomförande- planer och indikatorer för uppföljning inom respektive område. Arbetsförmedlingen ska ha samordnande ansvar inom arbete och försörjning Förordning (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen 5 § Arbetsförmedlingen har ett samlat ansvar, sektorsansvar, för han- dikappfrågor inom arbetsmarknadspolitiken och ska inom ramen för detta ansvar vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter. Styrning och uppföljning i praktiken Förslag till ny lydelse Arbetsförmedlingen ska inom samhällsområdet arbete och försörjning, verka för att personer med funktionsnedsättning har jämlika möjlig- heter till delaktighet på arbetsmarknaden. Inom detta samhällsområde har Arbetsförmedlingen ett samordnande ansvar och ska i övrigt inom sitt verksamhetsområde vara stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter. Utredningen föreslår att Arbetsförmedlingen ska vara samordnande i förhållande till övriga berörda parter inom området arbete och egen försörjning. I ansvaret ska också ingå att det för samhällsområdet finns en genomförandeplan samt indikatorer för uppföljning. ska i övrigt vara stödjande och pådrivande inom sitt verksamhetsområde i förhållande till övriga berörda parter. Utredningen menar att Arbetsförmedlingen genom sitt kärnupp- drag att ansvara för den offentliga arbetsförmedlingen och verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt har en nyckelroll i ge- nomförandet och uppföljningen av funktionshinderspolitiken. Myndigheten ska bland annat prioritera dem som befinner sig långt från arbetsmarknaden. Det bör poängteras att den aviserade omläggningen av Arbets- förmedlingens verksamhet inte kommer att omfatta insatser för personer med funktionsnedsättning.96 Utredningen bedömer därför att omläggningen inte hindrar att detta ansvar läggs på myndigheten. Även , och ska ha utpekat ansvar Utredningen föreslår att , Rådet för Europeiska socialfonden i () och ska ha ett särskilt utpekat ansvar för att bidra till områdets genomförande och 96Vi utgår från den sakpolitiska överenskommelse, ”januariavtalet”, som regeringen träffat med och Liberalerna i den offentliga version som framgår av Utkast till sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna. /globalassets/aktuellt/utkast-till- sakpolitisk-overenskommelse.pdf, hämtad . Styrning och uppföljning i praktiken uppföljning av funktionshinderspolitiken. I ansvaret för samtliga dessa myndigheter ingår att delta i arbetet med en genomförande- plan och med indikatorer för uppföljning inom området som Arbetsförmedlingen samordnar. Samverkan mellan , Arbetsförmedlingen och kommunerna framhålls ofta som en förutsättning för att olika in- satser ska fungera. ansvarar för socialförsäkrings- systemet och den del av trygghetssystemet som har med arbetsinrik- tad rehabilitering att göra. samordnar insatser för att kunna återgå i arbete eller arbetssökande. förvaltar och fördelar medel ur Europeiska social- fonden. Medlen går bland annat till projekt för att arbetsgivare ska arbeta med kompetensförsörjningsfrågor utifrån tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning och universellt utformade ar- betsplatser. har föreskriftsrätt avseende arbets- miljöfrågor och arbetar för att främja och sprida information om till- gängliga arbetsplatser. Även Myndigheten för arbetsmiljökunskap bör involveras då det är motiverat utifrån myndighetens uppdrag som nationellt kun- skapscentrum för frågor om arbetsmiljö. Utredningen ser dock inte att detta motiverar ett särskilt utpekat ansvar i Myndigheten för arbetsmiljökunskaps instruktion. ska ha samordnande ansvar inom utbildning och livslångt lärande Förordning (2015:1047) med instruktion för 18 § Myndigheten ska 1.ha ett samlat ansvar (sektorsansvar) för funktionshindersfrågor inom ramen för sitt verksamhetsområde och – i den mån det inte är en uppgift för Specialpedagogiska skolmyndigheten – inom ramen för detta ansvar vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter Styrning och uppföljning i praktiken Förslag till ny lydelse 1.inom samhällsområdet utbildning och livslångt lärande verka för att personer med funktionsnedsättning har jämlika möjligheter till utbild- ning och livslångt lärande. Inom detta samhällsområde har myndigheten ett samordnande ansvar och ska i övrigt inom sitt verksamhetsområde vara stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter, Utredningen föreslår att () ska vara sam- ordnande myndighet inom området utbildning och livslångt lärande. I ansvaret ska också ingå att det för samhällsområdet finns en ge- nomförandeplan samt indikatorer för uppföljning. ska i övrigt vara stödjande och pådrivande inom sitt verksamhetsområde i förhållande till övriga berörda parter. har en nyckelroll inom utbildningsområdet som för- valtningsmyndighet inom barn-, ungdoms- och vuxenutbildning. ansvarar för att styra och stödja den svenska förskolan och annan pedagogisk verksamhet, de obligatoriska skolformerna, gymnasie- och vuxenutbildningen. Utredningens förslag innebär att ska verka samord- nande (dvs. koordinera och facilitera utbyte) även i förhållande till aktörer inom folkbildning, yrkeshögskoleutbildning samt högskole- och universitetsutbildning. Detta är särskilt viktigt ur perspektivet om det livslånga lärandet och att ge möjlighet till fortsatta studier efter avslutad gymnasieutbildning för att främja övergångar mellan utbildningsformer. är vi medvetna om att det kan vara svårt att hitta formerna för samarbete mellan skolmyndigheterna och Myndigheten för , Universitets- och högskole- rådet samt . Det kan kräva ett nytt arbetssätt och att nya kontaktytor etableras. I styrningen av myndigheterna bör regeringen därför lyfta fram behovet av att utveckla insatser och arbetsformer som främjar samverkan mellan samtliga myndigheter på utbildningsområdet. Styrning och uppföljning i praktiken Även Specialpedagogiska skolmyndigheten, Myndigheten för , Universitet- och högskolerådet, och ska ha utpekat ansvar Utredningen föreslår att Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM), Myndigheten för (), Universitet- och högskole- rådet (UHR) och Folkbildningsrådet97 ska ha ett särskilt utpekat an- svar för att bidra till områdets genomförande och uppföljning/kun- skapsspridning av funktionshinderspolitiken. Myndigheterna ska delta i arbetet med en genomförandeplan. Skolinspektionen ska ha ett sär- skilt utpekat ansvar för att bidra till uppföljning inom området utifrån tillsynens iakttagelser. I ansvaret för samtliga dessa myndigheter ingår att delta i framtagandet av indikatorer för uppföljning som samordnar. SPSM är expertmyndighet när det gäller förutsättningar och an- passningar som utgår från alla barns och elevers rätt till en funge- rande utbildning. Skolinspektionen utövar tillsyn över barn-, ung- domsutbildning och vuxenutbildning. Tillsynens iakttagelser är viktiga utifrån hur skollagstiftningen tillämpas i praktiken, och då särskilt utifrån hur barn och elever tillförsäkras utbildning i för- hållande till det funktionshinderspolitiska målet. Utredningen menar att det är angeläget att genomförandet av funktionshinderspolitiken inom utbildningsområdet omfattar ut- bildningsformer i alla åldrar. är en ideell förening med vissa myndighetsuppdrag givna av och regeringen.98 Folkbildningen har för många personer med funktionsnedsättning varit en alternativ och kompletterande utbildningsform. Många folkhögskolor har kunnat erbjuda en lärmiljö och en pedago- gik som fungerat bra för studerande med funktionsnedsättning. Inom yrkesutbildning och högre utbildning verkar bland annat MYH och UHR. Utbildningsanordnare inom har en skyldighet att se till att studerande som behöver särskilt pedago- giskt stöd under utbildningen får det. Inom högskoleområdet ska UHR motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättig- heter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller 97Folkbildningsrådet är en ideell förening, ej myndighet. 98Uppdragen regleras via förordningar, riktlinjer och regleringsbrev. Styrning och uppföljning i praktiken uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder. Myndigheten ska också arbeta för att främja breddad rekrytering. Även MTM bör involveras då det är motiverat utifrån myndig- hetens arbete med tillgängliga medier generellt, kurslitteratur för studerande med läsnedsättning och lättläst i skolan. Utredningen ser dock inte att detta motiverar ett särskilt utpekat ansvar i MTM:s instruktion. ska ha samordnande ansvar inom transporter Förslag till ny lydelse Förordning (2010:185) med instruktion för