sou · H7B336 · 2019-06-26 00:00:00 — En kvot om 1 innebär att män och kvinnor i genomsnitt gör lika stora avdrag, en kvot större än 1 innebär att män i genomsnitt gör större avdrag än kvinnor. Källa: SCB:s Statistikdatabas och egna beräkningar. Det finns ingen information om hur långa resor som ligger till grund för reseavdragen. Vi har med hjälp av Fasit tagit fram en uppskattad reslängdsfördelning baserat på avståndet mellan bostad och arbets- plats för skattskyldiga med avdrag . I Tabell 6.4 redovisas antalet avdrag, medelavdrag och totalt avdragsbelopp med uppdelning på avståndsintervall. Uppgift om avstånd saknas för av skattskyldiga med avdrag i urvalet, men detta antas inte påverka reslängdsfördelningen. Det bör återigen noteras att det finns en stor osäkerhet i de underliggande avståndsuppgifterna och inga definitiva slutsatser bör dras baserat på den statistik som redovisas. Av tabellen framgår att det uppskattade avståndet för 8 000 av de skattskyldiga som gör reseavdrag är noll kilometer. I dagens avdrags- system behöver den skattskyldige som huvudregel ha minst två eller mellan bostad och arbete för att få rätt till avdrag, beroende på om avdraget avser resor med kollektivtrafik eller bil. Det finns vissa undantag där avståndsgränsen inte gäller, men skatt- skyldiga som bor och arbetar på samma adress bör i regel inte kunna göra reseavdrag alls. Ett antal felkällor i statistiken kan förklara detta, se avsnitt 5.2.2. Det är också möjligt att det finns skattskyldiga som medvetet eller omedvetet har yrkat avdrag på fel grunder. Skattever- kets sammanställning av skattefelet inom ramen för avdraget tyder på att så är fallet, se avsnitt 7.6. För av de avdrag som ändrats vid kontroll är felaktig sträcka den huvudsakliga orsaken. I princip alla som har fått denna ändring har dock kvar ett avdrag, så felet består inte i att de har noll kilometer mellan bostaden och arbetsplatsen. Eftersom avståndsmätningen görs vid en viss tid- punkt, så kan en anledning däremot vara ändrade förhållanden , t.ex. på grund av flytt eller byte av jobb. Även i intervallet 0–är antalet skattskyldiga med rese- avdrag anmärkningsvärt högt. För att kunna komma upp i ett belopp som överstiger beloppsgränsen för avdraget (2019) krävs för resor med bil ett avstånd om cirka 14–mellan bostad och arbetsplats, vid , om den skattskyldige inte också gör avdrag för andra utgifter, t.ex. trängselskatt eller bro- avgifter. Återigen kan olika felkällor i statistiken spela roll liksom förekomsten av felaktigheter i avdragsyrkandena. Drygt reseavdrag görs av skattskyldiga med ett uppskattat avstånd i intervallet 0–. Ett avdrag som görs för en resa med bil resulterar vid i ett avdrag . Det överensstämmer relativt väl med medelavdraget i avståndsklassen 20–som är runt 12 000 kro- nor. För kollektivtrafik är det i de flesta fall svårt att komma upp i en tillräckligt hög kostnad för att kunna göra avdrag på så pass korta avstånd. Tabellen visar att medelavdraget för korta och medellånga av- stånd tenderar att öka med avstånd. Eftersom en stor del av avdragen sannolikt avser resor med bil, är ett positivt samband mellan avstånd och avdragsstorlek att vänta, se avsnitt 6.11.1. Över ett avstånd om blir sambandet mer otydligt, vilket möjligen kan åter- spegla att en större andel avdrag görs för resor med andra färdmedel än bil. För t.ex. kollektivtrafik finns inte samma direkta samband mellan reskostnad och avstånd. En annan förklaring är att avståndet mellan bostad och arbetsplats inte nödvändigtvis återspeglar dagliga arbetsresor, framförallt avstånd i de övre intervallen. Detta kan t.ex. vara fallet om arbetsresorna bara görs , om avdraget egentligen avser hemresor i samband med veckopendling, eller om den skattskyldige bor på en annan adress än folkbok- föringsadressen. Även avdrag för andra utgifter som uppstår i sam- band med arbetsresor, t.ex. trängselskatt, komplicerar sambandet. Anm. Statistiken omfattar endast personer som var folkbokförda i och där hela bostadshushållet fanns i (bortsett från födda barn) . 1Enkel resa mellan bostad och arbetsplats, vägsträcka med bil enligt Google Maps. kategori Uppgift saknas. Källa: (MSTAR), Google Maps och egna beräkningar. Tabell 6.5 visar hur antalet reseavdrag och det totala avdragsbeloppet fördelar sig i åldersintervall . Av tabellen fram- träder ingen anmärkningsvärd skillnad i hur skattskyldiga av olika ålder använder avdraget. Endast i spannet 0–och bland personer , där antalet arbetande personer är färre, är avdraget både till antal och totalt avdragsbelopp av naturliga skäl betydligt lägre än i övriga åldersgrupper. Även variationen i medelavdrag är relativt liten bland personer i arbetsför ålder (20–). Medelavdraget för samtliga åldersgrupper i spannet 25–var runt , vil- ket är i nivå med genomsnittet i riket. Könsfördelningen är ungefär densamma i olika åldersgrupper och redovisas därför inte. Men det kan noteras att även bland yngre per- soner gör män både fler och större avdrag än kvinnor. Anm. 1Mätt som antalet personer med kontant bruttolön m.m. enligt RAMS. Källa: SCB:s Statistikdatabas och egna beräkningar. I Tabell 6.6 redovisas antal reseavdrag, medelavdrag och totalt avdragsbelopp efter inkomstklass3 med könsfördelning för beskatt- . Tabellen visar att av alla avdrag gjordes i inkomstklassen 400–499 tkr som även svarar för det klart 3SCB redovisar avdragsstatistiken med uppdelning enligt inkomst av tjänst. I relation till antalet inkomsttagare i respek- tive inkomstklass var däremot andelen avdrag relativt , , i det bredare spannet 280–799 tkr. Att det görs färre avdrag till lägre belopp i de lägre inkomstklasserna kan delvis för- av en viss andel deltids- eller extraarbete. Enligt SCB:s Arbets- kraftsundersökningar () arbetade av alla syssel- satta deltid 2017 (arbetade 20–och 1–). Det kan också finnas skatt- skyldiga som endast arbetat under del av året. Av tabellen framgår att medelavdraget bland kvinnor generellt sett tenderar att öka med stigande inkomst, även om inkomstklassen 0 tkr uppvisar högst medelvärde (dock endast 262 avdrag i urvalet). Ett sådant mönster är i linje med observationen att personer med högre inkomst tenderar att göra längre arbetsresor. Medelavdraget bland män uppvisar dock inte samma tydliga samband med inkomst. I inkomstklasser mellan 120 och 319 tkr gjorde kvinnor fler av- drag än män, och mellan 200 och 279 tkr även beloppsmässigt en större andel av avdragen. I övriga inkomstklasser gjorde män både fler och större avdrag. Könsfördelningen är som mest snedvriden i den övre delen av inkomstfördelningen. I inkomstgrupper över 600 tkr gjorde män av alla avdrag, både i termer av antal och totalt avdragsbelopp. Detta är främst ett resultat av att det är betydligt fler män än kvinnor i dessa inkomstgrupper. I termer av andel inkomsttagare med avdrag är män överrepresenterade i samt- liga inkomstklasser. Tabell 6.6 Antal reseavdrag, medelavdrag och totalt avdragsbelopp efter inkomstklass med könsfördelning, 2017 1–39 tkr 40–79 tkr 80–119 tkr 120–159 tkr 160–199 tkr 200–239 tkr 240–279 tkr 280–319 tkr 320–359 tkr 360–399 tkr 400–499 tkr 500–599 tkr 600–799 tkr 800–999 tkr Anm. 1Enligt inkomst av tjänst. 2Personer med kontant bruttolön m.m. enligt RAMS. Källa: SCB:s Statistikdatabas och egna beräkningar. Med hjälp av Fasit har vi även tagit fram en uppskattad inkomst- fördelning bland de skattskyldiga som gör reseavdrag. Tabell 6.7 visar andelen skattskyldiga med reseavdrag som har en inkomst över och under de olika skiktgränserna i inkomstbeskattningen beskatt- . Statistiken är uppdelad på olika geografiska regioner enligt SKL:s kommunindelning, se bilaga 3. Fördelningen liknar den bland förvärvsarbetande totalt sett i landet. av de skattskyldiga som gör reseavdrag har en inkomst som understiger den nedre skiktgränsen för statlig inkomstskatt. Denna grupp betalar därmed endast inkomstskatt. av de skattskyldiga har en inkomst som överstiger den nedre skikt- gränsen och betalar därmed både och statlig inkomst- skatt. Andelen som betalar både statlig och inkomstskatt är något högre i pendlingskommuner nära storstäder, storstäder och större städer än i övriga delar av landet. Anm. För fanns en nedre och en övre skiktgräns (Skiktgräns 1 resp. Skiktgräns 2) för uttag av statlig inkomstskatt på beskattningsbara inkomster. På inkomster över den nedre skiktgränsen (2016) tas statlig inkomstskatt ut . På inkomster över den övre skiktgränsen (2016) tas statlig inkomstskatt ut med (den s.k. värnskatten), dvs. var den nedre och övre skiktgränsen Kommunindelning enligt SKL, se bilaga 3. Källa: (MSTAR). Tabell 6.8 redovisar antal reseavdrag, medelavdrag och totalt avdrags- belopp efter län för . Av tabellen framgår att flest avdrag gjordes i storstadsregionerna , län och , motsvarande knappt hälften av det totala avdragsbeloppet i riket. Motsvarande siffra för de fem Norrlandslänen , , , och var . Detta kan framför allt förklaras av stora skillnader i länens befolkningsstorlek. Variationen mellan länen är mindre när antalet reseavdrag ställs i relation till antalet inkomsttagare i respektive län. Enligt tabellen utnyttjades avdraget enligt detta mått mest i , där runt en femtedel av alla inkomsttagare gjorde avdrag. I , och var andelen inkomsttagare med avdrag under genomsnittet i riket. Minst var andelen i län där av inkomsttagarna gjorde avdrag. En viktig förklaring till detta är att andelen arbetsresande med kollek- tivtrafik är klart störst i och att enhetstaxan för den regionala kollektivtrafiken understiger beloppsgränsen för avdraget. Detta innebär att skattskyldiga som gör arbetsresor med kollektiv- trafik inom länet typiskt sett inte kan göra reseavdrag. Figur 6.3 visar hur utnyttjandegraden varierar mellan olika län i ett kartdiagram. Enligt Tabell 6.8 var medelavdraget i högst i landet (). Även i län gjordes i genomsnitt relativt höga avdrag (). Detta kan jämföras med och där medelavdraget var lägst i landet (). Tabellen är sorterad efter Andel av inkomsttagarna. 1Mätt som antalet personer med kontant bruttolön m.m. enligt RAMS. Källa: SCB:s Statistikdatabas och egna beräkningar. Karta gjord med Excels kartverktyg. 1Mätt som antalet personer med kontant bruttolön m.m. enligt SCB:s RAMS. Källa: SCB:s Statistikdatabas och egna beräkningar. Flest reseavdrag och därmed de största totala avdragsbeloppen åter- finns i , och kom- mun. Tillsammans svarar dessa kommuner för av det totala avdragsbeloppet i riket. Ställs däremot antalet reseavdrag i relation till antalet inkomst- tagare utnyttjades avdraget mest i kommun i , där av inkomsttagarna gjorde avdrag, se Tabell 6.9. Sannolikt är inpendlingen till stor. Tabellen redovisar de fem kommuner där andelen inkomsttagare med avdrag var störst respektive minst, samt fem kommuner som befinner sig i ett medianläge. Fyra av de fem kommuner där avdraget utnyttjades som mest ligger i , på pend- lingsavstånd från (utöver även , och ). Samtliga av de fem kommuner där avdraget utnyttjades minst ligger i . Endast runt 4–av inkomst- tagarna gjorde t.ex. avdrag i , kommun och , vilket kan förklaras av relativt korta avstånd till centrala arbetsplatser i . Medelavdraget var högst i kommun i (), i län () och kommun i (). Både i och var även andelen inkomsttagare med avdrag relativt hög, , vilket kan jämföras med andelen i som endast uppgick till . Exempel på pend- lingssträckor i dessa regioner är –(cirka 95 kilo- meter), –() och –(), som motsvarar omkring en timmes resa med bil. Lägst var medelavdraget i i (), kommun i () och kommun i Både och ligger nära större städer, respektive , som nås med bil. Ur statistiken framkommer att det ofta finns en stor variation i reseavdragets användning bland kommuner inom ett och samma län. I Tabell 6.10 används i stället SKL:s kommunindelning för att be- skriva reseavdragets användning i olika regioner, se bilaga 3. Tabellen visar att flest avdrag till störst belopp gjordes i större städer. Till- sammans med pendlingskommuner nära storstad svarar denna grupp för av alla avdrag, både till antal och belopp. Även i pendlingskommuner nära större städer och mindre städer/tätorter gjordes en stor andel av avdragen, sammanlagt av både antal och belopp. Landsbygdskommuner med besöksnäring stod för av avdragen, men utgör en liten grupp befolkningsmässigt. Om antalet reseavdrag ställs i relation till antalet inkomsttagare i de olika kommunerna så utnyttjades avdraget mest i pendlingskom- muner nära en större stad, där runt en fjärdedel av inkomsttagarna gjorde avdrag. Andelen låg på ungefär samma nivå bland pendlings- kommuner nära mindre stad/tätort och lågpendlingskommuner nära större stad. Lägst andel återfinns bland storstadskommunerna, som enligt SKL:s kommunindelning består av kommun, och kommun. Där gjorde under 10 pro- cent av inkomsttagarna avdrag. Antal reseavdrag, medelavdrag och totalt avdragsbelopp efter kommun, 2017 Pendlingskommun nära större stad Pendlingskommun nära mindre stad/tätort Pendlingskommun nära mindre stad/tätort Urvalet omfattar de fem kommuner med störst resp. minst andel inkomsttagare med avdrag, samt fem kommuner i medianläge. Tabellen är sorterad efter Andel av inkomsttagarna. 1Enligt SKL:s kommunindelning, se bilaga 3. 1Mätt som antalet personer med kontant bruttolön m.m. enligt RAMS. Källa: SCB:s Statistikdatabas och egna beräkningar. Tabell 6.10 Antal reseavdrag, medelavdrag och totalt avdragsbelopp efter kommuntyp, 2017 Pendlingskommun nära större stad Lågpendlingskommun nära större stad Mindre stad/tätort Pendlingskommun nära mindre stad/tätort Anm. 1Enligt SKL:s kommunindelning, se bilaga 3. Kategorin Storstäder omfattar , och . 1Mätt som antalet personer med kontant bruttolön m.m. enligt RAMS. Källa: SCB:s Statistikdatabas och egna beräkningar. Fram till och med angavs särskilda uppgifter i deklarationsblanketten i de fall reseavdrag yrkades för resor med bil. Bilavdrag utgjorde då av alla avdrag, både till antal och belopp. Det är okänt vilka färdmedel som avdragen avser. skattefelskontroller kan användas för att uppskatta färdmedelsfördelningen bland de som yrkar reseavdrag, se av- snitt 7.6. Enligt kontrollerna avser av avdragen resor med bil och resor med allmänna transport- medel, inklusive kombinationsresor. För saknas uppgift om färdmedel, vilket nästan uteslutande beror på att förfrågan om avdraget inte har besvarats. Eftersom urvalet i kontrol- lerna fastställs utifrån avdragsstorlek, där endast avdrag över en viss beloppsgräns inkluderas, ges inte en komplett bild av färdmedels- fördelningen. konstaterar att en majoritet av avdragen avser resor med bil, men att den exakta andelen är osäker. Enligt bedömning bör andelen avdrag för bil finnas i inter- vallet 60–. Det nedre intervallvärdet bygger på antagandet att samtliga som inte täcks in av urvalet gör avdrag för allmänna transportmedel. Det övre intervallvärdet bygger på antagandet att färdmedelsfördelningen både bland de som inte täcks in av urvalet och de som saknar uppgift är densamma som anges ovan. Detta kan jämföras med statistik från , som innehåller infor- mation om färdmedelsfördelningen för arbetsresor generellt sett, se avsnitt 5.6. Enligt undersökningen är bil det huvudsakliga färdmed- let för av alla arbetsresor. av resorna görs i stället med kollektivtrafik som huvudsakligt färd- medel. Om samma fördelning antas gälla för arbetsresor med avdrag innebär det att av avdragen avser resor med bil (61/(61+17)≈78). Eftersom den nedre beloppsgränsen innebär en begränsning i avdragsrätten framförallt för skattskyldiga som reser med kollektivtrafik är andelen sannolikt större än så. Det kan också noteras att en betydande del av skattefelet förklaras av att skattskyl- diga inte uppfyller de krav som finns för att få göra avdrag med bil, se avsnitt 7.6. Sammantaget bedömer vi att av reseavdragen avser resor med bil och avser kollektivtrafik, för- delningen är dock osäker. Sannolikt görs endast få avdrag för resor med andra färdmedel, till ett litet belopp. 6.11.2Reseavdragets storlek för olika färdmedel Enligt dagens regler gäller att skäliga utgifter för arbetsresor får dras av till den del som beloppet överstiger beloppsgränsen , se avsnitt 3.3.2. De faktiska utgifterna för arbetsresor, och därmed reseavdragets storlek, beror på vilket färdmedel som används. Utgifter för arbetsresor med egen bil får av förenklingsskäl dras av med ett schablonbelopp per kilometer, givet att den skattskyldige uppfyller de krav som finns för att få reseavdrag för bil, se av- snitt 3.3.2. Reseavdragets storlek baseras därmed på och ökar med antalet kilometer mellan bostad och arbetsplats, oberoende av den skattskyldiges faktiska utgifter.1 Skattskyldiga som använder egen bil för två arbetsresor per dag behöver ha ett avstånd mellan bostad och arbetsplats på cirka 14–för att det totala schablonbeloppet ska överstiga beloppsgränsen på , om avdraget inte också omfattar utgifter för väg-, bro- och färjeavgifter eller trängselskatt. Ett reseavdrag som enligt bil- schablon uppgår till , dvs. medelavdraget i landet, kan på motsvarande sätt beräknas avse resor för en skattskyldig med ett avstånd mellan bostad och arbetsplats på runt . Om det antas att bilresor typiskt sett inte görs på avstånd bör reseavdrag som beräknas enligt bilschablon som mest uppgå till runt , i vissa fall mer om avdraget även omfattar utgif- ter för väg-, bro-, färjeavgifter eller trängselskatt. 1För resor med förmånsbil är schablonbeloppet per kilometer lägre än för egen bil och bero- ende av drivmedel. Reseavdraget för resor med kollektivtrafik baseras i stället direkt på den skattskyldiges faktiska utgifter, som ska beräknas med utgångs- punkt i det billigaste biljettalternativet. De faktiska utgifterna för att regelbundet resa till och från arbetet med kollektivtrafik varierar på flera olika sätt. Den absoluta huvuddelen av alla arbetsresor med kol- lektivtrafik sker med regional trafik, som även omfattar det som traditionellt benämnts lokal kollektivtrafik. Regiontrafiken har i varje län sin egen taxestruktur som kan skilja sig avsevärt åt. Skillna- derna uppstår som ett resultat av kollektivtrafikutförarnas olika förutsättningar vad gäller betalsystem, zonindelningar och typer av tidsperiodsrabatter i olika regioner. och län har i huvudsak enhetstaxor, vilket innebär att samma taxa gäller oberoende av resornas längd inom länet. Övriga län har olika former av avståndsberoende taxor, där den högsta taxan ofta är en s.k. läns- taxa som gäller för obegränsat resande inom hela länet. Taxenivån varierar och är t.ex. generellt sett relativt hög i , och relativt låg i och i . Den vanligaste formen av periodkort är 30-dagarskort. Det förekommer även olika typer av säsongs- eller årskort som ofta innebär en viss rabatt; priset för ett årskort kan t.ex. motsvara kostnaden för tio eller i vissa län endast nio 30-dagarskort. Årskostnaden för att resa med regional kollektivtrafik varierar typiskt sett i intervallet 8 000–, men kan vara både lägre och högre i enskilda fall. Den regionala kollektivtrafiken i är till största delen subventionerad. I genomsnitt finansieras ungefär hälften av kostnaderna med biljettintäkter och hälften med offentliga medel, men andelen varierar något i de olika länen. En mindre del av arbetsresorna, främst över längre avstånd, görs med trafik som bedrivs av kommersiella aktörer. Störst bland dessa är SJ. I normalfallet betalar då resenärerna hela priset för resan. Det saknas kvalificerade sammanställningar av kollektivtrafik- taxor hos olika trafikanordnare som är enkelt användbara för de analyser som vi har velat göra. Vi har i stället gjort en egen sam- manställning av den uppskattade kostnaden resande i ett antal olika typexempel. Vi har valt ut minst två och i många fall fler reserelationer i varje län och därutöver ett antal länsöverskridande relationer, fördelade över avstånd . Totalt har 72 relationer valts ut. Kostnaden har kartlagts med ut- gångspunkt i det billigaste biljettalternativet och taxor. Hela sammanställningen och uträkningar baserade på denna åter- finns i Tabell 5 i bilaga 2. Sammanställningen redovisas även i Figur 6.4, som ger en över- siktlig bild av taxestrukturen för kollektivtrafikresor och möjlig- heten till avdrag vid olika avstånd. De utvalda typexemplen har sorterats efter reslängden för en resa enkel väg. Den skattelättnad som resulterar av avdraget är beräknad vid både 32 och 52 procents marginalskatt. Figuren innehåller även en stiliserad kurva över antalet kollektivtrafikresenärer vid olika avstånd, som baseras på Trafikanalys resvaneundersökningar. Årskostnad (kr ) Beloppsgräns (kr ) Notera att avståndsintervallen på x-axeln är ojämna och att vissa värden upprepas. Kurvan över antalet resenärer är stiliserad och syftar till att ge en bild av den ungefärliga avståndsfördelningen. 1Vägavstånd mellan bostads- och arbetskommun. Källa: Avstånd från Google Maps, kollektivtrafiktaxor från resp. operatörs hemsida, resandestatistik från Trafikanalys RVU 2011–2016 och egna beräkningar. Av figuren framgår att de flesta arbetsresor med kollektivtrafik görs på kortare sträckor. Runt 92–av resorna är under 50 kilo- meter långa. Årskostnaden för dagligt arbetsresande med kollektiv- trafik på kortare sträckor är typiskt sett i storleksordningen 8 000– , i vissa fall strax under eller över detta intervall. längre avstånd ökar kostnaden något, dock inte avsevärt mycket i den kraftigt dominerande regiontrafiken. Detta beror på att man i många län kan utnyttja förmånliga länskort som är giltiga för resor i hela länet. De flesta högre staplar som illustreras i figuren avser resor med SJ, t.ex. mellan och , respektive . Den högsta stapeln vid avser ett årskort med SJ i andra klass, giltigt i hela landet, inklusive ett anslu- tande 30-dagarskort i . Detta kan ses som ett extrem- värde och är sannolikt nära den högsta årskostnaden för kollektiva arbetsresor på land i som skulle kunna berättiga till reseavdrag. Figuren illustrerar också vilka möjligheter det finns att göra rese- avdrag för resor med kollektivtrafik. Avdrag får endast göras för kostnader som överstiger beloppsgränsen (2019). Av figuren framgår att årskostnaden för en stor del av de studerade typ- exemplen inte överstiger denna gräns. För resor med en högre års- kostnad är reseavdraget typiskt sett som mest runt 5 000–6 000 kro- nor och skattelättnaden vid marginalskatt är därmed högst runt 1 500–. Som den stiliserade antalskurvan antyder görs dock relativt få resor som medför en så pass hög kostnad och skattelättnad. Årskostnaden med enhetstaxan i , där drygt hälften av alla arbetsresor med kollektivtrafik görs, är t.ex. lägre än beloppsgränsen . Beloppsgränsen är avsiktligt satt för att resor med kollektivtrafik i inte ska berättiga till avdrag. I ytterligare fyra län ligger de högsta årskostnaderna typiskt sett under beloppsgränsen och i de flesta övriga län strax över gränsen. Flertalet resor görs dock även i dessa län till lägre kostnader som inte berättigar till avdrag. Det exakta antalet avdrag som avser resor med kollektivtrafik är okänt, men är sannolikt i storleks- ordningen 90 000 avdrag eller av avdragen, se avsnitt 6.11.1. Det är inte heller känt hur stor andel av det totala avdragsbeloppet som avser resor med kollektivtrafik. Eftersom avdrag för resor med kollektivtrafik typiskt sett är mindre än motsvarande avdrag för bil, uppskattar vi kollektivresornas andel av det totala avdragsbeloppet till . Även reseavdrag för flyg beräknas direkt utifrån den skattskyldiges faktiska utgifter. Årskostnaden för arbetspendling med flyg är typiskt sett i storleksordningen 100 000–, beroende på flygbolag och sträcka. Daglig arbetspendling med flyg är sannolikt mycket sällsynt, om det ens förekommer. Mer vanligt förekommande kan vara situationer där det finns ett behov av att resa med flyg en eller , t.ex. för att besöka en arbetsgivares huvud- kontor eller kunder på annan ort. Det kan dock i många fall röra sig om tjänsteresor, snarare än arbetsresor som berättigar till reseavdrag.