sou · H7B346d4 · 2019-11-29 00:00:00 — När det kommer till penningpolitiska beslut, och andra samhällspåverkande policybeslut, ska direktionsledamöterna vara jämbördiga och kommitténs förslag om fem direktionsledamöter innebär att riksbankschefens utslagsröst sällan blir aktuell. En ökad organisatorisk tydlighet med specificerade ansvarsförhållanden mellan olika delar av ledning, möjliggör för att förbättra effektiviteten och måluppfyllelsen i verksamheten. Förstärkt demokratisk granskning av (kapitel 33) Kommitténs uppdrag, enligt direktiven, är att lämna förslag för att stärka den demokratiska granskningen. Brister i den demokratiska granskningen har identifierats bl.a. vad gäller finansutskottets resurser och tid för granskningen, utskottets informations- och kunskapsunderläge samt bristande dialog mellan riksbanksfullmäktige och finansutskottet. Ingen extern instans granskar heller regelefterlevnad. Formerna för information till allmänheten och redogörelser till kodifieras i lag i huvudsak i enlighet med den praxis som har utvecklats av . Det införs en bestämmelse i riksdagsordningen om att finansutskottet ska följa upp hela verksamhet avseende måluppfyllelse och effektivitet. ska vidare granska regelefterlevnad som en del av den årliga revisionen. förstärkta granskning och granskning av regelefterlevnad kräver att ytterligare resurser avsätts. Riksbanksfullmäktiges kontrollerande funktion lagfästs. Fullmäktige ska ansvara för att följa direktionens arbete och verksamhet i övrigt. Fullmäktige ska hålla finansutskottet underrättat om frågor av större betydelse. Fullmäktige ska också regelbundet och på finansutskottets begäran redovisa sina iakttagelser till Slutligen förtydligas att fullmäktiges existerande revisionsfunktion ska granska direktionens arbete i sin helhet. Genom kodifiering av befintlig praxis på flera områden och genom att tilldelas tydligare uppgifter och befogenheter bl.a. inom finansiell stabilitet, kontantverksamheten och avseende samhällets krisberedskap och höjd beredskap bedömer kommittén att den demokratiska granskningen av verksamhet från sida underlättas. Det gäller även för externa granskare som exempelvis . Ansvar för kontanthanteringen och stärkt roll i kontantkedjan (kapitel 34) I sitt delbetänkande (SOU 2018:42) konstaterade kommittén att staten bör verka för att den fortsatta utvecklingen av tillgången till kontanttjänster sker under kontrollerade former så att allmänhetens och samhällets behov av kontanter tillgodoses. Kontanterna och kontantinfrastrukturen får vidare inte tillåtas försvinna innan ett ställningstagande görs om kontanters roll som betalningsmedel i ett längre tidsperspektiv. Kommittén bedömer att det, utöver de förslag som lämnades i delbetänkandet, även behöver vidtas åtgärder för att stärka roll och förtydliga dess ansvar för kontanthanteringen i samhället. I linje med bedömningar som gjordes i delbetänkandet föreslås att ges ett mål för hela sin kontantverksamhet: att bidra till att det finns tillgång till kontanter i betryggande utsträckning i hela . tilldelas även tre uppgifter inom kontantverksamheten: •Att ansvara för kontantutgivningen i genom att ge ut och lösa in sedlar och mynt. •Att ha ett övergripande ansvar för att kontanthanteringen i fungerar, vilket innebär att regelbundet rapportera till , samt vid behov agera som koordinerande aktör i kontanthanteringen. •Att ansvara för att det drivs depåverksamhet i och att det finns sedeldepåer på minst fem platser i , varav två i de norra delarna av landet. Utöver befintliga befogenheter inom kontantverksamheten ges utökad rätt att inhämta uppgifter från myndigheter och vissa privata företag för att kunna följa och analysera kontanthanteringen. ges också viss utvidgad föreskriftsrätt avseende kontanthanteringen. Begreppet lagligt betalningsmedel i nuvarande riksbankslag förtydligas, bl.a. i förhållande till avtalsrätten. Kommittén betonar att offentliga aktörer inte aktivt bör bidra till att kontanternas roll marginaliseras ytterligare innan har tagit ställning till kontanternas roll i ett längre tidsperspektiv. Kommittén välkomnar i detta sammanhang tillkännagivande (bet. 2018/19:FiU44) till regeringen om att tillsätta en utredning med brett mandat att utreda statens roll på betalningsmarknaden, digitala centralbankspengar och innebörden av begreppet lagligt betalningsmedel. Utökat ansvar för samhällets krisberedskap och vid höjd beredskap (kapitel 35) ansvar för krisberedskap och vid höjd beredskap förtydligas och utökas. ska liksom tidigare ansvara för planeringen för fredstida kriser och höjd beredskap såvitt gäller sin egen verksamhet. Därutöver ska ha ett planerings- och kontrollansvar för dels juridiska personer som är av särskild betydelse för genomförandet av elektroniska betalningar, dels näringsidkare inom kontanthanteringen. Målen för verksamheten ska vara att allmänheten ska kunna göra nödvändiga betalningar även under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap, att sårbarheten i fråga om betalningar ska begränsas och att ska ha en god förmåga att hantera sina uppgifter även under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. ska i fred planera för att under höjd beredskap kunna övergå till krigsorganisation. Beslut om krigsplacering ska kunna fattas avseende såväl personal som viss privatanställd personal. Vid störningar i fråga om genomförandet av betalningar som uppkommer i fredstida krissituationer, ska vid behov omgående upprätta en ledningsfunktion för samordning och information. De krav som gäller myndigheter under regeringen i fråga om risk- och sårbarhetsanalys, utbildning och övning samt åtgärder inför och vid höjd beredskap tas i huvudsak in i den nya riksbankslagen. De juridiska personer och näringsidkare som omfattas av planerings- och kontrollansvar ska som huvudregel vara skyldiga att fortsätta sin verksamhet under krig och krigsfara. De ska också vara skyldiga att vidta åtgärder i fråga om utbildning av personal, övningar m.m. ska få meddela föreskrifter med krav på vilka åtgärder som de ska vidta. Vid höjd beredskap ska både kontanter och eventuella beredskapspengar vara lagliga betalningsmedel med innebörden att det inte ska gå att avtala bort rätten att betala med dessa. Kommitténs förslag innebär en avsevärd ambitionshöjning för roll för samhällets krisberedskap och vid höjd beredskap. •Det införs en proportionalitetsprincip för beslutsfattande. Principen tar sin utgångspunkt i proportionalitetsprincipen i unionsrätten och i den svenska förvaltningslagen (se kapitel 13). Innebörden av proportionalitetsprincipen är att en åtgärd ska vidtas om det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de kostnader och risker som åtgärden medför för och statens finanser. •När vidtar olika åtgärder ska beslutet motiveras genom att ange vilka bestämmelser som tillämpas och vilka omständigheter som har varit avgörande för ställningstagande (se kapitel 13). •Den krets av företag som är skyldiga att lämna uppgifter till utvidgas något i förhållande till nuvarande reglering för att ska kunna utföra samtliga sina uppgifter enligt den nya riksbankslagen (se kapitel 36). •Det införs en uttrycklig bestämmelse om rätt att använda insamlade uppgifter för statistikändamål, såväl för att framställa nationell statistik som för internationellt samarbete inom bl.a. ECBS eller BIS (se kapitel 36). •Riksbankens uppgift att förvalta tillgångar förtydligas i den nya riksbankslagen. syfte är att i första hand ska kunna utföra sina uppgifter och i andra hand generera avkastning för att finansiera sin verksamhet. Tillgångarna ska, med hänsyn tagen till de olika syftena med tillgångsinnehavet, förvaltas med låg risk. Vid förvaltningen ska särskild vikt fästas vid hur en hållbar utveckling kan främjas (se kapitel 29). Konsekvenser av kommitténs förslag En konsekvens av förslaget till ny riksbankslag är att vissa av de otydligheter som uppmärksammats beträffande uppgifter och befogenheter minskar med en ny, moderniserad och tydligare lag. Det förbättrar möjligheter att agera ändamålsenligt och för andra aktörer att tolka ansvar inom olika verksamhetsområden, exempelvis inom arbetet med finansiell stabilitet, kontantverksamheten och avseende samhällets krisberedskap och höjd beredskap. De åtgärder som vidtog i samband med den finansiella krisen och decenniet därefter ska fortfarande kunna vidtas enligt förslaget till ny lag. Konsekvenserna för resursbehov avseende arbetet med finansiell stabilitet bedöms bli begränsade eftersom kommitténs förslag i de flesta fall handlar om förtydliganden och kodifiering av praxis. Inte heller när det gäller penningpolitiken och internationella verksamhet bedöms behovet av resurser påverkas. Kommitténs förslag avseende ansvar för kontanthanteringen och kontantverksamheten i övrigt innebär delvis nya uppgifter och befogenheter och kommer att leda till ökade kostnader för . Detsamma gäller förtydligade och utökade ansvar för samhällets krisberedskap och vid höjd beredskap. Kommitténs förslag bedöms öka resursbehovet med cirka 16– resultat bedöms, bl.a. till följd av detta, försämras med 39–. Den reglering som föreslås avseende rätt att låna utländsk valuta av , motsvarande av BNP, bedöms inte ha några effekter på kostnader i förhållande till nuvarande situation då befintliga valutalån är lägre än av BNP. Förslaget om att framtida infrianden av åtaganden gentemot IMF ska belasta statens budget i stället för innebär dock ett minskat behov av valutareserv. Beroende på hur väljer att agera bedöms minskningen av räntekostnader till följd av detta förslag uppgå till mellan 0–. Resursbehovet ökar vidare med till följd av en stärkt granskning av verksamhet från (finansutskottets) och sida. Det bedöms dock kunna finansieras inom dessa myndigheters befintliga anslagsramar. För övriga statliga myndigheter bedöms konsekvenserna som begränsade. påverkas genom att myndigheten ska sköta upplåningen för att finansiera IMF-åtag- anden och genom att det regleras hur utländsk valuta ska lånas upp för att tillgodose behov av valutareserv. En ännu närmare samverkan med än vad som sker kommer vidare att krävas av myndigheter verksamma inom finansiell stabilitet, kontantkedjan och inom beredskapsområdet. Sammantaget innebär kommitténs förslag en effekt på de samlade offentliga finanserna som uppgår till mellan -68 och +86 miljoner kronor . Den föreslagna vinstdispositionsregeln innebär att redovisade resultat får direkt effekt på statens budget. Utdelningen kommer att variera mer än . Konsekvenserna för storleken på utdelningen beror dock i hög utsträckning på nivån på egna kapital när den nya vinstdispositionsregeln börjar gälla. Framtida utdelningar kan därför bli både högre och lägre än vad som följer av dagens vinstutdelningsprincip. Konsekvenserna för berörda företag kommer att bero på hur föreskrifter utformas dels avseende uppgiftsskyldighet inom alla verksamhetsområden och dels specifika föreskrifter mot bakgrund av de utökade uppgifterna inom kontantverksamheten och avseende samhällets krisberedskap och höjd beredskap.