sou · H7B314 · 2019-03-27 00:00:00 — Om den som ansöker om passet inte har fyllt är giltighetstiden i stället . Förutom pass har svenska passmyndigheter utom riket möjlighet att utfärda en provisorisk resehandling till medborgare i EU-länder som inte har någon diplomatisk eller konsulär representation i det land där denne befinner sig. Detta regleras i förordningen (1997:698) om Europeiska unionens provisoriska resehandling. Inom EU pågår ett arbete med att förhandla ett nytt direktiv om provisoriska rese- handlingar.2 Pass utfärdas enligt 2 § passlagen av passmyndigheten. Inom riket är det som är passmyndighet. har haft denna uppgift . var tillsammans med de största polismyndigheterna i landet passmyn- dighet, men även då handlades ansökningarna vid polismyndig- heterna som vidarebefordrade ärendena till för beslut.3 Pass utfärdas på omkring 110 platser runt om i landet. Därutöver finns det ytterligare cirka 40 utlämningsställen. Utom riket fullgör, i den utsträckning som beslutas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, beskickningar och karriärkonsulat uppgifter som passmyndighet. 2Förslag till rådets direktiv om införande av en provisorisk EU-resehandling och om upp- hävande av beslut 96/409/Gusp COM (2018) 358 final. 3SOU 2001:87 s. 121. konsulat kan i begränsad utsträckning fullgöra uppgifter som pass- myndighet. Under särskilda omständigheter får även Utrikesdeparte- mentet utfärda pass (2 och 31 §§ passlagen). Passansökan görs enligt 6 § passlagen hos en passmyndighet. An- sökan görs på heder och samvete eller annan sådan försäkran. Vid ansökan ska sökanden komma personligen till passmyndigheten. Ansökan ska enligt 1 § passförordningen göras skriftligen och som utgångspunkt undertecknas av sökanden i närvaro av den person som tar emot ansökan. Sökanden är skyldig att låta passmyndigheten ta fingeravtryck och en bild i digitalt format av ansiktet. Sökanden måste styrka sin identitet, sitt svenska medborgarskap och övriga personuppgifter. ska kontrollera iden- titeten noggrant (6 § passlagen och 4 kap. 1 § RPSFS 2009:14). Iden- titeten kan styrkas på de sätt som anges i 4 kap. 2 § i RPSFS 2009:14. Det vanligaste sättet att styrka sin identitet är genom uppvisande av en giltig identitetshandling. Sökanden kan styrka sin identitet genom ett giltigt svenskt vanligt eller extra pass, ett nationellt identitets- kort, ett identitetskort för folkbokförda i , ett svenskt kör- kort eller ett av statlig myndighet utfärdat eller av behörigt organ certifierat och giltigt tjänste- eller identitetskort. Om det inte är möjligt kan vissa kategorier av anhöriga, vissa företrädare och arbetsgivare skriftligen försäkra att sökandens upp- gifter om identiteten är korrekta. Den som lämnar en sådan försäk- ran måste vara närvarande vid identitetskontrollen och kunna styrka sin egen identitet genom någon av de identitetshandlingar som god- tas. Om sökanden inte kan styrka sin identitet varken genom en identitetshandling eller genom någon annans försäkran får Polis- myndigheten godta att identiteten styrks på något annat tillförlitligt sätt. Om det finns ett tidigare utfärdat pass ska det enligt 1 § passför- ordningen bifogas ansökan. Om det passet förstörts eller förkommit ska sökanden i ansökan på heder och samvete lämna uppgift om hur och, i de fall då passet har förkommit, om vilka åtgärder som sökan- den har vidtagit för att återfå det. Om sökanden av särskilda skäl har behov av det tidigare passet , behöver det inte ges in förrän i samband med att det nya passet lämnas ut. Om sökanden är , ska han eller hon även ge in ett per- sonbevis eller någon annan handling som visar vem som är vårdnads- havare. behöver dock sökanden sällan ge in några sådana handlingar eftersom dessa uppgifter kan hämtas direkt från Skatte- verkets folkbokföringsdatabas. Vårdnadshavaren måste lämna ett medgivande till passansökan om det inte finns synnerliga skäl att än- då utfärda pass (1 § passförordningen och 7 § 2 passlagen). Ett pass ska enligt 21 § passförordningen lämnas ut till sökanden personligen. Fingeravtrycken och ansiktsbilden ska sparas i ett lagringsmedium i passet. Fingeravtrycken och de biometriska data som tas fram ur dessa och ur ansiktsbilden ska förstöras när passet har lämnats ut eller passansökan har återkallats eller avslagits (6 a § pass- lagen). Av passet framgår att innehavaren är svensk medborgare. Vidare innehåller passet uppgifter om bl.a. utfärdande myndighet, giltighets- tid, passnummer, innehavarens namn, personnummer, kön, födelse- datum och födelseplats. Det händer att en svensk medborgare som inte fått personnummer ansöker om pass, t.ex. svenska barn födda utomlands. I sådant fall ska passet i stället för personnummer inne- hålla uppgift om samordningsnummer. Passet innehåller också upp- gifter om innehavarens längd och namnteckning. Det finns vissa begränsningar i rätten att få ett pass. I vilka situa- tioner en ansökan om pass ska avslås framgår av 7 § passlagen. Det gäller bl.a. om de krav som ställs på sökanden om personlig inställ- else, medgivande att ta en digital bild av ansiktet och fingeravtryck, styrkande av identiteten samt medgivande av vårdnadshavare inte uppfylls. Därutöver finns vissa regler om att en sökande som exem- pelvis är underkastad vissa tvångsåtgärder eller är frihetsberövad inte kan få ett pass. En passansökan ska också enligt 7 a § passlagen som huvudregel avslås om det har utfärdats tre pass för sökanden. Ett pass ska enligt 12 § passlagen återkallas under vissa förutsätt- ningar. Passet ska t.ex. återkallas om innehavaren är svensk medborgare, om vårdnadshavare för barn begärt det, eller om innehavaren är föremål för vissa straffrättsliga åtgärder. Passet ska även återkallas om hinder mot bifall till passansökan före- låg vid tiden för passets utfärdande och hindret fortfarande består eller om någon annan än den för vilket passet är utfärdat förfogar över det. Om det finns särskilda skäl och innehavaren av passet begär det kan passmyndigheten enligt 14 § passlagen i stället för att åter- kalla passet förkorta giltighetstiden eller begränsa giltighetsområdet. De flesta beslut som fattas av passmyndigheten får enligt 27 § passlagen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Vid överklag- ande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. Beslut enligt pass- lagen gäller enligt 30 § som huvudregel . ska enligt 23 § passförordningen föra ett pass- register och ett register över vissa uppgifter avseende krav på pass- tillstånd för personer intagna för psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård. ska på begäran från vissa uppräknade myndigheter lämna ut ett fotografi av en enskild från passregistret. Ansökningsavgiften för ett vanligt pass är . För pröv- ning av ansökan gäller i övrigt bestämmelserna i 11–14 §§ avgiftsför- ordningen (1992:191). Det innebär bl.a. att avgiften ska betalas när ansökan ges in, att ansökan får avvisas om avgiften inte betalas trots att sökanden förelagts att betala avgiften, att avgiften under vissa omständigheter kan återbetalas helt eller delvis och att passmyndig- hetens avgiftsbeslut får överklagas på samma sätt som övriga beslut i ärendet. För pass som utfärdas vid passmyndighet utom riket tas avgift ut enligt förordningen (1997:691) om avgifter vid utlands- myndigheterna (30 § passförordningen). Det nationella identitetskortet infördes . Id-kor- tet infördes delvis i syfte att underlätta resandet inom Schengen- området där det råder passfrihet. Avsikten vid införandet var dock inte att kortet skulle användas som en resehandling, utan för att per- soner vid behov skulle kunna styrka sitt svenska medborgarskap och därigenom sin rätt att uppehålla sig i ett Schengenland.4 kan kortet användas vid resa inom hela EU. Det nationella identitetskortet fungerar som ett id-kort i . Till skillnad från vissa andra länder finns det i inte något krav på att alla ska ha ett nationellt identitetskort. 4Jfr och rådets direktiv /38/EG av om unionsmed- borgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlems- staternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven /221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (rörlighetsdirektivet). Det nationella identitetskortet regleras av förordningen (2005:661) om nationellt identitetskort. och Regeringskans- liet har utfärdat kompletterande föreskrifter. De regleras i samma föreskrifter som pass.5 Det nationella identitetskortet utfärdas enligt 1 § förordningen om nationellt identitetskort endast till svenska medborgare. Kortet utfärdas av passmyndigheten, dvs. inom riket av . Liksom pass kan kortet utom riket utfärdas av utlandsmyndigheter. Giltighetstiden är enligt 5 § normalt . Den som ansöker om ett nationellt identitetskort ska enligt 2 § förordningen om nationellt identitetskort inställa sig personligen. För id-kort som utfärdas utomlands finns vissa undantag från kravet på personlig inställelse. En ansökan ska enligt 3 § vara skriftlig och som huvudregel undertecknas i närvaro av den som tar emot ansökan. Sökanden är skyldig att styrka sin identitet, sitt svenska med- borgarskap och övriga personuppgifter. Identiteten kan styrkas på samma sätt som gäller för pass. Sökanden är också skyldig att låta passmyndigheten ta en bild i digitalt format av sitt ansikte. Vid ansökan vid en passmyndighet utom riket får meddela föreskrifter om att sökan- den är skyldig att ge in ett välliknande fotografi i stället för att låta myndigheten ta en bild. Om sökanden är ska ett skriftligt medgivande från vårdnadshavare ges in. Om det finns synnerliga skäl kan passmyn- digheten, trots att något sådant medgivande inte finns, ändå utfärda ett id-kort. Ett tidigare utfärdat id-kort som är giltigt ska som huvudregel, om det inte förstörts, förkommit eller makulerats, ges in för makulering i samband med ansökan. Kortet ska lämnas ut till sökanden personligen. Vid utlämnande av en passmyndighet utom riket får myndigheten medge att kortet lämnas ut hos ett ombud för myndigheten (6 §). Den ansiktsbild som tas av passmyndigheten används till id-kor- tet. Bilden sparas även i ett lagringsmedium på kortet (4 §). De bio- metriska data som tas fram ur bilden ska däremot förstöras omedel- bart när kortet lämnats ut eller ansökan återkallats eller avslagits. 5Rikspolisstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om polismyndigheternas hantering av pass och nationellt identitetskort (RPSFS 2009:14) och föreskrifter om hand- läggningen av ärenden om pass, Europeiska unionens provisoriska resehandling och nationellt identitetskort (UF 2009:9). Om sökanden inte uppfyller de krav som ställs för att få ett id-kort ska ansökan enligt 8 § avslås. Det gäller bl.a. om de krav som ställs på sökanden om personlig inställelse, medgivande till fotografering, styrkande av identiteten och medgivande av vårdnadshavare inte upp- fylls. Ett nationellt identitetskort ska vidare enligt 9 § återkallas i vissa fall. Det gäller om innehavaren har förlorat eller efter ansökan har befriats från sitt svenska medborgarskap. Ett kort ska också åter- kallas om hinder mot bifall till ansökan förelåg vid tiden för id-kor- tets utfärdande och hindret består. Därutöver ska kortet återkallas när någon annan än den för vilket id-kortet är utställt förfogar över kortet. Beslutet om återkallelse fattas av passmyndigheten på den ort där kortinnehavaren befinner sig när ärendet tas upp. Ett sådant beslut får dock också meddelas av den passmyndighet som utfärdat kortet (10 §). Ett ärende om återkallelse ska tas upp så snart som möj- ligt om myndigheten får kännedom om en sådan omständighet som ska leda till återkallelse (11 §). Om ett nationellt identitetskort åter- kallas är kortinnehavaren eller den som annars förfogar över kortet skyldig att på begäran av passmyndigheten överlämna kortet till i första hand passmyndigheten (13 § första stycket). beslut i ärenden om nationella identitetskort överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. I förordningen erinras om att bestämmelser om överklagande finns i 40 § förvaltningslagen (2017:900). Ett beslut som meddelas av passmyndigheten gäller ome- delbart (23 §). ska föra ett register över nationella identitets- kort med hjälp av automatiserad behandling (14 §). Registret ska inne- hålla uppgifter om sökandens namn, personnummer, längd och kön. Det ska också innehålla uppgift om dag för utfärdande, kortnummer och giltighetstid. Vidare ska det finnas uppgift om namnteckning och en kopia av den ansiktsbild som kortet försetts med. Slutligen ska registret innehålla beslut om avslag eller återkallelse samt vilken grunden för det beslutet varit (16 §). Ändamålet med registret är att ge information om sådana uppgifter som behövs i verksamheten för utfärdande av nationella identitetskort (15 §). Uppgifter i registret ska gallras senast efter det att giltighetstiden för ett iden- titetskort gått ut (17 §). Ansiktsbilden och de biometriska data som kan tas fram ur bilden får inte användas vid sökning med hjälp av automatiserad behandling (18 § första stycket). Om en myndighet har genomfört en kontroll av om kortinnehavarens ansikte motsvarar ansiktsbilden i lagringsmediet, ska den ansiktsbild och de biometris- ka data som tagits fram förstöras (18 § andra stycket). Avgiften för en ansökan om nationellt identitetskort är enligt 25 § förordningen om nationellt identitetskort . För pröv- ning av ansökan gäller i övrigt bestämmelserna i 11–14 §§ avgiftsför- ordningen (1992:191). Det innebär bl.a. att avgiften ska betalas när ansökan ges in, att ansökan får avvisas om avgiften inte betalas trots att sökanden förelagts att betala avgiften, att avgiften under vissa omständigheter kan återbetalas helt eller delvis och att passmyndig- hetens avgiftsbeslut får överklagas på samma sätt som övriga beslut För id-kort som utfärdas vid passmyndighet utom riket tas avgift ut enligt förordningen (1997:691) om avgifter vid utlandsmyn- digheterna. 4.4Identitetskort för folkbokförda i utfärdar identitetskort för folk- bokförda i . Kortet kan inte användas som resehandling. Id-kor- tet innehåller också en e-legitimation (se avsnitt 5.5). När någon an- söker om ett id-kort hos får personen alltså en e-legitimation. Regler om utfärdande av id-kortet finns i lagen (2015:899) om identitetskort för folkbokförda i (IdL) och förordningen (2015:904) om identitetskort för folkbokförda i (IdF). Kom- pletterande föreskrifter finns i föreskrifter om iden- titetskort (SKVFS 2009:14). utfärdas enligt 1 § IdL till personer som har fyllt och är folkbokförda i landet enligt folkbokföringslagen (1991:481). Det krävs däremot inte att sökanden är svensk medborgare. Kortet är enligt 8 § IdF giltigt i högst . Ansökan om id-kort kan göras på 27 av de servicekontor som driver tillsammans med och Pen- sionsmyndigheten. Det finns ytterligare 18 kontor där det är möjligt att på begäran hämta ut färdiga id-kort. Den som ansöker om ett identitetskort är enligt 3 § IdF skyldig att inställa sig personligen vid ett av de 27 servicekontoren som utfärdar id-kort. Servicekontors- verksamheten kommer att övergå till Statens servicecenter , se avsnitt 6.5.1. I samband med ansökan måste sökanden enligt 2 § IdL låta myn- digheten ta en ansiktsbild i digitalt format. Om det finns synnerliga skäl är det möjligt att i stället lämna in ett eget fotografi. Ansökan ska enligt 4 § IdF vara skriftlig och som huvudregel undertecknas av sökanden i närvaro av den person som tar emot den. Sökanden ska också enligt 2 § IdL styrka sin identitet och övriga personuppgifter. Som huvudregel ska detta göras genom uppvisande av en godtagbar identitetshandling (3–4 § SKVFS 2009:14). Godtag- bar identitetshandling är giltigt identitetskort utfärdat av Skattever- ket, vanligt svenskt pass, svenskt nationellt identitetskort, svenskt körkort, svenskt tjänstekort utfärdat av statlig myndighet, SIS-märkt företagskort, tjänstekort eller identitetskort, EU-pass utfärdat samt pass utfärdat av , , eller . Om sökanden inte har en godtagbar identitetshandling kan uppgifterna styrkas genom att någon som känner sökanden väl i en skriftlig försäkran intygar att sökanden är den han eller hon uppger sig vara. Intygsgivare kan vissa anhöriga, god man eller förvaltare, familjehemsföräldrar, arbetsgivare eller vissa myndighetstjänstemän vara. Om sökanden inte kan styrka sin identitet och övriga person- uppgifter på något av dessa sätt har möjlighet att göra en sammanvägd bedömning av handlingar som åberopas av sökanden (3 och 5 §§ SKVFS 2009:14). Om sökanden har uppehållstillstånd i ska han eller hon enligt 3 § IdL anses ha styrkt sin identitet om de uppgifter som lämnas i ansökan om identitetskort stämmer överens med vad som har registrerats i fråga om uppehållstillståndet. Identiteten ska dock inte anses styrkt på detta sätt om särskilda skäl talar emot det. Den som är måste enligt 5 § IdF ha vårdnadshavares medgivande för att få id-kort om det inte finns synnerliga skäl att ändå utfärda ett id-kort. Ett tidigare utfärdat identitetskort av samma slag som är giltigt ska enligt 6 § IdF som huvudregel ges in för makulering i samband med ansökan. ska enligt 9 § IdF lämnas ut till sökanden personligen. Den bild som tas i samband med ansökan är den som används till id-kortet. Det färdiga kortet innehåller vidare personens fullständiga namn, personnummer, födelsetid, kön, längd och namnteckning. Under vissa förutsättningar ska en ansökan avslås eller ett utfär- dat kort återkallas. Avslag ska enligt 4 § IdL bl.a. meddelas om sök- anden inte uppfyller kraven för att få ett id-kort eller om de krav som ställs på sökanden om personlig inställelse, medgivande till fotogra- fering, styrkande av identiteten samt medgivande av vårdnadshavare inte uppfylls. Ett utfärdat kort ska enligt 6 § IdF återkallas bl.a. om det fanns hinder mot att utfärda kortet för utfär- dandet och hindret består eller om någon annan än den kortet är utställt på förfogar över det. Beslut som meddelar gäller direkt om inte något annat sägs i beslutet (20 § IdL). Besluten kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammarrätten krävs pröv- ningstillstånd (19 § IdL). ska föra en databas innehållande uppgifter om id-kor- ten. Bestämmelser om databasen finns i 8–18 §§ IdL och 11–14 §§ IdF. Bestämmelserna om behandling av personuppgifter komplet- terar och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av person- uppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upp- hävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), i fort- sättningen kallad dataskyddsförordningen, som också ska tillämpas på behandlingen. Vid behandlingen av personuppgifter ska även lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s data- skyddsförordning (dataskyddslagen) och föreskrifter som har med- delats i anslutning till den lagen tillämpas, om inte annat följer av IdL eller föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen. Personupp- gifter får behandlas i databasen om det behövs i verksamheten för utfärdande av identitetskort. Personuppgifter som behandlas för det ändamålet får också behandlas om det behövs för att fullgöra upp- giftsutlämnande som sker i överensstämmelse med lag eller förord- ning. Sådana personuppgifter får behandlas även för andra ändamål, under förutsättning att de inte behandlas på ett sätt som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. Känsliga person- uppgifter får behandlas i en handling som har lämnats i ett ärende. Sådana uppgifter får behandlas även i en handling som har upprättats i ett ärende, om de är nödvändiga för ärendets handläggning. Databasen ska innehålla sökandens fullständiga namn, person- nummer, födelsetid, postadress och andra behövliga kontaktupp- gifter, längd och kön, dag för utfärdandet av identitetskortet, kort- nummer och giltighetstid, sökandens namnteckning eller, i före- kommande fall, anteckning om anledningen till att namnteckning saknas, kopia av den ansiktsbild som identitetskortet har försetts med, uppgift om hur sökanden har styrkt sin identitet, beslut om att ansökan har avslagits och skälen för detta beslut samt uppgift om att identitetskortet har förlustanmälts eller återkallats och vad som har utgjort skäl för beslutet om återkallelse. Uppgifterna får tillföras från folkbokföringsdatabas. En handling som har kom- mit in eller upprättats i ett ärende får behandlas i databasen. Uppgift om ett identitetskorts giltighet får lämnas ut genom direkt- åtkomst. Ansiktsbilden får inte användas vid sökning med hjälp av automatiserad behandling. Känsliga personuppgifter och uppgifter om lagöverträdelser får inte användas som sökbegrepp. Den registre- rade har inte rätt att göra invändningar mot behandling som är till- låten enligt lagen. har rätt att ta del av uppgifter som behandlar enligt 11 § utlänningsdatalagen (2016:27) vid direktåtkomst enligt 19 § samma lag. Tillgången till uppgifterna ska begränsas till det som varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbets- uppgifter. ska på begäran av lämna ut sådana uppgifter till som anges i 13 § andra stycket ut- länningsdataförordningen (2016:30) och som behöver för handläggning av en ansökan om identitetskort. Uppgifter och handlingar i databasen ska gallras senast efter det att giltighetstiden för ett identitetskort har gått ut. Om ansökan om identitetskort har avslagits ska uppgifterna och handlingarna i databasen gallras senast efter det att avslagsbeslutet har fått laga kraft. får dock meddela föreskrifter om längre be- varandetid. Ansökningsavgiften för id-kortet är enligt 16 § IdF . Avgiften ska vara betald när ansökan ges in. Om avgiften inte är betald då tillämpas 11 § avgiftsförordningen som bl.a. innebär att ansökan får avvisas om avgiften inte betalas trots att sökanden före- lagts att betala avgiften. För prövning av ansökan tillämpas i övrigt 12–14 §§ avgiftsförordningen vilket bl.a. innebär att avgiften under vissa omständigheter kan återbetalas helt eller delvis och att Skatte- verkets avgiftsbeslut får överklagas på samma sätt som övriga beslut i ärendet. Det primära syftet med ett körkort är att det ska utvisa behörigheten att köra vissa körkortspliktiga fordon. Av 2 kap. 1 § körkortslagen (1998:488) följer att personbil, lastbil, buss, motorcykel och moped klass I endast får köras av den som har ett gällande körkort för for- donet. Körkortet är dock även en allmänt accepterad iden- titetshandling i Sverige.6 Internationellt sett är det emellertid inte vanligt att körkort kan användas som fullgott alternativ till den internationellt accepterade identitetshandlingen passet. Det finns dock några andra länder som accepterar körkort som identitetshandling. Enligt uppgift från Trans- portstyrelsen godtas körkort som identitetshandling i bl.a. Neder- länderna och vissa stater i . Det är Transportstyrelsen som utfärdar körkort. Myndigheten hanterar också ansökan om körkortstillstånd och förarbevis, utbyte av utländskt körkort, körkort med villkor, läkarintyg, varning och återkallelse av körkort samt alkolås. (7 kap. 2 § körkortslagen) Trafik- verket har hand om kunskapsprov och körprov för körkort och fotografering för körkort. Reglerna för svenska körkort finns framför allt i körkortslagen och körkortsförordningen (1998:980). Transportstyrelsen har ut- färdat vissa kompletterande föreskrifter.7 Körkortslagen innehåller, såvitt här är av intresse, bl.a. bestämmelser om vilka handlingar som ger behörighet att köra motorfordon. Lagen reglerar inte körkortets användning som identitetshandling. Den svenska regleringen är an- passad till den EU-rättsliga regleringen i och 6Se t.ex. SOU 1970:26 s. 28.