sou · H7B33d2 · 2019-01-30 00:00:00 — Om de externa utförarna uppvisar bättre resultat än Arbetsförmedlingen kom- mer det inte att påverka valet av utförare av arbetsmarknadstjänster. Mot bakgrund av att motsvarande fördelar kan uppnås (i högre utsträckning) och de nackdelar som nämns därtill kan undvikas, genom förslaget om ett effektivt utförande av arbetsmarknads- tjänster, har utredningen inte gått vidare med detta förslag. Förslag om ett effektivt utförande av arbetsmarknadstjänster Delander och (2010), Snabbare etablering på arbetsmarkna- den för invandrade akademiker – Samhällsekonomiska och offent- ligfinansiella effekter, Linnéuniversitetet. FOU i Väst (2016), Från bra till bättre – utvärdering av försöket med intraprenader i . Forsstedt, m.fl. (2017), Analyser av politikens samhällskonsekvenser är otillräckliga i , Ekonomisk Debatt, årgång 45, nr 3, 30–40. och (2008), Samhällsekonomisk analys, Student- litteratur. (2009), Samhällsekonomisk analys – ett styvbarn, Eko- nomisk Debatt, årgång 37, nr 7, s. 3–5. och (2013), Hälsorelaterad livskvalitet hos den svenska befolkningen. I , Den offentliga sektorn – en antologi om att mäta produktivitet och prestationer. (2015), Att utvärdera sociala investeringar, . och (2015), Ekonomiska utvärderingar i svensk offentlig sektor – likheter och skillnader, Ekonomisk Debatt årgång 43, nr 3, s. 40–50. (2016), Sociala investeringsfonder, Ekonomisk Debatt, årgång 44, nr 3, s. 36–48. (2017), Effektiva fördelningsnycklar i ramavtal, fordelningsnycklar-i-ramavtal/, läst . (2015), Plan för intraprenad i . (2012), Att skapa likvärdiga villkor: Landstingens ekonomiska redovisning av sina vårdcentraler i vårdvalssystem. (2013), Konkurrens på likvärdiga villkor i kom- munernas valfrihetssystem: pilotstudie i tre kommuner med valfri- hetssystem inom . (2003), Konsekvensanalyser steg för steg: handled- ning i samhällsekonomisk konsekvensanalys för . Förslag om ett effektivt utförande av arbetsmarknadstjänster (2015), Intraprenad som driftsform: En utvärdering av kommuns intraprenadverksamheter, . (2017), Försörjningshinder och ändamål med ekono- miskt bistånd 2016. SOU 2018:38, Styra och leda med tillit: Forskning och praktik. social utvärdering, SBU (2017), Utvärdering av metoder i hälso- och sjukvården och insatser i . stad (2017), stads budget: Regler för ekono- misk förvaltning. Kommuner och Landsting, SKL (2009a), Självkostnads- kalkylering vid konkurrensutsättning och införande av valfrihets- system. Kommuner och Landsting, SKL (2009b), Val av ersättnings- modell och beräkning av ersättningsnivå: Hemtjänst och särskilt boende. Kommuner och Landsting, SKL (2012), Prestationsersätt- ning till särskilda boenden för äldre: erfarenheter och tips från tre kommuner. (2012), Introduktion till samhällsekonomisk analys. kommun (2016), Riktlinjer för intraprenad i kommun. Arbetsmarknadstjänster i extern regi Utredningen har i uppdrag att särskilt analysera hur användningen av olika typer av externa leverantörer inom arbetsmarknadspolitiken kan bidra till en väl fungerande arbetsmarknad. I detta kapitel beskrivs och analyseras Arbetsförmedlingens arbete med leverantörer och andra externa utförare av arbetsmarknadstjäns- ter som Arbetsförmedlingen ansvarar för. Syftet är att bidra med en helhetsbild av de arbetsmarknadstjänster som Arbetsförmedlingen ansvarar för och som utförs i extern regi. De formella grunder för utförande som aktualiseras i kapitlet är: •köp enligt lagen (2016:1145) om offentlig upphandling (), inklusive direktupphandling •köp genom ett förfarande som har resulterat i ett valfrihetssystem enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV), med de för- utsättningar som anges i lagen (2010:536) om valfrihet hos •köp av en annan statlig myndighet under regeringen (det vill säga köp inom samma juridiska person, nedan även kallat inomstatligt köp) •statsbidrag till folkhögskolor genom . Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi De externa utförarnas möjlighet att bidra till en väl fungerande arbets- marknad utgår främst från de arbetsmarknadstjänster som de till- handahåller inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Användning- en av externa utförare bidrar till en väl fungerande arbetsmarknad när ett eller flera mervärden uppnås genom att dessa tjänster utförs i extern regi. Utgångspunkten i detta kapitel är de mervärden med att använda externa utförare av arbetsmarknadstjänster som regeringen respek- tive Arbetsförmedlingen har framhållit. Utifrån tre huvudsakliga fråge- ställningar analyserar utredningen om de externa utförarna har kun- nat bidra till dessa mervärden i praktiken: •Har användningen av externa utförare bidragit till att förbättra resultatet av de arbetsmarknadstjänster som tillhandahålls inom ramen för arbetsmarknadspolitiken? •Har användningen av externa utförare bidragit till att minska kost- naderna för de arbetsmarknadstjänster som tillhandahålls inom ramen för arbetsmarknadspolitiken? •Vilka andra för- och nackdelar är förknippade med att använda externa utförare av arbetsmarknadstjänster som tillhandahålls inom ramen för arbetsmarknadspolitiken? I kapitlet sammanfattas den svenska och internationella forskning som finns om privata och offentliga utförare av arbetsmarknads- tjänster. Utredningen tillför till detta ny kunskap om bland annat kostnader för arbetsmarknadstjänster i intern respektive extern regi samt om hur arbetssökande använder sig av möjligheten att välja leverantör. I kapitlet redogörs därutöver för de externa utförarnas samt Arbetsförmedlingens bild av hur väl marknaden för arbetsmark- nadstjänster fungerar. Utifrån den samlade bild som framkommer i detta kapitel gör utredningen i kapitel 11 ett antal bedömningar och lämnar förslag som syftar till att användningen av externa utförare i högre utsträckning ska bidra till en väl fungerande arbetsmarknad. Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi Kapitlet syftar inte till att besvara frågan om vilka arbetsmarknads- tjänster eller övriga insatser som ska utföras inom ramen för det offentliga åtagandet inom arbetsmarknadspolitiken, utan endast om valet av utförare – extern eller intern - kan påverka utfallet av dessa tjänster. I utredningens uppdrag ingår att besvara flera angränsande fråge- ställningar. I kapitel 8 lämnar utredningen förslag om att i första hand ska använda sig av det reguljära utbild- ningssystemet för att tillgodose arbetssökandes utbildningsbehov, i kapitel 10 lämnas förslag om att överlappningen mellan det statliga ansvaret och kommunernas befogenhet ska minska och i kapitel 13 redogörs för hur de delar av Arbetsförmedlingens uppdrag som inte innebär myndighetsutövning kan läggas ut på andra aktörer. Med arbetsmarknadstjänster avser utredningen praktiskt arbetsmark- nadsstöd som Arbetsförmedlingen ansvarar för och som ges i syfte att den som söker arbete ska komma närmare arbetsmarknaden, för att sammanföra den som söker arbete med den som söker arbets- kraft, eller för att den som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga ska kunna behålla ett arbete. Med arbets- marknadstjänster avses inte ekonomiskt stöd i form av exempelvis anställningsstöd. Begreppet tjänster kan ha flera olika betydelser. En förekommer i uppdelningen mellan tjänster (platsförmedling och vägledning) och program i Arbetsförmedlingens verksamhet. I det fallet utgör pro- grammen inte tjänster. En annan betydelse kommer ur förhållandet mellan köpare och säljare där säljaren levererar en tjänst på uppdrag av köparen. En tredje betydelse, som är den som utredningen använder i detta kapitel, avser det stöd som en enskild får från Arbetsförmed- lingen som inte ges i form av en ekonomisk ersättning. De arbets- marknadstjänster som utförs eller har utförts i extern Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi regi kan delas in i fyra kategorier av tjänster: arbetsförmedlings- tjänster, utbildningstjänster, förberedande tjänster och rehabilite- rande tjänster. Arbetsmarknadstjänster kan vara antingen allmänna eller särskilda. En allmän arbetsmarknadstjänst är öppen för alla. Även om den enskilde kan rekommenderas att ta del av en allmän tjänst krävs ingen sådan rekommendation för att denne ska få tillgång till tjänsten. Ett exempel är Platsbanken. är sådana allmänna tjänster sanno- likt digitala. För att den enskilde ska kunna erhålla en särskild arbets- marknadstjänst krävs däremot att Arbetsförmedlingen fattar beslut om att erbjuda en sådan tjänst i det enskilda ärendet. En prioritering av resurserna behöver bland annat föregå ett sådant erbjudande. I detta kapitel analyseras hur användningen av externa utförare av arbetsmarknadstjänster kan bidra till en väl fungerande arbetsmark- nad. Så som utredningen har valt att hantera frågeställningen kräver sammanhanget att tjänsterna kan tillhandahållas av olika utförare. Begreppet arbetsmarknadstjänster avgränsas därför i detta kapitel till att omfatta det som utgör särskilda arbetsmarknadstjänster, vilka kan utföras av såväl Arbetsförmedlingen som av företag och andra aktörer. Med underlagstjänster avser utredningen tjänster vars huvudsakliga syfte är att klargöra den arbetssökandes förutsättningar och behov. Resultatet av dessa tjänster utgör ett underlag till Arbetsförmed- lingens arbetsmarknadsbedömning. De underlagstjänster som under 2017 utfördes i extern regi var: •Validering: syftar till att klargöra om den arbetssökande är anställningsbar inom en specifik bransch eller i behov av utbild- ning eller annat stöd för att bli detta.1 •ABUF: syftar till att bedöma den arbetssökandes förutsättningar till arbete.2 1Se exempelvis FFU Validering Elteknik Af-2016/00068141, FFU Validering Restaurang Af-2016/00068141 och Af-2016/00068141. 2FFU Aktivitetsbaserade utredningsplatser Af-2016/00107414. Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi •Meritportfölj: syftar till att identifiera en relevant yrkesklassi- ficering för den arbetssökande genom en strukturerad samman- ställning av den arbetssökandes samlade meriter.3 Arbetsförmed- lingen redovisar Meritportfölj inom ramen för de förberedande utbildningarna, varvid det i vissa fall inte har varit möjligt att särskilja denna underlagstjänst från de arbetsmarknadstjänster som i övrigt ingår i de förberedande utbildningarna. I Arbetsförmedlingens statistik för de så kallade upphandlade arbets- förmedlingstjänsterna, ibland annat myndighetens årsredovisningar, inkluderas både underlagstjänster och arbetsmarknadstjänster. I detta kapitel redogörs enbart för arbetsmarknadstjänster, varvid de underlagstjänster som myndigheten köper har exkluderats. Arbetsförmedlingen använder i regel begreppet upphandlade arbets- förmedlingstjänster, vilket innefattar vad utredningen benämner som arbetsmarknadstjänster och underlagstjänster. När utredningen citerar till exempel Arbetsförmedlingens strategi och undersök- ningar förekommer detta begrepp i kapitlet. Upphandlade arbets- förmedlingstjänster används av Arbetsförmedlingen med två olika innebörder. Den ena motsvarar arbetsmarknads- och underlags- tjänster som upphandlats enligt eller köps enligt LOV. I den andra inkluderas även arbetsmarknadstjänster som utförs med stöd av det statsbidrag som Arbetsförmedlingen distribuerar till och som fördelas ut på folkhögskolor. Med utförare avser utredningen en aktör som utför arbetsmark- nadstjänster. Arbetsförmedlingen, andra statliga myndigheter, kom- muner, landsting och företag är exempel på utförare. Den formella grunden för utförandet kan följa av författning, ett avtal om köp av arbetsmarknadstjänster, en överenskommelse med en annan myndig- het under regeringen (inomstatligt köp), ett samverkansavtal mellan upphandlande myndigheter eller statsbidrag. 3FFU Meritportfölj 2013–2017 Af-2013/146842. Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi I kapitlet görs åtskillnad mellan tjänster som utförs av respektive externa utförare. Detta görs i regel genom begreppen intern respektive extern regi, vilka beskrivs närmare nedan. När forskning citeras, eller när andra länders system för att köpa arbetsmarknadstjänster beskrivs, används begreppen offentliga och privata utförare. Förklaringen till detta är att de offentliga utförarna inte nödvändigtvis är huvudmän för de tjänster som utförs, varav utförandet därmed inte kan sägas vara internt respektive externt. Med leverantör avser utredningen en extern utförare av arbetsmark- nadstjänster som på marknaden tillhandahåller arbetsmarknads- tjänster och som har ingått avtal med Arbetsförmedlingen som avser sådana tjänster.4 Avtalet kan ha föregåtts av en offentlig upphandling enligt , inklusive direktupphandling, eller ett förfarande som har resulterat i ett valfrihetssystem enligt LOV med de förutsätt- ningar som anges i lagen om valfrihet hos Arbetsförmedlingen. Med leverantör avses däremot inte de externa utförare som till- handahåller arbetsmarknadstjänster till Arbetsförmedlingen genom författning, ett inomstatligt köp, ett samverkansavtal mellan upp- handlande myndigheter eller statsbidrag. När utredningen citerar till exempel utredningens direktiv samt Arbetsförmedlingens instruktion, arbetsordning eller årsredovisning kan det förekomma andra formuleringar som har samma innebörd som begreppet leverantör. Leverantör kan även ha använts med en innebörd som avviker från utredningens definition.5 4Enligt 1 kap. 16 § är en leverantör den som på marknaden tillhandahåller varor eller tjänster eller utför byggentreprenader. Grupper av leverantörer omfattas också av begreppet leverantör. Skillnaden mellan utredningens definition och definitionen enligt är dels vilka tjänster som tillhandahålls av en leverantör, dels förekomsten av en viss avtalsrelation (med Arbetsförmedlingen). 5I utredningens direktiv förekommer flera närliggande begrepp: externa leverantörer, komp- letterande aktörer och andra aktörer. I Arbetsförmedlingens instruktion finns begreppet kompletterande aktörer, vilket avser leverantörer av kompletterande arbetsförmed- lingstjänster. används begreppet kompletterande aktörer i regel inte längre av Arbetsförmedlingen i myndighetens årsredovisningar och liknande. Dessa benämns i stället, i likhet med utbildningsleverantörerna, som (externt upphandlade) leverantörer. Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi Intern och extern regi Med intern regi avser utredningen arbetsmarknadstjänster som ut- förs av Arbetsförmedlingen och med extern regi arbetsmarknads- tjänster som utförs av externa utförare. Med köpa avser utredningen nyttjande av de arbetsmarknadstjänster som tillhandahålls av samtliga externa ut- förare i de fall dessa utförare erhåller någon form av ersättning från Arbetsförmedlingen. Sådan ersättning kan även utgöras av stats- bidrag, ersättning inom ramen för ett samverkansavtal och interna transaktioner till andra statliga myndigheter vid ett inomstatligt köp. Utredningen har i sitt arbete inhämtat synpunkter från represen- tanter för såväl små och stora leverantörer, från leverantörer av olika typer av arbetsmarknadstjänster och med olika organisationsformer. Detta arbete inkluderar möten med och inlagor från Utbild- ningsföretagen och en workshop med medlemmar i Kom- petensföretagen. Utredningen har även mottagit inlagor från . Ett antal möten har därutöver genomförts med representanter från nätverks-, intresse- och paraplyorganisationer som arbetar med att stödja arbetssökande som står långt ifrån arbets- marknaden. Möten har vidare genomförts med ett antal enskilda leverantörer. Utredningen har därutöver genomfört ett studiebesök hos en leverantör av tjänsten Stöd och matchning, samt en enkät- undersökning som riktats till leverantörer av samma tjänst, vilken beskrivs närmare i bilaga 1 till detta kapitel. Arbetet har vidare innefattat möten med representanter från samt med leverantörsuppföljare, ett studiebesök på ett lokalt arbetsförmedlingskontor och möten med handläggare och chefer på lokala arbetsförmedlingskontor. Utredningen har vidare fått ta del av underlag från Arbetsför- medlingen. Detta inkluderar bland annat en sammanställning av de Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi arbetssökandes val av leverantörer samt ett antal enkätundersök- ningar som Arbetsförmedlingen har genomfört, vilka beskrivs när- mare i bilaga 1 till detta kapitel. Enkätundersökningarna riktar sig dels till olika personalkategorier inom myndigheten och dels till myndighetens leverantörer av arbetsmarknadstjänster. 12.2Varför köper Arbetsförmedlingen tjänster? I avsnittet beskrivs hur regeringen på olika sätt styr marknaden för arbetsmarknadstjänster. I avsnittet redogörs även för Arbetsför- medlingens egen strategi som beskriver när och varför myndigheten ska köpa tjänster, samt i vilken utsträckning Arbetsförmedlingen i praktiken efterlever strategin genom att pröva om myndigheten uppnår bättre resultat eller lägre kostnader genom att köpa tjänster. Avsnittet avslutas med ett resonemang om mål, medel och mål- konflikter. 12.2.1Politisk styrning av Arbetsförmedlingens marknad Marknad för utbildningstjänster skapas 1986 införde, i likhet med många andra , möjlighet för privata företag att utföra verksamhet på uppdrag av den offentliga arbetsförmedlingen. Länsarbetsnämnderna fick i uppdrag att köpa arbetsmarknadsutbild- ningar av den utförare som var bäst lämpad, oavsett om detta var i offentlig eller privat regi. hade alla arbetsmarknads- tjänster, även utbildningar, utförts i offentlig regi.6 Regeringen ansåg att en uppdelning i beställare och utförare av utbildningen, till- sammans med konkurrensutsättning, skulle leda till ökad flexibilitet, bättre kvalitet och en bättre resurshushållning inom arbetsmark- 6Arbetsmarknadsutbildning hade bedrivits gemensamt av Arbetsmarknads- styrelsen (AMS) och . I samband med att Länsarbetsnämnderna fick i upp- drag att köpa utbildningar av den utförare som var bäst lämpad bildades Amu-gruppen, en fristående statlig organisation med uppgift att anordna arbetsmarknadsutbildningar. Amu- gruppen omvandlades till ett aktiebolag med statligt ägande 1993 och bytte namn till 2000. Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi nadsutbildningen (prop. 1984/85:59). Beslutet att införa privata ut- förare av arbetsmarknadsutbildningar föregicks av flera utredningar och remissrundor.7 Länsarbetsnämnderna behövde inledningsvis inte upphandla arbets- marknadsutbildning, då de var undantagna reglerna i den då gällande upphandlingsförordningen (1986:366), något som motiverades uti- från att arbetsmarknadsutbildning för arbetslösa ställde höga krav på flexibilitet i termer av innehåll, inriktning och omfattning (Ds 2000:38). kom dåvarande lag (1992:1528) om offentlig upphandling också att gälla för köp av arbetsmarknadsutbildning. Ett krav om att all arbetsmarknadsutbildning skulle köpas infördes i myndighetens regleringsbrev . I samtliga efterföljande reg- leringsbrev har regeringen ställt krav på att Arbetsförmedlingen ska köpa arbetsmarknadsutbildning och ställs krav på att detta köp ska genomföras genom upphandling. Marknad för arbetsförmedlingstjänster skapas 2007 fick Arbetsförmedlingen (dåvarande AMS) i uppdrag att använda privata utförare, av regeringen kallade kompletterande aktörer, för övriga arbetsmarknadstjänster än utbildningstjänster, vilket tidigare endast hade utförts av myndighetens egna handläg- gare. Regeringens målsättning var att de arbetssökande genom de kompletterande aktörerna skulle få mer individuellt anpassade tjäns- ter och service och att de därmed snabbare skulle komma i arbete.8 Beslutet om att utkontraktera myndighetens arbete med andra arbetsmarknadstjänster än utbildning till så kallade kompletterande aktörer föregicks inte av någon utredning eller remissrunda. De kompletterande aktörerna fick i uppdrag att tillhandahålla en mängd olika aktiviteter för de arbetssökande. I detta ingick att ut- reda den arbetssökandes behov av åtgärder, planera och genomföra aktiviteter, ordna praktikplatser och underrätta Arbetsförmedlingen om den arbetssökandes närvaro och jobbsökaraktiviteter. Utifrån uppdraget i regleringsbrevet började Arbetsförmedlingen köpa arbetsförmedlingstjänster genom en försöksverksamhet i tre Utredningens förslag vidareutvecklades, utifrån ett regeringsuppdrag, av AMS i samråd med Statskontoret, och , i AMS (1984) Ny organisation för den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen. 8Regleringsbrev för avseende . Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi län som pågick . Försöksverksamheten kon- struerades som ett slumpmässigt experiment i syfte att vara utvärde- ringsbart. Innan IFAU, som studerade effekterna av försöksverksamheten, hade fastställt resultatet av densamma hade dock regeringen infört kompletterande aktörer som ett permanent inslag i jobb- och ut- vecklingsgarantin på nationell nivå.9 Den nybildade myndigheten fick enligt 4 § 2 i myndighetens instruktion i uppgift att anlita kompletterande aktörer för att snabbt och effektivt få arbetssökande i arbete. efter att de kompletterande aktö- rerna hade införts ställde regeringen i regleringsbrevet krav på att myndigheten skulle säkerställa att kompletterande aktörer utgjorde en del av myndighetens tjänsteutbud och att minst en tredjedel av alla deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin och jobb- garantin för ungdomar skulle få insatser som kompletterande aktö- rer varit ansvariga för eller delaktiga i. I regleringsbrevet aviserades även att regeringen avsåg att uppdra till Arbetsförmed- lingen att köpa rehabiliteringstjänster, i syfte att fler långtidssjuk- skrivna skulle komma tillbaka till arbetslivet. När IFAU publicerade sin studie av försöksverksamheten för arbetsförmedlingstjänster (Bennmarker m.fl. 2009) framkom att det i genomsnitt inte fanns några skillnader i sysselsättning eller inkomster mellan arbetslösa som gick till en privat eller en offentlig förmed- ling.10 I en granskning av jobb- och utvecklingsgarantin bedömde (2009) att regeringen hade infört de kompletterande aktörer för snabbt och framhöll bland annat att införandet skedde innan ett systemstöd för ärendehantering och uppföljning av dessa aktörer fanns på plats. Detta ansågs ha medfört en ökad admini- strativ börda för Arbetsförmedlingen och lett till att uppföljningen av kompletterande aktörer inte fungerat inom myndigheten. De kompletterande aktörerna hade enligt dessutom införts utifrån oklara antaganden om deras bidrag till garantins effek- tivitet. 9Regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen. 10De privata förmedlingarna lyckades dock bättre med att förmedla jobb till utrikes födda än vad Arbetsförmedlingen gjorde, medan det fanns tendenser till att de lyckades sämre med att hjälpa ungdomar ur arbetslöshet. Arbetssökande hos de privata förmedlingarna hade vidare i regel tätare kontakt med sin arbetsförmedlare och var mer nöjda med den hjälp de fick. Fördjupning: Arbetsmarknadstjänster i extern regi Fortsatt politisk styrning av marknaden Regeringen gav Arbetsförmedlingen årliga uppdrag i myndighetens regleringsbrev 2008–2011 om att köpa tjänster av kompletterande aktörer till olika grupper av arbetssökande. Regeringen ställde där- utöver krav på att en stor andel av de arbetssökande skulle få insatser av kompletterande aktörer och anslagsmedel avsattes särskilt för upphandlad verksamhet. Myndigheten fick även i uppdrag att säker- ställa att det fanns en mångfald av aktörer och i synnerhet att lokala mindre aktörer skulle kunna vara leverantörer. Myndigheten fick – genom lagen (2010:536) om valfrihet hos Arbetsförmedlingen – möjlighet att upphandla leverantörer inom ramen för valfrihetssystem. infördes en skyldighet för Arbetsförmedlingen att tillhandahålla ett valfrihetssystem för så kal- lade etableringslotsar. har regleringsbreven inte innehållit någon särskild bestämmelse vad gäller kompletterande aktörer. Arbetsför- medlingens skyldighet att erbjuda etableringslotsar genom valfrihets- system avskaffades 2016.