sou · H7B365 · 2019-12-16 00:00:00 — De samlade bruttoinkomsterna (summan av arbets-, kapital och transfe- reringsinkomster) ökade med i de nedersta av inkomstfördelningen (p1–p90) både i basscenariot och i alternativet med höga kapitalvinster. I de nedersta nio tiondelarna av toppdecilgruppen (p91–p99) växer bruttoinkomsterna i basscenariot jämfört i alternativscenariot. Störst ökning av bruttoinkomsterna och störst skillnad mellan scenarierna återfinns i inkomstför- delningens topprocent (p100). Där ökar inkomsterna med i basscenariot men i alternativscenariot är förstärkningen mer än dubbelt så stor och landar på . Den höga tillväxten av kapitalvinster får en relativt kraftig effekt på de samlade inkomstskillnaderna mätt med Gini-koefficienten för ekonomisk standard (se figur 4.4). Gini-koefficienten beräknas öka med ca 0,05 enheter till 2035, från 0,322 till 0,370. 55 Den genomsnittliga tillväxttakten skattas som lutningskoefficienten β i den log-linjära regressionen ln(����������) = � + � ∗ � + ��� där ln(����������) är logaritmen av den totala kapitalvinsten eller löneinkomsten vid år t och ��� är en felterm. kan jämföras med basscenariot, där Gini-koefficienten ökar med mer måttliga 0,02 enheter. Då kapitalvinsterna är koncentrerade till toppen av inkomstfördelningen blir effekten på andelen med låg ekonomisk standard liten och utvecklingen där följer i stort sett den i basscenariot (visas ej i figur). Anm.: Utfall 1995 och 2017, framskrivning 2035. Nivån på resultaten från framskrivningen har anpassats till utfall . Källor: 1995 och 2017: (HEK och ) och egna beräkningar. 2035: Egna beräkningar (SESIM). 4.4Alternativscenario 2: Prisindexering av transfereringar I basscenariot indexeras samtliga belopp i transfereringssystemen med den antagna nominella inkomstutvecklingen. Det medför att en av förklaringarna till att inkomstspridningen ökat under , att transfereringarna ökat långsammare än förvärvsin- komsterna, inte påverkar utvecklingen framöver. I praktiken är dock många av transfereringssystemen kopplade till prisbasbeloppet och följer därmed den allmänna prisnivåns utveckling. komsterna tenderar därför att öka långsammare än förvärvsinkom- sterna, vilket också skett under . För att illustrera effekten av att transfereringarna halkar efter har ett alternativt scenario tagits fram där transfereringsinkomsterna antas öka i den takt som dagens regelverk anger. De transfererings- system som inte prisindexeras utan endast höjs genom diskre- tionära beslut, antas dock öka i takt med den allmänna prisutveck- lingen. Det är ett rimligt antagande då dessa transfereringssystem, sett över , de facto har ökat i ungefär samma takt som priserna. 4.4.1Inkomstskillnaderna ökar mer när transfereringarna prisindexeras Prisindexering av transfereringarna ger, i förhållande till bas- scenariot, minskad ekonomisk standard för breda grupper i sam- hället. Minskningen är framför allt koncentrerad till grupper i den nedre delen av inkomstfördelningen där många är beroende av trans- fereringsinkomster. Den ekonomiska standarden minskar dock även för de sysselsatta, då det även bland sysselsatta är vanligt med olika typer av transfereringar. Den tydligaste skillnaden uppstår för pensionärer, där andelen med inkomstprövade ersättningar minskar. Det förklaras främst av att garantipensionen prisindexeras. Därmed ökar gränsen för vid vilken inkomst individen är berättigad till garantipension i en betyd- ligt långsammare takt än inkomsterna hos dem som arbetar. En successivt minskande andel av de nytillkommande pensionärerna blir därmed berättigade till garantipension. Till 2035 bedöms andelen pensionärer med rätt till inkomstprövade ersättningar, som garanti- pension och bostadstillägg till pensionärer (), minska med jämfört med basscenariot. Prisindexeringen av transfereringarna gör att transfererings- inkomsterna ökar långsammare än lönerna och att deras andel av den disponibla inkomsten sjunker. Gini-koefficienten beräknas öka med ca 0,03 enheter till 2035, från 0,322 till 0,354 (se figur 4.5a). Denna uppgång kan jämföras med basscenariot, där Gini-koefficienten ökar med 0,02 enheter. Anm.: Utfall 1995 och 2017, framskrivning 2035. Nivån på resultaten från framskrivningen har anpassats till utfall Källor: 1995 och 2017: (HEK och ) och egna beräkningar. 2035: Egna beräkningar (SESIM). När inkomsterna för den förvärvsarbetande delen av befolkningen växer snabbare än ersättningarna i transfereringssystemen ökar medianinkomsten snabbare än inkomsterna i den nedre delen av inkomstfördelningen. Det innebär att andelen med inkomster av medianen successivt ökar. reringsinkomsterna leder till att andelen med låg ekonomisk stan- dard 2035 ökar i förhållande till basscenariot, från 16,2 till 17,8 pro- cent (se figur 4.5b). Den ökade andelen med låg ekonomisk standard i prisindexe- ringsscenariot sker främst i grupper där transfereringarna utgör en stor del av den samlade disponibla inkomsten. Till 2035 beräknas andelen med låg ekonomisk standard öka mest för pensionärer och för personer med sjukersättning. För pensionärer som finns i den nedre delen av inkomstfördelningen är inkomsterna mycket sam- manpressade och starkt koncentrerade till inkomstnivåer som ligger nära den relativa låginkomstgränsen. En liten förändring av gruppens genomsnittliga ekonomiska standard i förhållande till medianin- komsten i befolkningen får därför stor effekt på andelen pensionärer med låg ekonomisk standard. 4.4.2Skillnaden mellan kvinnors och mäns inkomster ökar när transfereringarna prisindexeras I stället för en svag minskning av inkomstskillnaderna ökar skill- naderna svagt i detta scenario (se figur 4.6). Det förklaras av att transfereringar utgör en större del av kvinnors individuella dispo- nibla inkomst än hos män. När transfereringarna inte räknas upp i samma takt som den allmänna inkomstutvecklingen i samhället får det mer negativa effekter för kvinnors inkomstutveckling än för mäns. Den positiva effekt som trots allt finns av kvinnors ökade utbildningsnivå neutraliseras då av att transfereringarnas utjämnande effekt avtar och skillnaden mellan kvinnors och mäns genomsnittliga individuella disponibla inkomst ökar därför svagt till 2035.56 56I scenariot med fortsatt hög tillväxt av kapitalvinster och högre sysselsättning bland utrikes födda utvecklas inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män på samma sätt som i basscena- riot. Dessa resultat redovisas inte separat i detta kapitel. Resultaten beskrivs dock mer i detalj i kapitel 9 i bilaga 2 om inkomstfördelningens framtida utveckling. Anm.: Utfall 1995 och 2017, framskrivning 2035. Nivån på resultaten från framskrivningen har anpassats till utfall . Beräkningarna avser åldersgruppen . Källor: 1995 och 2017: (HEK och ) och egna beräkningar. 2035: Egna beräkningar (SESIM). 4.5Alternativscenario 3: Högre sysselsättning bland utrikes födda Den ökade sysselsättningen bland utrikes födda i basscenariot drivs av längre vistelsetider i gruppen. Integrationsmönstret i de olika ursprungsregionerna antas vara oförändrat. De senaste årens höga invandring innebär dock en betydande sammansättningsförändring i befolkningen framöver. Det är inte säkert att historiska mönster för invandrares etablering på arbetsmarknaden i är applicerbara på de grupper som invandrat . Exempelvis varierar ursprungsländer och invandringsorsak, faktorer som har stor bety- delse för etableringen på arbetsmarknaden. Sysselsättningsgraden vid en given vistelsetid har utvecklats posi- tivt och uppvisar tydliga konjunkturvariationer (se bilaga 1 om den makroekonomiska utvecklingen). Av dem som kom 2015 hade en dryg tredjedel arbete . Det är en högre sysselsättningsgrad än vad den grupp som kom i förra högkon- junkturen hade och kan vara ett tecken på att etableringen på arbets- marknaden går något snabbare. år i landet har tydligt förbättrats. De invandrare som kommit till har kommit i samband med en kon- junkturuppgång där efterfrågan på arbetskraft varit hög. Det har gynnat etableringen på arbetsmarknaden (se Ruist 2018). Utvärde- ringar av resultatet efter avslutade etableringsinsatser visar också på förbättrad etablering på arbetsmarknaden (se Arbetsförmedlingen, 2018 och prop. 2017/18:100, avsnitt 9). Det är dock ännu för tidigt att säga om den snabbare etableringen också leder till högre syssel- sättning på lång sikt. I detta alternativscenario antas att en förbättrad integration leder till en högre sysselsättningsgrad för utrikes födda. Då en stor del av de immigranter som kommit till kommit från länder med låg och medelhög HDI, fokuse- ras simuleringen av en förbättrad etableringsprocess på dessa grupper. Det är också dessa grupper som har lägst sysselsättning och därmed störst förbättringspotential. Antagandet om förbättrad inte- gration implementeras i modellen genom att sannolikheten för att få ett arbete höjs för individer från dessa ländergrupper. Den höjda sannolikheten att få arbete är lika stor oberoende av individens vistelsetid. Sysselsättningsgraden för de aktuella ursprungsregion- erna är högre 2035 i åldersgruppen 15–. Höjningen innebär att sysselsättningsnivån för utrikes födda med låg och medelhög HDI hamnar på samma nivå som för utrikes födda från länder utanför med hög HDI. Man kan tänka sig ett antal olika åtgärder som skulle kunna öka sysselsättningsgraden för utrikes födda. I scenariot görs emellertid inget antagande om vilken eller vilka åtgärder som skulle kunna ge denna effekt. I och med att orsaken till den ökade sysselsättnings- sannolikheten inte närmare specificeras antas inte heller några sekundära effekter på t.ex. lönebildning eller sysselsättningssanno- likheter för andra grupper i samhället. I scenariot antas att de som kommer in på arbetsmarknaden får en löneinkomst på samma nivå som etablerade personer från samma land, med samma individuella egenskaper, redan har. I genomsnitt innebär det att lönen för de nyanlända som får ett arbete blir lägre än för svenskfödda i samma yrkeskategori. Däremot blir inkomsterna för gruppen högre än innan de fick arbete. 4.5.1Mindre ökning av inkomstskillnaderna när sysselsättningen bland för utrikes födda ökar Den höjda sysselsättningen medför att den ekonomiska standarden i hela gruppen (inklusive barn och äldre) höjs med omkring 10 pro- cent. Det är framför allt personer i inkomstfördelningens nedre delar som får höjda inkomster. Den höjda sysselsättningen i gruppen sän- ker andelen med inkomstprövade förmåner med relativt basscenariot.57 uppgår andelen med inkomstprövade förmåner till av gruppen utrikes födda från länder med låg och medelhög HDI. Den ökade sysselsättningen och det minskade behovet av transfe- reringar innebär att den samlade inkomstspridningen blir lägre än utvecklingen i basscenariot (se figur 4.7a). Skillnaden gentemot bas- scenariot är dock liten. Till 2035 ökar Gini-koefficienten med 0,014 enheter till 0,336 jämfört med 0,341 i basscenariot. Andelen med låg ekonomisk standard är betydligt högre för utrikes än för inrikes födda. hade av de som är födda utanför låg ekonomisk standard (se SCB 2019b). På samma sätt som sysselsättningsökningen för gruppen utrikes födda från länder med låg eller medelhög HDI åstadkom en betydande minskning av andelen med inkomstprövade förmåner, minskar ock- så andelen med låg ekonomisk standard framöver i detta alternativa scenario. I gruppen utrikes födda från länder med låg och medelhög HDI är andelen med låg ekonomisk standard lägre än i basscenariot 2035. Även i befolkningen i stort sjunker andelen med låg ekonomisk standard men skillnaden mot basscenariot är relativt liten. var andelen med låg ekonomisk standard lägre än i basscenariot (se figur 4.7b). Effek- ten av den ökade sysselsättningen har alltså relativt stora positiva effekter för den ekonomiska standarden i den berörda gruppen, men då gruppens storlek är relativt liten (av totalbefolk- ningen 2035) blir effekterna på de samlade inkomstskillnaderna och andelen med låg ekonomisk standard inte särskilt stor. 57Med inkomstprövade förmåner avses här bostadsbidrag, ekonomiskt bistånd, bostadstillägg till pension (inkl. särskilt bostadstillägg och äldreförsörjningsstöd) samt garantipension. Högre sysselsättning vissa grupper utrikes födda Högre sysselsättning vissa grupper utrikes födda Anm.: Utfall 1995 och 2017, framskrivning 2035. Nivån på resultaten från framskrivningen har anpassats till utfall . Källor: 1995 och 2017: (HEK och ) och egna beräkningar. 2035: Egna beräkningar (SESIM). 5 Jämlikhet i möjligheter kapitel har behandlat utvecklingen av de inkomstskillnader som finns i befolkningen ett enskilt år. Stora inkomstskillnader i ett samhälle kan uppfattas som mindre problematiska om samhället präglas av en stor grad av rörlighet i inkomst. Rörlighet i inkomst kan syfta både på variationer i inkomst för individer över livscykeln, även kallat intragenerationell rörlighet, samt på sambandet mellan barns och föräldrars inkomster, kallat intergenerationell rörlighet. Detta kapitels första avsnitt handlar om det . Studier av intergenerationell rörlighet fokuserar i regel på sam- bandet mellan föräldrar och barn i en viss dimension. I kapitlets första del studeras intergenerationell rörlighet i inkomst i , men forskare har även studerat intergenerationella samband i utbild- ning och yrke. Föräldrarnas inkomstnivå kan ses som en del av en individs familjebakgrund. I kapitlets andra avsnitt studeras betydelsen av för- äldrarnas inkomst, utbildning och andra egenskaper hos familjen för elevers resultat i grund- och gymnasieskolan i . Både intergenerationell rörlighet och betydelsen av familjebak- grunden mer generellt är nära förknippat med begreppet ”jämlikhet i möjligheter”, även kallat ”jämlikhet i livschanser”. Fullständig jäm- likhet i möjligheter kan i princip anses ha uppnåtts när en individs utfall, i exempelvis utbildningsnivå eller inkomster, enbart beror på dennes val och ansträngning, snarare än på omständigheter utanför individens kontroll.58 Familjebakgrunden är något individen inte 58Det finns en forskningslitteratur som direkt försöker kvantifiera jämlikhet i möjligheter genom att studera hur stor del av den uppmätta ojämlikheten som kan hänföras till faktorer utanför individens kontroll (”omständigheter”) å ena sidan, och faktorer som individen bedöms ansvara för (”ansträngning”) å andra sidan. Samhällen där omständigheter förklarar en liten del av ojämlikheten anses vara ha hög jämlikhet i möjligheter (Roemer och Trannoy 2015). framstår i dessa studier som ett land med relativt hög jämlikhet i möjligheter. Den intergenerationell inkomströrlighet kan tolkas som ett mått på jämställdhet i möjligheter med föräldrarnas inkomst som den enda omständigheten (och 2019). själv valt eller kan påverka. Om familjebakgrunden därför visar sig ha stor betydelse kan detta tolkas som att jämlikheten i möjligheter är liten. Av detta följer dock inte nödvändigtvis att ett samhälle där familjebakgrunden inte har någon betydelse alls för barns livschanser är eftersträvansvärt. Ett sådant mål för politiken hade med största sannolikhet inneburit stora interventioner i familjelivet och kommit i konflikt med andra värden om individens fri- och rättigheter som finns i samhället. Kopplingen till jämlikhet i möjligheter gör studier av inter- generationell rörlighet och betydelsen av familjebakgrunden intres- santa i sig ur ett normativt perspektiv. Men brist på rörlighet kan också påverka ekonomins funktionssätt. Om exempelvis barn med sämre socioekonomiska förutsättningar får tillgång till sämre utbild- ningsmöjligheter än andra kan detta resultera i ett suboptimalt utnyttjande av befolkningens humankapital. Att studera utvecklingen av den intergenerationella rörligheten är även intressant mot bakgrund av de senaste decenniernas ökade inkomstskillnader (se kapitel 2) då det finns en väldokumenterad korrelation mellan inkomstskillnader under uppväxtåren och inter- generationell rörlighet (den s.k. Gatsbykurvan). Då inkomstskillna- derna ökat i många hög- och medelinkomstländer de senaste decen- nierna har den intergenerationella rörligheten och dess samband med inkomstskillnader fått mycket uppmärksamhet, bl.a. av (se 2018b). Den fortsatta framställningen inleds med en översikt av litteratu- ren om intergenerationell inkomströrlighet. Sambandet mellan för- äldrars och barns långsiktiga inkomster är svagare i än i många andra länder, dvs. den intergenerationella rörligheten i är hög. Övriga nordiska länder har liknande nivåer av rörlig- het medan rörligheten är betydligt lägre i , och . Vidare framkommer att den intergenerationella rörlig- heten har varit relativt stabil för personer födda . har kvinnors position på arbetsmarknaden generellt sett förbättrats. Detta har lett till ett starkare samband till föräldrarnas inkomster vilket inneburit att den intergenerationella rörligheten för kvinnor har minskat. Om den intergenerationella rörligheten förändrats i de generationer som vuxit upp då inkomstskillnaderna ökat är dock för tidigt att kunna säga något om i denna typ av analys. Vilka mekanismer kan förklara graden av rörlighet i ett land? Gatsbykurvan beskriver sambandet mellan inkomstskillnader och intergenerationell rörlighet men är framför allt ett deskriptivt sam- band. Annan forskning har försökt ta reda på vilka mekanismer som kausalt orsakar variationer i den intergenerationella rörligheten. I kapitlets andra avsnitt görs en genomgång av den litteraturen. Den visar att subventionerad förskola, barn- och mödravård samt längre och sammanhållen grundskola är företeelser som tenderar att öka den intergenerationella rörligheten. Analys av intergenerationell inkomströrlighet kräver att inkomst mäts i vuxen ålder. För att kunna studera utvecklingen av rörlighet och möjligheter för yngre personer måste utfall tidigare i livet stu- deras. Skolan framstår som en mycket viktig främja rörlighet mellan generationer och i kapitlets tredje och sista avsnitt studeras familjebakgrundens betydelse för skolresultat i grund- och gymnasieskolan. Föräldrabakgrundens betydelse för betyg i årskurs 9 och gymnasiebetyg analyseras . Därigenom fås en indikation på om den intergene- rationella rörligheten påverkat rörligheten för personer uppväxta växande inkomstskillnader. Resultaten visar att familjebakgrunden förklarar av resultatskillnaderna i skolan, vilket gör familjebakgrunden till den enskilt viktigaste faktorn för en elevs skolresultat. Vidare har betydelsen av familje- bakgrunden för resultat i både grund- och gymnasieskolan ökat, men att detta i huvudsak beror på en förändrad elevsammansättning. För inrikes födda elever är betydelsen av familjebakgrunden i stort sett oförändrad. Den ökade betydelsen av familjebakgrunden i elev- populationen som helhet drivs av en ökad betydelse av familjen för utrikes födda elever som dessa elevers andel av elev- populationen ökat. Familjebakgrundens ökade betydelse för utrikes födda elever drivs i sin tur troligtvis av en förändrad sammansättning av ursprungsländer och av att en växande andel elever anlänt efter skolstart vilket är förknippat med försämrade skolresultat. 5.1Intergenerationell rörlighet i inkomster Hur ser sambandet mellan barns och föräldrars inkomster ut? I vilken grad ärver barn sina föräldrars (socio-)ekonomiska status? Mått på intergenerationell rörlighet beskriver hur barn med svagare ekonomiska förutsättningar klarar sig i livet jämfört med barn med mer gynnsamma familjeförhållanden. Om barn uppvuxna i familjer med lägre ekonomisk standard inte har samma tillgång till sådant som en välfungerande skola, högre utbildning eller specifika karriärvägar kan arbetsmarknadens funkt- ionssätt försämras och ekonomin hindras att nå sin fulla potential. Låg rörlighet kan med andra ord leda till lägre tillväxt (se bilaga 4 om inkomstskillnader och tillväxt). 5.1.1Att mäta intergenerationell inkomströrlighet Intergenerationell rörlighet kan mätas på en rad olika sätt. Det vanligast förekommande måttet i litteraturen är den intergeneratio- nella inkomstelasticiteten (IGE).59 Den visar hur starkt inkomst- skillnader mellan barn samvarierar med inkomstskillnaderna mellan deras föräldrar. Om den exempelvis är 0,5 så betyder det att barn till föräldrar vars inkomster låg över föräldragenerationens genomsnittliga inkomst själva i genomsnitt har inkomster som ligger över genomsnittet i barngenerationen. IGE är därigenom ett mått på intergenerationell persistens. Ju högre den är, desto lägre är den intergenerationella rörligheten och vice versa. Alternativa mått till IGE är den intergenerationella korrelationen (IGC) och den intergenerationella rangkorrelationen (IGR) som används i det empiriska avsnittet nedan.60 En fördel med dessa alternativa mått är att de inte beror på storleken av inkomstskillna- derna i föräldragenerationen, vilket underlättar jämförelser och mellan länder. Samtliga mått på intergenerationell inkomströrlighet kommer dels att fånga upp effekten av förälderns inkomst på barnets inkomst. Men de kommer även att fånga upp inflytandet av andra faktorer som samvarierar med såväl barnens som föräldrarnas inkomst. Föräldrarnas utbildningsnivå är ett exempel på en sådan 59 Den intergenerationella inkomstelasticiteten definieras som lutningskoefficienten i en regression där barnets logaritmerade livsinkomster är utfallet som förklaras av föräldrarnas logaritmerade livsinkomster. 60IGC är helt enkelt korrelationskoefficienten mellan barns och föräldrars (logaritmerade) inkomster, medan IGR ger korrelationen mellan barns och föräldrars rangposition i respektive inkomstfördelning. faktor, familjens bostadsort är ytterligare ett exempel, liksom för- älderns hälsa, personlighet, m.m. Sammantaget innebär detta att nivån på inkomströrligheten bestäms av ett flertal olika förklarings- faktorer varav den kausala effekten av förälderns inkomst på barnets inkomst bara är en i mängden.61 5.1.2De nordiska länderna har hög intergenerationell rörlighet Graden av rörlighet skiljer sig mellan olika länder. I figur 5.1 redo- visas skattningar av den intergenerationella persistensen för olika länder baserade på IGE mellan fäders och söners inkomster.62 I de flesta fall är det sambandet i arbetsinkomster som mäts. Kapitalin- komster så som räntor, utdelningar och kapitalvinster samt transfe- reringar ingår därför inte i definitionen av inkomst. Staplarna är skattningar sammanställda i Corak (2013). skattningar redo- visas som punkter. För , och redovisas både de högsta och de lägsta skattningarna från olika specifikationer av modellen för IGE. Som framgår är inkomströrligheten generellt sett högre i europeiska länder än i . Undantagen är länderna i och , där rörligheten tycks vara på ungefär samma nivå som i . I andra änden återfinns de nordiska länderna, där inkomströrlig- heten ligger på en betydligt högre nivå. I skattningarna samman- ställda i Corak (2013) framstod skillnaderna mellan de nordiska länderna i termer av rörlighet som betydande med som det minst rörliga av de nordiska länderna. skattningar som gjorts för dessa länder i samband med att nya data tillgängliggjorts tyder på att det inte finns några stora skillnader i intergenerationell rörlighet i inkomst mellan de nordiska länderna.63 61Få studier har försökt isolera den kausala effekten av föräldrars inkomster på barns in- komster. De som finns finner relativt små effekter (se Løken m.fl. 2012). 62I merparten av existerande internationell forskning skattas IGE mellan just fäder och söner. Ursprungligen har detta motiverats av att kvinnors arbetskraftsdeltagande historiskt sett varit lågt och att deras inkomster därför blir ett dåligt mått på socioekonomisk status. Dock kan nog även ett visst mått av bekvämlighet eller konvention vara en del av förklaringen till detta. I detta kapitels empiriska del presenteras resultat för både män och kvinnor. 63De skattningar av IGE som redovisas senare i kapitlet är lägre än skattningen för som redovisas här.