sou · H6B391 · 2019-01-01 00:00:00 — Information ska lämnas om en transaktion, eller en föreslagen trans- aktion, som uppvisar något av ett antal angivna kännetecken. Det gäller dock bara under förutsättning att den huvudsakliga förväntade fördelen, eller en av de huvudsakliga förväntade fördelarna, med transaktionen är en skattefördel. De kännetecken som tillämpas rör följande. 1.En rådgivare kan vilja hemlighålla transaktionen från andra råd- givare eller skattemyndigheten. 2.En rådgivare skulle kunna ta ut en förhöjd avgift eller en avgift som är beroende av att skattefördelen uppnås. 3.Användning av standardiserad dokumentation. 5.Omvandling av inkomster. 6.Skatteupplägg avseende anställda. Informationsskyldigheten omfattar inte löpande skatterådgivning (ordinary day-to-day tax advice). Den information som ska lämnas är bl.a. identifikationsuppgifter avseende uppgiftslämnaren, uppgift om vilken bestämmelse som med- för rapporteringsplikt för upplägget, en beskrivning av upplägget och hur det fungerar samt uppgift om relevanta lagbestämmelser. 5.3.4Identifiering av användare av skatteupplägg Efter att ett upplägg har rapporterats in utfärdar skattemyndigheten ett transaktionsnummer, om myndigheten kommer fram till att upp- lägget omfattas av rapporteringsplikt. Om det är en rådgivare som har rapporterat in upplägget måste denne vidarebefordra transaktions- numret till sina klienter. Klienterna ska sedan uppge numret i sina deklarationer. En rådgivare är också skyldig att informera skattemyndigheten om varje klient som denne har tillhandahållit ett upplägg till, om inte rådgivaren känner till att klienten inte har genomfört upplägget. 5.3.5Vid vilken tidpunkt ska information lämnas? Skyldigheten för en rådgivare att rapportera in ett upplägg utlöses beroende på om upplägget har tagits fram för användning av ett flertal användare (marketed scheme) eller en specifik klient (bespoke scheme). I det första fallet ska upplägget rapporteras in från det att en kontakt först tas i marknads- föringssyfte. I den andra situationen ska upplägget rapporteras in från det att rådgivaren får kännedom om att en transaktion har genomförts. Fastställda tidsfrister gäller också för skyldigheten att vidare- befordra transaktionsnummer till klienter och skyldigheten att ge in klientlistor till skattemyndigheten. Ett upplägg som ska rapporteras in av en användare ska rappor- teras in från det att användaren genomför en transaktion som ingår i upplägget. Om upplägget har tagits fram internt är tidsfristen i stället . 5.3.6Konsekvenser av att lämna/inte lämna information Att ett upplägg rapporteras in och att skattemyndigheten utfärdar ett transaktionsnummer innebär inte att myndigheten har accepterat att de avsedda skatteeffekterna kan uppnås genom upplägget. Underlåtenhet att rapportera in ett upplägg påverkar inte skatte- effekterna av upplägget. Däremot kan det resultera i en sanktions- avgift. Denna avgift beslutas av en domstol och tas ut för som går utan att skyldigheten fullgörs. Avgiften uppgår till maximalt per dag. Sanktionsavgifter tas också ut för andra överträdelser av reglerna, t.ex. underlåtenhet att tillhandahålla klientlistor. hade sammanlagt elva upplägg rapporterats in, varav sju , ett , två och ett . Antalet inrapporterade upplägg har således sjunkit sedan reglerna infördes. anser inte att det går att dra några slut- satser om orsaken till detta. Information som skattemyndigheten har fått genom regelverket har resulterat i en lagändring och över fyrahundra utredningar avseende enskilda skattskyldiga. Regler om informationsskyldighet infördes i och regelverket omfattar ett flertal skatter, bl.a. inkomstskatt, fastighets- skatt och mervärdesskatt. 5.4.2Vilka är skyldiga att rapportera in skatteupplägg till skattemyndigheten? Normalt är det rådgivaren som är skyldig att rapportera in ett upplägg. En användare kan vara skyldig att rapportera in ett upplägg om det har tagits fram internt, om rådgivaren finns utomlands eller om rådgivaren är förhindrad att lämna informationen på grund av lagstadgad tystnadsplikt. Om en advokat tar kontakt med en skatt- skyldig för att ”sälja in” ett upplägg gäller inte tystnadsplikten och advokaten måste rapportera in upplägget. 5.4.3Vad ska rapporteras in? Information ska lämnas om arrangemang som uppvisar något av ett antal angivna kännetecken förutsatt att syftet, eller det huvudsakliga syftet, med arrangemanget är att uppnå en skattefördel. Känne- tecknen hänför sig till följande situationer. 1.Rådgivaren har genom avtal friskrivit sig från ansvar eller begrän- sat sitt ansvar. 2.Upplägget innefattar en enhet som särskilt förmånliga skatte- regler gäller för eller som är undantagen från skattskyldighet. 3.Det rör sig om försäkringstransaktioner eller finansiella transak- tioner som kan ge upphov till omklassificering av inkomster eller ändring av inkomstmottagare. 4.Användning av skattemässiga förluster. Den information som ska lämnas är bl.a. en detaljerad beskrivning av upplägget och skattefördelen, uppgift om tillämpliga lagbestäm- melser och identifikationsuppgifter avseende rådgivaren. 5.4.4Identifiering av användare av skatteupplägg Rådgivaren behöver inte informera skattemyndigheten om vilka klienter som har använt upplägget. har inte heller något system med identifikationsnummer för att identifiera användarna av ett upplägg som har rapporterats in av en rådgivare. 5.4.5Vid vilken tidpunkt ska information lämnas? En rådgivare ska rapportera in ett upplägg från ut- gången av den månad då upplägget gjordes tillgängligt för klienter. I de situationer då det är användaren som ska rapportera in ett upp- lägg ska detta göras innan utgången av månaden efter den månad då upplägget genomfördes. 5.4.6Konsekvenser av att lämna/inte lämna information Att ett upplägg rapporteras in utan att skattemyndigheten därefter vidtar någon åtgärd innebär inte att myndigheten har accepterat att upplägget fungerar. Underlåtenhet att rapportera in ett upplägg påverkar inte skatte- effekterna av upplägget. Däremot kan sanktionsavgifter på påföras. Enligt uppgift i den konsekvensanalys som gjordes av kommissionen inför det förslag som låg till grund för DAC 6 hade rådgivare rappor- terat in nästan 100 upplägg sedan reglerna infördes. De flesta inrappor- teringar hade skett . av alla inrapporteringar hade gjorts av användare.7 förenta stater, , införde regler om informationsskyldighet. De huvudsakliga syftena bakom regelverket om s.k. reportable transactions är att öka transparensen, motverka marknadsföring av aggressiva skatteupplägg samt att se till att aggressiv skatteplanering upptäcks på ett tidigt stadium. Anta- gandet av innebar en skärpning av befint- liga rapporteringskrav och sanktioner men även införandet av nya sanktioner. Det amerikanska regelverket omfattar inkomstskatt för såväl privatpersoner som företag, arvs- och gåvoskatt samt annan federal skatt. 7Europeiska kommissionen (2017), Commission Staff Working Document Impact Assessment, Accompanying the document Proposal for a Council Directive amending Directive 2011/16/EU as regards mandatory automatic exchange of information in the field of taxation in relation to reportable cross-border arrangements, SWD/2017/0236 final – 2017/0138 (CNS). 5.5.2Vilka är skyldiga att rapportera in skatteupplägg till skattemyndigheten? I har såväl rådgivaren som den skattskyldige ålagts skyldighet att lämna information till skattemyndigheten om de upplägg (report- able transactions) som omfattas av regelverket. Den krets rådgivare som omfattas av informationsskyldigheten är s.k. material advisors. En material advisor definieras i amerikansk lagstiftning som den som tillhandahåller materiell hjälp, stöd eller rådgivning vad gäller att organisera, hantera, marknadsföra, sälja, implementera, försäkra eller genomföra en transaktion som måste inrapporteras och som direkt eller indirekt erhåller bruttoinkomster som överstiger vissa tröskel- värden. Dessa tröskelvärden är olika beroende på vilken typ av trans- aktion och skattebetalare det rör sig om. Rådgivare är skyldiga att rapportera in skatteupplägg till skattemyndigheten på en särskild blankett (material advisor disclosure statement). Därutöver måste den skattskyldige i en bilaga till deklarationen, på en därtill avsedd blankett (reportable transaction disclosure statement), lämna utför- lig information om de upplägg som denne har deltagit i och de skattefördelar som upplägget förväntas leda till. 5.5.3Vad ska rapporteras in? I det amerikanska regelverket har man fastställt fem transaktions- kategorier som omfattas av rapporteringskraven. 3.Transaktioner som omfattas av avtalsskydd (contractual protection). 5.Transaktioner av intresse. Den amerikanska skattemyndigheten publicerar på sin hemsida en förteckning över listade transaktioner.8 Information måste också lämnas om upplägg som är väsentligen likadana som dessa upplägg. 8Se /businesses/corporations/listed-transactions för en uppdaterad förteckning över listade transaktioner. Därutöver måste information lämnas om upplägg som erbjuds under villkor om konfidentialitet, dvs. att rådgivaren begränsar den skattskyldiges möjligheter att avslöja uppgifter om den skattemäs- siga behandlingen av upplägget och därigenom skyddar sina skatte- strategier. Ett upplägg som omfattas av avtalsskydd måste också rapporteras in till skattemyndigheten. Detta kännetecken omfattar den situa- tionen att den skattskyldige har rätt till hel eller delvis återbetalning av erlagda avgifter för det fall upplägget inte leder till förväntat skatte- utfall och tillämpas även om avgifterna villkoras av att de skattskyldiga erhåller de skattefördelar som upplägget är avsett att medföra. Förlusttransaktioner måste uppgå till vissa minimibelopp för att omfattas av rapporteringsskyldigheten. Den sista kategori av upplägg som måste rapporteras in är vad som på svenska kan beskrivas som transaktioner av intresse. Det rör sig om upplägg som skattemyndigheten vill få mer information om i syfte att kunna utröna om de har ett skatteundandragande syfte. Även upplägg som är väsentligen likadana som de upplägg som upp- tas i förteckningen över transaktioner av intresse omfattas av rappor- teringsskyldigheten.9 5.5.4Identifiering av användare av upplägg Som framgår ovan ska både rådgivaren och den skattskyldige rappor- tera in ett rapporteringspliktigt upplägg till skattemyndigheten. För att identifiera användarna av olika upplägg använder sig också av särskilda referensnummer. förser rådgivarna med särskilda nummer för de upplägg som rapporterats in. Råd- givarna informerar sedan de skattskyldiga som har implementerat upplägget om detta nummer och de skattskyldiga måste därefter ange detta nummer på den blankett där de informerar om upplägget. Därtill åligger det också rådgivarna att föra klientlistor, vilka måste ges in till skattemyndigheten på begäran. 9Se /businesses/corporations/transactions-of-interest för en aktuell förteckning över transaktioner av intresse. 5.5.5Vid vilken tidpunkt ska information lämnas? Vad gäller frågan om när information om upplägg ska rapporteras in finns det två olika tidpunkter i det amerikanska systemet; en för rådgivaren och en för den skattskyldige. Rådgivare måste lämna information till Office of Tax Shelter Analysis (OTSA) senast efter slutet av det kvartal då rådgivaren blev material advisor när det gäller sådana upp- lägg som omfattas av regelverket. Rådgivaren betraktas som material advisor när denne har uttalat sig om beskattningen och erhållit eller förväntas erhålla bruttoinkomster som överstiger vissa tröskel- värden samt den skattskyldige som erhöll ett uttalande avseende beskattningen har inlett transaktionen. Den skattskyldige ska som en del i deklarationsförfarandet fylla i en särskild blankett och ge in denna till OTSA. De klientlistor som rådgivare är skyldiga att föra ska ges in till skattemyndigheten från den dag då skattemyn- digheten skriftligen begär det. 5.5.6Konsekvenser av att lämna/inte lämna information Inledningsvis kan sägas att det i instruktionerna till den blankett som de skattskyldiga använder sig av för att rapportera in upplägg fram- hålls att det faktum att ett upplägg måste rapporteras in inte innebär att de skattefördelar som härrör från upplägget anses vara otillåtna. Om en rådgivare underlåter att rapportera in upplägg som om- fattas av informationsskyldigheten, eller ger in felaktig eller ofull- ständig information, åläggs denne att betala en sanktionsavgift. Av- ser underlåtenheten en listad transaktion uppgår sanktionsavgiften till betydligt högre belopp än i övriga fall. Beloppets storlek kan påverkas av att underlåtenheten har varit avsiktlig. Underlåter en rådgivare att efter det datum då skattemyndigheten framställde en skriftlig begäran inge klient- listor åläggs denne en sanktionsavgift om per dag efter tjugo-dagarsfristens utgång, om det inte fanns skälig grund för under- låtenheten. När det gäller den skattskyldige uppgår sanktionsavgiften för underlåtenhet att rapportera in upplägg till av den skatte- minskning som transaktionen skulle ha eller har lett till. Det finns dock vissa minimibelopp vilka är beroende på omständigheterna. Det förtjänar också att nämnas att börsnoterade företag, som måste lämna in vissa rapporter till the Securities and Exchange Commission, är skyldiga att offentliggöra skyldigheten att betala sanktionsavgifter med anledning av underlåtenheten att uppfylla informationsskyl- digheten. Den information som skattemyndigheten har fått genom regel- verket har lett till bl.a. riktade kontrollåtgärder och ändrad lagstift- ning. anser att regelverket fångar upp de upplägg som är av störst intresse för myndigheten och lagstiftaren. I början förekom överrapportering (dvs. inrapportering av sådant som inte är av intresse eller enbart av mindre intresse), men detta problem har minskat som en följd av informationsåtgärder. Antalet inrapporterade upplägg har sjunkit över tiden. Skatte- myndigheten anser att en viktig orsak till detta är regelverkets effekt på marknaden för skatteupplägg. Man har också noterat att antalet inrapporteringar har ökat initialt när regelverket har utvidgats till att omfatta nya transaktioner (t.ex. när nya listade transaktioner eller transaktioner av intresse har tillkommit). Därefter har antalet inrappor- teringar fallit igen, vilket anses tyda på minskad användning av de aktuella uppläggen. uppfattning är att regler som är avsedda att träffa vissa specifika transaktioner är mer effektiva än allmänna känne- tecken. I finns två olika regelverk för informationsskyldighet om skatteupplägg. Det ena regelverket, som benämns tax shelter regime, infördes men har ett snävt tillämpningsområde eftersom det endast omfattar vissa gåvoarrangemang och förvärv av egendom. Därutöver infördes ett nytt regelverk om informationsskyl- dighet, benämnt reporting of tax avoidance transactions, som har till syfte att fånga upp skatteupplägg som inte omfattas av det tidigare regelverket. Det är endast inkomstskatten (för privatpersoner och företag) som omfattas av dessa regelverk. Redogörelsen nedan avser det nya regelverk som infördes eftersom detta har ett bredare tillämpningsområde. 5.6.2Vilka är skyldiga att rapportera in skatteupplägg till skattemyndigheten? I är både den skattskyldige och rådgivaren skyldig att infor- mera den kanadensiska skattemyndigheten om de skatteupplägg som personen i fråga har deltagit i. När det gäller rådgivarsidan om- fattar regelverket två olika kategorier av rådgivare; promoters och advisors. Med advisor avses den som direkt eller indirekt tillhanda- håller någon avtalsskydd när det gäller en transaktion eller serie trans- aktioner eller som ger stöd eller råd när det gäller att skapa, utveckla, planera, organisera eller genomföra transaktionen eller serien av trans- aktioner. Med promoter avses varje person som avseende en trans- aktion eller en serie transaktioner •marknadsför eller säljer ett skatteupplägg, om det skäligen kan antas att upplägget omfattar eller hänför sig till transaktionen/ serien transaktioner, •uttalar eller utfäster att upplägget kan leda till en skattefördel, om det skäligen kan antas att uttalandet eller utfästelsen gjordes i syfte att marknadsföra eller sälja upplägget, och upplägget om- fattar eller hänför sig till en transaktion/serie transaktioner, eller •accepterar ersättning för ett sådant upplägg som avses i ovan angivna punkter. En säregenhet i det kanadensiska systemet är att även om informa- tionsskyldigheten åvilar både rådgivaren och den skattskyldige anses informationsskyldigheten rörande ett upplägg ha fullgjorts om antingen rådgivaren eller den skattskyldige på ett fullständigt och korrekt sätt rapporterar in upplägget till skattemyndigheten. det rör sig om en serie transaktioner räcker det att en person infor- merar skattemyndigheten om samtliga transaktioner i serien för att samtliga som är rapporteringsskyldiga ska anses ha fullgjort sin skyldighet. 5.6.3Vad ska rapporteras in? Det kanadensiska regelverket omfattar endast skatteundvikande trans- aktioner, vilket enligt den kanadensiska inkomstskattelagstiftningen är transaktioner som resulterar i en skatteförmån och som rimligen inte kan antas ha genomförts eller arrangerats för andra syften än att uppnå en skattefördel. För att en transaktion ska omfattas av rappor- teringsplikt måste den först definieras som en skatteundvikande transaktion och därefter får den bedömas utifrån de kännetecken som finns i regelverket. För att transaktionen ska bli rapporter- ingspliktig måste den uppvisa åtminstone två av följande tre känne- tecken. 1.Rådgivaren är berättigad till en avgift som a)baseras på storleken av den skatteförmån som härrör från upplägget, b)är knuten till att den avsedda skatteförmånen uppnås, eller c)är avhängig av antalet personer som deltar i upplägget eller som har getts tillgång till rådgivning rörande uppläggets skatte- effekter. 2.Rådgivaren erhåller konfidentialitetsskydd (confidential protec- tion) för upplägget, vilket omfattar allt som medför att det är för- bjudet att avslöja mer ingående information om ett upplägg och dess struktur. 3.Den skattskyldige, någon som har ingått i upplägget på den skattskyldiges vägnar eller rådgivaren har eller har haft avtalsskydd (contractual protection) avseende upplägget. Med detta avses alla former av försäkran, skydd eller garanti som antingen skyddar en person mot ett misslyckat upplägg eller som innebär betalning av de avgifter och liknande som kan uppkomma vid en eventuell process rörande den skatteförmån som härrör från upplägget samt alla former av åtaganden som en rådgivare tillhandahåller och som innebär att hjälp erbjuds vid eventuell tvist rörande den skatte- förmån som härrör från upplägget. Information om uppläggen lämnas i en särskild blankett (reportable transaction information return) som är densamma oavsett om det är den skattskyldige eller rådgivaren som inrapporterar. Denna blankett inges särskilt och inte i samband med deklarationen. 5.6.4Identifiering av användare av skatteupplägg använder sig inte av klientlistor eller referensnummer för att identifiera användarna av ett upplägg som rapporterats in av en råd- givare. I och med den dubbla rapporteringsskyldigheten och att identifikationsuppgifter avseende såväl rådgivare som skattskyldiga ska lämnas vid inrapportering får den kanadensiska skattemyndig- heten ändå information om vilka användarna av uppläggen är. 5.6.5Vid vilken tidpunkt ska information lämnas? I ska de upplägg som omfattas av regelverket inrapporteras till skattemyndigheten före kalenderåret då transaktionen blev rapporteringspliktig. 5.6.6Konsekvenser av att lämna/inte lämna information Inledningsvis kan konstateras att det från den kanadensiska skatte- myndighetens sida framhålls att fullgörandet av informationsskyl- digheten inte påverkar tillåtligheten av upplägget och de skatteför- måner som det medför och inte heller innebär att upplägget godtas. Om en rapporteringsskyldig person underlåter att i rätt tid infor- mera skattemyndigheten om upplägget åläggs denne att betala en sanktionsavgift. Sanktionsavgiften uppgår till summan av samtliga de avgifter för upplägget som rådgivaren har rätt till. Varje rådgivare är solidariskt betalningsansvarig med den skattskyldige men ansvaret är begränsat till summan av de avgifter som rådgivaren själv har rätt till. En sanktionsavgift påförs dock inte om den rapporteringsskyl- dige har agerat med sådan aktsamhet, vederbörlig omsorg och skick- lighet som en skäligt aktsam person skulle ha gjort under liknande omständigheter. Utöver ovan angivna sanktionsavgifter innebär det kanadensiska regelverket att den skattelättnad som upplägget medför inte medges förrän informationsskyldigheten har fullgjorts och sanktionsavgif- terna har betalats. Dessutom förlängs tidsfristen för omprövning till efter det datum då rapportering har skett. Vid kontakt med skattemyndigheten har myndigheten uppgett att antalet inrapporterade upplägg har varit lågt sedan reglerna infördes och att inga väsentliga effekter av reglerna har kunnat noteras. Fram till och med hade inga lagändringar genomförts som en följd av regelverket. Förfarandet vid uttag av skatter och avgifter regleras i skatteförfa- randelagen (2011:1244), nedan förkortad SFL. I skatteförfarandelagen finns bestämmelser om bl.a. skyldighet att lämna kontrolluppgifter, deklarationer och övriga uppgifter. I detta avsnitt sammanfattas de bestämmelser om uppgiftsskyldighet som är av intresse för bedöm- ningarna och förslagen i betänkandet. Kontrolluppgifter ska lämnas för andra än uppgiftslämnaren själv till ledning för bl.a. bestämmande av underlag för inkomstskatt, regi- strering av skatteavdrag, beräkning av pensionsgrundande inkomst och beskattning utomlands (14 kap. 1 § SFL). Att kontrolluppgifter lämnas även till ledning för beskattning utomlands beror på åtaganden inom det internationella utbytet av information. Kontrolluppgift ska, under de förutsättningar som anges i skatte- förfarandelagen, lämnas om bl.a. intäkter i inkomstslaget tjänst, rän- tor, utdelningar och avyttring av delägarrätter och fordringsrätter. Vissa kontrolluppgifter lämnas enbart för automatiskt informations- utbyte med andra länder. För vem och av vem en kontrolluppgift ska lämnas, liksom vilken information kontrolluppgiften ska innehålla, beror på vilket slags kontrolluppgift det rör sig om. Kontrolluppgifter lämnas normalt för varje kalenderår och ska som huvudregel ha kommit in till närmast följande kalenderår (24 kap. 1 § SFL). I skatteförfarandelagen finns bestämmelser om skattedeklarationer, skalbolagsdeklarationer, preliminära inkomstdeklarationer och in- komstdeklarationer. Nedan sammanfattas kortfattat de bestämmel- ser som avser skattedeklarationer och inkomstdeklarationer. En skattedeklaration ska lämnas av bl.a. den som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter, den som är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen (1994:200) och den som är skattskyldig för punktskatt (26 kap. 2 § SFL). Det finns olika sorters skatte- deklarationer; arbetsgivardeklarationer, förenklade arbetsgivardeklara- tioner, mervärdesskattedeklarationer, punktskattedeklarationer och särskilda skattedeklarationer. En skattedeklaration ska normalt lämnas för en redovisnings- period, som enligt huvudregeln omfattar en kalendermånad (26 kap. 3–7 och 10 §§ SFL). För samtliga skattedeklarationer gäller att de ska innehålla nöd- vändiga identifikationsuppgifter, uppgift om den redovisningsperiod som redovisning lämnas för och de ytterligare uppgifter som Skatte- verket behöver för att kunna beräkna och kontrollera skatten och avgifterna (26 kap. 18 § SFL). Närmare bestämmelser om innehållet finns för varje slag av skattedeklaration. Det kan i detta sammanhang nämnas att en arbetsgivardeklara- tion i vissa fall ska innehålla uppgifter om de betalningsmottagare som ersättning för arbete har betalats ut till.