sou · H6B391 · 2019-01-01 00:00:00 — Begreppet rådgivare kan omfatta rådgivare som har anknytning till antingen eller till andra medlemsstater i EU. Eftersom skyl- digheten att lämna uppgifter till primärt åvilar svenska rådgivare, dvs. rådgivare som har viss anknytning till , anser utredningen att en bestämmelse ska införas där begreppet svensk råd- givare definieras. Av definitionen bör framgå vilken typ av anknytning till som krävs för att en rådgivare ska vara svensk rådgivare. Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang I den nya punkten 22 i artikel 3 i DAC finns en definition av begreppet berörd skattebetalare. Av definitionen framgår att med berörd skattebetalare avses en person för vilken ett rapporterings- pliktigt gränsöverskridande arrangemang tillgängliggörs för genom- förande eller som är redo att genomföra ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang eller som har genomfört det första steget i ett sådant arrangemang. I den engelska versionen används begreppet relevant taxpayer. Utredningen gör bedömningen att be- greppet berörd skattebetalare inte är anpassat till svensk lagstiftning och till den begreppsflora som används i skatteförfarandelagen. Utredningen anser därför att detta begrepp bör ersättas med be- greppet användare men att definitionen i huvudsak ska motsvara den som används i DAC 6. En definition av begreppet användare bör därför införas i det nya 33 b kap. i SFL. Vissa språkliga justeringar bör dock göras för att definitionen bättre ska passa in i svensk lagtext. Definitionen måste också anpassas så att den fungerar för såväl gränsöverskridande som rent inhemska arrangemang Utred- ningen anser dessutom att hänvisningen i direktivets definition till en person ”som är redo att genomföra ett rapporteringspliktigt gräns- överskridande arrangemang” är överflödig. I fall då ett arrangemang tillhandahålls av en rådgivare (eller av en motsvarande aktör som saknar anknytning till EU) omfattas den som tillhandahålls arrange- manget av begreppet användare redan genom den första delen av definitionen i DAC 6. Även om något sådant tillhandahållande inte sker, t.ex. på grund av att arrangemanget tas fram internt inom ett företag, är den aktuella skrivningen obehövlig enligt utredningens mening. För att ett internt framtaget arrangemang ska anses vara ”redo för genomförande” krävs, enligt utredningens mening, att samtliga förutsättningar som krävs för genomförandet är på plats. Denna tidpunkt torde oftast mer eller mindre sammanfalla med den tidpunkt då det första steget i genomförandet tas. Det torde också vara mycket svårt att slå fast att någon är redo att genomföra ett arrangemang innan genomförandet faktiskt påbörjas. Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang Definitioner av begreppen rådgivare, svensk rådgivare och användare tas in i tre nya paragrafer, 33 b kap. 8–10 §§ SFL. 11.5.3Användare ska i vissa fall lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang till Förslag: Användare ska i vissa fall lämna uppgifter om rapporter- ingspliktiga arrangemang till . Detta gäller i fråga om rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang om: 1.det inte finns någon rådgivare, eller 2.samtliga rådgivare är förhindrade att lämna fullständiga upp- gifter om arrangemanget på grund av den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater, eller motsvarande bestämmel- ser i en annan medlemsstat. Detta gäller dock bara om användaren 1.är hemmahörande i , 2.har ett fast driftställe i och inte är hemmahörande i någon annan medlemsstat, 3.har inkomster i och inte är hemmahörande eller har ett fast driftställe i någon annan medlemsstat, eller 4.bedriver verksamhet i och inte är hemmahörande eller har ett fast driftställe eller inkomster i någon annan medlems- stat. När det gäller rapporteringspliktiga arrangemang som inte är gränsöverskridande ska användaren lämna uppgifter om 1.det inte finns någon svensk rådgivare, eller 2.samtliga svenska rådgivare är förhindrade att lämna fullstän- diga uppgifter om arrangemanget på grund av den i lag regle- rade tystnadsplikten för advokater. Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang Utredningen föreslår att den primära skyldigheten att lämna upp- gifter ska åvila svenska rådgivare både när det gäller gränsöverskri- dande och inte gränsöverskridande arrangemang (se avsnitt 11.5.1). Enligt DAC 6 gäller uppgiftsskyldigheten som utgångspunkt samt- liga personer som kan anses vara rådgivare avseende arrangemanget. I vissa fall finns ingen rådgivare, nämligen om användaren själv utformar och genomför ett arrangemang eller om denne tar hjälp av en aktör som saknar anknytning till EU. Det kan också vara så att en rådgivare helt eller delvis är befriad från skyldigheten att lämna upp- gifter (i eller i ett annat EU-land) på grund av advokat- sekretess eller liknande utländska regler. För att säkerställa att regelverket blir effektivt och att inte eller behörig myn- dighet i någon annan medlemsstat går miste om möjligheten att få information om potentiellt aggressiva skattearrangemang är det nödvändigt att uppgiftsskyldigheten i sådana fall går över på den användare som gynnas av arrangemangen (se punkt 8 i skälen till DAC 6). En bestämmelse om detta finns i artikel 8ab.6 i DAC. Denna lösning ligger i linje med befintliga regelverk om informa- tionsskyldighet som finns i , och , där uppgiftsskyldigheten övergår på användaren i de fall a) skatteråd- givaren är baserad utomlands, b) när det inte finns någon skatteråd- givare och c) när rådgivaren hävdar att information inte kan lämnas på grund av tystnadsplikt eller advokatsekretess. En användare är som regel uppgiftsskyldig avseende ett rapporteringspliktigt gräns- överskridande arrangemang i endast en medlemsstat, vilket som regel är hemviststaten (se artikel 8ab.7 i DAC). Utredningen har valt att lagtekniskt lösa detta genom att föreskriva att endast användare med viss angiven anknytning till ska lämna uppgifter till om gränsöverskridande arrangemang. Utredningen anser som utgångspunkt att uppgiftsskyldighetens utformning bör vara densamma när det gäller såväl gränsöverskri- dande som inhemska rapporteringspliktiga arrangemang. Använ- darens uppgiftsskyldighet kommer dock behöva utformas på något olika sätt beroende på om det rör sig om ett gränsöverskridande arrangemang, som omfattas av DAC 6 och som blir föremål för automatiskt informationsutbyte, eller ett rent inhemskt arrange- mang. Detta eftersom det i de senare fallen aldrig kan bli aktuellt att Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang en rådgivare eller användaren själv är uppgiftsskyldig i ett annat EU- land. Nedan redogörs mer utförligt för i vilka fall uppgiftsskyldigheten bör åvila användaren. Det är inte alltid som rådgivare är inblandade i utformningen av ett rapporteringspliktigt arrangemang. Användare kan använda sig av sådana arrangemang även utan att först ha konsulterat en fristående rådgivare. Det förekommer att stora företag har egna skatteavdel- ningar som tar fram skatteupplägg som företaget sedan använder för att minska sin totala skattebörda. I de allra flesta fall torde dock externa rådgivare anlitas. En särskild fråga som utredningen i detta sammanhang har att ta ställning till är om även företag som tar fram skatteupplägg för egen användning bör vara uppgiftsskyldiga.19 Enligt artikel 8ab.6 i DAC övergår uppgiftsskyldigheten på användaren om det inte finns någon rådgivare. Ett sådant fall är t.ex. om användaren själv utformat arrangemanget internt med hjälp av sin bolagsjurist eller bolagets skatteavdelning. När det gäller de gränsöverskridande arrangemangen uppställer således direktivet ett krav på att uppgiftsskyldigheten i dessa fall övergår på användaren. Utredningen anser att detsamma bör gälla avseende de rent inhemska arrangemangen. Om uppgifts- skyldigheten avseende inhemska arrangemang endast skulle omfatta fristående rådgivare, och inte fall som det beskrivna, torde detta kunna snedvrida konkurrensen. Genom att uppgiftsskyldigheten övergår på användaren i de aktuella fallen torde det säkerställas att syftet med regelverket uppnås och att i så stor utsträck- ning som möjligt erhåller uppgifter om rapporteringspliktiga in- hemska arrangemang som genomförs. Denna lösning ligger också i linje med reglerna i de EU-länder som redan har infört regelverk om informationsskyldighet. Om ett rapporteringspliktigt arrangemang tas fram internt inom ett företag och företaget därefter begär en s.k. second opinion avseende arrangemanget från en extern rådgivare kan 19Se kommittédirektivet, Dir. 2017:38, s. 9. Ett företag som tillhandahåller ett skatteupplägg till ett annat företag i samma koncern blir uppgiftsskyldigt i egenskap av rådgivare, se avsnitt 11.5.2 ovan. Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang arrangemanget behöva inrapporteras såväl av företaget som av råd- givaren, dvs. två separata inrapporteringar. Ett annat fall då uppgiftsskyldigheten enligt DAC 6 övergår på användaren är om den som ger råd eller på annat sätt bistår med arrangemanget är baserad utanför EU (se artikel 8ab.6 i DAC). Detta eftersom det krävs att rådgivaren har viss angiven anknytning till en medlemsstat för att vara rådgivare (se artikel 3 punkt 21 tredje stycket i DAC). I de fall sådan anknytning saknas finns det således ingen rådgivare som är skyldig att lämna uppgifter. Utredningen föreslår därför att användaren ska vara uppgiftsskyldig avseende ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang om det inte finns någon rådgivare. En liknande reglering bör införas när det gäller de inhemska arrangemangen men då ska användaren lämna uppgifter om det inte finns någon svensk rådgivare. Rådgivaren är advokat och därmed förhindrad att lämna samtliga uppgifter om det rapporteringspliktiga arrangemanget Utredningen har ovan kommit fram till att även advokater bör om- fattas av den föreslagna uppgiftsskyldigheten för rådgivare, dock med en begränsning avseende vilka uppgifter som dessa ska vara skyldiga att lämna (se avsnitt 11.5.1). I syfte att säkerställa att får tillräcklig information om skatteuppläggen, hur de fungerar och vilka som använder dem måste även användarna åläggas uppgifts- skyldighet i dessa fall. Detta krav uppställs också i DAC 6 om en medlemsstat utnyttjar möjligheten till undantag för rådgivare som gör gällande s.k. yrkesmässiga privilegier. Utredningen föreslår därför att användaren är uppgiftsskyldig avseende ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang om samtliga rådgivare är förhind- rade att lämna fullständiga uppgifter om arrangemanget på grund av den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater, eller motsvarande bestämmelser i en annan medlemsstat. Hänvisningen till motsva- rande bestämmelser i en annan medlemsstat är nödvändig eftersom en svensk användare kan ha anlitat en rådgivare i en annan med- lemsstat, vars regler avseende s.k. yrkesmässiga privilegier kan inne- bära att rådgivaren är förhindrad att lämna uppgifter i den staten. Utredningen föreslår också att en liknande reglering införs när det gäller de inhemska arrangemangen men att användaren i dessa fall Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang ska lämna uppgifter om samtliga svenska rådgivare är förhindrade att lämna fullständiga uppgifter om arrangemanget på grund av den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater. Bestämmelser om användares uppgiftsskyldighet tas in i två nya paragrafer, 33 b kap. 14 och 15 §§ SFL. 11.5.4Uppgiftsskyldighet i mer än en medlemsstat Förslag: Om en svensk rådgivare avseende ett rapporterings- pliktigt gränsöverskridande arrangemang har lika stark anknyt- ning till en annan medlemsstat som till behöver uppgifter inte lämnas till om uppgifterna redan har lämnats till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten. Om användaren är skyldig att lämna uppgifter om ett rappor- teringspliktigt gränsöverskridande arrangemang både till Skatte- verket och till en behörig myndighet i en annan medlemsstat behöver uppgifter inte lämnas till om uppgifterna redan har lämnats i den andra medlemsstaten. Av DAC 6 framgår att om en rådgivare är skyldig att lämna uppgifter i mer än en medlemsstat ska uppgifterna lämnas endast i en med- lemsstat och då i första hand i den medlemsstat där rådgivaren hör hemma (se artikel 8ab.3 i DAC). Utredningen har valt att lagtekniskt lösa detta genom att definiera vem som är svensk rådgivare och i lagtexten ange att svenska rådgivare är uppgiftsskyldiga om de inte har starkare anknytning till någon annan medlemsstat (se avsnitt 11.5.1). DAC 6 anger vidare att om en rådgivare är uppgiftsskyldig i mer än en medlemsstat, t.ex. på grund av att denne hör hemma i två med- lemsstater, ska rådgivaren inte behöva lämna uppgifter om ett rappor- teringspliktigt arrangemang om denna kan visa att uppgifterna har lämnats i den andra medlemsstaten (artikel 8ab.4 DAC). Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang En svensk rådgivare kan vara skyldig att lämna uppgifter i två medlemsstater, nämligen om denna har lika stark anknytning till och en annan medlemsstat. Om så är fallet behöver uppgifter inte lämnas till om uppgifterna har lämnats till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten. Det behöver enligt utredningens mening inte framgå uttryckligen av lagtexten att bevisbördan för ett påstående om att uppgifter har lämnats i en annan medlemsstat ligger på den uppgiftsskyldige. I DAC 6 föreskrivs att om användaren är uppgiftsskyldig avseende ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang i mer än en medlemsstat ska uppgifterna endast lämnas i en medlemsstat, i första hand hemviststaten (se artikel 8ab.7 andra stycket i DAC). Såsom framgår ovan har utredningen valt att lagtekniskt lösa detta genom att endast användare med viss angiven anknytning till ska lämna uppgifter till (föreslagna 33 b kap. 14 § SFL). DAC 6 anger att om en användare av ett rapporteringspliktigt gräns- överskridande arrangemang är uppgiftsskyldig i mer än en med- lemsstat, t.ex. på grund av att denne hör hemma i två medlemsstater, behöver uppgifter avseende arrangemanget inte lämnas om samma uppgifter har lämnats i en annan medlemsstat (se artikel 8ab.8 i DAC). En användare som är uppgiftsskyldig i två medlemsstater på grund av exempelvis dubbel skatterättslig hemvist kan således befrias från att lämna uppgifter till , men bara om denna kan visa att uppgifter om det rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemanget har lämnats till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten. Bestämmelser om att svenska rådgivare respektive användare som är uppgiftsskyldiga i både och en annan medlemsstat avseende ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang inte behö- ver lämna uppgifter om arrangemanget till om upp- gifterna redan lämnats i den andra medlemsstaten tas in i två nya paragrafer, 33 b kap. 12 och 16 §§. Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang 11.5.5Flera uppgiftsskyldiga rådgivare eller användare Förslag: En svensk rådgivare behöver inte lämna uppgifter till om ett rapporteringspliktigt arrangemang om en annan rådgivare redan har lämnat uppgifterna till eller till en behörig myndighet i någon annan medlemsstat. Om det finns flera användare av ett rapporteringspliktigt arrangemang ska uppgifter till bara lämnas av en användare som har kommit överens om arrangemanget med en rådgivare eller, om det inte finns någon sådan användare, en användare som hanterar genomförandet av arrangemanget. Om det finns flera användare som uppfyller dessa kriterier behöver en sådan användare inte lämna uppgifter till om ett rapporteringspliktigt arrangemang om en annan av dessa använ- dare redan har lämnat uppgifterna till eller till en behörig myndighet i någon annan medlemsstat. Ett rapporteringspliktigt arrangemang kan ha utformats av flera rådgivare och det kan även i många fall finnas flera användare avse- ende arrangemanget. Det kan således finnas flera uppgiftsskyldiga avseende samma rapporteringspliktiga arrangemang. Huvudregeln i DAC 6 är att samtliga rådgivare avseende ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang är uppgifts- skyldiga (artikel 8ab.9 DAC). En rådgivare är befriad från att lämna uppgifter om ett sådant arrangemang endast om denne kan visa att uppgifterna redan har lämnats av en annan rådgivare (artikel 8ab.9 andra stycket DAC). Eftersom den andra rådgivaren kan vara base- rad utanför behöver det framgå av lagtexten att uppgifterna kan ha lämnats antingen till eller till en behörig myn- dighet i en annan medlemsstat. Det behöver enligt utredningens mening inte framgå uttryckligen av lagtexten att bevisbördan för ett påstående om att uppgifter har lämnats av en annan rådgivare ligger på den uppgiftsskyldige. Om uppgiftsskyldigheten har övergått på användaren och det finns fler än en användare av arrangemanget pekar DAC 6 ut vilken användare som är skyldig att lämna uppgifter. Uppgiftsskyldigheten åvilar enligt direktivet den användare som har kommit överens om arrangemanget med en rådgivare eller, om det inte finns någon sådan Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang användare, en användare som hanterar genomförandet av arrange- manget (artikel 8ab.10 DAC). Även avseende användare föreskrivs i DAC 6 att en användare ska befrias från sin uppgiftsskyldighet endast om denne kan visa att uppgifter avseende arrangemanget redan har lämnats av en annan användare (artikel 8ab.10 andra stycket DAC). Eftersom DAC 6 pekar ut vilken användare som ska lämna uppgifter torde möjligheten att befrias från uppgiftsskyldigheten bli aktuell endast när det finns flera användare som antingen har kom- mit överens om arrangemanget med rådgivaren, eller om någon sådan inte finns, som har hanterat genomförandet av arrangemanget. Detta bör enligt utredningens mening tydliggöras i den svenska lagtexten genom en koppling till bestämmelsen om vilken användare som är uppgiftsskyldig. Eftersom användarna kan ha hemvist i olika medlemsstater behöver det framgå av lagtexten att uppgifterna kan ha lämnats antingen till eller till en behörig myndighet i en annan medlemsstat. DAC 6 gäller endast de rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemangen. Utredningen anser dock att samma reglering bör gälla även avseende de rent inhemska arrangemangen. Detta för att regelverket ska bli så tydligt och lätt att tillämpa som möjligt. I dessa fall kommer det av naturliga skäl dock inte bli aktuellt att lämna upp- gifter i en annan medlemsstat. En bestämmelse om att en rådgivare i vissa fall inte behöver lämna uppgifter tas in i den nya paragrafen 33 b kap. 13 § SFL. Bestäm- melser om vilken användare som ska lämna uppgifter och om att en användare i vissa fall inte behöver lämna uppgifter tas in i två nya paragrafer, 33 b kap. 17 och 18 §§ SFL. Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang 11.5.6Information till den som är skyldig att lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang Förslag: Om en svensk rådgivare är förhindrad att lämna full- ständiga uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang på grund av den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater ska rådgivaren informera var och en som är rådgivare avse- ende arrangemanget eller, när det gäller arrangemang som inte är gränsöverskridande, var och en som är svensk rådgivare om dennes skyldighet att lämna uppgifter. Om det inte finns någon annan rådgivare som är skyldig att lämna fullständiga uppgifter eller, när det gäller arrangemang som inte är gränsöverskridande, någon annan sådan svensk rådgivare ska motsvarande information i stället lämnas till användaren av arrangemanget. Bedömning: Det behöver inte regleras vilka uppgifter som ska finnas med i informationen. Informationen bör dock lämpligen innehålla en beskrivning av vilka uppgifter avseende arrange- manget som ska lämnas till . Var och en som är rådgivare avseende ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang är skyldig att lämna uppgifter till eller till behörig myndighet i en annan medlemsstat. Detta gäller således även i de fall en svensk rådgivare på grund av advokatsekretess är förhindrad att lämna fullständiga uppgifter om ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang. När det gäller arrangemang som inte är gränsöverskridande är var och en som är svensk rådgivare uppgiftsskyldig i . Om det inte finns någon annan rådgivare eller, när det gäller arrangemang som inte är gränsöverskridande, någon annan svensk rådgivare åvilar uppgifts- skyldigheten i stället användaren. För det fall en rådgivare är förhindrad att lämna uppgifter på grund av advokatsekretess eller motsvarande regler i en annan med- lemsstat föreskriver DAC 6 att rådgivaren, utan dröjsmål, ska under- rätta eventuella andra rådgivare eller, om det inte finns någon sådan rådgivare, användaren om deras uppgiftsskyldighet (artikel 8ab.5 DAC).20 En bestämmelse med detta innehåll måste således införas i 20Denna bestämmelse kan dock inte anses innebära att uppgiftsskyldigheten är beroende av om sådan information har lämnats. Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang Eftersom det för en användare kan vara svårt att förstå att denne är skyldig att lämna uppgifter till , särskilt om det rör sig om en fysisk person eller småföretagare, kan bestämmelsen bidra till att syftet med regelverket uppnås. Utred- ningen anser därför att bestämmelsen bör utformas så att den om- fattar både gränsöverskridande och rent inhemska arrangemang. Genom informationen får användaren kännedom om sin uppgifts- skyldighet och kan eventuellt även få hjälp från rådgivaren med att lämna uppgifterna. Detta kommer innebära en minskad administra- tiv börda för de uppgiftsskyldiga och troligen även öka antalet inrapporteringar och därmed även medföra att syftet med regel- verket uppnås. I enlighet med vad som föreskrivs i DAC 6 föreslås även en eventuell annan rådgivare få sådan information som sagts, även om informationen egentligen är överflödig eftersom samtliga råd- givare avseende ett rapporteringspliktigt arrangemang som huvud- regel är uppgiftsskyldiga och detta oavsett om en av dem är förhind- rad att lämna fullständiga uppgifter om arrangemanget. Vilka uppgifter som ska finnas med i informationen behöver enligt utredningens uppfattning inte lagregleras. Av informationen bör dock tydligt framgå att den som får informationen är uppgiftsskyl- dig avseende ett rapporteringspliktigt arrangemang. Informationen bör även innehålla en kortare beskrivning av vad uppgiftsskyldigheten innebär, lämpligen genom en beskrivning av vilka uppgifter avseende arrangemanget som ska lämnas till (dvs. innehållet i föreslagna 33 b kap. 19 § SFL). En bestämmelse om information till den som är uppgiftsskyldig tas in i den nya paragrafen 33 b kap. 24 § SFL. Skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang Utredningen har i avsnitt 11.1 kommit fram till att ett nytt regelverk om uppgiftsskyldighet avseende skatteupplägg bör införas och att regelverket ska omfatta såväl gränsöverskridande som rent inhemska arrangemang. De arrangemang som omfattas av regelverket benämns rapporteringspliktiga arrangemang. När det gäller gränsöverskridande arrangemang utgör regleringen i DAC 6 ett minimikrav. Rent in- hemska arrangemang regleras inte av DAC 6 och utredningen har därför frihet att bestämma vilka sådana arrangemang som bör vara rapporteringspliktiga, inom de begränsningar som kan anses följa av (se kapitel 18). Såsom tidigare nämnts har utredningens utgångspunkt vid utform- ningen av det nya regelverket varit att reglerna i så stor utsträckning som möjligt bör vara desamma för gränsöverskridande respektive rent inhemska arrangemang. Detta gäller även frågan om vilka arrangemang som ska vara rapporteringspliktiga.