sou · H7B323 · 2019-05-08 00:00:00 — Utredningen föreslår att: Arbete och försörjning ska vara ett sär- skilt prioriterat samhällsområde för genomförandet av funktions- hinderspolitiken. •Det övergripande målet för samhällsområdet Arbete och för- sörjning ska vara att personer med funktionsnedsättning har jämlika möjligheter till delaktighet på arbetsmarknaden. 26Ibid Inledning (e). Styrning och uppföljning i praktiken Arbete och möjligheterna till egen försörjning har en avgörande be- tydelse för jämlika levnadsvillkor som delaktighet i samhällslivet för personer med funktionsnedsättning och åtnjutande av samtliga rät- tigheter skyddade i konventionen. I likhet med MFD:s förslag anser viatt området ska omfatta både arbete och försörjning. Detta för att stärka individperspektivet och utgångspunkten i den enskildes situa- tion, där arbetsmarknads- och socialförsäkringssystemen behöver vara sammankopplade och flexibla. Personer med funktionsnedsättning har en svagare ställning på arbetsmarknaden än andra. Sysselsättningsgraden är lägre bland personer med funktionsnedsättning i arbetsför ålder än i den övriga befolkningen. Av personer med funktionsnedsättning och nedsatt arbetsförmåga hade en sysselsättning . Mot- svarande andel i den övriga befolkningen var . Unga med funktionsnedsättning är t.ex. överrepresenterade i gruppen unga som varken arbetar eller studerar.27 Samhällsområdet har en nära koppling till Utbildning och livslångt lärande. En god utbildning är oftast en nyckelfaktor för att tillträde till arbetsmarknaden. Det är således viktigt att vara uppmärksam på gränssnitten mellan dessa områden. I regleras området arbete och försörjning av artikel 27 om rätten till arbete och sysselsättning. Av artikeln framgår att staterna erkänner rätten till arbete för personer med funktions- nedsättning på lika villkor som för andra. Staten ska skydda och främja förverkligande av denna rätt genom att vidta ändamålsenliga åtgärder, däribland lagstiftning. Vidare är artikel 26 om rätten till habilitering och rehabilitering, samt artikel 28 om rätten till tillfred- ställande levnadsstandard och social trygghet relevanta för området arbete och försörjning. har rekommenderat att genomföra en översyn av de arbetsmarknadspolitiska insatserna för personer med funktionsnedsättning och att förbättra möjligheterna för personer 27MFD (2019), s. 21 ff. Styrning och uppföljning i praktiken med funktionsnedsättning att få arbete.28 Kommittén rekommen- derade också ökade stödåtgärder för att minska sysselsättnings- och löneskillnaderna mellan könen samt att begreppet nedsatt arbetsför- måga ändras i enlighet med principen om icke-diskriminering. Arbetsförmedlingen har på uppdrag av regeringen genomfört en översyn av begreppet nedsatt arbetsförmåga.29 I Agenda 2030 berör flera utvecklingsmål sysselsättning och arbets- villkor. Främst då mål 8 att verka för varaktig, inkluderande och hållbar ekonomisk tillväxt, full och produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor för alla. Regeringen har vidare pekat ut arbetsmarknad som ett politikom- råde av särskild betydelse för att nå det nationella målet inom funk- tionshinderspolitiken.30 MFD föreslog att arbete och försörjning skulle utgöra ett prioriterat samhällsområde. SKL har antagit ställningstaganden om funktionshinder och del- aktighet inom området arbete och egen försörjning. Nationella mål för politikområdet Det övergripande mål som slagits fast för arbetsmarknadspolitiken är att insatserna ska bidra till en väl fungerande arbetsmarknad.31 Mot- svarande mål för arbetslivspolitiken är att åstadkomma goda arbets- villkor och möjlighet till utveckling i arbetet för både kvinnor och män.32 Värt att nämna är också följande delmål inom arbetslivspolitiken: En arbetsmiljö som förebygger ohälsa, olycksfall och motverkar att män- niskor utestängs från arbetet och tar hänsyn till människors olika förut- sättningar och bidrar till utvecklingen av både individer och verksamhet. 28CRPD (2014), (CRPD/C/SWE/CO/1). 29A2018/01756/A. Regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen, Över- syn av termen nedsatt arbetsförmåga, Arbetsförmedlingen ska utreda om termen nedsatt ar- betsförmåga, så som den används i arbetsmarknadspolitiken, påverkar de personer som berörs och i så fall på vilket sätt. Om behov finns bör förslag lämnas på ett alternativt språkbruk och konsekvenserna av en eventuell förändring belysas. Uppdraget ska redovisas till regeringen () . 2016/17:188. 2011/12:1 utg.omr. 14 avsnitt 3.3, bet 2011/12:AU2, rskr. 2011/12:88. Styrning och uppföljning i praktiken Inom samhällsområdet arbete och försörjning utgör arbetsrättsliga regler, arbetsmarknadspolitiska insatser, särskilda regler mot diskri- minering och arbetsmiljölagstiftningen viktiga styrmedel. Det finns även medel för individuella stöd och medel för utvecklingssats- ningar. Krav på sociala villkor i bidragsgivning och upphandling är också exempel på styrmedel inom arbete och försörjning. Även socialförsäkringssystemet påverkar möjligheterna till arbete och för- sörjning. svarar för insatser som t.ex. arbetsinrik- tad rehabilitering och samordnar insatser för att en individ ska kunna återgå i arbete eller arbetssökande. 7.2.2Utbildning och livslångt lärande Utredningen föreslår att: Utbildning och livslångt lärande ska vara ett särskilt prioriterat samhällsområde för genomförandet av funktionshinderspolitiken. •Det övergripande målet för samhällsområdet Utbildning och livslångt lärande ska vara att personer med funktionsnedsättning har jämlika möjligheter till utbildning och livslångt lärande. Utbildning och möjligheterna till livslångt lärande har en avgörande betydelse för jämlika levnadsvillkor och delaktighet i samhällslivet för personer med funktionsnedsättning. Under barn- och ungdoms- åren utgör förskola och barn- och ungdomsskolan och annan peda- gogisk verksamhet en stor del av vardagen för barn och ungdomar. Därför behöver det ställas höga krav på att utbildning i alla åldrar kan möta alla barns och elevers olika behov. Uppföljning av utbildningssystemets senare delar visar att personer med funktionsnedsättning uppnår en betydligt lägre utbildningsnivå jämfört med andra. Andelen personer med funktionsnedsättning som har eftergymnasial utbildning är , jämfört med övriga befolkningen där andelen är . Styrning och uppföljning i praktiken också det är vanligare att elever med funktionsnedsättning påbörjar, men inte avslutar, sina studier på gymnasienivå.33 Det kan också förtjänas att lyfta fram samhällsområdets nära och viktiga koppling till arbete och försörjning. En god utbildning är ofta en förutsättning för tillträde till arbetsmarknaden. I är förutom de generella artiklarna, artikel 24 om rätten till utbildning relevanta för området utbildning och livslångt lärande. Av denna artikel följer att staten erkänner rätten till utbild- ning för personer med funktionsnedsättning. För att förverkliga denna rätt utan diskriminering och på lika villkor, ska konventions- staterna säkerställa ett sammanhållet utbildningssystem på alla nivåer och möjligheter till livslångt lärande. Också artikel 30 om deltagande i kulturliv, rekreation, fritidsverksamhet och idrott är relevant, och då specifikt kravet på att säkerställa att barn med funktionsnedsättning har lika möjligheter som andra barn att delta i lek, rekreation, fritids- verksamhet och idrott, däribland inom utbildningssystemet. artikel 28 och artikel 2 beskriver lika rätt till utbildning för barn med funktionsnedsättning och i Agenda handlar utvecklingsmål 4 om att säkerställa inkluderande och jämlik utbildning av god kvalitet och att främja livslångt lärande för alla. Regeringen har pekat ut utbildning som ett politikområde av sär- skild betydelse för att nå det nationella målet inom funktions- hinderspolitiken.34 MFD föreslog att utbildning skulle utgöra ett prioriterat samhällsområde.35 SKL har antagit ställningstaganden om funktionshinder och del- aktighet inom området utbildning och livslångt lärande. Nationella mål för politikområdet Det övergripande målet för utbildnings- och forskningspolitiken är att ska vara en framstående kunskaps- och forskningsnation som präglas av en hög kvalitet.36 För de olika utbildningsformerna 33MFD (2019), s. 15 f. 2016/17:188. 35MFD (2016a). 2011/12:1, utg.omr. 16 avsnitt 2.3, UbU1, rskr. Styrning och uppföljning i praktiken finns i sin tur övergripande mål om att utbildningarna på olika nivåer ska hålla en hög och likvärdig kvalitet, varav en del uttryckligen också stadgar om att alla ska ges förutsättningar för att nå målen och utveckla sina kunskaper, färdigheter och kompetenser så långt som möjligt medan andra inte specifikt nämner detta. Skollagstiftning, regler mot diskriminering och mjuka styrformer såsom rådgivning och stöd utgör viktiga styrmedel inom barn-, ung- doms- och vuxenutbildning samt inom högre utbildning. Det finns även individuella stöd, verksamhetsbidrag, stimulansmedel och medel för utvecklingssatsningar på området. Utredningen föreslår att: Transporter ska vara ett särskilt priori- terat samhällsområde för genomförandet av funktionshinders- politiken. •Det övergripande målet för samhällsområdet Transporter ska vara att personer med funktionsnedsättning har jämlik tillgång till transporter. Jämlik tillgång till transporter har en avgörande betydelse för jämlika levnadsvillkor och delaktighet i samhällslivet för personer med funktionsnedsättning. Transporter är ett omfattande samhällsom- råde som inkluderar vägar, sjöfart, järnväg och luftfart. Dessa områ- den är i sig olika och är var för sig stora områden som är beroende av många olika aktörer. Inom området talas ofta om ett hela resan- perspektiv, det vill säga att resan ska fungera för individen från dörr till dörr. Det ställer krav på en fungerande samordning och samver- kan mellan aktörerna. Styrning och uppföljning i praktiken Bristande tillgång till transporter får inte vara ett hinder för att ta sig till arbete eller utbildning eller ta del av samhällsservice. Många perso- ner med funktionsnedsättning hindras dock fortfarande från att kunna resa på jämlika villkor, framför allt i kollektivtrafiken.37 I är förutom de generella artiklarna artikel 19 om rätten att leva självständigt och delta i samhället och 20 om rätten till personlig rörlighet relevanta för området transporter. Av artikel 20 framgår bland annat att staterna ska vidta effektiva åtgärder för att säkerställa personlig rörlighet med största möjliga oberoende för personer med funktionsnedsättning. Under Agenda 2030:s utvecklingsmål 11 om att göra städer och bosättningar inkluderande, säkra, motståndskraftiga och hållbara, handlar delmål 2 om att tillhandahålla tillgång till säkra, ekonomiskt överkomliga, tillgängliga och hållbara transportsystem för alla. Regeringen har pekat ut transporter som ett politikområde av sär- skild betydelse för att nå det nationella målet inom funktionshin- derspolitiken38 MFD föreslog att transport skulle utgöra ett priori- terat samhällsområde.39 I SKL:s positionspapper om funktionhinder och delaktighet lyfter förbundet betydelsen av universell utformning, tillgänglighet och an- vändbarhet och den nyckelroll kommuner, landsting och regioner har i samarbetet med aktörer inom kollektivtrafiken. Nationella mål för politikområdet Transportpolitikens övergripande mål är att säkerställa en samhälls- ekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Utöver det övergripande målet har slagit fast ett funktionsmål om tillgänglighet samt ett hänsynsmål om säkerhet, miljö och hälsa.40 37MFD (2016c). 2016/17:188. 39MFD (2016 a). 2008/09:93:TU14, rskr. 2012/13:1 utg.omr. 22,:TU1, rskr. Styrning och uppföljning i praktiken Funktionsmålet innebär att transportsystemets utformning, funk- tion och användning ska medverka till att ge alla en grundläggande tillgänglighet med god kvalitet och användbarhet samt bidra till utvecklingskraft i hela landet. Transportsystemet ska vara jämställt, dvs. likvärdigt svara mot kvinnors respektive mäns transportbehov. Vidare ska transportsystemet utformas så att det är användbart för personer med funktionsnedsättning. Barns möjligheter att själva på ett säkert sätt använda transportsystemet och vistas i trafikmiljöer ska öka. Hänsynsmålet innebär att transportsystemets utformning, funk- tion och användning ska anpassas till att ingen ska dödas eller skadas allvarligt, bidra till att det övergripande Generationsmålet för miljö och miljökvalitetsmålen nås samt bidra till ökad hälsa. Inom transportområdet gäller EU-förordningar som lag i Sverige.41 Förordningarna är utformade som skyldigheter för huvudmännen inom framför allt kollektiv- och färdtjänsttrafik. Det finns även svenska lagkrav med kompletterande förordningar om huvudmän- nens skyldigheter, exempelvis lagen (1979:558) om handikappan- passad kollektivtrafik med tillhörande förordning (1980:398), för- ordningen (2011:1126) om kollektivtrafik samt lagen (1997:736) om färdtjänst. Krav på tillgänglighet av transporter förekommer i mycket hög utsträckning och är ett effektivt verktyg för offentliga aktörer att påverka upphandlade tjänster inom transportområdet.42 41Exempelvis och rådets förordning (EG) 261/2004, även kallad flygför- ordningen, och och rådets förordning (EG) 1371/2007 om tågresenärers rättigheter och skyldigheter. 42MFD (2016a). Styrning och uppföljning i praktiken Utredningen föreslår att: Kultur ska vara ett särskilt prioriterat samhällsområde för genomförandet av funktionshinderspolitiken. •Det övergripande målet för samhällsområdet Kultur ska vara att personer med funktionsnedsättning har jämlika möjligheter att uppleva, delta i och utöva konstnärlig och kulturell verk- samhet. Att ha jämlika möjligheter att uppleva, delta i och utöva konstnärlig och kulturell verksamhet har en avgörande betydelse för jämlika lev- nadsvillkor och delaktighet i samhällslivet för personer med funk- tionsnedsättning. uppföljning visar att personer med funktionsnedsätt- ning i mindre utsträckning tar del av kulturaktiviteter, på grund av de olika hinder som finns. Det är också vanligare att kvinnor tar del av kulturella aktiviteter, både bland personer med funktionsnedsätt- ning och bland befolkningen i stort.43 I är förutom de generella artiklarna, artikel 30 om rätten till deltagande i kulturliv, rekreation, fritidsverksamhet och idrott relevanta för kulturområdet. Av artikeln framgår att staterna erkänner rätten för personer med funktionsnedsättning att på lika villkor som andra delta i kulturlivet. Staten ska vidta alla ändamåls- enliga åtgärder för att säkerställa att personer med funktionsnedsätt- ning bland annat bereds tillgång till kulturella produkter i tillgänglig form, bereds tillgång till tv-program, film, teater och annan kulturell verksamhet i tillgänglig form, samt bereds tillträde till platser för kulturella föreställningar eller tjänster. SKL har antagit ställningstaganden om funktionshinder och del- aktighet inom området kultur. 43MFD (2016a), s. 130. Styrning och uppföljning i praktiken Nationella mål för politikområdet beslutade om nationella kulturpolitiska mål. De övergripande målen är att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund, att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet och att kreativitet, mång- fald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling.44 För att uppnå dessa övergripande mål ska kulturpolitiken: •Främja allas möjlighet till kulturupplevelser, bildning och till att utveckla sina skapande förmågor •Främja kvalitet och konstnärlig förnyelse •Främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas •Främja internationellt och interkulturellt utbyte och samverkan •Särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. Statens styrning av kulturområdet består i huvudsak av bidragsgivning. Att ställa villkor i bidragsgivningen har varit effektivt för genomslaget av funktionshinderspolitiken.45 Enligt bibliotekslagen (2013:801) ska biblioteken i det allmänna biblioteksväsendet ska ägna särskild upp- märksamhet åt personer med funktionsnedsättning, bland annat genom att utifrån deras olika behov och förutsättningar erbjuda littera- tur och tekniska hjälpmedel för att kunna ta del av information. I lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) finns en bestämmelse om att kommuners uppgift att verka för att det all- männa fritids- och kulturutbudet blir tillgängligt för personer i lagens personkrets. 2009/10:3, KrU5, rskr. 45MFD (2016a). Styrning och uppföljning i praktiken 7.2.5Hälso- och sjukvård samt tandvård Utredningen föreslår att: Hälso- och sjukvård samt tandvård ska vara ett särskilt prioriterat samhällsområde för genomförandet av funktionshinderspolitiken. •Det övergripande målet för samhällsområdet Hälso- och sjuk- vård samt tandvård ska vara att personer med funktionsnedsätt- ning har tillgång till hälso- och sjukvård samt tandvård efter behov. Tillgång till hälso- och sjukvård och tandvård efter behov utgör för- utsättningar för jämlika levnadsvillkor och delaktighet i samhällsli- vet för personer med funktionsnedsättning. Det finns exempel på att personer med funktionsnedsättning har sämre tillgång till hälso- och sjukvård än övriga befolkningen, till ex- empel personer med psykisk funktionsnedsättning. Personer med funktionsnedsättning som blir sjuka blir också undersökta och be- handlade i ett senare skede av sjukdomen, exempelvis i cancervården. Det är vidare betydligt vanligare att personer med funktionsnedsätt- ning upplever dålig hälsa i jämförelse med övriga befolkningen.46 En förklaring till sämre hälsa är att somatiska behov (kroppsliga sjuk- domar) förbises och är underbehandlade bland personer med psy- kisk och intellektuell funktionsnedsättning. Utredningen vill därför med detta förslag till målformulering understryka betydelsen av att personer med funktionsnedsättning får tillgång till hälso- och sjukvård samt tandvård efter behov. I är förutom de generella artiklarna, artikel 25 om rätten till bästa möjliga hälsa och tillgång till hälso- och sjukvårds- tjänster relevanta. Av artikeln framgår att staterna erkänner att per- soner med funktionsnedsättning har rätt att åtnjuta bästa möjliga hälsa och utan diskriminering på grund av funktionsnedsättning. 46MFD (2016a), s. 107. Styrning och uppföljning i praktiken Staten ska därför vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa tillgång till hälso- och sjukvårdstjänster för personer med funktions- nedsättning med beaktande av jämställdhetsperspektivet, däribland hälsorelaterad rehabilitering. Också artikel 10 om rätten till liv, artikel 12 om likhet inför lagen, artikel 14 om frihet och personlig säkerhet, artikel 15 om rätt att inte utsättas för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behand- ling eller bestraffning samt artikel 17 som rör skydd för den person- liga integriteten relevanta för området. Detta gäller också artikel 26 om rätten till habilitering och rehabilitering. I samhällsområdet ingår också viktiga frågor om psykisk ohälsa och tvångsvård som har uppmärksammat i sina iakttagelser och rekommen- dationer.47 I Agenda 2030 handlar utvecklingsmål 3 om att säkerställa hälso- samma liv och främja välbefinnande för alla i alla åldrar. Regeringen har lyft att regeringens initiativ inom hälso- och sjuk- vård bör ge positiva effekter i utvecklingen av funktionshinderspoli- tiken.48 MFD föreslog att hälsa skulle utgöra ett prioriterat samhälls- område.49 SKL har antagit ställningstaganden om funktionshinder och del- aktighet inom hälso-, sjukvård och tandvård. Nationella mål för politikområdet De övergripande målen för hälso- och sjukvårdspolitiken stadgar att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad och effektiv hälso- och sjukvård av god kvalitet. En sådan vård ska vara jämlik, jämställd och tillgänglig.50 Hälso- och sjukvårdsområdet omgärdas av reglering i exempelvis hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), patientlagen (2014:821) och tandvårdslagen (1985:125). 47CRPD (2014), (CRPD/C/SWE/CO/1). 2016/17:188. 49MFD (2016a). 2015/16:1, SoU1, rskr. Styrning och uppföljning i praktiken 7.2.6Social välfärd och trygghet Utredningen föreslår att: Social välfärd och trygghet ska vara ett särskilt prioriterat samhällsområde för genomförandet av funk- tionshinderspolitiken. •Det övergripande målet för samhällsområdet Social välfärd och trygghet ska vara att personer med funktionsnedsättning har jämlika möjligheter till ett självständigt liv och tillfredsställande levnadsstandard. För vissa personer med funktionsnedsättning är tillgången till stöd och service efter behov en central förutsättning för ett självständigt liv. Social välfärd och trygghet är av avgörande betydelse för såväl jämlika levnadsvillkor som delaktighet i samhällslivet. Vi syftar här bland annat på att det finns ett grundläggande skyddsnät i det fall man av olika skäl inte har en inkomst av lön eller motsvarande. Också frihet från våld och övergrepp kan anses ingå i begreppet trygghet, bland annat mäns våld mot kvinnor, våld i nära relationer och hedersrelaterat våld och förtryck. Enligt uppföljning utsätts personer med funktionsnedsättning för våld och övergrepp i större utsträckning än övriga befolkningen.51 Att vara beroende av personligt stöd i hemmet och i vardagen in- nebär också en särskild utsatthet. När det gäller individuella stöd är det därför viktigt att individen själv får komma till tals. Enligt MFD:s uppföljning finns problem när det gäller tillgången till stöd och service. Tillgången skiljer sig åt över landet och personer med funktionsnedsättning har sällan tillräckligt med inflytande över eller möjlighet att påverka dessa beslutsprocesser. Personer med funktionsnedsättning lever dessutom ofta med en större ekonomisk utsatthet jämfört med övriga befolkningen, vilket gör att de är i behov av ekonomiskt bistånd.52 51SKL (2017), s. 19. 52MFD (2016a), s. 118. Styrning och uppföljning i praktiken I är förutom de generella artiklarna ovan artikel 19 om rätten att leva ett självständigt liv och att delta i samhället, arti- kel 23 om respekt för hem och familj samt artikel 28 om rätten till tillfredställande levnadsstandard och social trygghet relevanta för området social välfärd. Detsamma gäller också artikel 16 om att inte utsättas för utnyttjande, våld eller övergrepp, artikel 20 om rätten till personlig rörlighet samt artikel 22 om respekt för privatlivet. har uppmärksammat personlig assistans i sina iakt- tagelser och rekommendationer till . uppmärk- sammade även att familjer nekas adoption om den ena partnern har en funktionsnedsättning samt att familjer utreds mer ingående än andra i det svenska adoptionssystemet. uppmanades därför att säker- ställa förbud mot diskriminering i adoptionsärenden. och har också rekommenderat att stärka stödet till föräldrar som har barn med funktionsnedsättning.53 I Agenda 2030 handlar utvecklingsmål 1 om att avskaffa fattig- dom i alla dess former överallt och utvecklingsmål 10 om att minska ojämlikheten inom och mellan länder. Regeringen har pekat på att de ekonomiska förutsättningarna för personer med funktionsnedsättning är sämre än för den övriga be- folkningen. Regeringen har också påtalat sambandet mellan ekono- misk otrygghet och påverkbara skillnader i hälsa mellan grupperna.54 MFD föreslog att social välfärd skulle utgöra ett prioriterat sam- hällsområde. MFD har lyft att ekonomisk utsatthet är ett växande problem för personer med funktionsnedsättning. SKL har antagit ställningstaganden om funktionshinder och del- aktighet inom området individuella stöd. Nationella mål för politikområdet Inom området finns flera nationella mål:55 När det gäller omsorg om äldre slås fast att de ska kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, kunna 53CRPD (2014), (CRPD/C/SWE/CO/1). 2016/17:188. 1997/98: 113, SoU24. Styrning och uppföljning i praktiken