sou · H7B315 · 2019-03-28 00:00:00 — Till detta ska utredningens förslag om förbättrad information om läggas liksom de förslag till revidering och omarbetning av patientsäkerhetslagen som utredningen kommer att lämna i slut- betänkandet. Dessa förslag syftar alla till att öka säkerheten för kon- sumenterna. Därutöver kan nämnas andra faktorer som att det kan vara svårt att definiera vilka som är KAM-utövare och vilka som inte är KAM- utövare. kan det handla om metoder som både återfinns inom hälso- och sjukvården och inom . Sammanfattningsvis anser utredningen att nyttan av ett nationellt administrerat register inte står i proportion till de insatser som skulle krävas. Ett nationellt register över KAM-utövare bör därför inte tillskapas. 23Sammanfattning av utredningens förslag utifrån olika målgrupper Utredningens förslag, som alla syftar till att förbättra situationen för den vårdsökande, riktar sig även till en rad olika aktörer både inom KAM-området och hälso- och sjukvården. Nedan sammanfattas förslagen utifrån dessa målgrupper. Om utredningens förslag genomförs menar vi att de kommer att skapa goda förutsättningar för vårdsökande att kunna göra välöver- vägda och säkra val avseende sin vård, i de fall man överväger att an- vända sig av eller KAV. Till detta bidrar tillgången till obunden information avseende enskilda KAM-metoder samt tydlighet i regel- verk och vad man bör kolla upp avseende en KAM-utövare om man överväger en behandling. Ökad kunskap om i hälso- och sjuk- vården, genom utbildningsinsatser, kan underlätta för den vård- sökande att ta upp eventuella frågor rörande med behandlande hälso- och sjukvårdspersonal så att till exempel negativa interaktio- ner kan undvikas, eller att den vårdsökande överväger att använda en KAM-metod som är förenlig med sina värderingar. Även de förslag som kommer att lyftas i slutbetänkandet avseende revidering av den lagstiftning som reglerar KAM-aktörer har potential att öka säker- heten för den vårdsökande. Utredningens kommande förslag till ändringar i lagstiftningen kan innebära både större begränsningar och ökade möjligheter att be- driva och och förutsätter att KAM-utövare säkerställer Sammanfattning av utredningens förslag utifrån olika målgrupper att de har adekvat kunskap för att göra de bedömningar som krävs (slutbetänkandet). Utredningen anser att de större branschorganisationerna inom i ökad utsträckning bör samverka med vilket skulle kunna leda till initiativ som vägledningar och tecknandet av branschöverenskommelser (kapitel 22). Sådana överenskommelser kan bland annat resultera i riktlinjer kring klagomålshantering och god marknadsföringssed. Ytterligare ett förslag är att KAM-branschens medlemsorganisationer avsätter medel för egen FoU-verksamhet (avsnitt 19.1). Utredningen anser att det av patientsäkerhetsskäl finns ett behov av obunden information om och rekommenderar landstingen att tillhandahålla denna information, som enligt förslaget tas fram av , på 1177 Vårdguiden (kapitel 21). Baserat på den betydande användningen av i befolkningen anser utredningen att det är av vikt att kunna följa upp risker och nyttoeffekter av dessa. Utredningen rekommenderar därför kvalitets- registerhållare att ansöka om att införa KAM-variabler (kapitel 19.1). I den gemensamma nationella kvalitetsregistersatsningen skulle man kunna öronmärka medel för införandet av sådana variabler. När hälso- och sjukvården överväger att införa metoder från KAM-området, bör man enligt utredningen utgå från samma modell för att införa nya metoder som byggts upp i offentligt finansierad hälso- och sjukvård (avsnitt 19.2). Detta innebär att man även för metoder från KAM-området, bör utgå från grundprinciperna i den etiska plattformen för prioriteringar, fastställd av , och den nationella prioriteringsmodellen. I de fall sjukvårdshuvudmän avsätter projektmedel inom KAM-området bör detta inkludera medel för vetenskaplig utvärdering (avsnitt 19.1). Forskning inom är viktig för att generera kunskap om nytta och risker med olika metoder samt öka förståelsen kring betydelsen av ospecifika effekter. Utredningens förslag är att man prioriterar denna Sammanfattning av utredningens förslag utifrån olika målgrupper typ av forskning framför ytterligare kartläggningar av KAM-använd- ningen (avsnitt 19.1). Dessutom föreslår utredningen att samarbetet mellan forskare breddas och stärks, exempelvis finns möjligheten att söka medel från för konstellationer av forskare. Vissa KAM-metoder har studerats i ett antal internationella studier med varierande resultat. När det gäller dessa metoder kan man behöva systematiskt sammanställa och analysera redan publicerad forskning för att förstå de stora diskrepanserna i studiernas utfall. En sådan utvärdering skulle kunna tydliggöra om ytterligare svensk interven- tionsforskning behövs och hur den i så fall borde utformas. Det finns även nya KAM-metoder där effekterna är föga studerade. Om det finns ett rimligt teoretiskt underlag, kan det vara angeläget att utvärdera dem i kliniska studier och undersöka de föreslagna bakomliggande mekanismerna. social utvärdering (SBU) Utredningen föreslår, som beskrivs i avsnitt 19.2, att SBU får ett regeringsuppdrag med särskilda resurser att göra en inventering av vilka KAM-metoder som är mest angelägna att utvärdera i perspek- tivet eventuellt införande i hälso- och sjukvården. Baserat på resul- taten av inventeringen kan sedan SBU inom ramen för ett fortsatt regeringsuppdrag utvärdera och sprida kunskap om de prioriterade KAM-metoderna. Inspektionen för vård och omsorg () Utredningen föreslår att uppdras att tydliggöra sin roll avseende klagomålshantering på KAM-området (kapitel 21). Sammanfattning av utredningens förslag utifrån olika målgrupper Utredningen föreslår att ges i uppdrag att presen- tera konsumentvägledande generisk information om på sidan ”Hallå Konsument” (kapitel 21). Ytterligare förslag är att Konsument- verket arbetar för ökad samverkan och dialog med branschorganisa- tionerna, se ovan (kapitel 22). Utredningen anser att det finns ett behov av obunden svensk information om vad olika KAM-metoder innebär, vad man vet om deras nytta och risk samt vad man generellt bör ta reda på om en behandlare om man överväger att använda en metod. Utred- ningen föreslår att är navet för denna typ av infor- mation. bör kunna sluta avtal med till exempel och om att utgå från den information om som finns på deras portaler. Innehållet bör ses över av en svensk redaktionen på , med stöd av ett råd, med bland annat represen- tanter för brukare, KAM-utövare, hälso- och sjukvård och myndig- heter. Utredningen föreslår att , i ett samarbete med Inera tillhandahåller detta faktagranskade material för presentation i en KAM-portal på 1177 Vårdguiden. Motsvarande material kan även presenteras för hälso- och sjukvårdens personal på t.ex. Kunskaps- guiden och i vårdhandböcker. På myndigheters hemsidor finns det ingen lättillgäng- lig information om exempelvis regelverk och försäkring avseende KAM-området. Utredningen föreslår därför att även ges i uppdrag att samordna myndigheters generiska information om . Utredningen anser dessutom att uppdrag att ta fram en enhetlig och nationell information som beskriver hur patienter och deras närstående kan klaga på hälso- och sjukvården samt att genomföra insatser för att sprida informationen bör kom- pletteras och även gälla (kapitel 17). Informationen bör således även inkludera information om vad det nuvarande regelverket runt klagomål inte hanterar. Det vill säga det bör framgå vilken roll och har och inte har gällande och vilka vägar som finns för enskilda som ser ett behov av att framföra klagomål på KAM-vården. Sammanfattning av utredningens förslag utifrån olika målgrupper Slutligen föreslår utredningen ett regeringsuppdrag till Social- styrelsen att, tillsammans med (), föra en dialog med lärosätena om införandet av utbildningsmoment om på vårdutbildningarna för läkare, sjuksköterskor, fysio- terapeuter, farmaceuter, psykologer och dietister samt att ta fram eget utbildningsmaterial om riktat till hälso- och sjukvårds- personal, enligt resonemanget i kapitel 20. Svenska lärosäten bör enligt utredningen överväga att införa utbild- ningsmoment om på vårdutbildningarna för läkare, sjuk- sköterskor, fysioterapeuter, farmaceuter, psykologer och dietister, motsvarande i storleksordningen 1–2 högskolepoäng. Utbildningen bör innehålla fakta om de viktigaste KAM-metoderna och oriente- rande information om förklaringsmodeller och bakomliggande syn på hälsa och sjukdom. Den bör även innehålla information om varför KAM-metoder används och vad patienter efterfrågar som de inte upplever att de får i hälso- och sjukvården, samt kunskap om den kritik som riktas mot . Skillnader i reglering och lagstiftning mellan den vård som ges inom hälso- och sjukvården och den som ges utanför denna bör också belysas. 24.1Övergripande om utredningens förslag De förslag som vi lämnar i detta delbetänkande syftar till att förbättra och tydliggöra informationen om till allmänheten, hälso- och sjukvården samt KAM-utövare. Utredningen uppmanar även KAM- aktörer att i samverkan med statliga myndigheter, verka för att kon- sumentperspektivet stärks och att en samsyn uppnås när det gäller förhållningsregler som KAM-aktörer ska hålla sig till i sitt utövande. Utredningens förslag syftar även till att öka kunskapen om hos hälso- och sjukvårdsprofessionen genom att bl.a. blir ett inslag i vårdutbildningarna. Utredningen föreslår vilken policy som bör gälla när man överväger att införa KAM-metoder i hälso- och sjukvården. Förslagen innebär också en precisering av hur aspekter som rör kan inbegripas i några myndigheters verksamhet. I slutbetänkandet återkommer vi med förslag till ny lagstiftning som syftar till att utveckla och precisera den lagstiftning som begränsar rätten för andra än hälso- och sjukvårdspersonal att vidta vissa hälso- och sjukvårdande åtgärder. Lagförslagen kommer också inbegripa de delar i uppdraget som handlar om möjligheterna att behandla vissa allvarliga psykiska sjukdomar. 24.2Konsekvenser med relevans för det svenska EU-medlemskapet Utredningen lämnar förslag till initiativ till information om riktade mot bl.a. invånare, utövare inom och hälso- och sjuk- vården. Utredningen gör även några bedömningar i frågor som syftar till att förbättra konsumentskyddet och förtydliga de ramar som KAM-utövare har att verka inom när de avser att yrkesmässigt be- driva näring i . Utredningen gör bedömningen att förslagen är i enlighet med det svenska medlemskapet i den europeiska unionen och inte medför några konsekvenser för det svenska EU-medlemskapet. Utredningen har gjort en miljörelevansbedömning. Utredningens bedömning är att förslagen inte kommer ha en inverkan på miljön. Förslagen har ingen direkt påverkan på förbrukningen eller hanter- ingen av läkemedel, kosttillskott eller andra miljöfarliga förbruknings- varor inom sektorn. Förslaget har inte heller direkta konsekvenser för omfattningen av resor för patienter/vårdsökande eller anställda inom KAM-sektorn och hälso- och sjukvården. 24.4Konsekvenser för jämställdhet och integration Avsikten är att utredningens förslag bl.a. ska leda till en bättre tillgång till kunskap om som är anpassad för såväl professionernas som vårdsökandes/patienternas och allmänhetens behov. Utredningens förslag bedöms i viss utsträckning kunna ha en positiv inverkan på frågor som rör jämställdhet och integration då en ökad kunskap ökar förutsättningar att förstå vårdsökandens olika behov. Förslagen kommer dock inte att beröra kvinnor och män i lika stor utsträckning eftersom kvinnor är i majoritet både när det gäller antalet utövare som antalet vårdsökande. Undervisning om i vårdutbildningar kan bidra till ökade insikter om medicinska metoder med ursprung i andra kulturer. 24.5Konsekvenser för de berörda myndigheterna Flera av utredningens förslag innebär förtydliganden av myndig- heternas uppdrag på områden där frågor om och gränssnittet till hälso- och sjukvården kan uppkomma. I vissa delar innebär utred- ningens förslag att myndigheterna får nya uppdrag. bör finansieras med särskilda medel inom ramen för regeringsupp- drag. De myndigheter som främst berörs av utredningens förslag, ut- över är social ut- värdering (SBU), Inspektionen för vård och omsorg () och . Utredningens förslag medför emellertid inte att nivån på förvaltningsanslagen till myndigheterna bör förändras. berörs såtillvida att utredningen föreslår att myn- digheten bl.a. ska ansvara för framtagandet av information om som kan användas av myndigheten men även andra myndigheter, sjukvårdshuvudmän, 1177 och andra berörda och intresserade aktörer. Utredningen föreslår även att utbildningsmaterial om , riktad mot hälso- och sjukvårdspersonalen, ska tas fram och tillgänglig- göras av . Därutöver föreslås att till- sammans med () ska föra en dialog med lärosätena om införandet av utbildningsmoment om på vårdutbildningarna. För att kunna genomföra dessa uppdrag föreslår utredningen att särskilda medel tillskjuts . En redogörelse för finansieringen återfinns i av- snitt 24.10. Förslagen om att inom ramen för patientsäkerhetsarbetet pre- cisera de olika gränssnitten mellan och hälso- och sjukvården, får anses ligga i linje med det uppdrag har och bedöms därför inte medföra några merkostnader. SBU föreslås få ett nytt uppdrag som handlar om att genomföra särskilt angelägna granskningar av det vetenskapliga underlaget för KAM-metoder som kan vara aktuella att införa i hälso- och sjuk- vården. För att kunna genomföra ett sådant uppdrag utan att annan angelägen verksamhet nedprioriteras, krävs att särskilda medel till- skjuts myndigheten . Utredningens förslag till finansiering återfinns i avsnitt 24.10. har genom patientsäkerhetslagen en skyldighet att agera om missförhållanden hos en KAM-aktör kommer till deras kännedom. Missförhållanden kan bl.a. bli kända genom att personer upplyser om sådana. Utredningens förslag innebär att ska utveckla de delar av den utåtriktade information som handlar om patientsäkerhetslagen, tillsyn m.m. så att den även omfattar vård som utförs av andra än vårdpersonal. Detta får anses redan ingå i IVO:s nuvarande uppdrag och några särskilda medel behöver enligt utred- ningens bedömning inte tillskjutas. De lagförslag som kommer att föreslås i utredningens slutbetänkande, kommer att ställa ytterligare krav på när det gäller information internt och externt. Utred- ningen återkommer i slutbetänkandet med ytterligare överväganden rörande . föreslås få i uppdrag att utarbeta information om som ska publiceras på myndighetens hemsida. För att kunna fullgöra detta uppdrag krävs att särskilda medel tillförs, främst för att öka allmänhetens kännedom om informationen, vilket beskrivs nedan. Utredningen gör även bedömningen att bör ta initiativ till samverkan och dialog med KAM-branschen. Detta skulle kunna resultera i vägledningar och branschöverens- kommelser eller andra initiativ. De föreslagna aktiviteterna utgör sådant som normalt utför inom ramarna för den ordinarie verksamheten. Några ytterligare medel behöver enligt utred- ningens bedömning därför inte tillföras i denna del. 24.6Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen och finansieringsprincipen Utredningens förslag ryms inom ramarna för den grundläggande ansvarsfördelningen mellan staten och huvudmännen och innebär inte några nya ålägganden för huvudmännen. Mot den bakgrunden be- dömer utredningen att finansieringsprincipen inte heller blir tillämp- lig. De förslag om information om som utredningen anser bör finnas på den av huvudmännen gemensamt ägda informationspor- talen 1177 ska främst finansieras genom att staten tillskjuter tillfälliga medel. Det står i övrigt landstingen fritt att tillgängliggöra den infor- mation om som bl.a. får i uppdrag att ta fram. Utredningens förslag innebär ett ökat fokus på information och invånarnas säkerhet gällande . Utredningen anser inte att de förslag som presenteras i detta delbetänkande kommer att ha någon inverkan på KAM-utövares möjlighet att verka. Däremot innebär förslagen en mer enhetlig och tydligare kravställning på KAM- utövare från samhällets sida. Flera av dessa krav kan anses gälla . Utredningen återkommer i slutbetänkandet med lagförslag som har en påverkan på KAM-aktörer. En redogörelse för eventuella konse- kvenser för KAM-utövare kommer att återfinnas i det betänkandet. Som har redogjorts för i kapitel 6 är det inte möjligt att ge en full- ständig bild av antalet företag och sysselsatta inom KAM-sektorn eftersom det inte finns någon sammanställd officiell statistik. De flesta KAM-utövarna förefaller emellertid vara egenföretagare. Enligt SCB:s fanns det cirka 21 900 företag inom enheter för annan öppen hälso- och sjukvård utan läkare samt inrättningar för kroppsvård (SNI- koder). Därutöver finns viss massageverksamhet som ligger utanför denna definition. Det går inte att säga hur stor andel av dessa företag som utgörs av KAM-aktörer. Än större osäkerhet råder kring antalet verksamma personer inom . Det absoluta flertalet av företagen som innefattas i definitionerna öppen hälso- och sjukvård utan läkare/ inrättningar för kroppsvård har inte några anställda (för båda kategorierna). Utredningens förslag syftar till att bl.a. förbättra säkerheten för de invånare som uppsöker samt att förbättra kunskapen om bland allmänheten, i hälso- och sjukvården men även hos KAM- utövare. Förslagen syftar vidare till att de statliga myndigheterna och sjukvårdshuvudmännen ska arbeta mer systematiskt när det gäller information där KAM-frågor kan vara aktuella. Syftet med dessa förslag är att öka säkerheten för invånarna och minska risken för åtgär- der som leder till skador, sjukskrivningar m.m. utan att begränsa för- utsättningarna för KAM-aktörer att verka. Sammantaget bedömer utredningen att förslagen kan komma att ha en högst begränsad (positiv) effekt på samhällsekonomin. 24.9Konsekvenser för de offentliga finanserna Utredningens förslag syftar till ett tydligare uppdrag gällande till myndigheterna. är och kommer även fortsättningsvis vara en liten del av myndigheternas uppdrag. är att detta inte medför ökade kostnader för myndigheterna utöver kostnaderna för specifika regeringsuppdrag. Eftersom förslagen i övrigt inte bedöms ha någon påverkan på KAM-utövares förutsättningar att bedriva verksamhet, ser inte utred- ningen att förslagen kommer ha någon negativ påverkan på de offent- liga finanserna i form av minskade skatteintäkter, minskad syssel- sättning etc. 24.10 Finansiering av utredningens förslag •Utredningen föreslår att särskilda medel avsätts för att genomföra utredningens förslag. •För bör avsättas för att ta fram information om som bl.a. ska publiceras på 1177 Vårdguiden. Därefter bör avsättas för att underhålla och uppdatera framtagen information. Högst bör avsättas i ett engångs- belopp för att ta fram utbildningsmaterial för vårdpersonal rörande . För att tillsammans med UKÄ föra en dialog med lärosätena om införandet av utbildningsmoment om på vårdutbildningarna bör högst tillföras Social- styrelsen. •För SBU bör avsättas för att genomföra en inventering av KAM-metoder som skulle kunna vara aktuella för införande i hälso- och sjukvården. Beroende på utfall av inventeringen bör avsättas, fördelat för att ta fram ”SBU-kommenterar” och utvärder- ingsrapporter där det är lämpligt. •För bör sammantaget avsättas (2 respektive för första och andra året) för marknadsföring av information om som ska ligga på myndighetens hemsida. För att kunna fullgöra de nya uppdrag som föreslås, är utredningens bedömning att myndigheterna bör tillföras nya tillfälliga medel för att andra uppgifter inte ska nedprioriteras. Utredningen har föreslagit att får i uppdrag att ansvara för framtagandet av information om som kan användas av 1177 Vårdguiden, myndigheter, sjukvårdshuvudmän, intresseorgani- sationer m.m. För att kunna genomföra uppdraget krävs att Social- styrelsen har tillgång till relevant expertis men även utnyttjar och bearbetar redan framtaget material. Här bör samarbeta med och som redan har eller håller på att ta fram material om olika KAM-metoder. För att kunna genomföra uppdraget krävs bl.a. medel för att ersätta experter samt en projektorganisation. Eftersom materialet även ska finnas tillgängligt på 1177 Vårdguiden, uppstår även vissa förvaltningskostnader, som staten bör stå för. Utredningens bedömning är att kostnaderna i ett uppstartsskede () kommer att uppgå till . Därefter kom- mer kostnaderna vara lägre eftersom arbetet främst kommer att kon- centreras till att redigera och uppdatera befintliga informationstexter. Vissa kostnader kommer, som nämnts ovan, även att finnas för för- valtningen av materialet på 1177 Vårdguiden. Utredningen uppskattar totalt dessa kostnader till . Även framgent bör samarbeta med och . Vi föreslår även att tar fram ett digitalt utbild- ningsmaterial som ska stödja vårdpersonal i hur de ska hantera frågor om från patienter och anhöriga samt var de kan hitta ytterli- gare kvalitetssäkrad information. Utredningen bedömer att kostnaden för framtagandet av ett utbildningsmaterial skulle, beroende på utform- ning och ambitionsnivå, högst bör uppgå till . Förslaget om att tillsammans med Universitets- kanslersämbetet (UKÄ) ska föra en dialog med lärosätena om in- förandet av utbildningsmoment om på vårdutbildningarna bedöms initialt ligga inom myndighetens befintliga uppdrag. Sam- verkan med andra myndigheter är en naturlig del av myndighets- arbetet. Bedöms det finnas behov av ett mer strukturerat samarbete är utredningens bedömning att särskilda medel bör tillföras Social- styrelsen . Utredningen uppskattar dessa kostnader till . Detta skulle exempelvis inkludera arbete på deltid för att träffa och föra dialog med berörda lärosäten som anordnar de föreslagna utbild- ningarna om införande av utbildningsmoment om . Utredningen föreslår att uppdragen till finan- sieras genom anslaget 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård (Utgifts- område 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg). Inom detta anslag hanteras flera satsningar, bl.a. klagomålshantering och patientsäker- het, och som har beröringspunkter med utredningens förslag. Utredningen föreslår även att ska anpassa och utveckla information om klagomålshantering och patientsäkerhet för att precisera gränssnitten mellan och hälso- och sjukvården. Förslagen i denna del får anses ligga i linje med det uppdrag myndig- heten har gällande patientsäkerhet samt en enkel, enhetlig och säker klagomålshantering och bedöms därför inte medföra några merkostnader. Utredningen föreslår att SBU ska få ett regeringsuppdrag att göra en inventering av vilka KAM-metoder som är mest angelägna att ut- värdera i perspektivet eventuellt införande i hälso- och sjukvården. Baserat på resultaten av inventeringen skulle SBU sedan inom ramen för ett fortsatt regeringsuppdrag ta fram kommentarer och/eller ut- värderingsrapporter om de prioriterade KAM-metoderna. Utredningen bedömer att kostnaderna för att göra en första inven- tering skulle uppgå till . Kostnaderna för ett fort- satt regeringsuppdrag är beroende av behov och ambitionsnivå. Fram- tagande av en ”SBU kommenterar” uppgår till och uppåt. Framtagandet av utvärderingsrapporter är mer kostnads- krävande och uppgår, beroende på omfattning, till och uppåt. Kostnaden för fyra ”SBU kommenterar” och två utvärderings- rapporter av medelstor omfattning bedöms exempelvis uppgå till . Kostnaderna skulle i sådant fall kunna för- delas . Fördelat på en fyraårsperiod skulle det innebära ett tillskott till SBU om i snitt efter det att en första grundläggande inventering har gjorts. Utredningen föreslår att genomförandet av en inventering samt framtagandet av ”SBU kommentarer” och utvärderingsrapporter finan- sieras genom anslaget 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård (Utgifts- område 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg). Enligt utredningen finns det ett behov av att omarbetar sin information om sitt uppdrag rörande .