sou · H7B342 · 2019-10-01 00:00:00 — Enligt 2 kap. 1 § utgör förfrågningsunderlaget ”sådant underlag för ansökan om att delta i ett valfrihetssystem som en upphandlande myndighet tillhandahåller.” Grunderna för den ekonomiska ersättningen till en leverantör ska framgå av förfrågningsunderlaget (4 kap. 1 §). Det är således i prak- tiken upp till varje landsting att besluta om ersättningens närmare ut- formning. Vidare får den upphandlande myndigheten ställa särskilda sociala, miljömässiga och andra villkor för hur ett kontrakt ska fullgöras. Samtliga villkor måste framgå antingen av annonsen om valfrihets- system eller finnas i förfrågningsunderlaget (4 kap. 2 §). Däri ska bl.a. även framgå på vilket sätt ansökan ska ges in (3 §) och inom vilken tid beslut om godkännande kommer att fattas (4 §). Rätt att få delta i ett valfrihetssystem samt tillgång till andra företags kapacitet13 Rätten att få delta i ett valfrihetssystem regleras i 5 kap. 1 § varav fram- går att såväl fysiska eller juridiska personer, antingen var för sig eller tillsammans med andra leverantörer, kan lämna in en ansökan. Upp- handlande myndighet har därmed inte rätt att ställa krav på särskild 13Jfr 14 kap. lagen (2016:1145) om offentlig upphandling () gällande kvalificeringskrav (1–5 §§) samt möjlighet att åberopa andra företags kapacitet (6–8 §§). Här kan även jämföras de särskilda reglerna om underentreprenad och underleverantörskontrakt i 14 kap. lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet (LUFS). juridisk form för att få lämna en ansökan, men ett sådant krav kan ställas när leverantören väl blivit tilldelad kontraktet om det krävs för att kontraktet ska kunna fullgöras på ett godtagbart sätt. Enligt 5 kap. 2 § får en sökande vid behov åberopa andra företags ekonomiska, tekniska och yrkesmässiga kapacitet i ansökan. Sökanden ska tillhandahålla ett åtagande från före- tagen i fråga eller på annat sätt kunna visa att han eller hon kommer att förfoga över nödvändiga resurser när kontraktet ska fullgöras. Denna bestämmelse möjliggör således samarbete med andra leveran- törer för utförande av de avtalade tjänsterna. Motsvarande bestämmelser vad gäller samarbete mellan leveran- törer återfinns även i när det gäller rätten att få delta i en offent- lig upphandling. I 4 kap. 5 § regleras att en grupp av leveran- törer får delta i en upphandling och att upphandlande myndighet inte får ställa upp villkor på att en sådan grupp ska ha en viss juridisk form vid anbudsansökan men väl efter tilldelning av kontraktet för att fullgöra kontraktet på ett tillfredsställande sätt. I samma bestäm- melse i finns dock, till skillnad från LOV, ytterligare bestäm- melser om att den upphandlande myndigheten, i upphandlingsdoku- menten får ange villkor för hur en grupp av leverantörer ska uppfylla kraven på ekonomisk och finansiell ställning enligt vissa bestämda regler, eller på teknisk kunskap och yrkeskunskap om objektiva skäl berättigar detta. Även särskilda villkor får ställas om hur en grupp leverantörer ska fullgöra kontraktet om det är berättigat av objektiva skäl. Det finns dock i detta sammanhang ingen definition av vad som avses med underleverantör enligt vare sig LOV eller LOU.14 Grunder för uteslutning15 av sökande I 7 kapitlet anges grunderna för när en sökande kan uteslutas av den upphandlande myndigheten och således går miste om att delta i ett utannonserat valfrihetssystem. Av 7 kap. 1 § framgår att detta kan ske om den sökande: 14Däremot finns utförliga bestämmelser om underentreprenadkontrakt och krav på dessa i lag (2011:1029) om upphandling inom försvars- och säkerhetsområdet (LUFS). 15Jfr 13 kap. gällande uteslutning av leverantörer. 1.är i konkurs eller likvidation, är under tvångsförvaltning eller är föremål för ackord eller tills vidare har inställt sina betalningar eller är underkastad näringsförbud. 2.är föremål för ansökan om konkurs, tvångslikvidation, ackord eller annat liknande förfarande, 3.genom lagakraftvunnen dom är dömd för brott som avser yrkes- utövningen, 4.har gjort sig skyldig till allvarligt fel i yrkesutövningen och den upphandlande myndigheten kan visa detta, 5.inte har fullgjort sina åliggande avseende socialförsäkringsavgifter eller skatt i hemlandet eller annan stat inom EES-området, eller 6.i något väsentligt hänseende har låtit bli att lämna begärda upplys- ningar eller lämnat felaktiga upplysningar som begärts med stöd av denna paragraf. Enligt andra stycket får sökanden uteslutas om en företrädare för den juridiska personen – under förutsättning att sökanden är en juridisk person – har dömts för brott enligt punkten 3 eller gjort sig skyldig till ett allvarligt fel enligt punkten 4. Den upphandlande myndigheten får begära att en sökande visar att det inte finns grund för uteslutning enligt punkterna 1–3 och 5 (se 7 kap. 1 §, tredje stycket). Bevisning i form av utdrag ur officiellt regis- ter eller annan likvärdig handling16 och intyg från behörig myndighet17 ska därvid godtas av den upphandlande myndigheten (se 7 kap. 2 §18). Alla leverantörer som således uppfyller kraven i annonsen och för- frågningsunderlaget och som inte uteslutits enligt 7 kap. 1 §, ska god- kännas (8 kap. 1 §). Av 8 kap. 2 § följer att underrättelse ska lämnas möjligt, hur detta ska gå till samt hur eventuell rättelse kan sökas av en leverantör 16För förhållanden som avses i 7 kap. 1 §, första stycket, punkterna 1–3 LOV. 17För förhållanden som avses i 7 kap. 1 §, första stycket, punkten 5 LOV. 18Vad som kan ersätta sådana utdrag eller intyg om sökanden har utländsk hemvist eller vad som gäller om sökanden är registrerad i officiell förteckning över godkända leverantörer inom EES regleras i bestämmelsens andra och tredje stycke. som inte blivit godkänd. Kontrakt ska därefter tecknas utan dröjsmål efter ett godkännande (8 kap. 3 §). I förarbetena (se prop. 2008/09:29 s. 87 ff.) till dessa bestämmelser anges följande. Den stora skillnaden mellan ett valfrihetssystem enligt LOV och en tra- ditionell upphandling enligt är att det i ett valfrihetssystem inte föreligger en konkurrenssituation mellan leverantörerna för tilldelningsbeslut. I ett valfrihetssystem enligt LOV får alla leveran- törer som godkänts teckna kontrakt med den upphandlande myndig- heten om de skickat in en ansökan och uppfyller kraven. Tilldelnings- kriterierna ”ekonomiskt mest fördelaktiga” eller ”lägsta pris” finns inte i lagen om valfrihetssystem. Konkurrenssituationen mellan leverantö- rerna uppstår i stället efter att kontrakt har tecknats och den pågår löp- ande under hela avtalsperioden. Det är inte fråga om en priskonkurrens mellan leverantörerna, priset fastställs i stället av den upphandlande myn- digheten i förfrågningsunderlaget. Valfrihetssystemet medför således att det uppstår en kvalitetskonkurrens i brukar- eller patientledet. Den en- skilde brukaren ges makt och möjlighet att bestämma vad som är god kvalitet genom att välja den utförare som han eller hon uppfattar till- handahåller den bästa kvaliteten. …I vissa kommuner har begrepp som certifiering och ackreditering använts i samband med att leverantörer godkänts som utförare. Dessa begrepp återfinns inte i lagen om valfrihetssystem, eftersom det kan leda till missförstånd. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) är nationellt ackrediteringsorgan och ansvarar för kontrollfrågor enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Detta innebär att SWEDAC kom- petensprövar verksamheter som utför analys, provning, kalibrering, certi- fiering, kontroll och besiktning. Någon ackreditering eller certifiering av detta slag är det inte fråga om i valfrihetssystemet. När den upphandlande myndigheten fattat beslut huruvida en sök- ande ska få delta i valfrihetssystemet ska den upphandlande myndighe- ten möjligt lämna skriftliga upplysningar till sökanden om beslu- tet och skälen för detta. Om en sökande inte godkänts är det viktigt att den upphandlande myndigheten i beslutet anger varför sökanden inte godkänts. Den sökande måste ges en rimlig möjlighet att förstå orsaken till beslutet. Om en leverantör gör bedömningen att ett krav som den upp- handlande myndigheten ställt står i strid mot reglerna i lagen, kan denne, oavsett om leverantören är sökande eller inte, begära rättelse hos allmän förvaltningsdomstol. Om en sökande får vetskap om vilka krav sökanden inte uppfyller, kan sökanden se till att uppfylla dem och komma in med en ny ansökan. Det är viktigt att leverantörer ges möjlighet att förstå vad som krävs för att de ska uppfylla kraven. Om en sökande anser sig upp- fylla kraven men den upphandlande myndigheten gör en annan bedöm- ning har den sökande en möjlighet att begära rättelse hos allmän för- valtningsdomstol (se avsnitt 7). Eftersom regeringen gör bedömningen att tilldelningen av kontrakt enligt LOV är att betrakta som en tjänstekoncession är det inte nöd- vändigt att införa bestämmelser om efterannonsering. Bestämmelsen om efterannonsering medför, som vissa remissinstanser påpekat, en del tolkningsproblem varför regeringen väljer att inte föreslå att en sådan bestämmelse införs i LOV. Resultatet behöver därför inte meddelas . Även om en kommun eller ett landsting beslutat sig för att införa ett valfrihetssystem enligt LOV, kan den upphandlande myndigheten besluta att ändra beslutet eller att avbryta valfrihetssystemet. Om den upphand- lande myndigheten ännu inte godkänt sökanden måste sökanden få infor- mation om att förfarandet avbrutits. Om parterna däremot ingått avtal och den upphandlande myndigheten av någon anledning vill häva avta- let, t.ex. på grund av önskemål från en ny politisk majoritet eller att den upphandlande myndigheten inte är nöjd med de stöd-, vård- eller om- sorgsinsatser som tillhandahålls, gäller vanliga civilrättsliga regler om hävning av avtal utifrån vad som följer av avtalet mellan parterna. Om en upphandlande myndighet som infört ett valfrihetssystem vill avveckla detta måste den upphandlande myndigheten fatta ett principbeslut om att av- veckla valfrihetssystemet och därefter säga upp avtalen med befintliga leverantörer. Den upphandlande myndigheten riskerar dock i sådana fall att bli skadeståndsskyldig om uppsägningen inte reglerats i kontraktet. Information, ickevalsalternativ, rättelse m.m. I 9 kapitlet regleras skyldigheter för upphandlande myndighet att såväl informera enskilda om samtliga leverantörer som ingår i val- frihetssystemet. Informationen ska vara saklig, relevant, jämförbar, lättförståelig och lättillgänglig (9 kap. 1 §). För enskilda som inte väljer leverantör ska den upphandlande myndigheten tillhandahålla ett ickevalsalternativ (9 kap. 2 §). Vad som gäller vid rättelse – om en leverantör (som inte har god- känts) gör gällande att den upphandlande myndigheten brutit mot någon bestämmelse i LOV – framgår av 10 kap. 1 och 2 §§. Närmare bestämmelser om behörig domstol, förbud mot över- klagande, skadestånd samt undantag regleras i kapitlets 3–6 §§. Vad som gäller vid tillsyn över valfrihetssystem framgår av 10 kap. 7–9 §§. 4.2.3Valfrihet för patienten enligt patientlagen Möjlighet att välja utförare Förutom definitionerna av vårdvalssystem i HSL och valfrihets- system i LOV, regleras möjligheten för en patient att välja utförare även i patientlagen (2014:821), förkortad PL. Av 9 kap. 1 § PL framgår att en patient som omfattas av ett lands- tings ansvar för hälso- och sjukvård, inom eller utom detta landsting, ska få möjlighet att välja utförare av offentligt finansierad öppen vård. Vad som utgör öppen vård framgår av 2 kap. 5 § HSL. Med öppen vård avses i denna lag annan hälso- och sjukvård än sluten vård.19 Primärvården är en del av den öppna vården. Den vård som således inkluderas i patientens valmöjligheter – i enlighet med 9 kap. 1 § PL – utgörs av val av utförare inom primärvård och specialiserad öppenvård som därmed inte kräver intagning i vårdinrättning (t.ex. dagkirurgi), som bedrivs antingen i egen regi, hos privat vårdgivare som har avtal20 med , eller hos vissa andra privata utförare.21 Möjlighet att välja fast läkarkontakt Möjligheten för patienten att få välja fast läkarkontakt inom primär- vården regleras, förutom i definitionen av vårdvalssystemet i 7 kap. 3 § HSL också i 6 kap. 3 § PL. Patienten ska få möjlighet att välja en fast läkarkontakt inom primär- vården. Enligt kommentaren22 gäller denna bestämmelse enbart hälso- och sjukvårdsverksamhet som bedrivs med som huvudman. Bestämmelsens formulering om valmöjligheten av fast läkarkontakt 19Av 2 kap 4 § HSL framgår att ”med sluten vård avses i denna lag hälso- och sjukvård som ges till en patient som är intagen vid en vårdinrättning.” 20Med avtal avses här såväl vårdvalsavtal enligt (8 kap. 1–3 §§) LOV samt vårdavtal enligt (2016:1145) . 21Avser privata utförare som är verksamma enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning eller lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi. 22Se kommentar till 6 kap. 3 § PL. skiljer sig åt från den i 7 kap. 3 § HSL (se ovan), i vilken landstingen också bedöms ansvara för att sådan möjlighet kan tillgodoses patienten. Möjlighet att välja fast vårdkontakt I 6 kap. 2 §23 regleras att en fast vårdkontakt (jfr fast läkarkontakt) ska utses för patienten –om patienten begär det, eller –om det är nödvändigt för att tillgodose patientens behov av trygg- het, kontinuitet, samordning och säkerhet. Huruvida en fast vårdkontakt ska utses, beror således enligt denna konstruktion, antingen på patientens val eller på vårdgivarens bedöm- ning. Till skillnad från möjligheten att välja fast läkarkontakt, har alltså även vårdgivaren i denna bestämmelse givits ett inflytande som grundar sig på patientens behov. Möjlighet att välja utförare i annat landsting Att landsting ska erbjuda öppen vård till patienter som omfattas av annat landstings ansvar24 (s.k. utomlänsvård) framgår av 8 kap. 3 § HSL25 (se avsnitt 4.3). Patientens rätt till information om valfrihetsalternativ Enligt 3 kap. 2 § PL26 ska patienten få information om 1.möjligheten att välja behandlingsalternativ, fast läkarkontakt samt vårdgivare och utförare av offentligt finansierad hälso- och sjukvård, 23Jfr med 6 kap. 3 § PL och 7 kap. 3 § HSL som möjliggör val av fast läkarkontakt. 24Vilken personkrets som omfattas av detta ansvar framgår av (8 kap. 1–2 §§) HSL och av lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. och av lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. 25Vårdgarantin gäller endast i patientens hemlandsting men i övrigt ska vården ges på samma villkor som de villkor som gäller för de egna invånarna. 26Jfr 9 kap. 1 § LOV gällande den upphandlande myndighetens informationsansvar gentemot enskilda. även förslag till ändring i 3 kap. 2 § PL gällande ett förtydligat informationskrav gentemot patienten om tillgång till och val av fast läkarkontakt i betänkandet God och nära vård – en primärvårdsreform (SOU 2018:39) s. 376 ff. 2.möjligheten att få en ny medicinsk behandling och en fast vård- kontakt, 3.vårdgarantin, och möjligheten att hos få upp- lysningar om vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i . Enligt vägledning från 201427 har landstingen och kommunerna ett stort informationsansvar för att stödja den enskilde i dennes val av utförare. Informationen som ska lämnas om samtliga godkända utförare i valfrihetssystemet ska vara fullgod; dvs. saklig, relevant, jämförbar, lättförståelig och lättillgänglig. Den enskilde ska också få fullgod information om möjligheten till att byta utförare och göra s.k. omval, hur detta går till och vilka regler som gäller i samband med det. Det kan exempel- vis handla om uppsägningstider eller vart den enskilde ska vända sig för att göra ett omval. För att ett valfrihetssystem ska fungera behöver lands- tingen och kommunerna kontinuerligt påminna medborgarna om möj- ligheten till omval.28 4.2.4Ansvar för tillsynen över valfrihetssystem enligt LOV Av 10 kap. 7 § LOV framgår att regeringen utser en tillsynsmyndighet över valfrihetssystem. Denna får enligt 8 § inhämta nödvändiga upp- lysningar från upphandlande myndigheter, i första hand genom skrift- ligt förfarande, men upplysningar kan också ske på annat lämpligt sätt29. Den upphandlande myndigheten har vidare en skyldighet att tillhandahålla de upplysningar som tillsynsmyndigheten begär (9 §). Av instruktion30 regleras att myndigheten, bl.a., ska fullgöra de uppgifter som följer av 10 kap. 7 § lag (2008:962) om valfrihetssystem. är således av regeringen utsett som tillsynsmyndighet över valfrihetssystemet i LOV.31 27Lagen om Valfrihetssystem (LOV), Vägledning för utförare, 1 (2014). 28Se Lagen om Valfrihetssystem (LOV), Vägledning för utförare, 1 (2014), s. 7. 29Om det på grund av materialets omfång brådska eller något annat förhållande är lämpligare, får upplysningarna i stället inhämtas genom besök hos den upphandlande myndigheten eller muntligen” (se 10 kap. 8 §, sista meningen, LOV). 30Se 3 §, första stycket, punkten 5 förordning (2007:1117) med instruktion för . 31Enligt 2 § i instruktionen ska ”… verka för en effektiv konkurrens i privat och offentlig verksamhet till nytta för konsumenterna samt en effektiv offentlig upphandling till nytta för det allmänna och marknadens aktörer. ska se till att de regel- verk och rutiner verket disponerar över är kostnadseffektiva och enkla för medborgare och företag.” 4.3Vård utanför hemlandstinget – utomlänsvård I 8 kapitlet HSL regleras ansvar att erbjuda hälso- och sjukvård. Av 1 § framgår att ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt den som är bosatt inom och att detsamma gäller för den som är kvarskriven enligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och som stadigvarande vistas inom . har även i övrigt en skyldighet att verka för en god hälsa för befolkningen. Av 8 kap. 2 § framgår vilken ytterligare personkrets som också ska erbjudas god hälso- och sjukvård av . Utomlänsvård – hemlandstinget bär kostnaderna för vården i annat landsting Portalparagrafen för den s.k. utomlänsvården finns i 8 kap. 3 §32. Denna bestämmelse utgör också grunden för landstingens ersättning för digitala vårdtjänster som erbjuds patienter av externa utförare (dvs. utförare utan egna kontrakt med landstingen men som har olika former av samarbetsavtal med kontrakterade utförare). Pro- blematiken kring detta finns beskriven i kapitel 10 (avsnitt 10.1.4). Av bestämmelsen framgår följande. ska erbjuda öppen vård åt den som omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård. En sådan patient omfattas inte av vårdgaranti enligt 9 kap. 1 §. I övrigt ska vården ges på samma villkor som de villkor som gäller för de egna invånarna. Om patienten omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård enligt 1 §, svarar det för kostnaderna för vård som patienten ges med stöd av första stycket. Detta gäller dock inte om det ställer krav på remiss för vården och dessa remissregler inte följs. Bestämmelsen innebär alltså en utvidgning av landstingens ansvar att erbjuda öppen hälso- och sjukvård till att även gälla patienter som om- fattas av ett annat landstings primära ansvar, dvs. 32Utomlänsbestämmelsen motsvarar 4 § andra och tredje styckena HSL och i kom- mentaren hänvisas till förarbetena i prop. 2013/14:106 s. 81 f. och 129 f. –patienter som är bosatta i ett annat landsting eller –som är kvarskrivna enligt folkbokföringslagen och stadigvarande vistas i ett annat landsting, –som har rätt till vårdförmåner i i ett annat landsting enligt 8 kap. 2 § punkt 1 i denna lag33, samt –asylsökande och andra utlänningar som har rätt till vård i ett annat landsting i enlighet med reglerna i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl., eller enligt lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Detta utökade ansvar är begränsat till öppen vård (såsom denna definieras i 2 kap. 5 § HSL) dvs. primärvård och specialiserad vård som inte utgör sluten vård och således kräver intagning i vårdinrättning. Vårdgarantin34 gäller däremot inte patienter som omfattas av ett annat landstings primära ansvar för hälso- och sjukvård. I jämförelse med övriga bestämmelser i 8 kapitlet HSL, saknas begreppet ”vistas” i 8 kap. 3 § vilket bl.a. har medfört att bestämmelsen kommit att tolkas och tillämpas som grund för dagens digitala och därmed geografiskt obundna hälso- och sjukvårdstjänster (se kapi- tel 7–10). Utomlänsvård vid omedelbara behov I 8 kap. 4 § HSL regleras följande. Om någon som vistas inom utan att vara bosatt där behöver omedelbar hälso- och sjukvård, ska erbjuda sådan vård. Av bestämmelsen framgår således tydligt förutsättningen att den patient som ska erbjudas den omedelbara hälso- och sjukvården behö- ver vistas inom det landsting som utomlänsvården ska ges. ”den som, utan att vara bosatt här, har rätt till vårdförmåner i vid sjukdom och moderskap enligt vad som följer av och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen.” 349 kap. 1 § HSL: ”ska erbjuda vårdgaranti åt den som omfattas av ansvar enligt 8 kap. 1 eller 2 §. Vårdgarantin ska innehålla en försäkran om att den enskilde får 1. kontakt med primärvården, 2. besöka läkare inom primärvården, 3. besöka den specialiserade vården, och 4. planerad vård.” Av kommentaren till bestämmelsen framgår att stadgandet om att en utomlänspatient har rätt till akutvård kan jämföras med bestämmel- serna i och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen.35 Av 8 kap. 5 § framgår att landstingen också i andra fall får erbjuda hälso- och sjukvård åt den som omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård, om 1.landstingen kommer överens om det, eller 2.det är fråga om nationell högspecialiserad vård. 4.4Andra sätt än LOV för att upphandla eller organisera hälso- och sjukvård Eftersom (eller upphandlande myndighet) i samband med ansvaret för organisationen av hälso- och sjukvården, också kan välja att använda sig av upphandlingsförfarande enligt lag (2016:1145) om offentlig upphandling (), men också enligt lagen om läkarvårds- respektive fysioterapiersättning, beskrivs nedan de grundläggande förutsättningarna även för dessa förfaranden. 4.4.1Lag om offentlig upphandling Enligt 1 kap. 1 § är lagen tillämplig vid upphandling som genom- förs av en upphandlande myndighet (offentlig upphandling). Med upphandling avses de åtgärder som vidtas i syfte att anskaffa varor, tjänster eller byggentreprenader genom tilldelning av kontrakt. Lagen gäller även när en upphandlande myndighet anordnar en pro- jekttävling36. Av 1 kap. 22 § framgår vad som avses med upphandlande myndig- het, dvs. en statlig eller myndighet. Vid tillämpningen av ska dock med myndighet jämställas 35Bestämmelsen motsvarar 4 §, första stycket HSL och förarbetena finns i prop. 1981/82:97 s. 119 f. 36Vad som avses med projekttävling anges i 1 kap. 19 § (1 kap. 1 § sista meningen ). 1.beslutande församling i en kommun eller ett landsting, 2.offentligt styrt organ som avses i 18 §37, och 3.sammanslutning av a) en eller flera myndigheter enligt första stycket eller församlingar enligt 1, eller b) ett eller flera organ enligt 2. Med upphandlingsdokument avses varje dokument som en upphand- lande myndighet använder för att beskriva eller fastställa innehållet i upphandlingen (se 1 kap. 23 §). Principer för offentlig upphandling Av 4 kap. 1 § framgår att upphandlande myndigheter ska behandla leverantörer på ett likvärdigt och icke-diskriminerande sätt samt genom- föra upphandlingar på ett öppet sätt. Upphandlingar ska vidare genom- föras i enlighet med principerna om ömsesidigt erkännande och pro- portionalitet.38 En upphandling får inte utformas i syfte att undanta den från lagens tillämpningsområde och får inte heller utformas i syfte att begränsa kon- kurrensen så att vissa leverantörer gynnas eller missgynnas på ett otillbörligt sätt (4 kap. 2 §).