sou · H7B346d2 · 2019-11-29 00:00:00 — –volym, löptid, valuta, säkerheter, ränta, skälen för stödet. –tillsynsmyndighetens bedömning av stödmottagarens likvidi- tetsposition och soliditet, och –när det är relevant en bedömning av gränsöverskridande di- mensioner och/eller systemimplikationer. 59En liknande definition finns i krishanteringsdirektivet. Där definieras akut likviditetstöd som ”en centralbanks tillhandahållande av centralbankspengar, eller något annat stöd som kan leda till ökade centralbankspengar, till ett solitt finansinstitut eller en koncern av solida finans- institut (eng. to a solvent financial institution, or group of solvent financial institutions) som har tillfälliga likviditetsproblem, utan att en sådan transaktion är en del av penningpolitiken”. 2.Institut som mottar stöd () ska tillhandahålla bl.a. följande. –En finansieringsplan. Planen ska tillhandahållas inom två må- nader och därefter uppdateras kvartalsvis. –Månatlig uppdaterad information om kaptäckningsgrad och bruttosoliditet. Informationen ska tillhandahållas inom två må- nader och därefter . –Ett institut som när det fick stöd () bröt mot kapitaltäck- ningskraven enligt tillsynsförordningen, måste tillhandahålla en rekapitaliseringsplan till ECB för bedömning inom den tid som bestäms av . 3.Om stödet tillhandahålls för än ska centralbankschefen för den berörda i ett brev till ECB beskriva vilken strategi för att avsluta stödet som finns. 4.När storleken på stödet för ett visst institut eller en viss företags- grupp överstiger 500 miljoner euro60, ska ECB:s direktion infor- meras i förväg om problemets natur, vilket instrument som ska användas och likviditetskonsekvenserna. Denna information kommer att lämnas vidare till . Därutöver gäller att när storleken på likviditetsstödet för ett visst institut eller en viss företagsgrupp överstiger , ska ECB:s direktion besluta om behöver ta ställning till det. Om ECB:s direktion drar slutsatsen att det finns en risk att det bilaterala stödet strider mot Eurosystemets gemensamma monetära politik, ska den begära att beslutar i frågan. Särskilt om förbudet mot monetär finansiering Enligt ELA-överenskommelsen kan en överträdelse av förbudet mot monetär finansiering bedömas strida mot ECBS mål och funktioner. I de fall då en nödkredit () enligt dokumentet ska anmäls i för- väg (punkten 2 ovan) kommer förenligheten att bedömas i förväg. En nödkredit () till insolventa/insolida institut (se definitionen nedan) och till insolvensförfaranden har inletts en- 60Det motsvarar ungefär stödet till och som beviljades en kreditram på vardera i nödkredit av 2008. ligt nationell rätt står enligt dokumentet i strid med förbudet mot monetär finansiering. Enligt ELA-överenskommelsen anses – något förenklat uttryckt –ett kreditinstitut solvent/solitt (eng. solvent) om 1.det uppfyller minimikapitalkravet rapporterat enligt tillsynsför- ordningen, eller 2.de inte uppfyller minimikapitalkraven, men det finns trovärdiga utsikter för rekapitalisering som återställer minimikapitalkravet . får dock besluta att förlänga perio- den. Enligt överenskommelsen strider stöd (ELA-transaktioner) mot för- budet mot monetär finansiering, om 1.transaktionen liknar en övertrasseringsfacilitet eller någon annan typ av kreditfacilitet till staten, särskilt finansiering av den offent- liga sektorns skyldigheter mot tredje man eller om de facto tar över en statlig uppgift, eller 2.stödet () ges till ett institut som inte är solitt eller för vilket insolvensförfaranden har inletts enligt nationell rätt. Enligt ELA-överenskommelsen får löptiden för en nödkredit över- stiga 12 månader bara om inte motsatt sig det. I ett så- dant fall måste den nationella via brev berättiga för- längningen månatligen och kan ställa ytterligare krav och villkor. Nationella centralbanker ska ta ut en straffränta av institut som får nödkredit. Som beskrivs närmare i appendixet till kapitel 22 har i sitt (SMF) tre likviditetsförsäkrande faciliteter. En av dem, Discount Window Facility (DWF) används för att möta enskilda företags likviditetsbehov. Vid sidan om de faciliteter som finns i det publicerade ramverket får banken även ge annat bilateralt stöd än DWF. Den legala grunden för sådant bilateralt stöd är det MoU som har ingått med Treasury (det brittiska ).61 Det beskrivs i det följande. I överenskommelsen kallas det bilaterala likviditetsstö- det för ”Emergency Liquidity Assistance”. Det bör noteras att Stor- har omfattande undantag från EUF-fördragets bestäm- melser om centralbanksverksamhet. Överenskommelsen mellan och Treasury och Treasury (det brittiska ) har tagit fram en överenskommelse om den närmare ansvarsfördel- ningen inom området finansiell stabilitet. Av överenskommelsen fram- går att har det primära operativa ansvaret för finansiell krishantering, men att finansministern ensam har ansvar för beslut om användningen av offentliga medel, inklusive att godkänna förslag från att ge nödkredit. I överenskommelsen definieras ”Emergency Liquidity Assistance” som stödåtgärder utanför publicerade ramverk (SMF). Likviditetsstöd får ges av , efter godkänn- ande av Treasury, till företag som är utsatta för risker men bedöms vara solida. (eng. to firms that are at risk but are judged to be solvent). Detta inkluderar stöd till individuella företag. Finansministern får enligt överenskommelsen under vissa förut- sättningar instruera att ge nödkredit till ett eller flera företag som bedömer inte vara solida och livskraftiga eller på andra villkor än de som föreslås av . Befogenheten att instruera är dock inte tillgänglig beträffande policybeslut av eller eller för ändringar av det av Bank 61IMF (2016b), appendix III. of offentliggjorda ramverket SMF för att tillhandahålla likviditet till det finansiella systemet. Närmare om utformningen av bilaterala likviditetsstöd I avtalet mellan och Treasury anges inte i detalj vilka kriterier som en motpart ska uppfylla för att få stöd. Viss information finns dock i underlaget för den utvärdering (FSAP) som IMF gjorde av 201662. Där anges bl.a. följande. •Det bilaterala likviditetsstödet kan ges i pund och utländsk valuta. •Prissättningen är flexibel men startpunkten bör vara priset för DWF plus en marginal för att reflektera ökade risk och utlåningens omfattning. •Stödmottagaren kommer sannolikt att vara ett finansiellt institut som är solitt (eng. solvent on balance sheet basis), men enligt det ovan beskrivna avtalet kan finansministern instruera att ge en nödkredit till ett företag som inte uppfyller detta kriterium. •För att få bilateralt stöd behöver mottagaren inte vara system- viktig. •Mottagaren av stödet förväntas ställa säkerhet. En bredare upp- sättning tillgångar kan accepteras för nödkredit än för normala SMF-faciliteter. •En fortlevandebedömning kan genomföras för att säkerställa att företaget har förmåga att betala tillbaka likviditetsstödet. •Bank of kan begära en statlig garanti för likviditetsstödet. 62IMF (2016), appendix III. Ett företag i resolution kommer att ha tillgång till centralbanks- faciliteterna i SMF om det uppfyller de kriterier som gäller för faci- liteten enligt ramverket. har vidare ett flexibelt ”Resolution Liquidity Framework” (ramverk för likviditet till ett företag i resolution). Lik- viditetsstöd till ett företag i resolution enligt det ramverket ges mot en bred uppsättning säkerheter och säkerhetskraven bygger på de säkerheter som är godtagbara enligt SMF. Bankens mål är att till- handahålla stöd i eller utländsk valuta i den omfattning och som krävs för en övergång till marknadsbaserad finan- siering. Treasury ska godkänna stöd som ges inom ramen för reso- lution via resolutionsregelverket. Det behandlas i det ovan nämnda MoU:et mellan och Treasury. ska också informera Treasury innan den antar eller uppdaterar en resolu- tionsplan som innehåller användningen av ett resolutionsverktyg och om implikationerna för offentliga medel. Alla förluster som upp- kommer i samband med likviditetsstöd via ramverket för likviditet i resolution kommer att återvinnas från industrin i överensstämmelse med bl.a. krishanteringsdirektivet.63 Enligt den kanadensiska centralbankslagen (artikel 18), får ge lån eller förskott mot säkerhet till medlemmar i (). Löptiden får inte överstiga sex måna- der. Detta verktyg används av för att ge nödkredit, eller som kallar det ”Emergency Lending Assis- tance”. De närmare villkoren för bilateralt stöd har preciserats av 63Bank of (2017). 64Bank of ’s Framework for Market Operations and Liquidity Provision, . Finns tillgänglig på följande webbplats: /markets/market-operations- liquidity-provision/framework-market-operations-liquidity-provision/. Enligt används nödkredit för att adressera ett sär- skilt marknadsmisslyckande som kan uppstå till följd av löptidsom- vandling. Banken ger stöd bara till grupper av institut som är sårbara mot sådana marknadsmisslyckanden. får ge nödkredit till 1.Federalt reglerade finansiella institut som är medlemmar i och för vilka det finns ett trovärdigt återhämtnings- och resolu- tionsramverk. Ett ramverk för återhämtning och resolution är trovärdigt om det ger de berörda myndigheterna, inklusive , stort förtroende för att den långsiktiga livskraften hos ett probleminstitut kan upprätthållas eller återställas eller att institut kan avvecklas under ordnade former. har dock inte tagit fram några egna krav eller kriterier på ramverket utöver de som tillsynsmyndigheten och resolutionsmyndigheten har. Men innan den ger stöd till ett institut, gör en due diligence för att försäkra sig om att alla förutsättningar är uppfyllda. 2.Delstatsreglerade institut som tar emot insättningar, som är med- lemmar i CPA, som garanteras av delstaten (eng. provincial in- demnity), som är viktiga för stabiliteten i det finansiella systemet och för vilka det finns ett trovärdig återhämtnings- och resolu- tionsramverk.66 3.Finansiella infrastrukturföretag hemmahörande i som övervakar. Enligt riktlinjer ges bilateralt stöd i allmänhet inte till följande. •Försäkringsbolag, värdepappersfonder (eng. mutual funds), och värdepappersföretag (eng. investment dealers). 65Alla banker måste vara medlemmar i . 66Delstaterna ansvarar för tillsynen över delstatsinstituten och ska ersätta för förluster som den gör till följd av nödkredit. De ska vända sig till hemlandet för stöd. •Utländska finansiella infrastrukturföretag. Den centralbank som är ytterst ansvarig för övervakningen av ett finansiellt infrastruk- turföretag är också ansvarig för stöd. har ersatt sitt soliditetsbegrepp med en bestämmelse om att det ska finnas en ett trovärdigt ramverk för återhämtning och resolution (se ovan). får ge lån i nationell och utländsk valuta. Enligt den kanadensiska centralbankslagen är den lägsta ränta som kan ta ut bankräntan (eng. bank rate). får bara ge lån mot säkerhet. Banken är beredd att acceptera en bredare krets säkerheter än för sina penningpolitiska faciliteter. Värderingsavdrag används så att banken lånar ut ett be- lopp som är mindre än värdet på de säkerheter banken tar. Löptiden på de lån som ger, får inte överstiga . Lånen får förlängas så som bedöms nödvändigt. I praktiken kommer lånen att struktureras som endagslån som förlängs . kan upphöra att ge lån när den bedömer att det är lämpligt, t.ex. om låntagaren inte längre uppfyller förutsättningarna för att få lån eller säkerheterna är tillräckliga. Federal Reserve (Fed) Som beskrivs närmare i appendixet till kapitel 22 har Federal Reserve (Fed) en diskonteringsfacilitet, som gör det möjligt att ge lån till vissa företag som tar emot insättningar. Fed har emellertid också befogenhet att utvidga diskonteringsfaciliteten till andra företag, men i ett sådant fall ska faciliteten rikta sig till en bredare krets företag och får inte användas för att ge stöd till enskilda företag. Sådana utvidgande åtgärder förutsätter dessutom godkännande av finansministern. I det följande beskrivs både det som gäller enligt den nuvarande norska centralbankslagen och den nya norska centralbankslag som träder i kraft . Enligt den norska centralbankslagen får när det är motiverat av särskilda omständigheter ge kredit på särskilda villkor. kan med stöd av den bestämmelsen tillföra likviditet till individuella banker om likviditetsproblemen är begränsade till en eller ett fåtal banker. Om det föreligger särskilda omständigheter får dock ge kredit till andra än banker.67 har inte gett kredit på särskilda villkor (av benämnt S-lån) till någon bank sedan bankkrisen . 2008 gav dock kredit på särskilda villkor till bankernas säkerhetsfond i samband med ett kortfristigt lån som säkerhetsfonden gav till den isländska banken . har tagit fram riktlinjer för när för får ges. •S-lån bör vara förbehållet situationer då den finansiella stabili- teten är hotad. 6719 och 22 §§ i den norska centralbankslagen. 68NOU 2017:13, s. 326. •Beslut om S-lån kommer i de flesta fall att vara en fråga av särskild vikt som först ska läggas fram för . kommer att begära att Finanstilsynet först gör en värdering av bl.a. orsakerna till likviditetsproblemen och den berörda ban- kens likviditets- och kapitalsituation. •Om S-lån ges till banker som har eller löper risk för att få en svag kapitaltäckning, bör det föreligga en plan för återkapitalisering av banken. •S-lån bör ges mot full säkerhet eller garantier. •S-låneräntan bör sättas över marknadsräntan. •Andra finansinstitutioner än banker kan få S-lån vid särskilda tillfällen. Det sägs inte någonting i den norska centralbankslagen om huruvida S-lån får ges till utländska banker. Enligt Banks riktlinjer ska dock likviditetsstöd bara ges till norska banker, inklusive dotter- bolag till utländska banker. ger inte lån till filialer till utländska banker.69 I gjorde en utredning (centralbanksutredningen) en översyn av den norska centralbankslagen (NOU 2017:13). lade den norska regeringen, med stöd av den utredningen, fram en pro- position (prop. 97 L, 2018–2019) till (den norska riks- dagen). har beslutat om en ny centralbankslag som träder I den lagen finns en bestämmelse om S-lån motsvarande den i den befintliga centralbankslagen tas in i den nya lagen. Det föreslås dock en ny bestämmelse av vilken det framgår att S-lån bara får ges mot betryggande säkerhet. Huruvida den nya lagen kommer att innebära att förändrar sina riktlinjer är för tidigt att säga. 69NOU 2017:13, s. 327. Enligt den schweiziska centralbankslagen får den schweiziska central- banken (SNB) ingå kredittransaktioner med banker och andra finan- siella marknadsaktörer under förutsättning att tillräckliga (eng. suffi- cient) säkerheter tillhandahålls för lånen. Enligt SNB kan central- banken med stöd av den bestämmelsen tillhandahålla nödkredit (eng. emergency liquidity assistance) till en eller flera nationella banker om de inte har möjlighet att refinansiera sin verksamhet på marknaden. Enligt SNB gäller följande kriterier för sådant bilateralt stöd.70 •Banken eller den grupp av banker som begär att få kredit måste vara av betydelse för det finansiella systemet. •Den sökande banken måste vara solid. •Likviditetsstödet måste täckas av säkerheter. För att bedöma en banks eller en bankgrupps soliditet, inhämtar SNB yttrande från tillsynsmyndigheten. I den Financial Sector Stability Assessment som IMF gjorde av 2014, konstateras att den schweiziska centralbankslagen inte uttryckligen innehåller arrangemang för exceptionellt likvidi- tetsstöd. Den federala konstitutionen tillåter dock att extraordinära åtgärder vidtas under exceptionella omständigheter. Det kräver parla- mentets godkännande i förväg om stödet uppgår till minst 500 miljo- ner schweizerfranc. finns det en nordisk-baltisk central- banksöverenskommelse om samarbete beträffande banker med gräns- överskridande etableringar (bankgrupper). Med banker avses banker och hypoteksinstitut. Syftet med överenskommelsen är att införa lämpliga procedurer och principer som underlättar samarbetet mellan parterna beträff- ande gränsöverskridande bankgrupper, med det underliggande syftet att försäkra och bidra till finansiell stabilitet i de individuella län- derna och i den nordisk-baltiska regionen i dess helhet. 70Swiss (2015). Överenskommelsen behandlar bl.a. samarbetet beträffande nödkre- dit, i överenskommelsen benämnt Emergency Liquidity Assistance. Med “Emergency Liquidity Assistance” avses riktat extraordinärt likviditetsstöd till en specifik bank som ges efter eget gottfinnande. Överenskommelsen anger att en begäran om nödkredit från en bank i en gränsöverskridande bankgrupp ska behandlas av central- banken i bankens hemland. Om den bank som begär bilateralt stöd har en filial i ett annat nordiskt-baltiskt land, ska värdlandets central- bank sträva efter att hjälpa till. Enligt överenskommelsen har centralbankerna identifierat följande gemensamma minimikrav för att ge bilateralt stöd: a)Den bank som begär att få en nödkredit är solid (eng. solvent). b)Den bank som begär att få en nödkredit har likviditetsbehov som är tillfälliga. c)Den bank som begär att få en nödkredit kan ställa tillfredsställ- ande (eng. adequate) säkerheter. d)Tillhandahållande av en nödkredit måste ta hänsyn till finansiell stabilitet. FSB:s globala riktlinjer om finansiering av systemviktiga banker i resolution () antog 2011 of Effec- tive Resolution Regimes for Financial Institutions (). De godkändes som en ny internationell standard av G20. De ur- sprungliga kompletterades med vissa sektorsspecifika riktlinjer. är tillämpliga på resolutionsregimer för alla slags finansiella institut som kan vara systemviktiga eller kritiska om de falle- rar. Med finansiella institut avses banker, försäkringsföretag, värde- pappersföretag och finansiella infrastrukturföretag.71 täcker alltså fler företag än EU:s krishanteringsdirektiv. har beaktats vid framtagandet av EU:s krishanteringsdirektiv. 71Key Attributes är också tillämpliga på holdingbolag och oreglerade företag inom en koncern eller ett konglomerat. Riktlinjer om tillfällig finansiering av globalt systemviktiga banker i resolution FSB publicerade riktlinjer om finansieringen i resolu- tion av globalt systemviktiga banker, som kompletterar tributes.72 har inte några globalt systemviktiga banker, men det som sägs i riktlinjerna är ändå av intresse för analysen av vad det är viktigt att tänka vid utformningen av finansieringslösningar för ett företag i resolution. I riktlinjerna konstateras att närmast efter resolu- tionsbeslutet kommer en globalt systemviktig bank i resolution sannolikt att behöva mer likviditet än vanligt. För att möta ett sådant likviditetsbehov ska i första hand bankens egna likvida tillgångar (betalningsmedel och andra likvida tillgångar) användas. I andra hand ska den privata marknaden vara källan till finansiering. För att hantera den situationen att privat finansiering inte är tillgänglig eller tillräcklig, ska det finnas en trovärdig offentlig finansieringsmeka- nism. Med en offentlig finansieringsmekanism avses den eller de offent- liga myndigheter eller mekanismer i ett land som tilldelats befogen- heten att tillhandahålla tillfällig finansiering till en globalt system- viktig bank. Det inkluderar resolutionsfonder, insättningsgaranti- fonder, resolutionsmyndigheter, centralbanker och finansdepartement, beroende på vad som är tillämpligt. Riktlinjerna pekar på möjligheten att maximera privat finansie- ring genom konsortier eller en s.k. superförmånsrätt. Dessutom kan offentliga garantier användas för att upprätthålla privat finansiering och minimera sannolikheten för att medel ur den offentliga finansie- ringsmekanismen behöver användas och omfattningen härav. Den offentliga finansieringsmekanismen bör enligt riktlinjerna generellt ha följande egenskaper. 1.Storlek: Den ska vara tillräckligt stor för att kunna stödja en ord- nad resolution av flera globalt systemviktiga banker så att de kan betala sina skulder när de förfaller till betalning. 2.I tid (eng. timing): Den ska kunna tillföra finansiering tillräckligt snabbt. 72FSB (2016a). 3.Löptid: Den ska kunna tillföra likviditet som be- hövs för att upprätthålla de kritiska funktionerna, men inte längre än vad som behövs. Vidare ska den offentliga finansieringsmekanismen tillhandahålla finansiering bara om i) marknadsfinansiering tillfälligt inte är tillgäng- lig eller tillräcklig för att genomföra resolutionen effektivt, ii) om statlig finansiering är nödvändig för att främja finansiell stabilitet och möjliggöra att resolutionen kan genomföras enligt den resolu- tionsstrategi som föredras och iii) om villkoren för stödet minimerar den moraliska risken. Strävan att minimera den moraliska risken ska dock inte förhindra att en bank får tillgång till tillräcklig likviditet från den offentliga finansieringsmekanismen i den omfattning det är nödvändigt för att genomföra en ordnad resolution. Enligt FSB bidrar förekomsten av en effektiv offentlig finansie- ringsmekanism, i kombination med tillräcklig tydlighet om dess användning, till att befintliga och potentiella borgenärer kan känna förtroende för att en bank i resolution kan finansiera sina åtaganden. Enligt riktlinjerna ska det vidare vidtas åtgärder för att säkerställa att eventuella förluster som ett företag i resolution gör, bärs av aktie- ägare eller borgenärer eller det finansiella systemet i en bredare kon- text. Riktlinjerna anger vidare att det är viktigt med en välutvecklad och genomförbar resolutionsplan, bl.a. för att ge förtroende för att orsaken till fallissemanget hanteras, för att attrahera privat finan- siering och för att förstärka andra ansträngningar för att minimera den moraliska risken. Att innehållet i planen kommuniceras löpande när resolutionen har påbörjats är också viktigt för att uppnå dessa syften. I riktlinjerna pekar FSB på att frågan om tillförsel av likviditet i resolution och tillgången till säkerheter är en viktig del i resolu- tionsplaneringen och en faktor som behöver beaktas vid resolutions- barhetsbedömningen. Därför ska resolutionsmyndigheterna och andra myndigheter utveckla och i resolutionsplanen ta in en finansierings- plan. I riktlinjerna ges exempel på vad finansieringsplanen kan inne- hålla. Riktlinjerna behandlar också gränsöverskridande samarbete. Riktlinjer avseende ”Finansieringsstrategidelar i en genomförbar resolutionsplan” Som komplement till finansieringsriktlinjer publicerade FSB ytterligare riktlinjer om resolutionsplanen och den finansieringsplan som ska ingå i den.73 Riktlinjerna behandlar olika delar av en finansieringsplan: Strategin för att upprätthålla finansie- ringen i resolution, företagens förmåga att övervaka, rapportera och uppskatta finansieringsbehoven i resolution, resolutionsmyndighetens framtagande av en finansieringsplan, företagens tillgångar och pri- vata källor till finansiering, tillfällig offentlig finansieringsmekanism och normal centralbanksfinansiering samt informationsutbyte och koordinering mellan myndigheter. 73FSB (2018). Bagehot, W. (1873), Lombard Street, : Kegan, . Bankmeddelandet (2013), Meddelande från kommissionen om tillämp- ning, , av reglerna om statligt stöd på stödåtgärder till förmån för banker i samband med finanskrisen (bankmeddelandet) (2013/C 216/01). (2017), ’s approach to resolu- tion, oktober. de Groen, W.P. (2018), ”Financing bank resolution: An alternative solution for arranging the liquidity required”, In-depth analysis, , november. Demertzis, M., I. Gonçalves Raposo, P. Hüttl och G. (2018), How to provide liquidity to banks after resolution in Europe’s banking union, , november. ECB (2018), Konvergensrapport, maj. ECB (2019), What is a lender of last resort, augusti. Europeiska kommissionen (2019), Report from the Commission to Parliament and application and review of Directive 2014/59/EU (Directive) and Regulation 806/2014 (Single Resolution Mechanism Regulation), COM(2019) 213 final. FSB (2014), attributes of effective resolution regimes for financial institutions, oktober, .