sou · H7B338 · 2019-07-15 00:00:00 — Om den som ute- blivit förelagts vite, får rätten be- sluta att nytt vite ska föreläggas eller att han eller hon ska hämtas till rätten. I 24–27 kap. finns bestämmel- ser om sammanträde för prövning av tvångsmedel. sammanträde ska också hållas om en part har gjort en framställan om det och det inte är uppenbart obe- hövligt. I fråga om hur parterna ska kallas ska 15 § tillämpas. Om någon uteblir som kallats till sammanträdet, får samman- trädet ändå hållas om det främjar beredningen av målet. Om den som uteblivit förelagts vite, får rätten besluta att nytt vite ska föreläggas eller att han eller hon ska hämtas till rätten. I 6 kap. finns bestämmelser om vad som ska antecknas från sam- manträdet. I 24–27 kap. finns be- stämmelser om sammanträde för prövning av tvångsmedel. åklagaren framställa sitt yrkande. åklagaren framställa sitt yrkande. Den tilltalade ska uppmanas att Den tilltalade ska uppmanas att kort ange sin ståndpunkt och grun- kort ange sin ståndpunkt och den för den. grunden för den. efter utveckla sin talan. därefter utveckla sin talan. äganden och den tilltalade ska i äganden och den tilltalade ska i den utsträckning det behövs ges den utsträckning det behövs ges tillfälle att utveckla sin talan. tillfälle att utveckla sin talan. den utsträckning det behövs ska rättens ordförande se till att det som parterna har anfört vid för- beredelsen läggs fram ur handling- Därefter ska målsäganden och den tilltalade höras och annan bevisning läggas fram. Förhör med målsäganden och den tilltalade 7Senaste lydelse 2016:37. bör hållas innan vittnesbevisning tas upp om den omständighet som förhöret gäller. Om en huvudförhandling hålls trots att målsäganden eller den tilltalade inte är närvarande, ska rätten i den utsträckning det behövs se till att det som han eller hon har anfört läggs fram ur handlingarna. Framställningar enligt första och tredje styckena samt fram- läggande av bevisningen får ske genom hänvisningar till ljud- och bildupptagningar och andra handlingar i målet, om rätten finner det lämpligt. Rätten ska vid förberedelsen se till att inget onödigt dras in i målet samt genom frågor och påpekanden verka för att yrkanden, inställ- ningar och grunderna för dessa blir klarlagda och att parterna anger den bevisning som de vill åberopa i målet. Uppgift om målsägandes eller vittnens ålder, yrke och bostads- vittnens ålder, yrke och bostads- adress som saknar betydelse för adress som saknar betydelse för åtalet skall inte framgå av de hand- åtalet ska inte framgå av de hand- lingar som sänds över till den lingar som sänds över till den tilltalade i mål om allmänt åtal. tilltalade i mål om allmänt åtal. Om det behövs, får hovrätten Om det behövs, får hovrätten besluta om ytterligare skriftväx- besluta om ytterligare skriftväx- ling under förberedelsen. ling under förberedelsen. rätten får också meddela närmare rätten får också meddela närmare en och därvid bestämma i vilket en och därvid bestämma i vilket 8Senaste lydelse 2005:683. avseende parten skall yttra sig. En part får föreläggas att ge in mer än en skrivelse endast om det finns särskilda skäl. Under förberedelsen får sam- manträde hållas, om det behövs för en ändamålsenlig handlägg- ning av målet. I fråga om ett så- dant sammanträde tillämpas be- stämmelserna i 16 § första stycket och andra stycket första meningen, 21 § första stycket första me- ningen och 22 §. Hovrätten får besluta att den som är anhållen eller häktad skall inställas till sammanträdet. avseende parten ska yttra sig. En part får föreläggas att ge in mer än en skrivelse endast om det finns särskilda skäl. Under förberedelsen får sam- manträde hållas, om det behövs för en ändamålsenlig handlägg- ning av målet. Ett sammanträde ska också hållas om en part har gjort en framställan om det och det inte är uppenbart obehövligt. I fråga om ett sådant sammanträde tillämpas bestämmelserna i 16 § första stycket och andra stycket första meningen, 21 § första stycket första meningen och 22 §. Hovrätten får besluta att den som är anhållen eller häktad ska inställas till sammanträdet. Om hovrätten anser att det Om hovrätten anser att det behövs, skall hovrätten besluta att behövs, ska hovrätten besluta att yttrande av sakkunnig inhämtas, yttrande av sakkunnig inhämtas, skriftligt bevis läggs fram, före- skriftligt bevis läggs fram, före- mål tillhandahålls för syn eller be- mål tillhandahålls för syn eller be- siktning, bevis tas upp utom siktning, bevis tas upp utom annan förberedande åtgärd före- annan förberedande åtgärd före- Om en part vill att en åtgärd Om en part vill att en åtgärd enligt första stycket skall företas, enligt första stycket ska vidtas, ska han eller hon så snart som begära det hos hovrätten. möjligt begära det hos hovrätten. Behöver i mål om allmänt åtal Rätten ska vid förberedelsen se åtgärd enligt 23 kap. företas, får till att inget onödigt dras in i målet hovrätten meddela åklagaren före- samt genom frågor och påpekan- läggande om det. 9Senaste lydelse 1994:1034. den verka för att yrkanden, in- ställningar och grunderna för dessa blir klarlagda och att par- terna anger den bevisning som de vill åberopa i målet. Behöver i mål om allmänt åtal åtgärd enligt 23 kap. vidtas, får hovrätten på yrkande av en part meddela åklagaren föreläggande om det. Denna lag träder i kraft . 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att det införs en ny paragraf, 4 a §, av följande lydelse i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lag- överträdare. Om någon som inte har fyllt är misstänkt för brott får hans eller hennes uppgifter om brottet inte läggas till grund för ett beslut om att begränsa eller lägga ned en förundersökning enligt 23 kap. 4 b § eller för ett utfästelsebeslut enligt 23 kap. 4 d § . Denna lag träder i kraft . 1.3Förslag till förordning om ändring i förundersökningskungörelsen (1947:948) Härigenom föreskrivs att 1 a och 20 §§ förundersökningskungörel- sen (1947:948) ska ha följande lydelse. Ett beslut att inleda en för- Ett beslut att inleda en för- undersökning eller att utvidga en undersökning eller att utvidga en förundersökning skall sättas upp förundersökning ska sättas upp särskilt eller antecknas i akten. särskilt eller antecknas i akten. Det skall framgå vem som har Det ska framgå vem som har fattat Vad som sägs i första stycket gäller också i fråga om ett beslut att begränsa eller lägga ned en för- undersökning enligt 23 kap. 4 b § beslut enligt 23 kap. 4 d § rätte- Detta gäller också ett beslut om att frångå sådana beslut. svar för förundersökningen i dess svar för förundersökningen i dess Han skall se till att utred- Han eller hon ska se till ningen bedrivs effektivt och att att utredningen bedrivs effektivt och att den enskildes rättssäker- sen tas till vara. hetsintressen tas till vara. ledaren skall också ge dem som sökningsledaren ska också ge dem biträder honom behövliga direktiv som biträder honom eller henne behövliga direktiv för arbetet. 10Senaste lydelse 1994:1429. Av förundersökningsprotokollet ska det framgå vem som är undersökningsledare, vem som har varit förhörsledare och vem som har sammanställt protokollet. Den som sammanställer protokollet ska även ange i protokollet när sammanställningen görs. I protokollet ska följande antecknas –angivelsen eller vad som annars har föranlett förundersökningen, –tid och plats för åtgärder under förundersökningen, –iakttagelser vid brottsplatsundersökning, –berättelser av hörda personer samt nödvändiga upplysningar om dem, –uppgift om att en anhörig eller någon annan närstående har underrättats om ett frihetsberövande eller att en sådan underrättelse inte har skett eller har skjutits upp, –uppgift om den misstänkte var påverkad av alkohol eller något annat berusningsmedel vid brottet, och om brottet kan antas ha sam- band med den misstänktes missbruk av alkohol eller något annat berusningsmedel, –namn på förhörsvittne och övriga närvarande vid förhör, –beslut om att någon annan än ett förhörsvittne har tillåtits att närvara vid förhör samt att det som har framkommit vid förhör inte får uppenbaras, –beslut om att en försvarare har förhindrats att närvara vid för- hör och skälen för det, –framställningar till rätten om vittnesförhör eller annan utred- ning under förundersökningen, om upptagande av bevisning enligt 23 kap. 15 § , och om föreläggande att visa upp skrift- ligt bevis eller tillhandahålla föremål för besiktning samt beslut om detta, –beslut om uppgifter som rör användning av tvångsmedel, –underrättelse till en misstänkt enligt 23 kap. 18 § första stycket , samt till en misstänkt och hans eller hennes för- svarare enligt 23 kap. 18 a § första stycket , med upp- gift om de krävt ytterligare utredning eller i övrigt velat anföra något, –uppgift om hur den miss- tänkte har informerats enligt 23 kap. 4 f § och vilka 11Senaste lydelse 2017:208. som var närvarande då informa- tionen lämnades, –beslut enligt 23 kap. 4 b § rätte- gångsbalken som avser brott som omfattas av åtalet, –utfästelsebeslut enligt 23 kap. 4 d § som avser brott som omfattas av åtalet, –uppmaning enligt 2 § strafföreläggandekungörelsen (1970:60), –uppgift om målsägande eller den som övertagit målsägandens anspråk avser att föra ersättningstalan i anledning av brottet, –nödvändiga uppgifter om enskilt anspråk när åklagaren för- bereder en sådan talan och, om det är möjligt, den misstänktes yttrande över ett sådant anspråk, –uppgift om uppmaning enligt 5 a §, –uppgift om det funnits ett barn som har bevittnat brottet och i så fall var barnet har befunnit sig, –uppgift om att det finns utredningsmaterial som inte har tagits med i protokollet, och –det som i övrigt är av betydelse att anteckna i protokollet. Protokollet ska innehålla nödvändiga diarieuppgifter, såsom num- mer på inkommen angivelse och aktnummer (dossiernummer) och en kort beteckning av saken. Denna förordning träder i kraft Vid ett sammanträde ska an- teckningar enligt 6 kap. 3 eller 4 § göras i ett protokoll över sammanträdet, om inte uppgifterna framgår av en dom eller ett särskilt uppsatt be- slut som tillkommer i anslutning till sammanträdet eller om upp- gifterna antecknas i målregistret eller på någon handling i akten.Uppgifterna ska redovisas på ett sådant sätt att de lätt kan återfinnas.Vid ett sammanträde i brott- mål som avser målets förberedelse ska, trots det som sägs i första stycket, anteckningar enligt 6 kap. 3 eller 4 § göras i ett protokoll. 1.4Förslag till förordning om ändring i förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol Härigenom föreskrivs att 15 § förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol ska ha följande lydelse. Vid ett sammanträde skall an- teckningar enligt 6 kap. 3 eller 4 § göras i ett protokoll över sammanträdet, om inte uppgifterna framgår av en dom eller ett särskilt uppsatt be- slut som tillkommer i anslutning till sammanträdet eller om upp- gifterna antecknas i målregistret eller på någon handling i akten. Uppgifterna skall redovisas på ett sådant sätt att de lätt kan återfinnas. Denna förordning träder i kraft . 12Senaste lydelse 2000:363. 1.5Förslag till förordning om ändring i åklagarförordningen (2004:1265) Härigenom föreskrivs att 10 § åklagarförordningen (2004:1265) ska ha följande lydelse. Endast allmänna åklagare får besluta 1. om åtalsunderlåtelse enligt 1. om åtalsunderlåtelse enligt 20 kap. 7 § andra stycket rätte- 20 kap. 7 § andra stycket rätte- gångsbalken och om återkallelse gångsbalken och om återkallelse av sådan åtalsunderlåtelse, och av sådan åtalsunderlåtelse, 2.att inte inleda eller lägga ned en förundersökning i sådana fall som avses i 23 kap. 4 a § första stycket 1 , 3.att begränsa eller lägga ned en förundersökning i sådana fall som avses i 23 kap. 4 b § rätte- gångsbalken, och 4.att utfästa ett visst högsta straff enligt 23 kap. 4 d § rätte- gångsbalken. Denna förordning träder i kraft . 13Senaste lydelse 2012:168. 2Uppdraget och dess genomförande Regeringen beslutade utredningens direktiv En modern brottmåls- process anpassad även för stora mål (dir 2016:31). och beslutades tilläggsdirek- tiv till utredningen (dir. 2017:109 och dir. 2019:16). Uppdraget har bestått av tre delar. Den första delen har gällt frågan om hur handläggningen av stora brottmål kan moderniseras och effektiviseras. Den delen av uppdraget redovisades till reger- ingen genom delbetänkandet Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål – en bättre hantering av stora brottmål (SOU 2017:7). Den andra delen av uppdraget har varit att överväga om det bör införas utökade möjligheter att använda dokumenterade förhör som bevisning i domstol och om så är fallet lämna de fullständiga förslag till författningsändringar och andra förändringar som bedöms nöd- vändiga. Denna del av uppdraget redovisades till regeringen i decem- ber 2017 genom delbetänkandet Tidiga förhör – nya bevisregler i brottmål (SOU 2017:98). Den tredje delen av uppdraget har varit att analysera vilka straff- processuella regler som behövs för att ramarna för straffprocessen ska kunna bestämmas på ett tydligare sätt under förundersökningen och förberedelsen av brottmålet än som är möjligt med dagens regle- ring. I uppdraget har det vidare ingått att utreda behovet och lämp- ligheten av utökade skriftliga inslag i domstolens prövning av brott- mål. Det har ingått i uppdraget att lämna de fullständiga förslag till författningsändringar och andra förändringar som bedöms nödvän- diga. Uppdraget ska redovisas . Uppdraget och dess genomförande Vårt arbete i den del av uppdraget som redovisas inleddes och har bedrivits i nära samråd med de förordnade experterna. Utredningen har fram till och med denna delredovisning haft nio sammanträden med experterna, varav tre tvådagarssamman- träden. Utredningen har dessutom haft löpande kontakt med hela eller delar av expertgruppen under arbetets gång. Utredningens arbete har bedrivits med ambitionen att alla synpunkter som har diskuterats i expertgruppen ska redovisas i betänkandet. I utredningen har funnits en av regeringen förordnad referens- grupp med domare, åklagare, advokater och poliser representerade som har varit behjälpliga med synpunkter. Utredaren och/eller sekre- teraren har även i övrigt haft kontakter och samråd med domstolar, myndigheter, organisationer och andra som berörs av vårt arbete. Det har under utredningsarbetet funnits skäl att ta del av lösningar som har valts i länder med en närliggande rättsordning. Utredningen har i detta syfte haft kontakt med myndigheter, domstolar, departe- ment och universitet i framför allt våra nordiska grannländer och i den utsträckning det har varit relevant för våra överväganden tagit del av deras lagstiftning, praxis och överväganden om befintlig lag- stiftning. Under arbetets gång har vi hållit oss informerade om det arbete som pågår inom med betänkandena Förundersök- ning – objektivitet, beslag, dokumentation m.m. (SOU 2011:45) samt Färre i häkte och minskad isolering (SOU 2016:52). Vi har uppfattat att vårt huvudsakliga uppdrag, i enlighet med de ur- sprungliga direktiven för utredningsarbetet, har varit att föreslå åtgärder som ger förutsättningar för en bättre hantering av stora brott- mål. Detta har varit en avgränsning i våra överväganden. Övervägan- dena i betänkandet görs med detta som grund. Det har dock inte varit frågan om att skapa specialregler för stora brottmål. Våra över- väganden har, som en följd av ambitionen att skapa bättre förutsätt- ningar för hantering av stora brottmål, en tyngdpunkt på reformer som rör förundersökningsstadiet och dess betydelse för den fort- satta brottmålsprocessen. Det som har varit vårt fokus är därvid Uppdraget och dess genomförande brottmål där åklagare normalt leder förundersökningen och för talan i domstol. Frågor som rör polisledda förundersökningar eller under- rättelseverksamhet har vi inte sett skäl att gå närmare in på. Inte heller har vi haft anledning att mer ingående överväga frågor som rör enskilda åtal. som utredningens arbete pågått har inställningen från politiskt håll till frågan om att utreda en ordning med kronvitt- nen ändrats. Frågan om kronvittnen har inte ingått i vårt uppdrag att utreda. Vi har därför inte i de överväganden som vi gör om miss- tänktas medverkan i brottmål förhållit oss till en sådan möjlighet (jfr avsnitt 5.3). 2.4Vad behandlas i detta betänkande? Betänkandet inleds med kapitel 1 som innehåller våra författnings- förslag. Kapitel 2 beskriver utredningens uppdrag och arbete inklu- sive de avgränsningar vi har gjort för vårt arbete. Kapitel 3 redogör för de allmänna utgångspunkterna för vårt arbete. Våra övervägan- den och förslag finns i kapitel 4–10. Frågor om ikraftträdande och övergångsbestämmelser behandlas i kapitel 11. De kostnader och kon- sekvenser som förslagen kan förväntas medföra framgår av kapitel 12. I kapitel 13 finns författningskommentaren. Utredningens direktiv finns i bilagorna 1–3. Bilaga 4 innehåller författningstext från finsk rätt. I bilaga 5 finns en förteckning över de personer som har ingått i utredningens referensgrupp. 3Allmänna utgångspunkter för vårt arbete Straffsystemets yttersta ändamål är att motverka brott. Det straff- processuella regelverket har till uppgift att garantera det lagenliga sambandet mellan brott och straff. Straffprocessen har därvid dubbla syften. Det första är, enligt den s.k. förverkligandeprincipen, att rea- lisera straffhotet så att de materiella straffreglerna får ett faktiskt genomslag. Det andra är, enligt den s.k. skyddsprincipen, att säker- ställa ett rättssäkert brottmålsförfarande. Den dubbla funktionen innefattar å ena sidan statens behov av en effektiv brottsbekämpning (statsperspektivet) och å andra sidan den enskilde medborgarens be- hov av att skyddas mot rättsliga övergrepp från staten (individper- spektivet). Att båda funktionerna realiseras är avgörande för tilltron till rättsstaten. Lagstiftarens uppgift är att se till att det straffprocessuella regel- verket är ändamålsenligt utformat i förhållande till straffprocessens syften. Vår uppgift inom ramen för utredningsarbetet är att föreslå åtgärder som i vissa avseenden anpassar det straffprocessuella regel- verket till samhällsutvecklingen i allmänhet och utvecklingen med stora brottmål i synnerhet. Bakgrunden till uppdraget är att nuva- rande processordning innebär nackdelar i fråga om såväl rättssyste- mets förmåga att utreda och lagföra brott som för rättssäkerheten. Vår utgångspunkt är att de åtgärder vi föreslår sammantaget ska medföra att straffprocessen bättre kan uppfylla båda sina syften. Regelverket ska bli mer ändamålsenligt med fortsatt höga krav på rättssäkerhet. I det ligger även ett krav på goda möjligheter att lag- föra också komplex och omfattande brottslighet. Allmänna utgångspunkter för vårt arbete 3.2Utvecklingen av de stora brottmålen Någon entydig definition av vad som avses med ett ”stort brottmål” finns inte. Begreppet inkluderar i en mer allmän mening brottmål som antingen har ett mycket omfattande processmaterial eller an- nars är särskilt komplexa exempelvis för att de innefattar svåra bevis- eller rättsfrågor på ett sådant sätt att de blir svåra att utreda. Vi kon- staterade inledningsvis i vårt arbete att vad som utgör ett stort och komplicerat brottmål måste avgöras av omständigheterna i de enskilda fallen utifrån vissa riktmärken om ärendets omfattning och kom- plexitet.1 Någon mer preciserad definition av vad som utgör ett stort brottmål har vi bedömt inte är nödvändig för genomförandet av vårt uppdrag. De processuella förutsättningarna för brottmålsförfaran- det, som vi har i uppdrag att överväga, måste vara utformade så att de kan anpassas till förhållandena i varje enskilt brottmål dvs. för såväl stora som små mål. Vi har i vårt tidigare arbete redovisat uppgifter från Domstols- verket om antalet stora brottmål i domstolarna för tiden fram till år 2016.2 Siffrorna, som beskriver förekomsten av större mål i dom- stol , speglar enligt vår bedömning i vart fall en lägstanivå av stora och komplexa förundersökningar vid polis- och åklagarmyndigheterna. Ett mål som kräver att presentera koncentrerat för rätten har med nödvändighet krävt stora förundersökningsresurser. Detta gäller i ännu högre grad om målet kräver i domstol. statistik bör därför ge en viss uppfattning om före- komsten av stora och komplicerade ärenden också vid de brottsbe- kämpande myndigheterna. Den trend som kan utläsas i domstolarna för tidsperioden fram tycks, enligt ny statistik från , fortsätta –2019. Antalet avgjorda brottmål med förhandling som hade eller fler i tingsrätterna var 2016, 2017 och 2018. Det totala antalet avgjorda brottmål med förhandling i tingsrätterna uppgick till 43 2016, 44 2017 och 46 2018. 1Utredningens delbetänkande Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål – en bättre hantering av stora brottmål, SOU 2017:7 s. 31 f. 2Utredningens delbetänkande Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål – en bättre hantering av stora brottmål, SOU 2017:7, bilaga 5. Allmänna utgångspunkter för vårt arbete I hovrätterna var motsvarande siffor för brottmål med över 18 huvud- förhandlingstimmar 2016, 2017 och 2018. Antalet avgjorda brottmål med förhandling som hade 100 huvud- förhandlingstimmar eller mer var i tings- rätterna 20 stycken , 13 stycken och 16 stycken . Av målen med eller fler i tingsrätterna uppgick antalet mål med fler än 180 huvudförhand- lingstimmar till 2016, 2017 och 2018. I hovrätterna uppgick antalet avgjorda brottmål med förhandling som hade eller fler till 4 stycken , 5 stycken och 7 stycken . Av dessa de största brottmålen var det 2 mål , 1 mål respektive 2 mål som hade 180 eller fler huvudförhandlingstimmar i hovrätten. Av statistiken , fram till och med , följer att antalet avgjorda brottmål med förhandling som hade över uppgick till 179 i tingsrätterna och 69 i hovrätterna. Antalet avgjorda brottmål med förhandling som hade eller fler uppgick till 5 i tingsrätterna och 4 i hovrätterna. Antalet av dessa som hade 180 eller fler huvud- förhandlingstimmar var 2 i tingsrätterna och 1 i hovrätterna. Till de brottmål som, i enlighet med redovisade siffror, blir stora i domstol ska läggas de omfattande förundersökningar som aldrig leder till åtal eller som leder till åtal endast i någon begränsad del. Att utreda brottslighet med många misstänkta personer inblandade och många förgreningar av olika slag kräver betydande utredningsin- satser. Det är ofta svårt att säkra bevisning för brott som är organi- serad eller annars omfattar ett stort antal misstänkta. Ofta rör det sig dessutom i de förundersökningar som blir stora om brottslighet som är pågående vilket leder till att förundersökningarna växer av det skälet. Det är inte alltid som utredningsinsatserna leder fram till en lagföring. Det finns en gräns för hur omfattande förunder- sökningar kan bli med en bibehållen överblick över materialet. Någon statistik över ”stora förundersökningar” finns inte vid myndigheterna. följer dock utvecklingen av bl.a. s.k. ”särskilt krävande ärenden” inom myndigheten. Med ett särskilt krävande ärende avses enligt myndighetens definition ett ärende som avser komplicerad brottslighet som är svårare att hand- lägga och därför normalt bör utredas av en utredningsgrupp under Allmänna utgångspunkter för vårt arbete ledning av en åklagare, till exempel ärenden med internationella kopp- lingar och hemliga tvångsmedel.3 Inflödet av brottsmisstankar som tillhör kategorin särskilt krävande ärenden uppgick till 10 863 brotts- misstankar , 12 015 misstankar och 6 2016. An- talet beslutade brottsmisstankar i kategorin uppgick till 11 2018, 11 2017 och 6 2016. Kostnaden per beslutad brotts- misstanke var i dessa ärenden . Genomström- ningstiden från anmälan till beslut för hanteringen av brottsmiss- tankar i kategorin särskilt krävande ärenden var i medeltal , och .