sou · H6B388 · 2019-01-01 00:00:00 — beskriver dessa erfarenheter framgår att många av de barn och unga som har träffat berättat att de är aktiva på fri- tiden.31 En del vittnar dock om att de gärna skulle vilja vara mer aktiva, men att det kan vara svårt att hitta aktiviteter som passar. Barn med kommunikationssvårigheter berättar att det är svårt att vara med i en idrottsförening om de inte kan kommunicera med andra i laget. Andra barn berättar att de inte kan ägna sig åt den aktivitet de skulle vilja på grund av sin funktionsnedsättning. Barnen berättar även att det saknas mötesplatser och föreningar för barn och unga med funktionsnedsätt- ning där de kan träffa andra barn med liknande förutsättningar. FUB har till utredningen framfört att det är problematiskt att den som flyttar till gruppboende förlorar sin kontaktperson, att någon i perso- nalen på gruppboendet blir kontaktperson i stället är inte samma sak. Vid möten med kommuner har dessa pekat på att gränsdragningen mellan ledsagarservice och kontaktperson ibland kan vara svår när det gäller frågan om behovet av insatsen och vad den ska ge stöd för. Den största utmaningen kommunen har när det gäller insatserna biträde av kontaktperson och ledsagarservice är att hitta personer som vill åta sig uppdragen. En del har behov av kontaktperson just för att de behöver kontakt men om en del av funktionsnedsättningen består i att vara skeptisk till andra människor kan det vara svårt för kommunen att hitta en person som den enskilde vill ha som kon- taktperson. anser att är viktigt för frigörelseprocessen att ha en kontaktperson, även för den som bor i en bostad med särskild service enligt LSS. I referensgruppen för brukarorganisationer har framkommit att ledsagarservice och biträde av kontaktperson är viktiga insatser för kontakter utåt. Om det är problem på gruppboendet eller med per- sonalen där så saknar den boende i många fall en ventil, någon utanför boendet att diskutera med, om han eller hon inte har en kontakt- person. Många ansöker inte ens om kontaktperson för att de på förhand får höra att de inte kommer att bli beviljade insatsen. 31Barnombudsmannen (2016). Barn med funktionsnedsättning om samhällets stöd. Bedömning: Kontaktperson är en insats av betydelse både för möj- ligheten att få en aktiv och meningsfull fritid och för att få mellan- mänskliga kontakter utöver det professionella stödet som bl.a. övriga insatser i LSS ger. Kunskaper om insatsen biträde av kontakt- person bör tas fram och sammanställas. För en ökad flexibilitet och ett mer varierat innehåll bör insatsen också kunna innehålla gruppaktiviteter. Förslag: Om den enskilde samtycker till det ska stöd i form av biträde av kontaktperson kunna ske genom en gruppaktivitet. Myndigheten för delaktighet får i uppdrag att: –i samverkan med ta fram ett kunskapsstöd för kommunernas arbete med insatsen biträde av kontaktperson som bör ta upp frågor om bl.a. rekrytering och stöd och möj- ligheter till olika kommunikationssätt såsom Internet för att upprätthålla en kontaktpersonsrelation, och –i samarbete med Myndigheten för ungdoms- och civilsamhälles- frågor och ta fram en vägledning för hur kommunerna med hjälp av föreningslivet kan vidga möjlig- heterna för personer med funktionsnedsättning att delta i fri- tidsaktiviteter. De som omfattas av LSS har behov kontaktperson Samhället har genomgått stora förändringar på många områden sedan LSS infördes , t.ex. har den fysiska tillgängligheten utvecklats. Det finns dock fortfarande behov av särskilda individuella stöd för att personer med funktionsnedsättning ska kunna leva som andra, med fritidsaktiviteter och vänskapsrelationer. Tillgång till vänner och ett socialt sammanhang är viktigt och kan ibland innebära en svårighet för de personer som tillhör LSS personkrets. Att ha en funktionsnedsätt- ning kan även påverka möjligheterna att skapa och få en meningsfull fritid. Insatsen kontaktperson har kommit att bli en möjlighet för den som behöver sådant stöd som många efterfrågar. Vi anser att kontakt- person är en viktig insats som kan bidra till god hälsa och livskvalitet men också främja delaktighet i samhällslivet. Kontaktperson i LSS – syfte, innehåll och utformning Personer som tillhör personkretsen för LSS ska inte vara hänvisade till sociala kontakter knutna till boende, sysselsättning och anhöriga utan ska ha möjlighet till fritidsaktiviteter utifrån eget val och också möjligheten att ingå i ett annat socialt sammanhang. har lyft att det skett en utveckling mot att de som bor i en bostad med särskild service och deltar i daglig verksamhet, inte anses ha behov av stöd utöver det som tillhandahålls inom ramen för de insatserna. Det har betydelse även när det gäller bedömningen av behovet av kontaktperson. Biträde av kontaktperson är en insats med betydelse både för möjligheten att få en aktiv och meningsfull fritid och för att få med- mänskliga kontakter utöver det professionella stödet som bl.a. övriga insatser i LSS ger. Vi anser därför att det är självklart att kontakter med personal inom olika former av LSS-verksamhet inte kan svara mot det behov som en kontaktperson är avsett att ge stöd för. Att ingå i ett socialt sammanhang och få en meningsfull fritid är något som kan nås på olika sätt och det bör enligt vår mening vara möjligt att utveckla insatsen kontaktperson så att den i högre grad bidrar till att den enskilde får ett större socialt nätverk genom t.ex. fritidsaktiviteter. Kunskapen om insatsen kontaktperson är inte sär- skilt stor och vi anser att MFD bör få i uppdrag att i samverkan med ta fram ett kunskapsstöd för kommunernas arbete med insatsen som bör ta upp frågor om bl.a. rekrytering och stöd liksom möjligheter till olika kommunikationssätt, såsom Internet, för att upprätthålla en kontaktpersonsrelation. Även frågan hur man skulle kunna arbeta bredare med uppdragen i enlighet med vad som beskrivs nedan bör ingå i uppdraget. I ska kommunen erbjuda støttekontakt, stödkontakt, ett sätt att ge personligt stöd för deltagande i fritidsaktiviteter.32 Den kan organiseras på tre sätt, individuellt, i en aktivitetsgrupp eller som 323 kap. 2 § helse- og omsorgstjenesteloven. individuellt organiserade erbjudanden i samarbete med en frivillig- organisation och dessa kan också kombineras. Insatsen ska göra det möjligt att nå målet om en aktiv och meningsfull existens med andra. För många är insatsen nödvändig för att kunna delta i självvalda kultur- och fritidsaktiviteter. Staten finansierar olika satsningar för att utveckla insatsen och dess kvalitet.33 Ett resultat av dessa sats- ningar är en nationell webbplats, fritidforalle.no. som är avsedd att vara en idé- och kunskapsbank för kommuner som vill vidareutveckla sina tjänster. Webbplatsen drivs av Nasjonal kompetanse for barn og unge med funksjonsnedsettelser – Aktiv Ung. För många är stöd- kontakten avgörande för huruvida de kommer att kunna delta i själv- valda kultur- och fritidsaktiviteter. De flesta som har stödkontakt har en av de tre olika lösningarna men en del har behov av att kombi- nera en individuell stödkontakt med deltagande i en aktivitetsgrupp eller i en frivilligorganisation. Arbetet med stöd för att få ett socialt nätverk och bli del av ett sammanhang med vänner och kamrater, att få en meningsfull fritid, bör enligt vår mening utvecklas. Att kunna utöva fritidsintressen till- sammans med andra borde även kunna ske i grupp inom ramen för insatsen kontaktperson där man gemensamt kan delta i olika aktiviteter. På så sätt kan rekryteringen av kontaktpersoner underlättas, både genom att flera personer kan dela på en kontaktperson men också genom att de föreningar som erbjuder aktiviteter kan vara delaktiga i att starta sådana grupper. Föreningslivet bör ses som en viktig aktör när det gäller att vidga möjligheterna för personer med funktionsned- sättning att delta i olika fritidsaktiviteter. Vi föreslår därför att MFD får i uppdrag att i samarbete med Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor och ta fram en handledning för hur arbetet med sådana grupper skulle kunna utformas. Den en- skilde måste självklart få välja om han eller hon vill ha en egen kontakt- person eller ingå i en grupp som tillsammans har en sådan. Den som har behov av det bör få tillgång till olika möjligheter till stöd för sociala kontakter och fritidsaktiviteter. 33Mallander, O. ( 2011). En analys av kontaktperson enligt LSS, s. 55 ff. och . Den insats som flest personer beviljas enligt LSS är daglig verksam- het. Insatsen innebär både en sysselsättning och ett vardagligt sam- manhang för drygt 37 000 personer. har utvecklingen av den dagliga verksamheten till stor del handlat om insatser för dem som kan antas stå nära arbetsmarknaden. Det har bland annat medfört att det inte är ovanligt med daglig verksamhet som är förlagd till ordinära arbetsplatser. Med en uttalad ambition om en nära koppling mellan daglig verksamhet och arbets- marknaden följer dock, paradoxalt nog, en risk för att vissa personer får sämre möjligheter att få ett arbete. Vår utgångspunkt är att de som vill och kan arbeta måste få stöd och möjligheter till det. Likaså måste de som står längre bort från arbetsmarknaden ges möjlighet att utvecklas efter sin förmåga och sin önskan inom ramen för den dagliga verksamheten. Det nationella målet för funktionshinderpolitiken är att uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet för personer med funktionsnedsättning i ett samhälle med mångfald som grund. Att möjligheter till arbete och annan sysselsättning tillgodoses är av stor vikt för att nå dessa mål. För att säkerställa tillgång till arbete för personer med funktionsnedsättning är det avgörande att tar sitt sektorsansvar1 för funktionshinderspolitiken inom arbetsmarknadspolitiken. När det gäller annan meningsfull sysselsättning för personer med funktionsnedsättning har kommu- nerna ett stort ansvar att tillhandahålla insatser enligt LSS och socialtjänstlagen. Daglig verksamhet är den vanligaste insatsen enligt LSS som berör ett stort antal personer. För personer med funktions- 15 § Förordning (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. nedsättning som inte omfattas av personkretsen för daglig verk- samhet kan meningsfull sysselsättning enligt 5 kap 7 § i socialtjänst- lagen vara aktuellt. I insatsen ingår omvårdnad, vilket innebär att deltagaren ska få stöd och hjälp med de dagliga behoven om hon eller han har svårt att klara dem själv. Det kan exempelvis handla om hjälp med att sköta sin hygien, äta, klä sig, förflytta sig, och kommunicera.2 Habiliteringsersättning har troligen ingen avgörande betydelse för att motivera till deltagande i daglig verksamhet men bidrar till att täcka vissa kostnader för att delta, vilket i sig uppmuntrar till att använda insatsen. Det bör finnas ett uttalat lagstöd för utbetalning av sådan ersättning men vi anser inte att det bör införas ytterligare reglering för ökad likformighet. Daglig verksamhet för personer som saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig regleras i 9 § 10 i LSS. Enligt förarbetena3 till LSS ska personer , som tillhör omsorgslagens personkrets, ha rätt till daglig verksamhet enligt den nya lagen. Det motsvarar personer som anges i 1 § 1 och Innehållet i den dagliga verksamheten ska bestå av både habili- terande aktiviteter och uppgifter som är inriktade på produktion. Det senare ska inte förstås som att det handlar om att producera varor och tjänster, däremot får det gärna bidra till att deltagarens anställ- ningsbarhet ökar. Den dagliga verksamheten ska syfta till att främja den personliga utvecklingen och delaktigheten i samhället. Det övergripande målet är att utveckla deltagarens möjlighet till arbete. Det underströks också i förarbetena att det främst är genom arbete, materiell välfärd, gemenskap och utveckling som en menings- full tillvaro skapas. Eftersom det är väsentligt för människors livs- kvalitet och delaktighet i samhället att ha ett arbete bör möjligheten till ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden eller inom prövas regelbundet. 29 e § LSS. 1992/93:159, s. 88 ff. Det konstaterades vidare att det är staten och arbetsmarknads- myndigheterna som har huvudansvaret för arbetsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadsmyndigheterna förfogar över flertalet åtgärder för att skapa möjlighet till arbete för personer med funktionsnedsätt- ning. Det grundar sig i den svenska arbetsmarknadspolitikens mål- sättning om full sysselsättning, vilket innebär att rätten till arbete ska vara oberoende av en persons individuella förutsättningar, behov av stödinsatser och förväntningar. För att uppnå det påpekas att samhället måste medverka till att möjligheter till arbete skapas. Till kommunens uppgift hör att medverka till att personer som omfattas av LSS får tillgång till arbete eller studier.4 Kommunens ansvar för att, också genom socialtjänstlagen, medverka till en menings- full sysselsättning lyfts fram i förarbetena. Socialtjänstlagen ska också främja människors möjlighet till delaktighet i samhällsgemen- skapen, det gäller inte minst personer som har betydande svårigheter i livsföringen till följd av exempelvis psykiska eller fysiska skäl. Ett sätt att göra det är att kommunen inom ram anordnar sysselsättningsverksamheter. Det kan också handla om att kommu- nen förmedlar kontakt mellan en person med funktionsnedsättning och Arbetsförmedlingen. Det konstateras också i förarbetena att tidigt insatta vägledningsinsatser, okonventionella arbetsmetoder och en god samordning mellan arbetsmarknadens aktörer har visat sig kunna bidra till att unga människor med förtidspension eller sjukbidrag har kommit in på eller återvänt till arbetslivet. 8.2.2Daglig verksamhet i praktiken Daglig verksamhet bör innehålla både habiliterande inslag och upp- gifter som är mer produktionsinriktade. Det ska finnas en före- ståndare i verksamheten för att dels ansvara för det dagliga arbetet, dels säkerställa god kvalitet i verksamheten. Antalet insatser enligt LSS ökade –2017. av denna ökning förklaras av att insatsen daglig verksamhet ökade . Om daglig verksamhet exkluderas ökade antalet insatser enligt LSS endast med knappa två procent.5 Daglig verksamhet är den insats i LSS, som flest 415 § 4 LSS. 5Socialstyrelsen (2017). Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning. Lägesrapport , s. 30. personer har beviljats. stod daglig verksamhet för 27 pro- cent av samtliga LSS-insatser. Drygt hälften av alla personer som hade minst en insats enligt LSS var beviljade daglig verksamhet. Av tabellen framgår antalet personer med insatsen 2007–2017. Könsfördelningen har varit tämligen oförändrad och det har varit fler män än kvinnor som har deltagit i den dagliga verksamheten. Antalet personer som hade insatsen daglig verksamhet var cirka 37 2017, varav var kvinnor och var män. Över tid har åldersfördelningen kommit att förskjutas så att andelen är störst. var av deltagarna . Motsvarande andel var . Som framgår av figuren är ökningen relativt jämn för de flesta åldersgrupperna. För gruppen som är , personer som är och därmed inte har fortsatt rätt till insatsen, ser vi i stället en relativt jämn minskning av antalet deltagare . För en grupp, de som är från 23 till och med , skiljer mönstret ut sig genom en markant ökning av antalet under den senare delen av perioden. Vilka typer av aktiviteter erbjuds i den dagliga verksamheten? Insatsen daglig verksamhet kan organiseras på olika sätt, i en forsk- ningsöversikt identifierar fem olika former:6 Den traditionella gruppverksamheten där traditionella aktiviteter, exempelvis hantverk och legoarbeten, bedrivs i grupp i särskilda lokaler. Vissa dagliga verksamheter syftar till sysselsättning i stimu- lerande miljöer som upplevelserum eller sinnesrum. Det finns också verksamheter som bedrivs i den form som ibland benämns som 6Socialstyrelsen (2011). Bostad med särskild service och daglig verksamhet. En forskningsöver- sikt, s. 51 ff. ”grön omsorg”7 och är förlagd till en hästgård eller ett jord- eller skogsbruk. Verksamheter som riktar sig specifikt till viss målgrupp där framförallt sysselsättningen är anpassad för personer med Aspergers syndrom eller andra autismliknande tillstånd, framförallt yngre per- soner. Utflyttad verksamhet där mindre grupper har sin sysselsätt- ning förlagd till en annan arbetsplats eller till privata företag. Exempel på sådan utflyttad verksamhet är café, butik och hunddagis. Kooperativ där brukarkooperativ startats inom kommu- nerna med en tydlig inriktning mot den vanliga arbetsmarknaden med början i planeringsarbete och idéer om form av verksamhet där arbetstagarna ska vara delaktiga i att driva hela verksamheten. Individuell placering eller samhällsplacering innebär att en person har sin sysselsättning förlagd till en arbetsplats, ett privat företag eller liknande och att stöd och handledning förmedlas av en eller flera arbetskamrater på arbetsplatsen. Arbete i storkök, simhall och på förskola, men även inom handel och andra privata företag, förekommer i fråga om sådana placeringar. Även om det exakta utbudet av daglig verksamhet varierar mellan kommunerna har upplägget med en kombination av traditionell grupp- verksamhet i särskilda lokaler och olika typer av samhällsintegrerade insatser fått genomslag i utformningen av det utbud som kan erbjudas inom ramen för den dagliga verksamheten. 8.2.3Närliggande och kompletterande insatser Som nämnts ovan är sysselsättning enligt socialtjänstlagen ett stöd som ligger nära daglig verksamhet. Av 5 kap 7 § i socialtjänstlagen framgår att: skall verka för att människor som av fysiska, psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring får möjlighet att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra. skall medverka till att den enskilde får en meningsfull sysselsättning och får bo på ett sätt som är anpassat efter hans eller hennes behov av särskilt stöd. 7Se till exempel () (2010). Information till dig som köpare av Grön Omsorg. Meningsfull sysselsättning på gårdar i lantlig miljö för människor med behov av särskilt stöd. var cirka 5 400 personer med funktionsnedsättning bevil- jade dagverksamhet enligt socialtjänstlagen.8 I vissa fall kan det också handla om kompletterande stöd, som en person bedöms behöva för att kunna delta i den dagliga verksam- heten. Normalt sett lämnas inte assistansersättning för tid som en assistansberättigad deltar i den dagliga verksamheten, men om sär- skilda skäl föreligger kan det beviljas i speciella situationer. Detta kan exempelvis gälla om en funktionsnedsättning skapar särskilda svårigheter för en person att kommunicera med andra än sin eller sina personliga assistenter. Det kan också handla om att en persons hälsotillstånd medför att det är viktigt att den personliga assistenten finns till hands eller att funktionsnedsättningen medför behov av ett starkt begränsat antal personer som är knutna till den assistans- berättigade.9 Vid utredningens möten med referensgruppen för brukarorganisa- tioner har det framförts att avsikten i propositionen var att även grupp 3 skulle få tillgång till daglig verksamhet. Daglig verksamhet bör enligt referensgruppen gälla för alla som omfattas av person- kretsen för LSS och det är behoven som ska styrka rätten till daglig verksamhet oavsett grunden för tillhörighet till personkretsen. Vidare behöver daglig verksamhet utvecklas i syfte att kunna leda till anställning med lönebidrag, exempelvis anses utflyttad dag- verksamhet liksom praktikplatser på ordinarie arbetsplatser fungera bra i det hänseendet. Referensgruppen för anordnare har framfört att daglig verksam- het till stor del kan anses vara en förlegad insats. Praktikplatser och coachning anses bättre kunna skapa meningsfull sysselsättning. Vidare är en åsikt att daglig verksamhet kanske borde bedrivas någon annan- stans än inom LSS-verksamhet, exempelvis i en fristående Supported Employment (SE) verksamhet10. 8Socialstyrelsen (2017). Statistik om socialtjänstinsatser till personer med funktionsnedsättning 2016. 1995/96:146. 10Supported Employment (SE) är en metod för att stötta personer med funktionsnedsättning som står långt ifrån arbetsmarknaden med att hitta, få och behålla ett arbete på den öppna arbets- marknaden. RBU har vid ett möte med utredningen pekat på problemet med att personer som anges i 1 § 3 LSS11 inte har rätt till daglig verksam- het. RBU erfar att det finns en risk att dessa personer inte får någon sysselsättning till följd av att det är få som vill anställa en person med omfattande funktionsnedsättning. Utredningen har träffat kommunföreträdare vid studiebesök och möten. När det gäller daglig verksamhet har dels förändringen av sammansättningen i grupp 112 i daglig verksamhet, dels daglig verksamhet i relation till arbetsmarknaden varit återkom- mande teman. När det gäller förändringen av sammansättningen av grupp 1 uppger kommunföreträdare att det numera främst är personer med neuropsykiatrisk funktionsnedsättning, så som autismspektrum- tillstånd och Aspergers syndrom, utan utvecklingsstörning som nybeviljas daglig verksamhet. Det anses vidare att när exempelvis personer med Aspergers syndrom hänvisas till daglig verksamhet så föreligger en risk för att dessa personer sedan kan ha svårt att ta sig vidare till studier eller arbete. Det händer även att ungdomar som slutat särskolan kommer till daglig verksamhet först två till efter att de slutat skolan trots att de varken arbetat eller studerat . När det gäller daglig verksamhet i relation till arbets- marknaden uppges förändringen av målgruppen ha inneburit att många kommer från Arbetsförmedlingen till daglig verksamhet. Sam- tidigt har daglig verksamhet ett stort fokus på arbetsmarknad och bör sikta på arbetslivet för dem som är närmare den. I flera kom- muner uppges att det finns ett upparbetat samarbete med Försäk- ringskassan och Arbetsförmedlingen både på individ- och gruppnivå. I finns exempelvis ett för personer med funktionsnedsättning. Erfarenheten är att några personer över- går i ordinärt lönearbete och det finns inga indikationer på att personer återkommer till daglig verksamhet efter att ha haft ett lönearbete. 11Personer med andra varaktiga fysiska och psykiska funktionshinder som inte uppenbart beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd och service. 121 § 1 LSS omfattar personer med utvecklingsstörning, autism och autismliknande tillstånd. Vid ett studiebesök på Resursteamet i Stockholm AB13 lyftes det fram att det finns ett behov av att i större utsträckning mäta resulta- tet av daglig verksamhet. Utredningen har också träffat företrädare för Vi vill bidra-projektet, ett treårigt projekt som bedrivs av föreningen med stöd av Allmänna Arvsfonden. Projektet har tagit fram en ny form för del- aktighet i arbetslivet där personer med flera stora funktionsnedsätt- ningar och personlig assistans ges en meningsfull sysselsättning genom, att utifrån sina egna förutsättningar, delta i arbetet på en ordinär arbetsplats. Pilotprojekt har bedrivits i , och i samverkan med kommunföreträdare och med drygt tjugo deltagare. På orterna har pilotprojekten haft lokaler som fun- gerat som bas för dels de handledare som kommunicerat med lokala företag i sin uppgift att matcha deltagarna med arbetsgivare, dels utgjort en möjlig plats för paus och gemenskap för deltagarna. Exempel på arbetsuppgifter som deltagarna har utfört är caféverk- samhet, rensa ogräs, sätta upp tipspromenad, hålla teckensagostund och sortera biblioteksböcker. Projektet bedömer att kostnaden för den nya formen av meningsfull sysselsättning är ungefär hälften av kostnaden för en plats i daglig verksamhet. Vi vill bidra-projektet uppger vidare att responsen från såväl kommunföreträdare som företag har varit god och att arbetet med att ta fram en finansierings- lösning för att permanenta modellen pågår. 8.2.5Tidigare utredningar och rapporter