sou · H7B336 · 2019-06-26 00:00:00 — Kollektivtrafik används för upp emot 20 pro- cent av resorna och andelen gång och cykel sjunker för längre resor till nära noll. I intervallet 70–ökar däremot andelen kol- lektivtrafik till och andelen bil sjunker i motsva- rande mån. För längre resor än så återtar bilen sin tydliga dominans. Störst andel resor med bil görs i intervallet 250–, där bil sva- rar för av resorna. Som jämförelse är sträckan –runt och tar minst att färdas med bil. Sådana resor kan, som beskrivs ovan, antas göras mer sällan än . Även på mycket långa avstånd, över 300 kilo- meter, görs en del resor med både bil och kollektivtrafik. av resorna görs med annat färdsätt, t.ex. flyg. Färdmedelsfördelning av arbetsresor enligt reslängd, årsgenomsnitt 2011–2016 Till fots, cykel Avser huvudsakligt färdsätt, dvs. det färdsätt som används längst sträcka under huvudresan. Kategorin Allmän kollektivtrafik omfattar trafik med buss, tåg, spårvagn eller tunnelbana. Kategorin Annat färdsätt omfattar bl.a. färdtjänst, taxi, flyg och sjöfart. av resorna saknar uppgift om färdmedel, men antas inte påverka fördelningen. 1Enkel resa mellan bostad och arbetsplats. Källa: Trafikanalys, RVU 2011–2016. 5.7Mäns och kvinnors resmönster Enligt RVU 2011–2016 gör män i genomsnitt längre resor, mätt i kilo- meter, än kvinnor. Män reser i genomsnitt till arbe- tet, medan genomsnittet för kvinnor är . Ändå läg- ger både män och kvinnor ungefär lika mycket tid, runt , på att resa till arbetet. Sannolikt är detta en återspegling av att kvinnor i större utsträckning än män använder kollektivtrafik. Enligt RVU använder kvinnor kollektivtrafik som huvudsakligt färdmedel för cir- ka av alla arbetsresor och bil för . Mot- svarande andelar för män är respektive . Skillnaderna mellan kvinnors och mäns resmönster kan delvis ses som en konsekvens av mer övergripande strukturer i samhället. Enligt SCB:s tidsanvändningsundersökningar tar kvinnor t.ex. gene- rellt ett större ansvar för det obetalda hushålls- och omsorgsarbetet medan män förvärvsarbetar i högre utsträckning, men skillnaderna har minskat . Kvinnor är också i större utsträckning än män sysselsatta i offentlig sektor vid arbetsställen såsom förskolor, sko- lor och vårdcentraler, där möjligheterna att jobba i bostadskommu- nen typiskt sett är större än inom den privata sektorn.13 5.8Resmönster i olika geografiska regioner Både tillgängligheten i stort och förutsättningarna för att använda olika färdmedel skiljer sig i olika geografiska regioner, vilket av- speglas i stora regionala variationer i resmönster. Trafikanalys har tagit fram statistik från med uppdelning på kommungrupper enligt SKL:s kommunindelning, se bilaga 3. I Tabell 5.4 redovisas antal arbetsresor och helårsresenärer, genomsnittlig reslängd samt färdmedelsfördelning efter kommungrupp.14 Enligt tabellen är antalet arbetsresor störst i de större städerna, som svarar för av alla arbetsresor i landet. Även i landets storstäder , och , samt i pendlingskommuner nära storstad görs många av arbetsresorna. Minst antal arbetsresor görs i landsbygdskommunerna. Skillnaderna i antalet resor speglar framför allt en stor variation i de olika regionernas befolkningsstorlek. De i genomsnitt längsta resorna, i kilometer, görs i pendlingskom- muner nära större stad och pendlingskommuner nära mindre stad/ tätort. I dessa regioner är en genomsnittlig resa knappt enkel väg, vilket kan jämföras med som är genomsnittet i riket. Även i pendlingskommuner nära storstad är resorna relativt långa, runt . Den genomsnittliga reslängden är under genomsnittet i landet i storstäder och landsbygdskommuner. I stor- städerna är en genomsnittlig resa endast runt och i lands- bygdskommuner runt . 14Statistiken redovisas med konfidensintervall i bilaga 2. Trots att resorna i storstadskommunerna är relativt korta så är den genomsnittliga restiden längre än i de flesta övriga kommun- grupper. En arbetsresa tar i storstäderna runt . I lands- bygdskommunerna, där den genomsnittliga reslängden är jämförbar med den i storstäderna, är restiden bara runt . Restiden är längst i pendlingskommuner nära storstad. Där tar en genomsnittlig resa närmare . Även i pendlingskommuner nära större stad är restiderna relativt långa och en genomsnittlig arbetsresa tar . Den genomsnittliga restiden är kortast, runt 25– , i landsbygdskommuner och lågpendlingskommuner nära större städer. Den längre restiden i storstadskommunerna kan till viss del för- av en relativt sett hög andel resor med kollektivtrafik. I stor- städerna är kollektivtrafik det huvudsakliga färdsättet för av resorna och endast runt en tredjedel av resorna görs med bil. Detta kan jämföras med övriga kommungrupper där andelen kollektivtrafik är i intervallet 4–och andelen bil runt 60– . Andelen resor med kollektivtrafik är lägst i landsbygds- kommunerna. I denna grupp svarar i stället bilen för av resorna och även övriga färdsätt, t.ex. flyg, används i något högre utsträckning än i de flesta övriga kommungrupper. Störst är andelen resor med övriga färdsätt i landsbygdskommuner med besöksnäring. Det bör noteras att det finns en stor variation i boenderegionernas karaktär även inom enskilda kommungrupper, t.ex. kan det förekom- ma fickor av landsbygd också i storstäderna.15 När statistiken aggre- geras går mer detaljerad information förlorad och genomsnittsvärden kan bli missvisande. 15Trafikanalys, Skilda landsbygders tillgänglighet och transportpolitiska utmaningar, 2014. Tabell 5.4 Antal arbetsresor och helårsresenärer, genomsnittlig reslängd samt färdmedelsfördelning efter kommungrupp, årsgenomsnitt 2011–2016 Mindre stad/tätort Anm. Kommunindelning enligt SKL, se bilaga 3. Kategorin Storstäder omfattar , och . Kategorin Allmän kollektivtrafik omfattar trafik med buss, tåg, spårvagn eller tunnelbana. Kategorin Annat färdsätt omfattar bl.a. färdtjänst, taxi, flyg och sjöfart. Statistiken redovisas med konfidensintervall i Tabell 2 och 3 i bilaga 2. 1Enkel resa mellan bostad och arbetsplats. 2Antal arbetsresor (enkla resor) omräknat till antal helårsresenärer. Ett helårsarbete antas motsvara två resor per dag . Källa: Trafikanalys, RVU 2011–2016. De flesta arbetsresorna i görs inom landets gränser, men det förekommer även resor till utlandet, s.k. gränspassageresor. De största pendlingsströmmarna går till länder inom , i första hand till , följt av och . Resorna är koncentrerade till några större gränsregioner och till huvudstadsregionerna. Arbetspend- lingen över gränserna skapar viktiga kopplingar mellan ländernas arbetsmarknader. kan även mindre pendlingsströmmar ha stor betydelse för enskilda kommuner, t.ex. i mer glesbefolkade regioner. Trafikanalys sammanställer statistik över gränspassageresor i en särskild undersökningsdel av RVU, men statistiken präglas av stor osäkerhet och redovisas inte här. Statistik över gränspendlingen i har tidigare framställts och publicerats i samarbete mellan statistikbyråerna, regioner och myndigheter i de nordiska länderna, men finns ingen samlad redovisning. Pendling till respektive redovisas i stället separat i Öresundsdatabasen och statistikdatabas. Enligt Öresundsdatabasen var det dagliga antalet pendlare över via och färjorna –drygt 15 2015, varav bodde i och arbe- tade i den danska delen av . Enligt Västra Göta- landsregionens statistikdatabas var antalet arbetspendlare till knappt 30 2014. Det finns inga uppdaterade uppgifter om pend- lingen mellan och . Enligt SCB finns det mätningar som visar att 2 500–3 000 pendlade över gränsen, i båda riktningar.1 Utbytet mellan länderna har sannolikt ökat . Behovet av arbetsresor och arbetsresornas karaktär går hand i hand med utvecklingen både på arbetsmarknaden och inom transportsektorn. Analysgruppen för arbetet beskriver i sitt slutbetän- kande tre långsiktiga trender som bedöms vara av särskild betydelse 1www.scb.se/sv_/Hitta-statistik/Artiklar/Manga-svenska-ungdomar-pendlar-till-Norge/. för framtidens arbete på 10–: globalisering, digitalisering och robotisering samt den demografiska utvecklingen med en åld- rande befolkning och omfattande migration.2 Både digitalisering och robotisering är fenomen som har bidragit till den pågående diskus- sionen om hur synen på arbete och arbetsliv kan komma att förändras . Digitalisering är ett begrepp som används för att förklara hur användningen av digital teknik påverkar samhället, t.ex. genom att vissa arbetsuppgifter kan komma att ersättas av algoritmer, datorer och mjukvara. Enligt analysgruppen är det dock i första hand rutinartade uppgifter snarare än jobb som kommer att ersättas. Digitaliseringen möjliggör också nya typer av affärsmodeller, t.ex. plattformar såsom Uber – en internetbaserad tjänst för beställning av persontransporter – och kan på så vis påverka både utbudet av arbetstillfällen och arbetets karaktär. Detta kan leda till förändringar av arbetsmarknadens funk- tionssätt i stort, men även påverka den enskildes arbetssituation. Digi- taliseringen kan t.ex. skapa förutsättningar för mer flexibla arbetstider och distansarbete, som i viss mån fungerar som substitut till arbets- resor. Även inom transportsektorn lyfts digitalisering och automatiser- ing fram som viktiga trender, bl.a. i omvärldsbevak- ning av trender på transportområdet.3 Enligt skapar digitala tjänster förutsättningar för ett så kallat ”femte trafikslag” och resfri tillgänglighet. Även en sådan utveckling kan leda till att behovet av arbetsresor minskar. Ökade krav på fossilfrihet och minskade utsläpp nämns som en annan trend med stor betydelse för transportsystemet, som även kan skapa förändrade förutsätt- ningar för arbetsresande. Slutligen förutspås ett fortsatt tryck på hög tillgänglighet och ett transportsystem som är till för alla. beskriver rapporten en stark urbanisering, där allt fler bor i växande stadsregioner, pendlingsorter och på den tätortsnära landsbygden. 2Analysgruppen för arbetet , Arbetet i Framtiden, 2015. 3Trafikverket, Trender i transportsystemet. Vi ska analysera effekterna av dagens system för reseavdrag. I upp- draget ingår att kartlägga hur många som yrkar avdrag för resor till och från arbetet, storleken på yrkade avdrag, reslängden och fördel- ningen på färdsätt i olika boenderegioner, samt hur reseavdraget på- verkar resandet i olika delar av landet, t.ex. vid val av transportmedel och reslängd. Avdrag för kostnader för arbetsresor är det vanligaste avdraget i in- komstslaget tjänst. Reseavdraget utnyttjades av runt 902 000 skattskyldiga till ett sammanlagt avdragsbelopp om . Reseavdrag görs även i inkomstslaget närings- verksamhet, bl.a. av näringsidkare och delägare i handelsbolag. I av- snitt 6.3–6.11.2 redovisas vår kartläggning av statistik över reseavdra- gets användning. Statistiken avser i huvudsak reseavdrag i inkomst- slaget tjänst. Statistiken avseende reseavdrag i inkomstslaget närings- verksamhet är bristfällig, men kommenteras kort i avsnitt 6.4.2. Det går med utgångspunkt i statistiken att göra vissa observatio- ner om hur användningen av reseavdraget förhåller sig till de skatt- skyldigas resvanor, som beskrivs i kapitel 5. De samband som obser- veras är dock inte nödvändigtvis kausala effekter som kan härledas till avdraget, eftersom resande samvarierar med en mängd olika fak- torer som i sig kan vara relaterade till avdraget. I avsnitt 6.12 disku- teras i stället reseavdragets effekter för resandet utifrån en analys av ett avskaffande av avdragsrätten. Statistiken om reseavdragets användning har huvudsakligen hämtats från SCB:s statistikdatabas och mikrosimuleringsmodellen Fasit. Avdrag för resor till och från arbetet i inkomstslaget tjänst ska göras i en särskild ruta i inkomstdeklarationen, där den skattskyldige fyller i ett totalbelopp för yrkat avdrag, se avsnitt 7.3. Inga ytterligare upp- gifter om avdraget lämnas i deklarationen. Det finns därför ingen in- formation om de resor som ligger till grund för avdraget, t.ex. hur många resor som görs, hur långa resorna är och vilka färdmedel som används. SCB sammanställer följande statistik över reseavdraget: antalet personer som gör avdrag, den genomsnittliga storleken på avdrag samt totalsummor, med uppdelning , kön, ålder, inkomstklass och geografisk region. Den senaste statistiken som finns tillgänglig avser beskattningsåren 2000–2017. Statistiken är offentlig och tillgänglig för nedladdning som öppna data via SCB:s Statistikdatabas. Vi har satt antalet reseavdrag i relation till antalet inkomsttagare , för att på så vis belysa i vilken utsträckning avdraget utnyttjas. För detta ändamål används statistik över antalet personer som enligt SCB:s Registerbaserade Arbetsmarknadsstati- stik (RAMS) har en kontant bruttolön m.m.1, s.k. ”aktiva personer”. Reseavdrag kan även göras i inkomstslaget näringsverksamhet, t.ex. av enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag, se av- snitt 7.3. Även i dessa fall fyller den skattskyldige i ett totalbelopp för yrkat avdrag, utan någon ytterligare information om de resor som ligger till grund för avdraget. Samma rutor används dock för en del övriga kostnader och det går inte att särskilja de olika posterna. har tagit fram statistik över totala antal och belopp i rutorna. 1I begreppet ingår kontant bruttolön, arvode och skattepliktiga förmåner (t.ex. traktamenten). Vidare ingår sjukpenning, ersättningar från , arbetslöshetskassa och vuxen ut- bildningsnämnd samt delpension. hade enligt RAMS 6 017 213 miljoner personer en kon- tant bruttolön m.m. Detta kan jämföras med antalet förvärvsarbetande som uppgick till 4922 366 miljoner. Vi har även haft tillgång till statistik över reseavdragets användning från SCB:s mikrosimuleringsmodell Fasit (2016), se avsnitt 5.2.2.2 Fasit har använts för att ta fram fördjupad information om reseav- draget i vissa delar. Statistiken från Fasit bygger på ett urval (MSTAR) som räknats upp till befolkningen med hjälp av vikter. Detta innebär att de upp- räknade totalsiffrorna över reseavdraget kan skilja sig något från totalstatistiken från SCB. Enligt Fasit gjorde runt 931 000 skatt- skyldiga reseavdrag 2016, vilket kan jämföras med SCB:s statistik där det totala antalet avdrag uppgår till cirka 927 000 . Statistiken som redovisas nedan omfattar endast skattskyldiga som var folk- bokförda i och där hela bostadshushållet fanns i (bortsett från födda barn) . Drygt 919 000 skattskyldiga med reseavdrag uppfyller dessa kriterier i Fasit. Det bör noteras att det enligt finns ett betydande skatte- fel inom ramen för reseavdraget, se avsnitt 7.6, som döljs i statistiken över avdragets användning. Baserat på kontroller som genomförts av avseende beskattningsåren 2014, 2015 och 2016 upp- skattas att över hälften av de yrkade reseavdragen innehåller fel och att det totala skattefelet uppgår till . 6.4Antal reseavdrag och avdragsbelopp 6.4.1Reseavdrag i inkomstslaget tjänst Tabell 6.1 redovisar antal avdrag, medelavdrag och totalt avdrags- belopp med könsfördelning för beskattningsåren 2000–2017. Av tabellen framgår att runt 902 000 skattskyldiga yrkade avdrag för resor mellan bostad och arbete . av inkomsttagarna utnyttjade därmed möjligheten att göra reseavdrag. Medelavdraget, efter avdrag för beloppsgränsen 2I avsnitt 5.2.2 finns mer information om Fasit och statistikens tillförlitlighet. , var och det totala avdragsbelop- pet uppgick till , vilket motsvarar ett skattebortfall för staten på cirka 5,5 miljarder kronor.3 Jämfört med har antalet reseavdrag minskat med , vilket delvis kan förklaras av att beloppsgränsen för avdraget har höjts i flera omgångar.4 Däremot har både medelavdraget och det totala avdragsbeloppet ökat kraftigt över , nominellt sett med . En del av denna ökning kan förklaras av att kilometersatsen för resor med bil har höjts från och till och eller med . Att medelavdraget har ökat mer än så tyder på att de skattskyldiga också gör avdrag för längre resor. Enligt Trafikanalys resvaneundersökningar har den genomsnitt- liga reslängden för en arbetsresa ökat med mellan undersökningarna som genomfördes –2006 och 2014–2016, se av- snitt 5.4. Detta tyder på att tendensen är ökande reslängder, även om den exakta förändringen är osäker. Det är dock möjligt att resmöns- tren skiljer sig bland de som gör reseavdrag jämfört med arbetsrese- närer generellt sett. En delförklaring kan vara att avdrag i större utsträckning görs även för andra utgifter som uppstår i samband med arbetsresor, t.ex. trängselskatt. I motsats riktning verkar den steg- visa höjningen av beloppsgränsen för avdraget, som bör leda till lägre medelavdrag. 3Enligt Fasit 2016 (MSTAR). 4Se Tabell 4 i bilaga 2 för en beskrivning av reseavdragets utformning . Tabell 6.1 Antal reseavdrag, medelavdrag och totalt avdragsbelopp med könsfördelning, 2000–2017 Δ2000–2017, % -3,3 -6,1 -17,1 -9,0 -22,1 -7,7 Kostnaden för resor till och från arbetet är reducerad med beloppsgränsen . Det totala avdragsbeloppet 2017 motsvarar enligt Fasit 2016 (MSTAR) cirka 5 i skatt. 1Mätt som antalet personer med kontant bruttolön m.m. enligt RAMS. Källa: SCB:s Statistikdatabas och egna beräkningar. SCB:s officiella statistik innehåller endast totalsummor och medel- värden. För att även få en uppfattning om reseavdragets spridning har vi tagit fram uppgifter från Fasit för . Det bör återigen noteras att statistiken från Fasit bygger på ett urval som räknats upp till befolkningen med hjälp av vikter. Den statistik som redovisas är alltså inte exakt. Enligt Fasit var det högsta reseavdraget och det lägsta avdraget . Avdragets medelvärde uppgick till , vilket kan jämföras med medianvärdet som var . Skillnaden mellan medelvärde och median tyder på en positivt sned fördelning med ett mindre antal större belopp i fördelningens svans. I Tabell 6.2 redovisas antal reseavdrag, medelavdrag och totalt av- dragsbelopp efter avdragsstorlek enligt Fasit. Av tabellen framgår att närmare hälften av alla avdrag är , vilket inne- bär en maximal skattelättnad om vid en margi- nalskatt på . Beloppsmässigt svarar dessa avdrag för knappt 20procent av avdragen. I kontrast står de av avdragen som är större än , runt 176 000 avdrag, för nästan hälf- ten av det totala avdragsbeloppet. Ett avdrag om resul- terar i en skattelättnad om vid en marginalskatt på . Runt 26 000 avdrag överstiger . Dessa av- drag utgör av det totala avdragsbeloppet. Anm. Ett avdrag om motsvarar en skattelättnad om vid en marginalskatt om . Källa: (MSTAR) och egna beräkningar. 6.4.2Reseavdrag i inkomstslaget näringsverksamhet Reseavdrag kan även göras i inkomstslaget näringsverksamhet, t.ex. av enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. Enskilda närings- idkare ska göra reseavdrag i antingen ruta R16 eller R22 i NE-bilagan. I samma rutor redovisas även andra kostnader, t.ex. kostnader för resor med egen bil i tjänsten eller lokal i egen bostad. Det går inte att särskilja de olika posterna och det är därför okänt hur stor andel som avser avdrag för resor till och från arbetet. Delägare i handelsbolag ska göra avdrag för resor till och från arbetet i punkt 13 i N3A- bilagan. Samma ruta används även för andra egna kostnader i bola- gens verksamhet. Det går inte heller i det här fallet att särskilja de olika posterna. Statistiken avseende denna grupp skattskyldiga är alltså mycket bristfällig. Inte heller har kvanti- fierat skatteutgiften för de reseavdrag som görs i inkomstslaget näringsverksamhet.1 Enligt var det runt 112 000 skattskyldiga som gjorde avdrag i NE-bilagans ruta R16 och/eller R22 . Som noteras ovan omfattar dessa rutor även andra kostnadsavdrag och det är okänt hur stor andel som avser avdrag för resor till och från arbetet. Rutorna innehåller i vissa fall stora belopp som omöjligen kan avse reseavdrag. Sätts en beloppsgräns på uppgår medelavdraget till och det totala avdragsbeloppet till . Antalet skattskyldiga som har avdrag i punkt 13 i N3A-bilagan var cirka 4 800. Med samma beloppsgräns som ovan uppgår medelavdraget för dessa till och det totala avdragsbeloppet till . Tillsammans ger detta ett tak för antalet reseavdrag i inkomstslaget näringsverksamhet på 117 000 samt ett tentativt beloppsmässigt tak på 958 miljoner kro- nor. Det är dock sannolikt att reseavdragets användning och om- fattning är långt mer begränsade. Enligt Fasit var det t.ex. för be- endast cirka 20 000 skattskyldiga som både hade en inkomst från aktiv näringsverksamhet som översteg 30 000 kro- nor , dvs. kan antas bedriva näringsverksamhet i en omfattning som medför mer frekvent arbetsresande, och hade ett avstånd mellan bostad och arbetsplats , dvs. ungefär det avstånd som vid reseavdrag enligt bilschablon motsvarar beloppsgränsen enligt dagens regler. Om det antas att dessa 20 000 näringsidkare gör reseav- drag som motsvarar medelavdraget i inkomstslaget tjänst, dvs. , kan det totala avdragsbeloppet i inkomstslaget närings- verksamhet uppskattas till . Detta motsvarar en minskning av egenavgifterna med runt och, vid genomsnittlig marginalskatt, runt i inkomst- skatt. Denna uppskattning är förenad med stor osäkerhet, särskilt mot bakgrund av att avståndsuppgifterna i Fasit inte är helt tillför- litliga. Vi bedömer ändå att detta är mer rimliga antal respektive belopp än de takvärden som anges ovan. De uppgifter som redovisas i tidigare och följande avsnitt avser endast reseavdrag i inkomstslaget tjänst. 1Jfr Regeringens skrivelse 2017/18:98, Redovisning av skatteutgifter . För att få en uppfattning om reseavdragets ekonomiska betydelse för den enskilde skattskyldige behöver avdragets storlek ställas i relation till ett inkomstmått. I Tabell 6.3 ställs avdraget i relation till inkomst av tjänst före reseavdrag, enligt uppgifter från Fasit för . Tabellen visar att för av alla skattskyldiga som gör reseavdrag utgör reseavdraget endast 0–av inkomsten. För en skattskyldig med en årsinkomst om motsvarar ett avdrag om , vilket med en margi- nalskatt om 32 procent2 resulterar i en skattelättnad om . För av skattskyldiga med reseavdrag, motsvarande cirka 283 000 personer, är avdragets andel 5–. eller drygt 7 000 personer gör ett avdrag som utgör av inkomsten. 2Under är marginalskatten vid inkomster strax under respektive över den nedre brytpunkten för statlig inkomstskatt, dvs. en fastställd för- värvsinkomst på eller en månadsinkomst på för de som vid årets ingång inte fyllt . Anm. Observera att antal med en andel om och mer bygger på ett mycket litet urval (65 observationer). Ett avdrag om motsvarar en skattelättnad om vid en marginalskatt om . Källa: (MSTAR) och egna beräkningar. Tabell 6.1 ovan visar även hur antalet reseavdrag och det totala avdragsbeloppet fördelar sig mellan kvinnor och män under beskatt- ningsåren 2000–2017. Av tabellen framgår att män under hela perio- den gjorde både fler och större avdrag än kvinnor. Beskattnings- stod män för av antalet avdrag och av det totala avdragsbeloppet. Medelavdraget för män var , jämfört med för kvinnor. Efter- som män är överrepresenterade i högre inkomstlägen med högre marginalskatter är även det skattemässiga värdet av avdraget i genomsnitt större för män än för kvinnor. Skillnaden mellan kvinnor och män har dock minskat , både i termer av antal och belopp. Antalet kvinnor som gör avdrag har ökat medan antalet män som gör avdrag har minskat. Avdragens storlek, både i genomsnitt och totalt sett, har ökat för båda könen men ökningen är större för kvinnor. Figur 6.1 och Figur 6.2 illustre- rar utvecklingen av antalet reseavdrag och medelavdraget för män respektive kvinnor, samt kvoten dem emellan. Båda figurerna visar en fallande kvot , men har skillnaden mellan könen varit i princip . Kvinnor (tusental) Män (tusental) Kvoten har bildats genom att dividera antalet män som gör avdrag med antalet kvinnor som gör avdrag. En kvot om 1 innebär att män och kvinnor gör lika många avdrag, en kvot större än 1 innebär att män gör fler avdrag än kvinnor. Källa: SCB:s Statistikdatabas och egna beräkningar. Kvinnor (tkr) Män (tkr) Kvoten har bildats genom att dividera medelavdraget för män med medelavdraget för kvinnor.