sou · H7B317 · 2019-03-29 00:00:00 — Innovation handlar om nya eller bättre lösningar som bidrar till till- växt och sysselsättning samt skapar värde för miljö, klimat, samhälle, företag och individer. Regeringen arbetar aktivt med att stärka inno- vations och förnyelsekraften hos svenska företag inom många sam- hällsområden. En ökad innovationskraft är även viktig inom andra sektorer. Regeringens forskningspolitiska mål är att ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovationsländer och en ledande kunskapsnation, där högkvalitativ forskning, högre utbildning och innovation leder till samhällets utveckling och välfärd, näringslivets konkurrenskraft och svarar mot de samhällsutmaningar vi står inför, både i och globalt (prop. 2016/17:50, Kunskap i samverkan –för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft). Genom att satsa på innovationsarbete läggs grunden för ny, lång- siktig och fördjupad gränsöverskridande samverkan och stärkt inno- vationsförmåga. Regeringens satsning på de strategiska samverkans- programmen är ett exempel på detta. Genom dem pekas fem svenska styrkeområden ut där det finns möjlighet att kraftsamla för att möta stora samhällsutmaningar. Genom samverkan mellan offentliga aktö- rer, näringsliv och akademi identifieras innovativa lösningar som stär- ker konkurrenskraften, bidrar till en hållbar utveckling och skapar fler jobb. Inom ramen för hållbar stadsutveckling finns stor potential att arbeta med innovationer, vilket är en central utgångspunkt för sam- verkansprogrammet Smarta städer. Kommunernas kunskap om, inställ- ning till samt vilja och möjlighet att arbeta med innovativa lösningar för att skapa hållbara gestaltade livsmiljöer är avgörande i det sam- manhanget. Innovationer som bidrar till en ökad folkhälsa genom t.ex. minskad segregation och tillgång till natur och grönska är vik- tigt för den hållbara och smarta staden. Relaterat till samverkansprogrammet Smarta städer har en natio- nell export- och investeringsplattform lanserats, . Med utgångpunkt i Agenda 2030-målen demonstreras där ett antal värdekedjor där svenska företag kan leverera lösningar. I linje med exportstrategi är viktig för att sprida svenska innovativa idéer, lösningar och testbäddar som har med stads- utveckling att göra till omvärlden och därmed möjliggöra ökad svensk export på området. Utredningen om bostadsbyggande på statens fastigheter tillsatte regeringen om bostadsbyggande på statens fastigheter (dir. 2017:7). Utredaren, som ska fungera som en förhandlingsperson, har i uppdrag att verka för att få till stånd bostadsbyggande på statens fastigheter. I enlighet med direktiven har utredningen huvudsakligen utgått från de statliga fastigheter som i sitt betänk- ande Bättre arbete mellan stat och kommun (SOU 2015:109) identi- fierat som möjliga för bostadsbyggande. Utredningen har för varje statligt ägd fastighet bedömt om det finns ett långsiktigt intresse för staten av att behålla hela eller delar av fastigheten för dess nuvarande användning samt bedömt om fastigheten kan ge ett väsentligt bostads- tillskott. I delbetänkandet Bostäder på statens mark – en möjlighet? (SOU 2017:71) har utredningen bedömt att totalt 65 fastigheter har förutsättningar för bostadsbyggande. I fråga om fastigheter där utred- ningen bedömt att bostadsbyggande kan vara aktuellt ska utredaren enligt direktiven sammanföra relevanta aktörer i syfte att realisera bostadsbyggande. Utredningen arbetar nu vidare med de 65 fastighe- terna och verkar för överlåtelser av dessa. Utredningen ska slutredo- visa sitt uppdrag . Krav på transportplaner i samband med detaljplanering för nyetablering av bostäder Av budgetpropositionen (prop. 2017/18:1, utgiftsområde 22), framgår att regeringen har för avsikt att se över frågan om en lagstadgad rätt för kommuner att införa krav på transportplaner vid nyetableringar. Skrivningen i budgetpropositionen härstammar från förslag i slutbetänkandet Bilen, biffen, bostaden (SOU 2005:51) från Utred- ningen En handlingsplan för hållbar konsumtion – för hushållen. Där redovisas att varken eller ger kom- munerna tillräckligt goda möjligheter att ställa de krav som behövs för att nå ett mer transporteffektivt samhälle. Betänkandets förslag om att införa möjlighet till krav på trans- portplaner i detaljplan handlar om att genomföra ändringar i som skulle möjliggöra för kommunerna att kunna ålägga verksamhetsutövare att upprätta sådana planer i samband med detalj- planering för nyetablering av bostäder, för minskat transportbehov, effektivare transporter samt miljövänligare resor och transporter. Erbjuda en arena för dialog I takt med att fler markområden som har särskilt komplexa planer- ingsförutsättningar kan komma att behöva tas i bruk för bostads- byggande ökar behovet av dialog mellan olika berörda parter. Utre- daren ska därför erbjuda en arena för dialog mellan de parter på nationell, regional och lokal nivå som är berörda av sådana särskilt komplexa planeringsförutsättningar. Arenan ska peka på behovet av ökat bostadsbyggande, men verka för dialog och kon- struktiva lösningar när olika intressen står mot varandra. I dialog- processerna kan även effekterna på den omgivande miljön och lång- siktiga effekter av ökat bostadsbyggande ingå. På flera av de statliga aktörernas fastigheter bedrivs verksamhet som klassas som riksintressen enligt , vilket ska beaktas i den fortsatta dialogen. Områden som är av riksintresse på grund av att de behövs för totalförsvarets anläggningar ska ges företräde. Stödja kommuner i planeringen Mindre kommuner med små resurser för planeringsarbete kan ha svårt att driva planeringsprocesser och få till stånd de utredningar som krävs för att komma vidare i de särskilt komplexa processerna. Det kan också handla om att det saknas möjligheter att utveckla visioner för det område som ska exploateras. Utredaren ska därför ha som uppgift att stödja kommunerna i det arbetet genom att erbjuda kompetens. Samordnaren ska med stöd av sitt kansli erbjuda konkret hjälp i en särskilt komplex planerings- process. Det kan handla om t.ex. process- eller utredningsstöd. Om kompetens saknas inom kansliet, kan utredaren upphandla relevant kompetens till kommunen. Sådant stöd ska endast vara möjligt om kommunen inte har möjlighet att lösa problemet på annat sätt. Underlätta för kommuner i arbetet med innovationer Långsiktigt hållbar stadsutveckling och stadsbyggande är viktiga områ- den för innovation och kunskapsutveckling. Innovationer (tekniska och sociala) i nya stadsdelar och tätorter kan bidra till att stärka roll som föregångare inom hållbar stadsutveckling. En håll- bar stad är bl.a. inkluderande, jämlik och jämställd. En hållbar stad behöver också kopplas till sitt sammanhang, till kringliggande regio- ner och landsbygder. När nya områden byggs på obruten mark möjliggörs tester av helt nya lösningar, eftersom man inte är bunden av befintliga strukturer. Innovativa lösningar behöver prövas och helst i samverkan med andra sektorer. Kommuner ser ett ökat behov av att arbeta innovativt med både planering och byggande. Utredaren ska särskilt lyfta fram dessa frågor och möjligheterna för ökad samverkan mellan kommu- ner och näringsliv. Export- och investeringsplattformen är en viktig samverkanspart i detta arbete. Vidare kan områdena som byggs bli modellområden med inno- vativa lösningar som kan utgöra basen i en serie bomässor och där- igenom stärka möjligheten att utveckla hållbara gestaltade livsmiljöer. Att tidiga dialoger bidrar till en mer hållbar samhällsplanering och effektivare bostadsbyggande är fastlagt. Erfarenheter och metoder från utredarens arbete med särskilt komplexa planeringsförutsätt- ningar kan bidra till att de berörda aktörerna undviker att hamna i låsta lägen framöver. De arbetssätt som utredaren utvecklar för att samordna särskilt komplexa planeringsförutsättningar och därigenom lösa svåra intressemotsättningar som hindrar bostadsbyggande ska därför dokumenteras så att de kan användas i ordinarie verksamhet. Arbetet ska grundas på dialog kring behov och inriktning och komplettera befintliga arbete. Bilda och driva ett nätverk för kommuner De kommuner som bygger nya stadsdelar och städer har ett behov av att dela erfarenheter och hjälpa och stärka varandra i processerna. Ett nätverk ska därför bildas för kommuner som förbereder eller genomför större samlade exploateringar. Även regionalt utvecklings- ansvarig aktör i aktuella län ska bjudas in att delta i nätverket. Del- tagandet i nätverket är frivilligt. Utredaren ska bilda nätverket och arrangera regelbundna möten där kommunerna får redovisa exempelvis utkast till planer, program, upphandlingar eller andra steg i processen där erfarenhetsutbyte är relevant. Det är viktigt att koordinera detta nätverk med befintliga kom- munala och regionala nätverk. Det finns goda erfarenheter från liknande nätverk, t.ex. de kommu- ner som fick stöd från delegationen för hållbara städer (dir. 2011:29). Fortsätta arbetet med uppdraget att samordna större samlade exploateringar med hållbart byggande I samordnarens delredovisning daterad har nio namngivna områden för större samlade exploateringar identifierats (dnr N2017/04516/PBB). För vissa av dessa områden har överens- kommelser som avses i samordnarens uppdrag inte träffats. Ut- redaren ska, om så bedöms lämpligt utifrån de berörda parternas förutsättningar, arbeta vidare med dessa områden enligt vad som framgår av den uppdragsbeskrivning som beslutats för samordnaren (dnr N2017/04380/PBB) fram till samt informera och redovisa vilka åtgärder som är nödvändiga att vidta för att överenskommelserna ska komma till stånd. Utredaren ska också svara för en uppföljning av efterlevnaden av överenskommelser genom en partssammansatt grupp bestående av representanter för staten, respektive kommun och berörd region. Staten är sammankallande och representeras av utredaren. Om utredaren i sitt arbete kommer i kontakt med fler kommuner än de som identifierats där det finns framtagna planer på samlade exploateringar för en större mängd bostäder men där planerna av något skäl inte kan genomföras, ska utredaren informera () om dessa och redovisa vilka åtgär- der som är nödvändiga att vidta för att exploateringen ska komma till stånd. Samma sak gäller för eventuella områden som inte finns med i befintliga planer, men där det på finns möjlighet till helt nya större bostadsexploateringar. Detta ska ske i enlighet med uppdraget om samordning av större samlade exploateringar med håll- bart byggande (dnr N2016/07177/PBB). Fortsätta arbetet med utredning om bostadsbyggande på statens fastigheter Utredaren ska, , ta över de för- handlingar om överlåtelser av fastigheter som utredningen för bostads- byggande på statens fastigheter påbörjat men inte avslutat. Uppdraget (dir. 2017:7) handlar om att verka för att få till stånd bostadsbyg- gande på statens fastigheter. I uppdraget ingår att sammanföra rele- vanta aktörer i syfte att realisera bostadsbyggande. I betänkandet Bostäder på statens mark – en möjlighet (SOU 2017:71) har utredningen bedömt att det finns 65 fastigheter som har förut- sättningar för bostadsbyggande och där det är relevant att verka för överlåtelser. Flera av de statliga aktörer som äger fastigheter har verksamheter som kan klassas som riksintressen, vilket ska beaktas i det fortsatta arbetet. Områden som är av riksintresse på grund av att de behövs för totalförsvarets anläggningar ska ges företräde. Analysera för- och nackdelar med krav på transportplaner i detaljplanering för nyetablering av bostäder Slutligen ska utredaren analysera för- och nackdelar med en lagstad- gad rätt för kommuner att införa krav på transportplaner i detalj- planering för nyetablering av bostäder enligt . Transportplaner i samband med detaljplanering för nyetablering av bostäder kan bidra till att skapa förutsättningar för ett transporteffek- tivt samhälle där människor reser miljövänligt och där godstransporter samordnas. Samråd och redovisning av uppdraget I utredarens uppdrag ingår att nära samarbeta med berörda kom- muner och länsstyrelser. Utredaren ska även samråda med regionala utvecklingsaktörer och andra berörda myndigheter och organisa- tioner, inklusive de statliga fastighetsförvaltarna som t.ex. , och Försvarsmakten. Utredaren ska i sitt arbete ta hänsyn till andra pågående processer som har relevans för uppdraget, t.ex. (dir. 2017:6), Utredningen om planering för bostäder (dir. 2017:85), och satsningen på (prop. 2017/18:1, utgiftsområde 18). Flera av samverkansprogrammen, inte minst Smarta städer och Nästa generations resor och transporter, är också rele- vanta i sammanhanget. Länsstyrelsernas framtagande av planer för grön infrastruktur och behovet av ökat skydd för dricksvatten är också viktigt i sammanhanget liksom arbetet i den kommande myn- digheten Delegation mot segregation. Arbete med arkitektur, form och design är i sin kärna problemlösande processer som hanterar intressekonflikter och som ger förutsättningar för en långsiktigt håll- bar och välfungerande utveckling för kommunen och dess invånare och kan utgöra ett stöd i planeringsprocessen. Utredaren ska redovisa eventuella överens- kommelser om större samlade exploateringar. och ska utredaren redovisa den verksam- het som bedrivits och planerna för det fortsatta arbetet. ska frågan om krav på transportplaner i samband med detaljplanering för nyetablering av bostäder redovisas. Upp- draget ska slutredovisas . Tilläggsdirektiv till Samordning för bostadsbyggande (N 2017:08) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om att underlätta samordningen mellan berörda parter i samhällsbygg- nadsprocessen i kommuner med särskilt komplexa planeringsförut- sättningar (dir. 2017:126). Syftet med uppdraget är att underlätta planeringsprocesser för att få till stånd ett ökat och hållbart bostads- byggande. Ett av utredarens deluppdrag handlar om att analysera för- och nackdelar med krav på transportplaner i detaljplanering för nyetablering av bostäder. Enligt utredningens direktiv ska detta del- uppdrag redovisas . Utredningstiden för deluppdraget att analysera för- och nack- delar med krav på transportplaner i detaljplanering förlängs. Delupp- draget ska i stället redovisas . Frågor som är relaterade till transportplaner har behandlats i olika sammanhang i propositioner, betänkanden, skrivelser och myndig- hetsrapporter. I denna bilaga redogör vi för ett urval av texter som bedöms ha stor relevans för uppdraget. Utredningens sammanfatt- ning med kommentarer redovisas i kapitel 2. Propositioner, betänkanden och skrivelser Bilen, biffen, bostaden – Hållbara laster – smartare konsumtion I slutbetänkandet Bilen, biffen, bostaden – Hållbara laster – smartare konsumtion (SOU 2005:51) från Utredningen om en handlingsplan för hållbar konsumtion – för hushållen redovisas att varken eller , PBL, ger kommunerna tillräckligt goda möj- ligheter att ställa de krav som behövs för att nå ett mer transport- effektivt samhälle. Betänkandet innehåller förslag om att ge kommu- ner lagliga möjligheter att besluta om transportplaner i samband med nyexploatering, •dels i form av detaljplaner, •dels som förelägganden mot verksamhetsutövare. Transportplaner skall kunna föras in såväl tidigt i planeringsprocessen som när verksamheten expanderar, utan att detaljplaner behöver rivas upp. Det blir också möjligt att driva krav på transportplan gentemot såväl byggherrar som verksamhetsutövare. Kommunen bör också kunna utdöma vite om transportplaner inte etableras eller följs, även om det sannolikt är ytterst sällan sanktionen kommer att behöva användas. En transportplan bör kunna innehålla åtgärder som placering och utform- ning av hållplatser, informationssystem för kollektivtrafiken, placering av byggnader så att avståndet till kollektivtrafik minimeras, infrastruk- tur för videokonferenser, säkra p-platser för cyklar, särskilda p-platser för bilpoolsbilar, tankställen för miljöfordon och ekonomiska incita- ment för miljöanpassat resande, införande av bilpool, parkerings- och resepolicy (SOU 2005:51 s. 122–123). Transportplaner föreslogs kunna föras in såväl tidigt i en planerings- process som när en verksamhet expanderar, utan att detaljplaner ska behöva rivas upp: Kommuner bör kunna ålägga verksamhetsutövare att etablera transport- planer, för minskat transportbehov och miljövänligare resor. I betänkandet utvecklas förslaget enligt följande: Kommuner ges lagliga möjligheter att besluta om transportplaner i sam- band med nyexploateringar. Utredaren menade att skulle vara möjligt att driva krav på transport- plan gentemot såväl byggherrar som verksamhetsutövare och att kommunen också borde kunna utdöma vite om transportplaner inte etableras eller följs. Syftet med transportplaner i samband med detaljplanering enligt Bilen, biffen, bostaden anges vara •minskat transportbehov och miljövänligare resor, •att styra mot transportslag med låg negativ inverkan på hälsa och miljö och en samhällsplanering som styr mot effektiva och miljö- vänliga transportflöden i syfte, •att miljöanpassa och minimera det lokala transport- arbetet. Det framgår inte av betänkandet , annat än genom exempli- fiering i förslaget, vad en transportplan skulle kunna omfatta, dels när den utförs i form av detaljplan, dels när en sådan upprättas av bygg- herrar eller verksamhetsutövare efter kommunens föreläggande. Regeringen redovisade i propositionen Moderna transporter (prop. 2005/06:160) inriktningen av den då aktuella transportpolitiken, som en viktig del av regeringens insatser för att skapa hållbar tillväxt, livskvalitet och välfärd i hela landet. Regeringen framhöll att dåvarande borde fortsätta sitt arbete med hållbart resande. I detta arbete borde bland annat ingå att gå vidare med att uppmuntra arbetsgivare att upprätta transport- planer för sina anställdas arbets- och tjänsteresor och planer som visar hur transportbehovet kan minska och styras över till transporter som är effektivare, mer miljöanpassade och säkrare. Regeringen hän- visade i propositionen till utländska exempel som visar att sådan trans- portplanering kan vara ett bra verktyg och att det kan finnas goda skäl att utveckla detta arbetssätt anpassat till svenska förhållanden. Regeringen berörde möjligheter för kommunerna att bidra till hållbara transportmönster och pekade på att fysisk planering kan bidra till att minska utsläppen från transportsektorn genom ett varierat utbud av bostäder, arbetsplatser, service och kultur som kan åstadkommas så att transportbehovet minskar och förutsättningarna för miljöanpassade och resurssnåla transporter förbättras. Reger- ingen hänvisade till delmål 1 om planeringsunderlag, under miljö- kvalitetsmålet God bebyggd miljö (prop. Regeringen betonade i detta sammanhang att kommunerna är de viktigaste aktörerna för att delmålet skall uppnås, eftersom de har det huvudsakliga ansvaret för den fysiska planeringen. Regeringen angav i propositionen Planeringssystem för transportinfra- struktur (prop. 2011/12:118) att planeringssystemet för transport- systemet ska underlätta förutsättningarna för att öka synergieffekter mellan den framtida bebyggelseutvecklingen och åtgärder i trans- portsystemet. I propositionen angavs att planeringen för transport- systemet även skulle främja koordinering och möjliggöra starkare band mellan statlig, regional och nivå. Regeringen ansåg vidare att den fysiska planeringen av vägar och järnvägar skulle föregås av förberedande studier. En förberedande studie skulle behandla vilka typer av åtgärder, oavsett transportslag, som är möjliga att vidta för att lösa ett transportproblem. Först om den förberedande studien ledde fram till att den bästa lösningen vore en konkret väg- eller järnvägsbyggnadsåtgärd skulle den fysiska planeringen starta. En sådan förberedandestudie innebar ett tydligt stöd för tillämpningen av fyrstegsprincipen1 (se även kapitel 1, avsnitt Begrepp). Den skulle också ge infrastrukturbyggaren goda möjlig- heter att samverka med kommunerna i deras planering. Dåvarande trafikverken lämnade förslag om en process för ”åtgärdsval”, som avsågs vara en process för att analysera tänkbara åtgärder i transport- systemet enligt fyrstegsprincipen. I propositionen angavs regeringens uppfattning att viktiga under- lag för de förberedande studierna behövde komma från den kommunala fysiska planeringen, exempelvis gällande kommunens intentioner när det gällde framtida bebyggelseutveckling och bebyggelsestruktur. I propositionen konstaterades att den kommunala planeringen en- ligt PBL utgör en viktig del av underlaget för de förberedande studier vilka behöver föregå den fysiska planeringsprocessen av transport- infrastrukturen Den nya planeringsprocessen skulle ge möjligheter till ett utvecklat samspel mellan infrastrukturplanering och kommu- nal översiktsplaneringen. Kommunerna skulle därmed kunna dra nytta av ett aktivt arbete med sin fördjupning av översiktsplanen där avväg- ningar mellan transportintresset och andra allmänna intressen görs. I propositionen nämndes möjligheten att göra tematiska tillägg till översiktsplanen. Propositionen ledde till beslut om förändringar i den strategiska och ekonomiska planeringen inom transportområdet. I beslut ingick förändringar för planering av väg- och järnvägsprojekt enligt väglagen och lagen om byggande av järnväg. Lagändringarna trädde i kraft . I nya PBL, som trädde i kraft , hade möjligheterna till samordning förstärkts. har utarbetat två viktiga tillämpningsanvisningar till de nya reglerna: •Åtgärdsvalsstudier – nytt steg i planering av transportlösningar.2 •Trafikverkets övergripande krav för den fysiska planläggnings- processen.3 1Princip som innebär att möjliga åtgärder för att förbättra eller lösa problem i transport- systemet ska prövas och analyseras stegvis. Analysstegen enligt fyrstegsprincipen är: 1. Åtgärder som kan påverka transportefterfrågan och val av transportsätt. Åtgärder som ger effektivare utnyttjande av befintlig infrastruktur. Nyinvesteringar och större ombyggnadsåtgärder. 2Åtgärdsvalsstudier – nytt steg i planering av transportlösningar, Handledning, i samarbete med och kommuner och landsting, Publikationsnummer: 2012:206. 3Trafikverkets övergripande krav för den fysiska planläggningsprocessen, , Publikationsnummer 2012:1151. Utredningen om fossilfri fordonstrafik hade i uppdrag att kartlägga möjliga handlingsalternativ samt identifiera åtgärder för att reducera transportsektorns utsläpp och beroende av fossila bränslen i linje med visionen om ett utan nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären . I betänkandet Fossilfrihet på väg (SOU 2013:84) konstateras att utsläppsbegränsningar brådskar om tvågradersmålet ska uppnås. Det är därför nödvändigt att utnyttja parallella åtgärds- strategier som kompletterar varandra. För att uppnå en fossilfri fordonstrafik krävs enligt utredningen en kombination av åtgärder, bland annat samhällsåtgärder, som minskar behovet av transporter och premierar användning av energi- effektiva trafikslag. Samhällsåtgärderna kan delas in sådana som på- verkar trafikvolymen och sådana som påverkar fördelningen av transporterna mellan trafikslagen. När det gäller samhällsplanering och transporteffektivitet fram- hålls att avstånden kan minskas i och kring städerna genom en planering och utveckling av städerna som bygger på ökad närhet. Utredningen påpekar att man måste börja med att förändra de planeringsnormer som fortfarande i stor utsträckning bygger vidare iden riktning som dominerat under de senaste 50–60 åren. Utred- ningen betonade bland annat betydelsen av att koppla ihop trafik- försörjningsprogrammen med den fysiska planeringen så att kollek- tivtrafiknära bebyggelse gynnas, att förtäta omkring stationer och längs kollektivtrafikstråk och att samplanera kollektivtrafik, gång, cykel och bilpool. Nya områden bör inte byggas innan man säker- ställt att det finns en bra kollektivtrafik och goda möjligheter att gå och cykla.