sou · H7B352 · 2019-12-09 00:00:00 — 11Kritiska verksamheter är benämningen på funktioner i banker som om de plötsligt upphör sannolikt kan riskera det finansiella systemets grundläggande funktioner i samhällsekonomin. Arbetet med att motverka finansiell instabilitet tar fasta på att säkerställa att de kritiska verksamheterna kan upprätthållas. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete staterna att inrätta särskilda s.k. resolutionsmyndigheter med ansvar för att planera för och genomföra resolution. I ett resolutions- förfarande har resolutionsmyndigheten ett antal verktyg till sitt förfogande. Det huvudsakliga resolutionsverktyget ger resolution- smyndigheten möjlighet att återkapitalisera banken genom att skriva ner vissa av bankens skulder (eng. bail-in). Dessutom ålägger kris- hanteringsdirektivet samtliga medlemsstater att inrätta en resolu- tionsfond av viss storlek och som resolutionsmyndigheten kan an- vända för att täcka kostnader som uppstår i samband med att resolutionsverktygen tillämpas. Resolutionsfonderna finansieras genom avgifter från bankerna. Insättningsgarantier syftar till att motverka s.k. uttagsanstorm- ningar (eng. bank runs), som kan leda till att banker går omkull trots att de är livskraftiga. Det har funnits EU-gemensamma standarder för nationella insättningsgarantier . Reglerna har re- viderats ett antal gånger . Enligt de nu gällande reglerna, som beslutades , har insättningsgarantierna en harmoniserad täckningsnivå om , en frist för utbetalningar och en lägstanivå för hur stor andel av insättningarna som ska finnas till- gängliga för utbetalning (s.k. täckningsgrad). 3.2.4Det europeiska systemet för finansiell tillsyn Det europeiska systemet för finansiell tillsyn (Supervision, ESFS) inrättades 2010 i syfte att underlätta samordningen mellan EU:s nationella tillsynsmyndigheter. Syste- met består av fyra myndigheter som gemensamt ska främja en en- hetlig tillämpning av det gemensamma regelverket. Av dessa myn- digheter är två särskilt relevanta för just banktillsyn: den europeiska bankmyndigheten och den europeiska systemrisknämnden:12 12De andra myndigheterna har ansvar för försäkringsindustrin (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten, Eiopa) respektive värdepappersmarknader (Värdepappers- och marknadsmyndigheten, ). Bankunionens institutionella ram och nära samarbete –Den europeiska bankmyndigheten (Authority, )13 samordnar tillsyn mellan medlemsstaterna på EU:s inre marknad, bl.a. genom att anta tekniska standarder och utföra stresstester på de större bankerna. utformar även riktlinjer som tillsynsmyndigheterna ska följa. Samtliga EU:s medlems- stater ingår i . –Den europeiska systemrisknämnden (, ESRB)14 har ett övergripande ansvar för makrotillsynen av det finansiella systemet inom EU, bl.a. genom att dels följa ut- vecklingen och identifiera systemrisker, dels samordna medlems- staternas (makro-)tillsynsmyndigheter. Samtliga EU:s medlems- stater ingår i ESRB. och före- träder . Tillsynsmekanismen (eng. Single Supervisory Mechanism, SSM) är bankunionens struktur för gemensam tillsyn.15 Den regleras i den s.k. SSM-förordningen som beslutades och trädde i kraft i oktober samma år.16 Tillsynsmekanismen tillkom i syfte att värna både det finansiella systemets stabilitet och EU:s inre marknad för finansiella tjänster, i synnerhet genom en enhetlig tillämpning av kapitaltäckningsregelverket. Den utgörs av (eng. ), som är en operativt fristående del av ECB, och de deltagande medlemsstaternas nationella tillsynsmyndigheter. ECB har det övergripande ansvaret för banktillsynen inom bank- unionen, men det löpande arbetet är uppdelat mellan ECB och de nationella tillsynsmyndigheterna. 13Europaparlamentet och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet, Eba-förordningen. 14Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd; Rådets förordning (EU) nr 1096/2010 av om till- delning till av särskilda uppgifter angående ESRB. 15Tillsynsmekanismens regelverk beskrivs mer utförligt i Promemoria om Tillsynsmeka- nismens regelverk (nedan benämnd PM SSM). 16Rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av om tilldelning av särskilda uppgifter till i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut. Se även den s.k. ramförordningen, Europeiska förordning (EU) nr 468/2014. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete samtliga banker, andra kreditinstitut samt vissa företagsgrupper där bankföretag ingår inom bankunionen.17 3.3.1ECB och : organisation och beslutsfattande I och med att Tillsynsmekanismen inrättandes tilldelades ECB det övergripande ansvaret för banktillsyn inom bankunionen. Inom ECB inrättades med uppgift att förbereda och genomföra ECB:s tillsynsuppgifter. Inom Tillsynsmekanismen har , som är ECB:s högsta beslutande organ, en nyckelroll när det gäller beslut i tillsynsärenden. Nedan beskrivs och sammansättning (Figur 3.2) samt beslutsfattandet i tillsynsfrågor inom ECB (Figur 3.3). •Ordförande och vice ordförande •Representanter från deltagande medlemsstaters tillsynsmyndigheter •Observatörer: kommissionen och •Omröstning utkast till tillsynsbeslut: Enkel majoritet •Centralbankschefer i medlemsstater som har euron som valuta •Observatörer: kommissionen och rådet. har möjlighet att bjuda in andra •Indirekt beslutsförfarande: Enkel majoritet kan invända består av ordförande, vice ordförande, fyra andra ledamöter från ECB samt ledamöter från varje nationell tillsynsmyn- dighet i samtliga medlemsstater som deltar i bankunionen. Även ledamöter från tillsynsmyndigheter i medlemsstater som inte har 17Banker används i betänkandet som ett samlingsnamn för samtliga företag som omfattas av bankunionsregelverket, dessa banker omfattas också av det gemensamma regelverket. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete euron som valuta deltar, med andra ord, i . Om ansvaret för banktillsynen inte ligger på en centralbank får följa med som observatör. Det är bara de ordinarie representanterna som har rösträtt. löpande arbete stöds av totalt cirka 1 100 an- ställda.18 Andelen kvinnor var 2018 av de anställda och av anställda i chefspositioner. Inom Tillsynsmekanismen antas cirka 2 000 tillsynsbeslut årli- gen.19 hade 20 fysiska sammanträden. Den största andelen av utkasten till beslut antas genom ett skriftligt för- farande där alla ledamöter och därmed de nationella tillsynsmyndig- heterna delges utkastet för synpunkter. antar ett utkast till beslut i ett tillsynsärende när en enkel majoritet av nämndens ledamöter står bakom det. Därefter går utkastet till beslut till (se Figur 3.3). har ett stort mått av självständighet inom ECB. Det är emellertid , det högsta beslutsorganet inom ECB, som har det slutgiltiga avgörandet i tillsynsfrågor. består av ECB:s direktionsledamöter20 och nationella central- bankschefer. Centralbankschefer från medlemsstater som, likt , inte har euron som valuta deltar formellt sett inte i möten. I sin tillsynsfunktion fattar beslut framför allt genom ett skriftligt förfarande. Endast ett fåtal fysiska möten har hållits, före- trädelsevis för tematiska diskussioner. fattar tillsynsbeslut genom ett förfarande som innebär att rådet kan invända mot ett utkast till beslut från (se Figur 3.3 och avsnitt 10.3.1). Om en enkel majoritet av ledamöter invänder mot ett utkast till beslut träder beslutet inte i kraft. ECB har aldrig invänt mot ett utkast till beslut. Antagna till- synsbeslut kan riktas direkt till berörd bank eller till berörd nationell myndighet, beroende på beslutets innehåll.21 Alla tillsynsbeslut kan 18ECB:s årsrapport om tillsynsverksamheten 2018. 19Antal tillsynsbeslut framgår av ECB:s årsrapporter för tillsynsverksamheten. 20ECB:s direktion består av en ECB:s ordförande, vice-ordförande och fyra andra ledamöter. Direktionsledamöterna utses av (med kvalificerad majoritet). 21När det gäller en medlemsstat som inte har euron som valuta riktar ECB en instruktion till den nationella myndigheten som sedan verkställer genom ett nationellt beslut, se avsnitt 4.4.1. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete Det finns även interna förfaranden för prövning av antagna beslut inom Tillsynsmekanismen. Separation av tillsyn och penningpolitik är det högsta beslutande organet för både penningpoliti- ken inom euroområdet och för banktillsynen inom bankunionen. ECB:s tillsynsarbete ska dock bedrivas separat och oberoende från det penningpolitiska arbetet. arbete bedrivs där- för i en separat byggnad i . SSM-förordningen innehåller ett antal bestämmelser som ska säkerställa ECB:s penningpolitiska oberoende i förhållande till beslut inom ramen för tillsynsarbetet. 3.3.2Tillsynsmekanismens uppgifter och arbetsfördelning ECB har det övergripande ansvaret för all banktillsyn inom bank- unionen, men det löpande tillsynsarbetet inom Tillsynsmekanismen är uppdelat mellan ECB och nationella myndigheter. ECB ska, i sam- arbete med nationella tillsynsmyndigheter, utföra de tillsynsuppgif- ter som följer av det gemensamma regelverket, i synnerhet kapi- taltäckningsregelverket. Dessutom ska nationell rätt tillämpas och Bankunionens institutionella ram och nära samarbete riktlinjer från den europeiska bankmyndigheten () ska följas. Nedan beskrivs arbetsfördelningen mellan ECB och nationella till- synsmyndigheter inom Tillsynsmekanismen. Arbetsfördelningen framgår även av Figur 3.4. Arbetsfördelning i den löpande tillsynen ECB utför direkt tillsyn över större, s.k. betydande, banker medan nationella myndigheter utövar tillsynen över övriga, s.k. mindre be- tydande banker.22 Vilka banker som står under ECB:s direkta tillsyn avgörs av ett antal storlekskriterier.23 I tillsynsuppgifterna ingår t.ex. att säkerställa att bankerna har tillräcklig kapital- och likviditetstäck- ning, genomföra stresstester och pröva om personer i bankernas led- ning och styrelse är lämpliga. ECB har exklusiv befogenhet (dvs. delar inte uppgiften med nationella myndigheter) att ge och återkalla banktillstånd samt att godkänna s.k. kvalificerade innehav för samt- liga banker inom bankunionen. Om en bank får problem som den själv inte lyckas bemästra kan ECB (eller en nationell myndighet, om det gäller en mindre betydande bank) vidta s.k. tidiga ingripanden för att förhindra att en bank fallerar, eller bedöma om att en bety- dande bank fallerar eller är nära fallissemang (eng. Failing or Likely to Fail, FOLTF). ECB och nationella tillsynsmyndigheter har ett nära samarbete i tillsynsarbetet med både de betydande och de mindre betydande bankerna. För betydande banker utförs den löpande tillsynen av de s.k. tillsynsgrupperna (eng. Joint Supervisory Teams, JST). En till- synsgrupp leds av en senior tjänsteman vid ECB, som kommer från en annan medlemsstat än den som banken är etablerad i, men be- rörda nationella tillsynsmyndigheter är också representerade. Na- utför tillsynen för mindre betydande banker, men ECB utövar indirekt tillsyn genom att på olika sätt fast- ställa gemensamma ramar för hur tillsynen för dessa banker ska be- drivas. ECB kan närsomhelst ta beslutet att utöva tillsynsuppgifter även för en mindre betydande bank i syfte att säkerställa en enhetlig tillsyn inom hela bankunionen. Detsamma kan ske på begäran från en nationell tillsynsmyndighet. 22SSM-förordningen använder termerna betydande och mindre betydande institut. 23Se artikel 6.4 i SSM-förordningen och PM SSM. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete •Övergripande ansvar för all banktillsyn •Direkt tillsyn över betydande banker •Leder tillsynsgrupper (JST) och tillsynskollegier •Kompletterande ansvar för makrotillsyn •Tillsyn över mindre betydande banker •Deltar i tillsynsgrupper (JST) •Annan finansiell tillsyn inkl. penningtvätt, terrorismfinansiering och konsumentskydd* Tillsynsgrupper (Joint Supervisory Teams, JST) •Tar fram underlag för tillsynsbeslut till *Ansvaret för makrotillsyn och annan tillsyn av banker ligger på samma nationella myndighet. Makrotillsyn och andra former av finansiell tillsyn Bankunionen innebär en centralisering av mikrotillsynen, dvs. tillsynen över individuella banker. Makrotillsyn, dvs. tillsyn över risker som om- fattar hela eller delar av banksystemet, och andra former av finansiell tillsyn, t.ex. tillsyn av försäkringsbolag och värdepappersbolag, konsu- mentskydd samt förebyggande av penningtvätt och terrorismfinansi- ering, utövas på nationell nivå. Inom bankunionen har ECB, emellertid, ett kompletterande ansvar för de makrotillsynsverktyg som är harmo- niserade i kapitaltäckningsregelverket. Dessa verktyg är utformade som extra kapitalkrav, s.k. buffertkrav. ECB kan besluta att ställa högre (men inte lägre) makrotillsynskrav än de nationella myndigheterna har valt att ställa.24 Detta gäller dock inte för de makrotillsynsverktyg som inte är harmoniserade på EU-nivå, såsom bolånetak och amorterings- krav; dessa tillämpas enbart av nationella myndigheter. 24Se vidare avsnitt 7.4. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete Omfattningen av ECB:s direkta tillsyn ECB:s direkta tillsyn omfattar av de totala banktill- gångarna inom bankunionen och 116 av cirka 2 500 banker.25 De delta- gande medlemsstaterna med flest betydande banker 2019 var (21 stycken), (12), (12) och (11). Omfattningen av ECB:s direkta tillsyn, uttryckt som andel av till- gångar, skiljer sig i hög utsträckning åt mellan medlemsstaterna, vilket avspeglar skillnader i bankstruktur. Medlemsstater med få, men stora, banker har generellt sett en högre andel tillgångar som omfattas av ECB:s direkta tillsyn. Exempelvis har cirka 40 banker varav 6 är betydande; dessa betydande banker representerar tillsam- mans av de totala banktillgångarna i (se Figur 3.5). Detta kan jämföras med som har cirka 1 400 banker, varav 21 är betydande. De betydande bankerna i representerar av de totala tillgångarna i . Statistik på tillgångar är konsoliderad på koncernnivå. Källa: ECB. Nästintill av de banktillgångar som står under ECB:s di- rekta tillsyn är koncentrerade till fem medlemsstater (se Figur 3.6). 25ECB:s förteckning över betydande banker per (på konsoliderad nivå) och ECB supervisory statistics, . Bankunionens institutionella ram och nära samarbete Övriga medlemsstater representerar därmed tillsammans endast en dryg tiondel av ECB:s direkta tillsyn. Den franska banksektorn, som är både koncentrerad och stor i förhållande till övriga bankunionen, står i sig för en tredjedel av de tillgångar som står under ECB:s di- rekta tillsyn.26 Statistik på tillgångar är konsoliderad på koncernnivå. Källa: ECB. 3.4Den gemensamma resolutionsmekanismen och resolutionsfonden27 Resolutionsmekanismen (eng. Single Resolution Mechanism, SRM) är bankunionens struktur för krishantering, mer specifikt resolu- tion, av banker. Den regleras i den s.k. SRM-förordningen, vilken beslutades och trädde i kraft 2014.28 Resolutionsmekanismen till- kom för att tillse att krishanteringen av banker kan genomföras 26Enligt en grov uppskattning skulle de svenska banker och -koncerner som vid ett svenskt deltagande i bankunionen sannolikt skulle omfattas av ECB:s direkta tillsyn motsvara av de totala tillgångarna som omfattas av ECB:s direkta tillsyn. 27Resolutionsmekanismens regelverk beskrivs mer utförligt i Promemoria om Resolutions- mekanismens regelverk (nedan benämnd PM SRM). 28Europaparlamentet och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av om faststäl- lande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete effektivt, utan att skattemedel tas i anspråk samt för att säkra att krishanteringsdirektivet tillämpas på ett enhetligt sätt inom bank- unionen. Resolutionsmekanismen består av (eng. , SRB) och de nationella resolutions- myndigheterna i de deltagande medlemsstaterna. Resolutionsmeka- nismen administrerar även en gemensam fond för finansiering av resolutionsåtgärder (eng. , SRF).29 har det övergripande ansvaret för resolutionsarbetet inom bankunionen, men genomför sitt upp- drag i nära samarbete med de nationella resolutionsmyndigheterna. Resolutionsmekanismen omfattar de banker, andra kreditinstitut och företagsgrupper som också omfattas av SSM-förordningen. 3.4.1Resolutionsnämnden: organisation och beslutsfattande har sitt säte i . arbete organiseras i två s.k. sessioner: den verkställande sessionen och plenarsessionen (se nedan och i Figur 3.7). Resolutionsnämn- den är en s.k. EU-byrå, vilket innebär att den, till skillnad från en EU-institution som ECB eller kommissionen, inte kan ta slutliga be- slut i alla delar av sitt arbete. I resolutionsfall är det därför kommis- sionen och Europeiska unionens råd som är slutliga beslutsinstanser. hade 315 anställda.30 av de som arbetade med kärnverksamheten var kvinnor. Om även tjäns- ter i organisatoriskt och administrativt stöd räknas med var andelen kvinnor . Den verkställande sessionen består av en ordförande, en vice ordfö- rande samt fyra ledamöter; alla sex ledamöter är heltidsanställda i . Även berörd(-a) nationella resolutionsmyndig- het(-er) deltar. Den verkställande sessionen ansvarar för Resolutions- nämndens löpande arbete och förbereder plenarsessionens beslut. Den verkställande sessionen sammanträder så ofta det krävs. 29Ett mellanstatligt avtal reglerar den del av fonden som EU-rättsligt inta kunde antas som en unionsakt. Avtal om överföring av och ömsesidighet för bidrag till den gemensamma resolu- tionsfonden, 8457/14. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete Plenarsessionen består av den verkställande sessionens ledamöter och representanter från de nationella resolutionsmyndigheterna. Samtliga nationella resolutionsmyndigheter i medlemsstater som deltar i bankunionen är representerade. Plenarsessionen tar beslut om övergripande strategiska frågor som t.ex. arbetsordning och budget. Vid användande av Resolutionsfonden (se nedan) ska ple- narsessionen hållas informerad; i vissa fall krävs även plenarsession- ens beslut. Plenarsessionen ska sammanträda minst , men i praktiken möts den oftare än så.31 Den verkställande sessionen (ordförande och fyra ledamöter) Representanter från samtliga deltagande nationella resolutionsmyndigheter Observatörer: ECB och kommissionen Ordförande och fyra ledamöter (samtliga heltidsanställda) Observatörer: ECB och kommissionen Omröstning resolutionsfall: Enkel majoritet Verkställande session som behandlar specifik bank Berörd nationell resolutionsmyndighet inom bankunionen deltar med Om banken har dotterbolag utanför bankunionen deltar nationell resolutionsmyndighet från det EU-landet som observatör. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete 3.4.2Resolutionsmekanismens uppgifter och arbetsfördelning har det övergripande ansvaret för att säker- ställa en enhetlig tillämpning av det gemensamma regelverket vad gäller krishantering, i synnerhet resolution, av banker. ska även tillämpa nationell rätt. Det löpande arbetet är uppdelat mellan och de nationella resolutions- myndigheterna. är direkt ansvarig för resolu- tionsarbetet för betydande banker som omfattas av Tillsynsmeka- nismen samt vissa mindre banker med betydande gränsöverskri- dande verksamhet. hade det direkta ansvaret för totalt 126 banker.32 huvudsakliga uppgifterna är att upprätta och anta resolutionsplaner, bedöma möjligheterna för en bank eller bankkoncern att försättas i resolution samt bestämma minimikrav för kapitalbas och kvalificerade skulder (s.k. MREL-krav). Om ECB har gjort bedömningen att en betydande bank fallerat eller är nära fallissemang, tar beslut om huruvida banken ska sättas i resolution eller avvecklas enligt normala insolvensförfa- randen, inleder ett resolutionsförfarande och tillämpar resolutions- verktygen.33 Nationella resolutionsmyndigheter har motsvarande uppgifter för mindre betydande banker.34 samlar in s.k. förhandsbidrag (avgifter) från bankerna till Resolutionsfonden och förvaltar fonden (se av- snitt 3.4.3). Om resolution av en bank som en nationell myndighet ansvarar för kräver medel ur Resolutionsfonden är det alltid som ska fatta resolutionsbeslut. Nationella resolutionsmyndigheter i deltagande medlemsstater är på olika sätt involverade i arbetet kring de banker som ansvarar för. Inte minst är det den nationella myndigheten som genomför resolution, även för betydande banker (efter beslut av ). Eftersom har det över- gripande ansvaret att säkerställa att arbetet inom Resolutions- mekanismen bedrivs på ett effektivt och konsekvent sätt, utarbetar den enhetliga metoder och policydokument som ska gälla för bank- erna inom bankunionen. Om den nationella resolutionsmyndig- 33Resolutionsnämnden kan även på egen hand göra en FOLTF-bedömning. 34Som utgångspunkt ska mindre betydande banker inte försättas i resolution. Bankunionens institutionella ram och nära samarbete heten inte tillämpar SRM-förordningen på ett korrekt sätt kan närsomhelst besluta att utöva sina befogen- heter över en bank som en nationell resolutionsmyndighet har an- svaret för. Den nationella myndigheten kan likaledes be att ta över ansvaret för en mindre betydande bank. och den finansiella säkerhetsmekanismen Resolutionsfonden ska täcka det (tillfälliga) finansieringsbehov som kan uppstå i samband med att resolutionsverktygen tillämpas, t.ex. externa kapitaliserings- eller likviditetsbehov. Resolutionsfonden består av förhandsbidrag (i benämnt Resolutionsavgift) från samtliga banker (och andra kreditinstitut som omfattas av SSM-förord- ningen) och byggs upp till en målnivå som motsvarar av garanterade insättningar inom bankunionen.35 , då fonden ska vara fullt uppbyggd och ömsesidig, väntas detta motsvara ().36 När EU:s stats- och regeringschefer 201237 beslutade att inrätta bankunionen konstaterade de också att det behövdes en gemensam fi- nansiell säkerhetsmekanism (eng. backstop) kopplad till Resolutions- fonden. nåddes politiska överenskommelser om formerna för en säkerhetsmekanism i form av lån till Resolutionsnämn- den.38 Säkerhetsmekanismen, som ska administreras av Europeiska sta- bilitetsmekanismen (European Stability Mechanism, ESM), ska vara in- rättad senast . Även deltagande medlemsstater som inte har euron som valuta kommer att kunna ansluta sig till säkerhetsmeka- nismen När säkerhetsmekanismen är inrättad kommer den kunna akti- veras om Resolutionsfondens finansiella medel tillfälligt uttöms. Totalt sett ska lånemöjligheten från säkerhetsmekanismen uppgå till samma storlek som Resolutionsfonden. Sammanlagt kommer därmed Resolu- 35Insättningar som är garanterade enligt insättningsgarantidirektivet. 36I utredningen används växelkursen per , då kostade . Målnivån har angivits till . Till följd av tillväxten i de garanterade insättningarna sedan Resolutionsfonden började samla in bidrag (2016) är en mer realistisk nivå. (2012, ) Slutsatser 13–EUCO 205/12. 38Eurogruppen och ett eurotoppmöte fastslog de villkor (eng. terms of reference) som ska gälla för säkerhetsmekanismen. Beslut om relaterade revideringar av ESM- fördraget väntas . Bankunionens institutionella ram och nära samarbete tionsfonden och säkerhetsmekanismen uppgå till (). 3.5Medlemsstater som inte har euron som valuta och bankunionen: nära samarbete De av EU:s medlemsstater som inte har euron som valuta har ändå möjlighet att bli en deltagande medlemsstat i bankunionen genom att upprätta ett s.k. nära samarbete med ECB. Det fanns redan under förhandlingarna om Tillsynsmekanismen en vilja att möjliggöra för medlemsstater som inte har euron som valuta att delta. Huvudmotivet för detta var att var att säkerställa att den inre marknaden för finansiella tjänster inte delas upp till följd av skillnader i hur det ge- mensamma regelverket tillämpas.