sou · H7B34 · 2019-01-28 00:00:00 — Det finns även andra formaliserade former för samverkan mellan skolan och arbetslivet, exempelvis inom ramen för regional yrkes- inriktad utbildning på gymnasial nivå inom komvux och särvux. En förutsättning för statsbidrag för regionalt yrkesinriktad utbildning är att utbildningen planeras i samråd med Arbetsförmedlingen och regionalt utvecklingsansvarig, och bedrivs i samverkan mellan flera kommuner under medverkan av arbetslivet i de samverkande kom- munerna. Den ska också syfta till att utveckla kompetenser som efter- frågas på arbetsmarknaden28. 2716 kap. 16 § och 19. kap. 18 § skollagen. 28Förordningen (2016:937) om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxenutbildning. Ansvarsfördelning, organisation och samverkan Kravet på samarbete mellan skola-arbetsliv är alltså tydligt fram- skriven i läroplanerna och finns reglerat i såväl skollagen som på för- ordningsnivå. Även ska enligt sin instruktion stödja ut- vecklingen när det gäller samverkan mellan skola och arbetsliv.29 har också ett stort antal måldokument, arbets- och stimulans- material publicerats av ansvariga myndigheter. har bl.a. tagit fram stödmaterial med inspirerande exempel för och gymnasieskolan, med utgångspunkt i det centrala innehållet i olika ämnen. Utöver stöd på finns också ett omfat- tande tryckt material med inspirerande exempel på hur man kan arbeta i undervisningen i alla skolformer med frågor som rör kopp- ling till arbetslivet. Även publicerar exempel på insat- ser som stärkt samverkan mellan skola och arbetsliv.30 Dessutom har branschorganisationer representerande olika arbetsgivar- och arbets- tagarorganisationer utarbetat material som stöd för skolornas arbete. Även understryker att eleverna behöver ha en bra bild av vad arbetslivet innebär för att kunna fatta beslut om sin framtid och där de behöver satsa på att studera för att kunna förverkliga sina drömmar.31 menar därför att skolorna bör uppmuntra en förståelse av arbetslivet från de tidigaste åren. I många länder har skolor länge engagerat och bjudit in personer från arbetslivet för att visa eleverna på vilka yrkesmöjligheter som finns. Det finns nya rön som belyser de fördelar som sådana engagemang kan ha på ungdomar och hur skolor kan dra till sig arbetsgivare och anställda strategiskt för att optimera positiva resultat. menar vidare att det här engagemanget kan vara särskilt effektivt för att utmana förutfattade meningar och negativa antaganden om specifika karriärer och medan litteraturen är begränsad visar allt mer forskningsprojekt signifikanta samband mellan skolor som arbetar med att eleverna får inblick i arbetslivet på olika konkreta sätt och ungdomars sysselsätt- ningsresultat. lyfter att undersökningar visar signifikanta samband mellan hur skolan samverkat med arbetslivet och löne- utveckling för unga personer. menar att det är viktigt att ungdomar har möjlighet att möta personer som arbetar över ett brett spektrum av yrken och med olika bakgrunder. Varje elev kan då få 29Förordningen (2015:1047) med instruktion för . 30Att bygga broar mellan skola och arbetsliv, . 31Working it out: Career Guidance and Employer Engagement. Education Working Papers, No. (for Economic Co-operation and Development). (2018). Ansvarsfördelning, organisation och samverkan sin egen bild av vad det innebär att arbeta inom ett visst yrke och få ett underlag för vidare val. Trots goda intentioner från lagstiftaren, myndigheter och berörda organisationer och trots påvisade fördelar, finns det dock svårigheter med samverkan mellan skolan, arbetslivet och närsamhället i övrigt. Svårigheterna finns på flera plan, vilket beskrivs i rapporten och organisation av den breda studie- och yrkesvägledningen, En bak- grund och tre fallstudier32. En viktig slutsats i rapporten är att utveckla innehåll och former för ett fruktbart samarbete skola–arbetsliv. Det är ingen tvekan om att det är en stor utmaning för alla involverade att leva upp till de senaste decenniernas läroplaner beträffande om- rådet skola–arbetsliv. I rapporten konstateras att det inte finns någon mirakelkur för att skapa en god samverkan mellan skola och arbetsliv och därmed kunna lägga grunden till att elever gör väl underbyggda val och att den vanliga bilden sannolikt är att man som företrädare för enskilda företag eller arbetsplatser inte anser sig vara involverad eller berörd av frågor som rör studie- och yrkesvägledning. Det beror i sin tur på att uppfattningarna om studie- och yrkesvägledning präglas av den traditionella och ”smala” definitionen av studie- och yrkesvägledning där det inte uppfattas som ett bredare kunskaps- område kopplat till arbetslivet utan snarare som instrumentell väg- ledning och rådgivning av enskilda elever. Av utbildningsutskottets enkätundersökning, som utredningen tidigare refererat till, framgår att av samtliga svarande rektorer upp- gav att skolan samverkar med arbetslivet i ganska eller mycket stor utsträckning. Andelen varierade dock mellan skolformer och huvudmannatyper. Av rektorerna för grundskolor som endast bedrev undervisning i årskurs 1–6 var det som uppgav att deras skola samverkade med arbetslivet i ganska eller mycket stor utsträckning. Av rektorerna för grundskolor som även hade års- kurs 7–9 var motsvarande andel . Gymnasieskolorna sam- verkade med arbetslivet i ännu högre utsträckning. Nästan tre av fyra gymnasierektorer uppgav att skolan gjorde det i ganska eller mycket 32Styrning och organisation av den breda studie- och yrkesvägledningen, En bakgrund och tre fallstudier, . Ansvarsfördelning, organisation och samverkan Vidare framgår att andelen rektorer för grund- skolor med enskild huvudman och som endast hade årskurs 1–6 svarar att skolan samverkade med arbetslivet i högre grad än motsvarande rektorer för kommunala skolor. Medan av rektorerna för skolor med enskild huvudman uppgav att man samverkade med arbetslivet svarade av deras motsvarigheter i kom- munala skolor att man gjorde det. Bland övriga grundskolor, som även inkluderar årskurs 7–9, samverkade i stället de kommunala skolorna i högre utsträckning med arbetslivet. Här svarade av rek- torerna att skolan samverkade med arbetslivet, jämfört med 35 pro- cent av grundskolorna med enskild huvudman. När det gäller omfatt- ningen av samarbetet mellan gymnasieskolor och arbetsliv kunde inga signifikanta skillnader urskiljas mellan skolor med respek- tive enskild huvudman. För gymnasieskolorna kunde man i stället urskilja regionala skillnader i andelen som i ganska eller mycket stor utsträckning samverkar med arbetslivet. av rektorerna för gymnasieskolor i storstäder och storstadsnära kommuner upp- gav att de samarbetade i ganska eller mycket stor utsträckning med arbetslivet. Motsvarande andel för rektorer för gymnasieskolor i övriga riket var . Det fanns vidare skillnader i samverkan mellan skolan och arbetslivet beroende på elevernas bakgrund. Skolor med lägre andel elever med utländsk bakgrund samverkade med arbetslivet i högre utsträckning än skolor där andelen elever med utländsk bakgrund var högre. av rektorerna för gymnasie- skolor där av elever hade utländsk bakgrund uppgav att skolan samverkade med arbetslivet i ganska eller mycket stor utsträckning. Motsvarande andel för gymnasieskolor där an- delen elever som hade utländsk bakgrund var eller mer var . I enkätsvaren förelåg också ett tydligt samband mellan om studie- och yrkesvägledning ingick i det systematiska kvalitets- arbetet och i vilken mån gymnasieskolorna samverkade med anordnare av eftergymnasiala utbildningar. Av rektorerna för gymnasieskolor där vägledningen ingick i det systematiska kvalitetsarbetet samverkade med sådana utbildningsanordnare. Motsvarande andel för rektorerna för skolor där studie- och yrkesvägledningen inte ingick i det systematiska kvalitetsarbetet var . I gymnasieskolan ska det för yrkesprogram finnas ett eller flera lokala programråd för samverkan mellan skola och arbetsliv.33 Det 331 kap. 8 § gymnasieförordningen. Ansvarsfördelning, organisation och samverkan finns ingen närmare reglering om hur de lokala programråden ska utformas. genomförde en enkätunder- sökning om lokala programråd som skickades ut till gymnasieskolor med frågor om lokala programråd finns för de yrkesprogram som skolans erbjuder. Enkäten innehöll också följdfrågor om vilka aktörer som deltar i de lokala programråden, med ett visst urval. Totalt skicka- des enkäter ut till 228 skolor bestående av 400 skolenheter. 75 skolor svarade på enkäten. Av enkätsvaren framgår att de svarande skolorna i hög utsträckning har lokala programråd för de mansdominerade yrkesprogrammen med väletablerade partsgemensamma bransch- organisationer, exempelvis bygg- och anläggningsprogrammet. En förklaring till detta kan enligt yrkesprogramsutredningen vara att väl organiserade branscher har en bättre möjlighet att vara närvarande på lokal nivå, och därför har lättare att hitta lokala representanter till skolornas lokala programråd. Det fanns i enkäten möjlighet att upp- ge annan samverkan mellan skola och arbetsliv exemplifierat med eget nätverk som svarsalternativ. Cirka en fjärdedel av skolorna som erbjöd det industritekniska programmet eller naturbruksprogram- met hade alternativ till lokala programråd. För att få en bild av sam- mansättningen i de befintliga lokala programråden ställde Yrkespro- gramsutredningen en följdfråga om vilka som deltar på möten med de inrapporterade lokala programråden. I alla de lokala programråd som omfattas av undersökningen fanns rektor och yrkeslärare repre- senterade. Branschföreträdare och företagare fanns representerade i de flesta programråden, liksom fackliga representanter och elever. Vissa skolor angav även att andra typer av aktörer finns representerade i de lokala programråden, exempelvis representanter från Arbetsförmed- lingen och från universitet eller högskolor.34 Som ett gott exempel på samverkan kan nämnas kommun där man har en lång tradition av nära samverkan med arbetslivet. Trots att krav på kommunala SSA-sekreterare (samverkan skola– arbetsliv) försvann i och med Lpo 9435 har man behållit den funk- tionen. Det innebär att kommunen har en centralt placerad person som fungerar som en länk mellan skolan och arbetslivet, har etablerade kontakter med näringslivsansvarig och med Arbetsförmedlingen. SSA-sekreteraren leder också ett regionalt forum som en arena och 34SOU 2015:78, s. 130 ff. 35Förordning (SKOLFS 1994:1) om läroplan för det obligatoriska skolväsendet, förskole- klassen och fritidshemmet. Ansvarsfördelning, organisation och samverkan mötesplats för vägledare i regionen, men också för arbetsförmedlare, pedagoger, skolledare, handläggare och beslutsfattare inom kommun, representanter från arbetsmarknadens parter, högskola och myndig- heter med arbetsuppgifter kopplade till studie- och yrkesvägledning. SSA-sekreteraren ansvarar också för att viss administration och anskaffning av praoplatser i kommunen. Det betyder bl.a. att kom- munen har väl upparbetade rutiner för prao, mycket god tillgång till platser och olika återkommande träffar med arbetslivet som tar emot elever, såsom frukostmöten där arbetslivets företrädare och elever möts och delar med sig av erfarenheter, som också bidrar till ett syste- matiskt kvalitetsarbete. Bland de ytterligare exempel som utredningen tagit del av kan nämnas en gymnasieskola med både högskoleförberedande program och yrkesprogram där man regelbundet organiserar lokala program- råd. Programråden är brett sammansatta och består av företrädare för arbetsliv, kommun och landsting samt fackliga representanter. Vid möten delar man erfarenheter, informerar om nyheter och för- ändringar liksom om de utvecklingsarbeten som är på gång. Man genomför också föreläsningar för eleverna där företrädare från arbetslivet berättar om utveckling i framkant. För att öka kunskapen om och öka attraktiviteten i yrkesutbildningar besöker man klasser i högstadiet för att ge en bild av olika yrkesområden. I förstelärares uppgifter ingår att ansvara för utvecklingen av apl och att underlätta handledarens och yrkeslärarens samarbete. Ämnesarbetslag arbetar strategiskt med att omvärldsbevaka, så att nya rön och ny teknik från branschen kommer in i undervisningen på skolan. I en kommuns sfi-undervisning med kvinnor utan gemensamt språk eller tidigare arbetslivserfarenheter, utnyttjade man deras stora kun- skaper om planering av mat och matlagning genom att utveckla ett fiktivt café. som de utvecklade det svenska språket genom att tillsammans planera för en ny verksamhet, menyer och nödvändiga inköp kunde de förbereda sig för kommande inträde på arbetsmark- naden. Genom vägledning både i grupp och enskilt kunde de arbeta vidare med att identifiera intressen och förmågor och fortsatta planer. konstaterar i sitt betänkande36 att ett annat sätt att samverka mellan skola och arbetsliv är yrkestävlingar på nationell och internationell nivå som skapar uppmärksamhet om 36Välja yrke, SOU 2015:97. Ansvarsfördelning, organisation och samverkan yrkeskunnande och yrkesutbildning och kan bidra till att höja gym- nasiala yrkesutbildningarnas kvalitet, status och attraktionskraft. I arrangeras och besöks av mellan 10 000 och 20 000 ungdomar i åldrarna 14–. Arrangemanget riktar sig till elever, lärare, studie- och yrkesvägledare och föräldrar. Att besöka en yrkestävling kan vara ett moment i studie- och yrkesväg- ledningen i och kan även fungera som ett komplement till praon. Vid besök på yrkestävlingar ges möjlighet att lära sig mer om och prova på olika yrken, vilket kan bidra till mer medvetna studie- och yrkesval. arrangeras av organisationen . Organisationen är ett samarbete mellan arbetsmark- nadens parter och staten.37 finns inte någon instans på regional nivå som kan åläggas skyldigheter. Men många kommuner samarbetar i kommunalförbund när det gäller utbildning på gymnasial nivå. som denna utredning ska lämna sitt betänkande ska även Arbetsmarknadsutred- ningen (A 2016:03) lämna sitt. I upp- drag38 har ingått att analysera och lämna förslag om hur arbets- marknadspolitiken i större utsträckning ska kunna samverka med relevanta aktörer på regional och nationell nivå i syfte att stärka kom- petensförsörjningen. Även Utredningen om planering och dimensio- nering av komvux och gymnasieskola (U 2018:01, dir. 2018:17)39 ska se över och vid behov föreslå en ansvarsfördelning mellan staten, kommunerna och andra aktörer för en regional planering och dimen- sionering av gymnasial utbildning. Att styrningen av studie- och yrkesvägledningen är svag eller obe- fintlig har konstaterats i flera studier och granskningar. Regelverket uppfattas som otydligt och alltför övergripande, det ger inte huvud- män och rektorer tillräckligt tydlig ledning i vad som förväntas av dem. När rektorer och huvudmän inte vet vad det är man ska styra mot blir styrningen därefter. Det saknas ofta tydligt formulerade mål för huvudmannens och skolans studie- och yrkesvägledning. Utred- ningen visar att det inte finns någon given modell för hur ansvaret 37http:///om-yrkessm/arrangor 2106:56 och 2017:71. 39Utredningen om planering och dimensionering av gymnasial utbildning (U 2018:01). Ansvarsfördelning, organisation och samverkan för studie- och yrkesvägledningen bäst fördelas eller vilka organisa- tions- och resursfördelningsmodeller som är mest lämpliga. Detta är och måste vara beroende av hur de lokala förutsättningarna och behoven ser ut hos respektive huvudman och därmed vara upp till varje huvudman att besluta om. Denna frihet är dock kopplat till ett ansvar. De beslut som huvudmannen fattar måste vara grundade i en medveten bedömning och analys av de egna förutsättningarna och behoven. Utredningen konstaterar att de grundläggande styrnings- mekanismer som krävs för att kunna planera, organisera och dimen- sionera arbetet med studie- och yrkesvägledningen så att behoven tillgodoses, saknas hos många huvudmän och på många skolor. Sam- tidigt visar utredningen att hos de huvudmän där man har en med- veten plan för arbetet med studie- och yrkesvägledningen, som genomsyrar alla nivåer hos huvudmannen, finns bättre förutsätt- ningarna att uppnå de nationella målen. När huvudmannen aktivt har tagit ställning till hur man vill organisera vägledningsverksamheten och hur man vill fördela resurser och ansvar, ökar elevernas möjlig- heter att få den studie- och yrkesvägledning som de behöver för att kunna göra underbyggda val av utbildning och yrke. Mot den bak- grunden anser utredningen att det är nödvändigt att se över regleringen av studie- och yrkesvägledningen som inte i tillräcklig utsträck- ning ger huvudmän och rektorer en tydlig ledning om vad som för- väntas av dem. Det är även nödvändigt att säkerställa att huvud- männen kartlägger, analyserar, genomför åtgärder och följer upp elevernas behov av studie- och yrkesvägledning och därigenom styr, organiserar och fördelar resurser på ett medvetet sätt. Detta arbete behöver dokumenteras. Trots att samverkan mellan skola och arbetsliv har framhållits som en viktig förutsättning för elevers möjligheter att få en reell bild av vilka yrken som finns och vad de innebär i praktiken, visar erfarenheterna att en sådan samverkan är svår att åstadkomma. Förutom att samverkan är uttryckt i skolans styrdokument förordas den starkt av myndigheter, branschorganisationer och övriga med intresse för samhällets kompetensförsörjning. Då uppgiften är krä- vande är det inte rimligt att lägga ansvaret på enskilda vägledare, lärare eller rektorer. En väl fungerande samverkan kräver planering, organisation och samordning. 7Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde I det här kapitlet analyserar och beskriver utredningen hur undervis- ningen kan utvecklas inom området arbetslivskunskap i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. Vidare beskriver utred- ningen varför kunskapsområdet behöver stärkas. Därefter beskrivs hur kunskapsområdet berörs i olika ämnen och i lärar- utbildningen samt hur samverkan mellan lärare och studie- och yrkes- vägledare ser ut . Kapitlet avslutas med några tänkbara alternativ för hur det stärkta kunskapsområdet kan organiseras och vad det kan innehålla. 7.1Hur ser det ut ? Utredningen har i uppdrag att analysera hur undervisningen kan ut- vecklas inom studie- och yrkesvägledning och området arbetslivs- kunskap i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. Skolinspektionens kvalitetsgranskning1 av studie- och yrkesvägled- ningen i 34 grundskolor visar att få skolor har ett målinriktat arbete för att ge eleverna kunskaper om arbetslivet och arbetsmarknaden. Undervisningen är inte uttryckligen utformad för att ge eleverna underlag för val av fortsatt utbildning och yrke och den arbetslivs- orientering som förekommer är inte planerad utifrån elevernas tidi- gare kunskaper eller situationen på arbetsmarknaden. Granskningen visar också att eleverna behöver få ett bättre beslutsunderlag inför sitt gymnasieval. Kunskaperna om de yrken som finns och vad som efterfrågas på arbetsmarknaden är låg bland svenska ungdomar. 1Studie-och yrkesvägledning i , Skolinspektionen. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde om läroplanerna är tydliga med att eleverna ska få möjlighet att reflek- tera kring sina föreställningar om studier och yrken i relation till kön, social identitet och sociala normer visar utvärderingar och Skolinspektionens kvalitetsgranskningar att dessa viktiga frågor inte fått det genomslag och utrymme i undervisningen som lag- stiftaren avsett. I rapporten och organisation av den breda studie- och yrkes- vägledningen2 beskriver författarna att ambitionen att utveckla en bred studie- och yrkesvägledning som integrerar arbetslivsfrågorna i undervisningen och som engagerar alla personalgrupper i skolmiljö- erna har funnits allt men svårigheterna att förverkliga intentionerna har varit många och är fortfarande väldigt påtagliga. uppföljning av studie- och yrkesvägledning i grund- och gymnasieskolan3 visar att brist på styrning och ledning av arbetet med studie- och yrkesvägledning ofta leder till att sam- arbetet mellan olika personalkategorier på skolan, såsom vägledare och lärare, påverkas negativt, vilket kan få konsekvenser för arbetet med den vida vägledningen inom ramen för undervisningen. Upp- följningen pekar också på att det finns en stor variation när det gäller samarbetet om studie- och yrkesvägledningen mellan olika personal- kategorier i skolan. Bilden förstärks av resultatet av den enkät som utskottet genomfört, i vilken hälften av rektorerna uppger att de inte arbetar med att få olika personalkategorier att aktivt samverka i arbetet med studie- och yrkesvägledningen. I samma enkät svarade att det borde införas tydliga bestämmelser för den tid som ska avsättas för studie- och yrkesvägledningen i befintliga kurs- och ämnesplaner och en lika stor andel bedömde att det borde in- föras kunskapskriterier för vad eleverna ska lära sig inom ramen för studie- och yrkesvägledningen. finns det många exempel på hur lärare, och lärare till- sammans med studie- och yrkesvägledare vävt in kunskapsområdet i den ordinarie undervisningen. Det finns också praktiknära stöd och inspiration att hämta. Kommuner och Landsting (SKL) har 2Styrning och organisation av den breda studie- och yrkesvägledningen, En bakgrund och tre fall- studier, . 3Studie- och yrkesvägledning i grund- och gymnasieskolan – en uppföljning. Rapport från riks- dagen 2017/18:RFR 24. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde i ett metodstöd4, samlat erfarenheter från kommuner som arbetar aktivt med att utveckla studie- och yrkesvägledningen. Här pekar man på vikten av studie- och yrkesvägledningen som hela skolans ansvar. Även i exempelsamling5 finns många konkreta exempel på hur lärare i olika skolformer väver in kunskaper om arbetslivet och det omgivande samhället i sin undervisning, i enlighet med läro- planens intentioner. Utredningen har också mött verksamheter där skolledare och peda- gogisk personal delar med sig av goda erfarenheter av att arbeta med kunskapsområdet arbetslivskunskap i sin undervisning. Det ser alltså olika ut, och förefaller vara så att vissa ser nyttan och mervärdet att arbeta med detta kunskapsområde, medan många inte verkar göra det. 7.1.1Varför ett nytt kunskapsområde? Många unga saknar kännedom om vad arbetslivet innebär eller kopp- lingen mellan skolans ämnen och arbetslivet. Flera av de ungdomar utredningen träffat uttrycker också att en sådan koppling hade kunnat stärka motivationen för skolarbetet i , och att de hade kunnat göra val som passat dem bättre om de haft mer kännedom om såväl arbetslivet som om sig själva i förhållande till alternativen. Utredningen yrke6 betonar också starkt vikten av att elever i behöver få bättre beslutsunderlag inför gym- nasievalet, och att kunskaper om arbetslivet underlättar valet. För att vara väl förberedda inför studie- och yrkesval behöver eleverna ha kunskaper om arbetslivet och förstå kopplingen mellan utbildning och arbete. Härutöver behöver de stöd i och verktyg för att lära känna sig själva och få syn på sina personliga egenskaper, intressen, värderingar, attityder, kompetenser och förmågor. Viktigt är också att eleverna blir medvetna om vad som påverkar de val de gör för att förstå sig själva i förhållande till en tänkt framtid. För att eleverna ska ha möjlighet att utveckla dessa kunskaper och kompetenser krävs mer än enskilda vägledningssamtal. 4Framtidsval och arbetsliv. Exempel från kommuners studie- och yrkesvägledning. Kom- muner och Landsting (SKL). 5Studie- och yrkesvägledning som hela skolans ansvar. Exempel från grundskolor, grundsärskolor, gymnasieskolor och vuxenutbildning. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde att det ges utrymme i undervisningen återkommande under hela skol- tiden.