sou · H7B331 · 2019-06-03 00:00:00 — Utredning- en bedömer att föreslagna övergångsbestämmelser skapar bäst förutse- barhet för vilka krav som följer av regleringen och ger goda förut- sättningar för en smidig övergång till de nya bestämmelserna. Den automatiserade handläggningen kommer att ske successivt i takt med att systemen kan anpassas hos . Utredningen ser dock ingen olägenhet med det som kan påkalla ett behov av en övergångsreglering. Förslagen medför inte heller i övrigt något be- hov övergångsbestämmelser. 11.1Förslaget till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Härigenom föreskrivs följande. Bestämmelserna i 9 kap. har såväl strukturerats om som omarbetats men innehållet motsvarar i stor utsträckning nuvarande bestämmelser. Utredningens förslag medför att nya bestämmelser införs. I syfte att göra regelverket mer lättillgängligt och möjliggöra ett effektivare arbetssätt har också ett flertal av bestämmelserna omarbetats. Flera rubriker har ändrats eller lagts till. En uppdelning av vilka omstän- digheter som kan utgöra hinder för godkännande och vilka som kan utgöra grund för återkallelse har av samma skäl gjorts. För de bestämmelser som har sin motsvarighet i nuvarande bestämmelser är tidigare rättspraxis och motiv fortfarande relevanta och kan tjäna som vägledning för tillämpningen. Det finns paragrafer som endast har fått ny paragrafnumrering, ändrats språkligt eller så har änd- ringar av hänvisningar gjorts. I den utsträckning förslaget är avsett att ändra i sak anges det i författningskommentarerna. Skälen för utredningens förslag finns i kapitel 8. 1 § ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i för F-skatt. Ett godkännande gäller tills vidare. Giltighetstiden av beslut enligt första stycket ska dock begränsas om den sökande 1.begär det, eller 2.ännu inte bedriver men har för avsikt att bedriva näringsverksamhet. Om en sökande begär ett godkännande för en begränsad tid ska giltig- heten upphöra senast sökanden har angett. För en sökande som ännu inte bedriver, men har för avsikt att bedriva näringsverksamhet i ska giltigheten upphöra senast vid beslut om slutlig skatt efter det beskattningsår under vilket godkän- nandet har medgetts. Om det för giltighetens upphörande framgår att näringsverksamhet bedrivs ska godkännandet i stället förlängas utan ny ansökan. Paragrafens första stycke anger grundförutsättningen för godkän- nande för F-skatt. Vad som avses med näringsverksamhet framgår av 13 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Ett beslut som inte tidsbegränsas enligt andra stycket gäller tills vidare. Andra stycket innehåller bestämmelser om när ett godkännande för F-skatt ska tidsbegränsas. Punkten 1 anger att giltighetstiden ska begränsas när den sökande begär det. Punkten 2 anger att giltighetstiden ska begränsas när den sökande ännu inte bedriver men har för avsikt att bedriva näringsverksamhet. Liksom ska med avsikt att bedriva näringsverksamhet avses att verksamheten kan beräknas starta från ansök- ningstillfället. Punkten omfattar ansökan som sker innan närings- verksamheten kommit i gång. Det kan som exempel omfatta den som ännu inte kommit i gång med sin verksamhet alls eller den som påbörjat ett uppdrag till exempel för sin tidigare arbetsgivare, och där det först går att kontrollera om den uppgivna verk- samheten är så självständig att den uppfyller näringskriterierna i 13 kap. 1 § IL. Tredje och fjärde styckena anger beslutens giltighetstid. Giltig- hetstiden när ett godkännande tidsbegränsas på begäran av den sökande ska beslutas i enlighet med den sökandes begäran och någon automatisk förlängning ska inte ske i dessa fall. Den som önskar förlänga sitt godkännande efter att giltighetstiden gått ut kan på nytt ansöka om att bli godkänd för F-skatt. Giltighetstiden för ett god- kännande som tidsbegränsats på initiativ knyts till tid- punkten för beslut om slutlig skatt. senast har förutsättningar att kontrollera att näringsverksamheten faktiskt kommit i gång. För att bl.a. den som ansöker om ett godkännande i nära anslutning till ett beskattnings- års utgång inte ska få orimligt på sig att komma i gång med sin verksamhet ska beslutet automatiskt upphöra att gälla vid beslut om slutlig skatt senast efter det beskattningsår under vilket godkännandet har medgetts. Om det för giltig- hetstidens upphörande framgår att näringsverksamhet bedrivs ska godkännandet i stället förlängas tills vidare utan ny ansökan. I de fall då ett beslut om slutlig skatt inte ska fattas, till exempel för en person som är begränsat skattskyldig, kan inte godkännandet tidsbegränsas enligt punkten 2. När det gäller frågan om rättsverkningarna av ett godkännande som har tidsbegränsats ska samma principer som tillämpas vid en återkallelse av ett godkännande under ett pågående uppdrag till- lämpas. Den aktuella tidpunkten när ett godkännande för F-skatt ska finnas för att ge rättsverkningar är antingen när ersättningen bestäms eller när den betalas ut. Att ett godkännande har tidsbegränsats utgör inte något hinder att återkalla ett godkännande innan tiden för giltighetstiden löpt ut. Om det finns omständigheter som ger anledning att anta att närings- verksamhet inte bedrivs eller kommer att bedrivas kan utreda förhållanden som tyder på att näringskriterierna inte är upp- fyllda och aktivt besluta om en återkallelse. Ett godkännande som tidsbegränsats kan således upphöra på andra grunder även innan tiden för ett godkännande går ut. De närmare övervägandena redovisas i avsnitt 8.3.1. 2 § får besluta att ett godkännande för F-skatt för en fysisk person ska förenas med villkoret att det bara får åberopas i hans eller hennes näringsverksamhet. får besluta att ett godkännande för F-skatt som inte har förenats med ett villkor enligt första stycket ska bytas ut mot ett godkän- nande med ett sådant villkor. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 §. Ingen ändring i sak är avsedd utan bestämmelsen har endast fått en ny beteckning. Hinder för att bli godkänd 3 § En ansökan ska inte godkännas om det finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas. En ansö- kan som bara grundar sig på en delägares intäkter från ett svenskt handels- bolag ska inte godkännas. En ansökan ska inte heller godkännas om den sökande eller någon som ska prövas enligt 4 § 2.är försatt i konkurs, 3.inte har redovisat skatter eller avgifter enligt denna lag i en utsträck- ning som inte är obetydlig, 4.inte har följt ett föreläggande som har sänts ut om att lämna inkomst- deklaration eller sådana särskilda uppgifter som avses i 33 kap. 6 §, 5.inte har betalat skatter eller avgifter som lämnats för indrivning enligt denna lag eller inte har betalat motsvarande utländska skatter eller avgifter, 6.inte har följt ett beslut om återbetalning som har beslutats enligt 14 § lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete, 7.har fått ett godkännande återkallat enligt 5 § första stycket 3–8 så länge grunden för återkallelsen finns kvar, eller 8.har fått ett godkännande återkallat enligt 5 § första stycket 9, förrän efter senaste missbrukstillfället. Om det finns särskilda skäl, får beslut om godkännande för F-skatt fattas trots vad som föreskrivs i andra stycket. I paragrafen, som delvis är ny men till stora delar motsvarar nuva- rande 1 § andra stycket, anges när hinder för godkännande för F-skatt finns. Av första stycket, som motsvarar nuvarande 1 § andra stycket 1 och 2, följer att godkännande inte ska ske om det finns skälig anledning att anta att det varken är eller kommer att vara fråga om näringsverksamhet. Här avses bl.a. det fallet att det av sökandes upp- gifter framgår att verksamheten inte kan betraktas som närings- verksamhet eller att sökanden inte lämnat tillräckliga uppgifter som ger möjlighet att bedöma om näringskriterierna är upp- fyllda. Även det fall då det av andra omständigheter framgår att sökanden inte kan bedriva verksamhet i till exempel på grund av att denne saknar rätt att vistas i omfattas. Inte heller ska en ansökan som bara grundar sig på en delägares intäkter från ett svenskt handelsbolag godkännas. Det ankommer på samma sätt som på att fastställa formulär för blanketter som används vid ansökan. I andra stycket anges när det föreligger andra hinder för ett god- kännande. Dessa tar inte bara sikte på den sökande utan, under vissa förutsättningar, även på annan. I vilken utsträckning annans för- hållanden är relevanta vid ansökan att bli godkänd framgår av 4 §. Punkten 1 motsvarar nuvarande 1 § andra stycket 3 d. Punkten 2 motsvarar nuvarande 1 § andra stycket 3 e. Punkten 3 motsvarar delvis nuvarande 1 § andra stycket 3 b. Punkten omfattar numer endast brister i redovisning. En ansökan ska inte godkännas om den som ska prövas inte har redovisat skatter och avgifter i en utsträckning som inte är obetydlig. Förslaget med- för inte någon ändring i sak. Punkten 4 motsvarar delvis nuvarande 1 § andra stycket 3 c. Punkten har ändrats i förhållande till nuvarande bestämmelse på så sätt det inte längre finns någon motsvarande skrivning till ”eller har lämnat eller godkänt så bristfälliga uppgifter att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattning” då det får anses ligga i ett fullgörande av uppgiftsskyldigheten. Den som bedrivit näringsverk- samhet och har förelagts att inkomma med inkomstdeklaration har inte uppfyllt sin uppgiftsskyldighet om denne till exempel inte också lämnat sin näringsbilaga (jfr RÅ 2003 not. Förslaget medför inte någon ändring i sak. Punkten 5 motsvarar delvis nuvarande 1 § andra stycket 3 b. Punk- ten har ändrats genom att begreppet obetydligt har tagits bort. Detta innebär att kraven på skötsamhet för den som ansöker om att bli godkänd för F-skatt höjs i fråga om betalning av skatter och avgifter. En ansökan ska inte godkännas om den som ska prövas inte har betalat skatter eller avgifter enligt skatteförfarandelagen eller mot- svarande utländska skatter eller avgifter. Punkten omfattar dock endast brister i betalning av skatter och avgifter som lämnats för indrivning. Att en skuld lämnats för indrivning innebär att Skatte- verket, efter skuldens förfallodag, har överlämnat den obetalda ford- ringen för indrivning (restföring) till . Den som har obetalda skatteskulder som lämnats för indrivning måste enligt punkten betala dessa innan en ansökan kan godkännas såvida det inte föreligger särskilda skäl enligt tredje stycket. Särskilda skäl kan exempelvis vara att den som ansöker gjort upp en avbetalnings- plan eller annan betalningsuppgörelse och det kan förutsättas att den totala skatteskulden blir betald inom rimlig tid och att betalnings- uppgörelsen följs. Punkten 6 är ny. Hinder för godkännande föreligger när en sökande har en obetald återbetalningsskuld som uppstått på grund av en felaktig utbetalning i samband med rut- och rotarbeten. Bestämmelsen omfattar de fall då arbetet har utförts utomlands och utföraren inte har bedrivit någon näringsverksamhet i och en utbetalning skett till en utförare som inte är godkänd för F-skatt (67 kap. 17 § IL). Beslutet om återbetalning ska ha vunnit laga kraft för att hinder ska anses föreligga. Punkten 7 är ny. Punkten förtydligar vad som gäller för de som varit godkända för F-skatt men har fått sitt godkännande återkallat. Av punkten framgår att ett nytt godkännande för F-skatt får beslutas endast om de brister som varit grund för återkallelsen har undanröjts. I dessa fall har den som är godkänd möjlighet att själv påverka och avhjälpa att hindret för godkännandet undanröjs. Införandet av punkten medför inte någon ändring av sak eftersom redan nuvarande koppling mellan förutsättningarna för godkän- nande och grunder för återkallelse innebär att ett godkännande för F-skatt kan meddelas så snart det missförhållande som hindrar ett godkännande (och varit grund för återkallelse enligt 4 § första stycket 2) har undanröjts. Punkten 8 är ny men motsvarar delvis nuvarande 1 § andra stycket Punkten förtydligar vad som gäller för de som varit god- kända men fått sitt godkännande återkallat på grund av missbruk. En ansökan ska liksom inte godkännas om den som ansöker fått sitt godkännande återkallat på grund av missbruk förrän efter det senast missbrukstillfället. Ändringen innebär således inte någon ändring i sak. I tredje stycket anges att beslut om godkännande för F-skatt på samma sätt som får fattas trots vad som föreskrivs i andra stycket om det finns särskilda skäl. Förslaget innebär i denna del inte någon ändring i sak. De närmare övervägandena redovisas i avsnitt 8.5.2, 8.5.3 och 4§ Om den sökande är ett fåmansföretag ska prövningen enligt 3 § andra stycket även avse företagsledare och annan fysisk person som har bestäm- mande inflytande över företaget. Även andra fåmansföretag som han eller hon är eller har varit företagsledare i eller haft bestämmande inflytande över ska prövas. Om den sökande är en fysisk person, som är eller har varit företagsledare i eller haft bestämmande inflytande över ett fåmansföretag, ska prövningen enligt 3 § andra stycket även avse det företaget. Hinder föreligger endast vid sådana missförhållanden som kan hänföras till företagsledaren eller den med bestämmande inflytande. Den som genom innehav av aktier, andra andelar eller medlemskap kontrollerar av det totala antalet röster i fåmansföretaget ska anses ha ett bestämmande inflytande. Det som sägs i första – fjärde styckena om fåmansföretag gäller även fåmanshandelsbolag. Paragrafen är ny men motsvarar delvis nuvarande 2 §. Bestämmelsen anger när även andra än den sökande ska omfattas av prövningen i 3 §. I första stycket regleras prövningens omfattning när den som ansö- ker om ett godkännande är ett fåmansföretag. Ändringen innebär att prövningen utöver företagsledare också ska omfatta en fysisk person med bestämmande inflytande över fåmansföretaget även om denne saknar en formell ställning i företaget. Även andra fåmansföretag som denne har eller har haft bestämmande inflytande över ska omfattas. I andra stycket regleras prövningens omfattning när den som ansö- ker om ett godkännande är en fysisk person. Ändringen innebär att prövningen , utöver fåmansföretag där denne varit företagsledare i, även ska omfatta de fåmansföretag som sökanden har eller har haft ett bestämmande inflytande över. Närstående till den som har det bestämmande inflytandet ska inte omfattas av prövningen. Sambandet mellan en företagsledare och det fåmansföretag där han eller hon har varit företagsledare bryts . Motsvarande gäller för den med ett bestämmande inflytande. Av tredje stycket framgår att bara missförhållanden i fåmansföre- taget som kan hänföras till företagsledaren eller den med ett bestäm- mande inflytande kan utgöra hinder för godkännande. Av fjärde stycket följer att den som genom innehav av aktier, andra andelar eller medlemskap kontrollerar av det totala antalet röster ska anses ha bestämmande inflytande över fåmans- företaget. De närmare övervägandena redovisas i avsnitt 8.4.2. Grunder för att återkalla godkännande för F-skatt 5 § ska återkalla ett godkännande för F-skatt om den som är godkänd 2.inte kan antas bedriva näringsverksamhet i , 3.har meddelats näringsförbud, 4.har försatts i konkurs, 5.inte har redovisat skatter eller avgifter enligt denna lag i en utsträck- ning som inte är obetydlig, 6.inte har följt ett föreläggande om att lämna inkomstdeklaration eller sådana särskilda uppgifter som avses i 33 kap. 6 §, eller inte har följt ett föreläggande som sänts ut om att fullgöra sin uppgiftsskyldighet enligt 7 §, 7.inte har betalat skatter eller avgifter enligt denna lag eller motsvarande utländska skatter eller avgifter, till ett belopp som sammanlagt uppgår till ett halvt prisbasbelopp, 8.inte har följt ett beslut om återbetalning som har beslutats enligt 14 § lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete, 9.inom de senaste två åren har brutit mot villkor som har meddelats enligt 2 §, eller på annat sätt har missbrukat ett godkännande och där- igenom gett upphov till fara för att skatter eller avgifter undandras och missbruket inte är obetydligt Om det finns särskilda skäl, får avstå från återkallelse enligt första stycket 3–9. I paragrafen, som är delvis ny men till stora delar motsvarar nuva- rande 1 § andra stycket och 4 §, anges när grund för att återkalla ett godkännande för F-skatt föreligger. Punkten 1 motsvarar nuvarande 4 § 1 och anger att återkallelse ska ske när den som är godkänd begär det. Någon ändring i sak är inte avsedd. Punkten 2 anger att ett godkännande ska återkallas när närings- verksamhet inte kan antas bedrivas i . Den nya regleringen innebär inte någon ändring i förhållande till det beviskrav som gäller enligt nuvarande regler. Återkallelse ska således ske i de fall Skatte- verket har skälig anledning att anta att näringsverksamhet inte bedrivs i . För att en fysisk eller en juridisk person ska få vara godkänd för F-skatt ska personen aktivt bedriva näringsverksamhet, dvs. det ska pågå någon form av verksamhet eller aktivitet. Om en fysisk person som är godkänd inte kan antas ha möjlighet att bedriva verksamhet i till exempel genom att den som är godkänd inte längre har rätt att vistas i landet föreligger skälig anledning att anta att näringsverksamhet i inte bedrivs. För att återkallelse ska få ske måste, liksom , utredningsmaterialet ha förändrats, dvs. det måste ha tillkommit någon ny omständighet. Förhållandena behöver dock inte ha förändrats sedan godkännandet utan det är till- räckligt att det kommer fram nya omständigheter, dvs. uppgifter om tidigare okända förhållanden. Punkten 3 motsvarar nuvarande 1 § andra stycket 3 d. Punkten 4 motsvarar nuvarande 1 § andra stycket 3 e. Punkten 5 motsvarar delvis nuvarande 1 § andra stycket 3 b. Punkten omfattar numera endast brister i redovisning. Ett godkän- nande ska återkallas om den som ska prövas inte har redovisat skatter och avgifter i en utsträckning som inte är obetydlig. Ändringen med- för inte någon ändring i sak. Punkten 6 motsvarar delvis nuvarande 1 § andra stycket 3 c. Punk- ten har utvidgats i förhållande till nuvarande bestämmelse. för återkallelse föreligger så som då den som förelagts att lämna sin inkomstdeklaration eller sådana särskilda uppgifter som avses i 33 kap. 6 §, inte följer föreläggande. för återkallelse föreligger också då den som är godkänd förelagts att komma in med uppgifter enligt 7 § inte fullgör sin skyldighet. för återkallelse finns då ett föreläggande om att fullgöra uppgiftsskyldigheten har sänts ut. Detta innebär att det inte ställs krav på att den uppgifts- skyldige ska ha tagit del av föreläggandet. Ett föreläggande som har sänts ut till gällande folkbokföringsadress eller, vad gäller juridiska personer registrerad postadress, anses normalt utsänt i paragrafens mening. När det gäller fysiska personer som inte är folkbokförda i och vid ansökan lämnat en adress i utlandet finns ingen skyl- dighet att anmäla nya adressuppgifter till . För det fall att ett föreläggande i dessa fall kommer i retur får återkallelse inte ske på den grunden att den som är godkänd inte har svarat på ett föreläg- gande som sänts ut. Punkten har också ändrats i förhållande till nuvarande bestämmelse på så sätt det inte längre finns någon mot- svarande skrivning till ”eller har lämnat eller godkänt så bristfälliga uppgifter att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskatt- ning” då det får anses ligga i ett fullgörande av uppgiftsskyldigheten. Den som bedrivit näringsverksamhet och har förelagts att inkomma med inkomstdeklaration har inte uppfyllt sin uppgiftsskyldighet om denne till exempel inte också lämnat sin näringsbilaga (jfr RÅ 2003 not. Punkten 7 motsvarar delvis nuvarande 1 § andra stycket 3 b när det gäller brister i betalning av skatter och avgifter. Formuleringen ”i en utsträckning som inte är obetydlig” har bytts ut mot ett halvt prisbas- belopp. Ändringen innebär att den beloppsgräns om , med en beräkning utifrån dagens basbelopp, som till- lämpar höjs med . Någon egentlig ändring i sak är inte avsedd. Punkten 8 är ny. för återkallelse föreligger när den som är godkänd har en obetald återbetalningsskuld som uppstått på grund av en felaktig utbetalning i samband med rut- och rotarbeten. Beslu- tet om återbetalning ska ha vunnit laga kraft för att grund för åter- kallelse av ett godkännande ska anses föreligga. Punkten 9 motsvarar nuvarande 1 § andra stycket 3 a. Bestäm- melsen reglerar återkallelse för den som har brutit mot villkor som har meddelats enligt 2 §. Bestämmelsen regle- rar även återkallelse när den som är godkänd missbrukat sitt eget godkännande på annat sätt. För att ett missbruk av ett godkännande ska anses föreligga ska det finnas en koppling till godkännandet för F-skatt. Så är till exempel fallet när ett godkännande utgör en förut- sättning för möjligheten att undanhålla skatter och avgifter. Vidare måste agerandet, exempelvis utfärdande av osanna fakturor, gett upp- hov till fara för att för att skatter och avgifter undanhålls. Med fara förstås konkret fara, dvs. en beaktansvärd risk. Återkallelse får endast ske om missbruket inte är obetydligt. Bestämmelsen ska även fortsättningsvis tillämpas restriktivt. Av andra stycket följer att får avstå från återkallelse om det finns särskilda skäl. Något behov av att med stöd av särskilda skäl underlåta återkallelse vid egen begäran eller när näringsverk- samhet inte bedrivs finns inte. Bestämmelsen är därför, till skillnad mot nuvarande reglering, begränsad till övriga återkallelsegrunder, dvs. de som regleras i första stycket 3–9. De närmare övervägandena redovisas i avsnitt 8.5.1, 8.5.2, 8.5.3. och 8.6.1. 6 § Om den som är godkänd är ett fåmansföretag ska prövningen enligt 5§ första stycket 3–9 även avse företagsledare och annan fysisk person som har bestämmande inflytande över företaget. Även andra fåmansföretag som han eller hon är eller har varit företagsledare i eller haft bestämmande inflytande över ska prövas. Om den som är godkänd är en fysisk person, som är eller har varit företagsledare i eller haft bestämmande inflytande över ett fåmansföretag, ska prövningen enligt 5 § första stycket 3–9 även avse det företaget. för återkallelse föreligger endast vid sådana missförhållanden som kan hänföras till företagsledaren eller den med ett bestämmande inflytande. Den som genom innehav av aktier, andra andelar eller medlemskap kon- trollerar av det totala antalet röster i fåmansföretaget ska anses ha ett bestämmande inflytande. Det som sägs i första – fjärde styckena om fåmansföretag gäller även fåmanshandelsbolag. Paragrafen är ny men motsvarar delvis nuvarande 2 §. Bestämmelsen anger när även andra än den som är godkänd ska omfattas av pröv- ningen i 5 §. I första stycket regleras prövningens omfattning när den som är godkänd är ett fåmansföretag. Ändringen innebär att prövningen ut- över företagsledare också ska omfatta en fysisk person med bestäm- mande inflytande över fåmansföretaget, även om denne saknar en formell ställning i företaget. Även andra fåmansföretag som denne har eller har haft bestämmande inflytande över ska omfattas. I andra stycket regleras prövningens omfattning när den som är godkänd är en fysisk person. Ändringen innebär att prövningen , utöver fåmansföretag där denne varit företagsledare i, även ska om- fatta de fåmansföretag som den godkände har eller har haft ett bestämmande inflytande över. Närstående till den som har det bestämmande inflytandet ska inte omfattas av prövningen. Sambandet mellan en företagsledare och det fåmansföretag där han eller hon har varit företagsledare bryts . Motsvarande gäller för den med ett bestämmande inflytande. Av tredje stycket framgår att bara missförhållanden i fåmansföre- taget som kan hänföras till företagsledaren eller till den med ett bestämmande inflytande kan utgöra grund för återkallelse.