sou · H7B360 · 2019-12-13 00:00:00 — I fråga om och får information lämnas med avseende på bedömningar för program- met för granskning av finanssektorn. Vad gäller Banken för interna- tionell betalningsutjämning får information lämnas för kvantitativa konsekvensbedömningar och för Rådet för finansiell stabilitet får information lämnas för dess tillsynsfunktion. Av kapitaltäcknings- direktivet följer vidare att sekretessbelagd information endast får lämnas efter en uttrycklig begäran från det behöriga organet och om vissa villkor är uppfyllda. Dessa villkor innebär först och främst att begäran ska vara vederbörligen motiverad mot bakgrund av de sär- skilda uppgifter som det begärande organet utför i enlighet med dess lagstadgade mandat. Begäran ska vidare vara tillräckligt exakt vad gäller arten, omfattningen och formatet hos den information som begärs samt metoden för dess utlämnande eller överföring. Där- utöver ska den begärda informationen vara strikt nödvändig för det begärande organets utförande av de särskilda uppgifterna och inte gå utöver de lagstadgade uppgifter som det begärande organet har till- delats. Slutligen ska informationen överlämnas eller utelämnas enbart till de personer som direkt deltar i utförandet av den särskilda uppgiften och de personer som har tillgång till informationen vara föremål för krav på tystnadsplikt som är likvärdiga med de som ställs enligt direktivet. Endast aggregerande eller anonymiserande upp- gifter får endast överlämnas. får endast utbyta annan information i sina lokaler. Dataskyddsförordningen är till- lämplig i fråga om behandling av personuppgifter som sker i sam- band med informationsutbytet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om krav på ett inter- mediärt moderföretag inom EU för grupper från tredjeland. Över- vägandena finns i avsnitt 7.2. Paragrafen genomför de nya artiklarna 21b.1, 21b.2 och 21b.4 i kapitaltäckningsdirektivet. Paragrafen riktar sig till de institut som ingår i en grupp från tredjeland. Om det i en sådan grupp finns fler än ett institut inom EU och det totala värde av tillgångar enligt 5 § uppgår till ska instituten säkerställa att gruppen har ett inter- mediärt moderföretag inom EU. Instituten kan dock enligt andra stycket ha två intermediära moderföretag inom EU om tvingande bestämmelser i det land där det yttersta moderföretaget har sitt huvudkontor kräver att åtskill- nad av verksamheterna eller den behöriga resolutionsmyndigheten för det intermediära holdingföretaget bedömt att det behövs. Om ett institut inte uppfyller kraven på ett, eller i undantagsfall två, intermediära moderföretag ska , som en del av sin tillsyn enligt lagen, ingripa med stöd av 8 kap. denna lag, 15 kap. LBF eller 25 kap. LVM. Det innebär att ska in- gripa om ett i etablerat institut som varken är eller har ett intermediärt moderföretag inom EU trots att det tillhör en grupp från tredjeland som har mer än ett institut inom EU och vars totala värde på tillgångarna i EU är eller mer. Ingripande ska också ske om det inom gruppen från tredjeland finns fler inter- mediära moderföretag inom EU utan att något av förutsättningar för att ha två intermediära moderföretag inom EU är uppfyllda. pet grupp definieras i artikel 3.1.63 (med hänvisning till arti- kel 4.1.138 i tillsynsförordningen). Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om hur det totala värdet av tillgångar ska beräknas. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Paragrafen genomför den nya artikel 21b.5 i kapitaltäcknings- direktivet. Paragrafen innebär att värdet av tillgångar avseende de institut och filialer som är etablerade inom EU och som tillhör gruppen från tredjeland ska räknas samman. Med auktoriserad inom EU enligt punkten 2 avses filialer som auktoriserats med stöd av bestämmel- serna i kapitaltäckningsdirektivet, MiFID II eller Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av om marknader för finansiella instrument och om ändring av för- ordning (EU) nr 648/2012. Om det intermediära moderföretaget för ett institut som är etablerat i som ingår i en grupp från tredjeland inte är ett sådant företag som krävs enligt bestämmelsen kan ingripa med stöd av bestämmelserna i 8 kap., 15 kap. LBF och 25 kap. LVM. Begreppen grupp från tredje- land och grupp definieras i artikel 3.1.63 (med hänvisning till arti- kel 4.1.138 i tillsynsförordningen) respektive 3.1.64. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om vilken typ av företag som det intermediära moderföretaget i ska vara. Över- vägandena finns i avsnitt 7.2. Paragrafen genomför den nya artikel 21a.3 i kapitaltäcknings- direktivet. Som utgångspunkt ska enligt första stycket det intermediära moderföretaget vara ett kreditinstitut eller ett godkänt finansiellt holdingföretag eller blandat finansiellt holdingföretag. Med godkänt holdingföretag avses ett sådant företag som fått godkännande enligt 1 a kap. eller motsvarande reglering i något annat land inom EES. I undantagsfall får enligt andra stycket det intermediära moder- företaget vara ett värdepappersbolag som omfattas av krishanterings- Det gäller när det inte ingår något kreditinstitut i gruppen eller om det behövs två intermediära moderföretag inom gruppen enligt 4 § andra stycket. Att värdepappersbolaget ska omfattas av krishanteringsdirektivet innebär att krav på att bolaget ska vara av viss storlek då kravet innebär att bolaget ska ha ett startkapital på (se artikel 1.1 a, 2.3 och 2.23 i krishanteringsdirektivet). Begreppet grupp från tredjeland definieras i artikel 3.1.64. Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripande mot finansiella holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag. Övervägan- dena finns i avsnitt 6.5 och 7.1.7. Ändringarna i paragrafen genomför den nya artikeln artikel 21a.6 och delvis den nya artikel 91.1 i kapitaltäckningsdirektivet. Andra stycket, som är nytt, ger ytterligare möjligheter att ingripa utöver första stycket när ett holdingföretag, som omfattas av kravet på godkännande enligt 1 a kap. 1 § och inte undantas enligt 3 § samma kapitel, inte uppfyller förutsättningarna för det i 1 a kap. 2 §. Ett föreläggande enligt bestämmelsen kan om- fatta krav på att utfärda instruktioner eller anvisningar till holding- företaget om att till sina aktieägare överföra ägarintressena i sina dotterinstitut, att tillfälligt utse ett annat finansiellt holdingföretag, blandat finansiellt holdingföretag eller institut inom gruppen som ansvarig för att säkerställa efterlevnaden av kraven på gruppnivå i förordningen och denna lag eller att kräva att holdingföretaget ska avyttra eller minska sina innehav i institut eller andra enheter i den finansiella sektorn. Vid valet av tillsynsåtgärd ska Finansinspektio- nen beakta vad som är lämpligt för att säkerställa eller återställa, beroende på vad som är tillämpligt, kontinuitet och integritet i den gruppbaserade tillsynen och säkerställa efterlevnaden av de krav på gruppnivå som föreskrivs i kapitaltäckningsdirektivet och tillsyns- förordningen. När det gäller ett blandat finansiellt företag ska till- synsåtgärderna i synnerhet ta effekterna på det finansiella konglo- meratet i beaktande med hänvisning till bland annat proportiona- litetsprincipen. Tredje stycket, som är nytt, innebär en möjlighet för Finans- inspektionen att ingripa mot en person som ingår i ett finansiellt holdingföretags eller blandat finansiellt holdingföretags ledning som inte uppfyller kraven på lämplighet i 3 kap. 5 §. Av möjligheten att ingripa följer att inspektionen också har tillsyn i sådan del. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om ingripande mot finansiella holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. Paragrafen genomför delvis de nya artiklarna 66.1 och 67.1 i kapitaltäckningsdirektivet. Första stycket kompletterar möjligheten att enligt 2 § förelägga ett holdingföretag att vidta åtgärder för att göra rättelse med en möjlig- het att vidta ytterligare åtgärder enligt LBF i vissa specifikt angivna fall. Vid tillämpning av bestämmelserna i i dessa fall ska vad som anges om kreditinstitut gälla för holdingföretag. Bestämmelsen ger en möjlighet att ingripa mot någon som ingår i holdingföretagets styrelse eller är dess verkställande direktör eller ersättare för någon av dem samt genom att besluta om sanktionsavgift. Dessa in- gripandeåtgärder kan vidtas om ett moderholdingföretag inte vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att leva upp till konsoliderade krav i tillsynslagen, det särskilda kapitalbaskravet och det särskilda lik- viditetskravet eller om ett holdingföretag underlåter att ansöka om godkännande enligt 1 a kap. eller annars inte efterlever kraven i det kapitlet. Vid bedömningen av behovet och valet av ingripande ska, i fråga om blandade finansiella holdingföretag, inom ramen för pro- portionalitetsprincipen särskilt tas i beaktande om holdingföretaget även omfattas av andra krav som är oförenliga med aktuella krav i tillsynsförordningen och denna lag. Hänvisningen till tillsynsförord- ningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, så kallad dynamisk hänvisning. Av andra stycket följer att utöver vad som anges i första stycket i fråga om underlåtenhet att ansöka om god- kännande eller annat agerande i strid med 1 a kap. kan besluta att den eller de aktieägare som är ansvariga för överträdelsen inte får före- träda sina aktier vid stämman. Paragrafen innehåller bestämmelser om avgifter. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. Tillägget i andra stycket gör det möjligt för att ta ut en avgift i samband med att myndigheten prövar en ansökan om tillstånd för återköp av skuldinstrument enligt artikel 78a i till- synsförordningen. Hänvisningen till tillsynsförordningen är utfor- mad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, så kallad dynamisk hänvisning. Att Riksgälds- kontoret är resolutionsmyndighet enligt tillsynsförordningen följer av artikel 4.1.130 i tillsynsförordningen som anger att en resolu- tionsmyndighet är en myndighet enligt definitionen i artikel 2.1.18 i krishanteringsdirektivet, det vill säga en myndighet som medlems- staterna har utsett enligt artikel 3 samma direktiv (se 1 kap. 3–5 §§ som genomför artikel 3 i krishanteringsdirektivet). Av 10 kap. 3 § följer att regeringen får meddela föreskrifter om avgifter. Paragrafen innehåller bestämmelser om bemyndiganden. Övervägan- dena finns i avsnitt 4.4. Enligt artikel 104a.1 i tillsynsförordningen ska utfärda rikt- linjer avseende innebörden av sådana ”exceptionella omständighe- ter” som motiverar att en position i handelslagret omklassificeras som en position utanför handelslagret eller omvänt i syfte att fast- ställa kapitalbaskrav som de behöriga myndigheterna godtar. Be- myndigandet i punkten 15, som är ny, gör det möjligt att införa riktlinjerna i form av föreskrifter. Bemyndigandet i punkten 16, som är ny, gör det möjligt att sänka tröskelvärdena för ett litet och icke-komplext institut enligt arti- kel 4.1.145 i tillsynsförordningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om bemyndiganden. Övervägan- dena finns i avsnitt 10.4.1 och 10.4.2. Ändringen i paragrafen genomför artikel 104a.2 och delvis arti- kel 104a.3 i kapitaltäckningsdirektivet. Inom ramen för 2 kap. 1 § andra stycket 2 kan Finansinspek- tionen besluta om särskilda kapitalbaskrav om ett institut är expo- nerat för risker eller riskelement som inte täcks av eller inte i tillräcklig omfattning täcks av de kapitalbaskrav som anges i delarna tre, fyra och sju i tillsynsförordningen och i kapitel 2 i värdepap- periseringsförordningen. Ändringen i punkten 4 gör det möjligt att meddela föreskrifter om när en risk eller ett riskelement inte ska anses täckas av dessa kapitalbaskrav och hur nivån på sådana sär- skilda kapitalbaskrav ska fastställas. Hänvisningen till tillsynsförord- ningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, så kallad dynamisk hänvisning. Lagen träder i kraft . Enligt punkten 2 gäller kravet på ansökan om godkännande eller undantag från kravet på godkännande enligt 1 a kap. för finansiella holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag som redan fanns dock först . Det innebär att sådana företag kan fortsätta sin verksamhet utan en ansökan till . Om en ansökan därefter inte vidtas kan Finansinspek- tionen tillämpa bestämmelserna om ingripande i 8 kap. 2 och 2 a §§. Om en ansökan görs före kan företaget fortsätta sin verksamhet till dess att ansökan prövats slutligt av Finansinspek- tionen. Det förhållandet att en ansökan inte behöver göras förrän hindrar dock inte från att, vid tillämpning av den gruppbaserade tillsynen under övergångsperio- den, utnyttja sina tillsynsbefogenheter enligt tillsynslagen i för- hållande till dessa holdingföretag. Enligt punkten 3 behöver grupper från tredjeland som redan den bedrev verksamhet via fler än ett institut i EU och som hade ett totalt värde av tillgångar på 40 miljarder eller mer, inte upp- fylla kraven på intermediärt moderföretag i 7 kap. 4–6 §§ förrän . 23.11Förslaget till lag om ändring i lagen (2015:1016) om resolution Paragrafen, som innehåller avsnitts- och kapitelrubriker, har ändrats till följd av nya rubriker. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka frågor om åtgärder som ska pröva enligt lagen. Paragrafen har kompletterats med en upplysning om att det även finns bestämmelser om resolutionsmyndighetens befogenheter i till- synsförordningen, vilket följer av artikel 2.2 i den förordningen. Se också ändringar i 28 kap. 5 § om samarbete och informationsdelning som följer av tillsynsförordningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om att ska pröva frågor om nedskrivning eller konvertering utanför resolution. Övervägandena finns i avsnitt 19.2. Ändringarna i paragrafen genomför delvis artikel 59.1a i krishan- teringsdirektivet innebär att begränsningen till kapitalinstrument utgår eftersom även kvalificerade skulder som avses i 4 a kap. 9 § 1 i samband med resolution ska kunna bli föremål för nedskrivning eller konvertering utanför resolution enligt 6 kap. Paragrafen innehåller bestämmelser om definitioner. Överväganden finns i avsnitt 12, 14.2 och 20.1. Ändringarna i paragrafen genomför artiklarna 2.1.5, 2.1.5a, 2.1.68a, 2.1.83a, 2.1.83b, 2.1.83c, 2.1.109, 33a.2, 45c.5 första stycket, 69.4, 70.2 och 71.3 i krishanteringsdirektivet. Det införs en definition avseende central motpart. Begreppet finns bland annat i 7 a kap. 4 § och 13 kap. 5, 9 och 14 §§. Förutom att vara en central motpart enligt artikel 2.1 i och rådets förordning (EU) nr 648/2012 om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister ska en central motpart enligt lagen även ha auktoriserats eller godkänts enligt samma förordning. Övervägandena finns i avsnitt 20.1. Definitionerna av resolutionsenhet och resolutionsgrupp är centrala för den nya ordning som direktivet inför. Anger resolutionsplanen att ett företag planeras bli föremål för en resolutionsåtgärd är det företaget en resolutionsenhet. Resolutionsplanen kan antingen avse ett individuellt institut enligt 3 kap. 1 § eller en koncern enligt 3 kap. 2 §. En resolutionsenhet i en koncern eller i en resolutionsgrupp behöver inte vara ett institut utan kan även vara ett annat av de företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 2. Definitionen saknar hänvisning till 3 kap. eftersom den även ska omfatta utländska reso- lutionsenheter. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Paragrafen innehåller bestämmelser om definitionen av nedskriv- ningsbar skuld. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 2.1.71 och 44.2 f och delvis artikel 44.2 h i krishanteringsdirektivet. Ändringen i första stycket innebär att vad som definierats som kvalificerad skuld i stället ska avse nedskrivningsbar skuld. Vidare läggs skulder till central motpart till i punkten 6 och skuld till ett annat företag i samma resolutionsgrupp som inte är resolutionsenhet i en ny punkt 11. Se även 21 kap. 28 §. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om definitionen av kvalificerad skuld. Den genomför tillsammans med 4 a kap. 1–4 och 9 §§ artikel 2.1.71a i krishanteringsdirektivet, se avsnitt 14.6. Paragrafen, som är ny, innehåller definitionen av efterställt kvali- ficerat instrument. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Paragrafen genomför artikel 2.1.71b i krishanteringsdirektivet. Paragrafen anger de paragrafer som innehåller bestämmelser om betydelsen av andra begrepp, termer och uttryck. I paragrafen ersätts begreppet minimikrav på nedskrivningsbara skulder med krav på kapitalbas och kvalificerade skulder som en följd av ändringen i 2 kap. 2 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om resolutionsplanen för ett institut som inte ingår i en resolutionsgrupp. Övervägandena finns i avsnitt 12.2, 12.3, 13.1 och 14.2. Första stycket ändras till följd av att planen även ska omfatta eventuell nedskrivning eller konvertering utanför resolutions som avses i 6 kap. och 16 kap. som en konsekvensändring av artikel 45c.2 första stycket. Institut som ingår i en resolutionsgrupp ska omfattas av resolutionsgruppen resolutionsplan enligt 2 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om resolutionsplanen för koncer- nen och dess resolutionsgrupper. Övervägandena finns i avsnitt 13.1 Ändringarna i paragrafen genomför artikel 12.1 i krishanterings- direktivet. Tilläggen till första stycket innebär dels att motsvarande utvidg- ning som i 1 § genomförs, se kommentar under 1 § ovan, och dels att utifrån planerade åtgärder ska identifiera kon- cernens resolutionsenheter och resolutionsgrupper. I fråga om ett dotterinstitut till ett holdingföretag med blandad verksamhet som innehas direkt eller indirekt av ett mellanvarande finansiellt holding- företag ska det mellanvarande finansiella holdingföretaget i reso- lutionsplanen identifieras som resolutionsenhet (se 8 kap. 9 § och artikel 33.3 i krishanteringsdirektivet). Enligt den nya ordningen är det resolutionsgruppen som försätts i resolution genom att reso- lutionsverktygen tillämpas på resolutionsenheten efter nedskrivning eller konvertering av dotterföretagets skulder till resolutionsenheten enligt 6 kap. Paragrafen innehåller bestämmelser om uppgift som samordnande resolutionsmyndighet. Tredje stycket ändras till följd av ny terminologi och förändringar i kapitel 4. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som händer om myndig- heterna inte skulle komma överens, och är sam- ordnande resolutionsmyndighet. Ändringarna i paragrafen genomför delvis artikel 13.6 i krishan- teringsdirektivet. Ändringen i första stycket innebär att endast de resolutionsmyn- digheter som invänder mot den samordnande resolutionsmyndig- hetens koncernsresolutionsplan ska fatta beslut om resolutionsplan för det dotterföretag som de ansvarar för. tillämpliga fall också ifråga om gränsöverskridande koncerner identi- fiera resolutionsenheter för resolutionsgruppen. I och med att skyl- digheten i samband med genomförande av en resolutionsplan redan följer av de ändringar som föreslås i 3 kap. 2 § ovan, föreslås inte någon särskild författningsändring i den delen. Paragrafen innehåller bestämmelser om bedömning av möjligheten att hantera en koncern eller resolutionsenhet vid händelse av fallisse- mang. Övervägandena finns i avsnitt 13.2. I paragrafen genomförs ändringar i artikel 16.1 och 16.4 i kris- hanteringsdirektivet. I första stycket genomförs ändringar som innebär att resolution av koncernen ska prövas. flera resolutionsgrupper ska både koncernen som helhet och dess resolutionsgrupper prövas. Resolutionen ska kunna genomföras genom tillämpning av resolu- tionsverktygen på resolutionsgruppens resolutionsenhet. Resolu- tionsenheten kommer därmed att bli föremål för resolutionsverk- tygen såsom nedskrivning och konvertering också vad avser övriga koncernföretag, med undantag för den händelse att koncernen är gränsöverskridande och inte är enig med den samordnande utländska resolutionsmyndigheten, se 3 kap. 21 §. Andra stycket utgörs av det tidigare första styckets sista mening och det tredje stycket av det förutvarande andra stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutions- hinder. Övervägandena finns i avsnitt 17.1. Ändringar i paragrafen genomför artikel 17.1 och 17.3 i krishan- teringsdirektivet. I första stycket utökas omfattningen som en följd av genom- förande av nyordningen där resolutionsenheten ska uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder på resolutionsgruppnivå på konsoliderad basis. Begreppet resolutionshinder definieras som omfatta hinder mot dels genomförandet av resolution, dels ned- skrivning och konvertering utanför resolution enligt 6 kap. och ned- skrivning av aktier enligt 16 kap. i samband med resolution. Ned- skrivning eller konvertering av skulder i ett dotterföretag i reso- lutionsgrupp ska utföras av enligt 6 kap. i samband med resolution och aktiekapital ska minskas för ägare till resolutionsenheten enligt 16 kap. Dessa åtgärder är en del av genomförandet av resolutionen enligt den nya ordningen men utgör inte en resolutionsåtgärd, se avsnitt 19.2. Resolution är i 1 kap. 1 § definierat som rekonstruktion och avveckling. I det nya andra stycket införs bestämmelser om väsentliga hinder när ett företag inte uppfyller kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder. Den nya bestämmelsen syftar till att säkerställa att ett före- tag efterlever kravet som avses i 4 kap. 1 a § eller 1 b § och det kom- binerade buffertkravet. Det ska vara fråga om ett väsentligt hinder som antingen har sin grund i en situation där företaget uppfyller det kombinerade buffertkravet men inte när det kravet beaktas utöver det riskvägda kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder som avses i 4 kap. 3 a § och 3 c § 1, eller om hindret har sin grund i att företaget inte uppfyller de krav som avses i artiklarna 92a och 494 i tillsynsförordningen eller kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder som avses i 4 kap. 3 a–3 c §§. Om prövning enligt 10 § eller 11 § visar på att det finns ett sådant väsentligt hinder ska företaget föreläggas att inkomma med förslag på möjliga åtgärder för att säkerställa att företaget efterlever kravet för kapitalbas och kvali- ficerade skulder och det kombinerade buffertkravet och en tidsplan för genomförandet av åtgärderna. Den tidplanen ska ta hänsyn till orsaken till det väsentliga hindret. Ingressen har genomgått förtydligande följdändringar för att bättre stämma överens med bestämmelsernas omfattning, det vill säga att det är koncernen eller dess resolutionsgrupper som avses, och det oavsett om de är gränsöverskridande. Paragrafen innehåller bestämmelser om beslut om andra åtgärder än de företaget i 12 § föreslagit i syfte att hantera resolutionshinder. Övervägandena finns i avsnitt 17.1. Ändringarna i paragrafen genomför ändringar av artikel 17.4 till följd av att kretsen företag utökas, se kommentar till 12 § samt, vad avser att ska besluta efter samråd med Finans- inspektionen, artikel 45k.2 avseende den åtgärd som avses i arti- kel 45k.1 a. Paragrafen innehåller bestämmelser om hantering av en gränsöver- skridande koncern eller resolutionsgrupp. Ändringarna i paragrafen genomför ändring av artikel 18.1. Ändringarna görs till följd av den nya ordningen med resolu- Enligt 1 kap. 1 § ska med resolution avses ”rekon- struera eller avveckla”. Att begreppet ersatts av ”resolution” avser därmed i den delen ingen materiell skillnad. Den nya ordningen enligt vilken nedskrivning eller konvertering av dotterföretagets skulder till resolutionsenheten ska ske utanför, men i samband med, resolution innebär emellertid att även hinder mot sådan nedskrivning eller kon- vertering som avses i 6 kap. ska omfattas, se kommentar till 12 §. Paragrafen innehåller bestämmelser för när är samordnande myndighet för en gränsöverskridande koncern eller resolutionsgrupp. Ändringar i paragrafen genomför tillägg till artikel 18.2. Ändringarna innebär att , i samråd med utländ-