sou · H6B366 · 2019-01-01 00:00:00 — En karensperiod föreslås som förhindrar att företag återkommande söker stöd. Den korta stödperioden bidrar också till att minimera riskerna för kompensatoriska lönekrav. Vidare innebär den konstruktion som finns redan i det nuvarande stödet, där införandet av korttidsarbete ska ha stöd i kollektivavtal eller motsvarande överenskommelse mellan arbetsgivare och arbetstagare, en återhållande faktor. Med dessa regler och restriktioner för tillämpningen bedöms sammantaget de positiva effekterna av stödet överväga riskerna för negativa effekter. Syftet med det stöd som föreslås är att ge företag i bättre konkurrensförutsättningar genom bättre möjligheter att kunna hantera efterfrågesvängningar eller störningar i verksamheten utan att behöva säga upp personal. Stödet ska vara öppet för alla typer av företag och branscher. är det känt att anställningsförhållanden varierar mellan olika branscher. Historiskt har avtal om arbetstidsförkortningar varit vanligast inom industrin. När det gäller företagens administrativa börda ska som framgått i princip samma regler som gälla också för det nya stödet. Reglerna innebär ett relativt strikt förfarande där företagen måste kunna redovisa den faktiska tillämpningen av korttidsarbete fördelat på antalet arbetstagare, timmar, m.m. Det nya stödet innebär att företaget måste kunna visa att villkoren för stödet är uppfyllda, och vid behov kunna redovisa ytterligare underlag som efterfrågas i prövningen av ansökan. är det rimligt att anta att ett företag som ställs inför en oväntad situation med ett kraftigt fall i efterfrågan eller orderingång för sin egen del arbetar aktivt med ekonomiska analyser av företagets situation. Någon ökad administrativ börda kan därför inte bedömas tillkomma i detta avseende. När det gäller ansökningsförfarandet är det däremot angeläget att handläggande myndighet tar fram tydlig information till företagen om stödet, beräkningsmodeller och ansökningsprocess samt att ansökningsförfarandet i hög grad kan ske enkelt och digitalt (avsnitt 7.6). I ett läge med brist på arbetskraft skulle ett korttidsstöd kunna ses som en restriktion för rörligheten på arbetsmarknaden som skulle kunna försvåra företagens rekrytering av arbetskraft. kan antas att utnyttjandet av stöd vid korttidsarbete är relativt lågt i perioder av hög tillväxt och sysselsättning. Jag bedömer därför att risken för att stödet får negativa effekter för företagen i detta hänseende är låg. Syftet med det föreslagna stödet är att underlätta för företag att kunna behålla sin personal vid tillfälliga men övergående ekonomiska problem genom att tillämpa korttidsarbete med statligt stöd. Konsekvensen av korttidsarbete är en lönesänkning för arbetstagaren, som vid en frekvent användning kan påverka framtida ersättningar från trygghetssystem inklusive pensioner. En förutsättning för införandet av korttidsarbete är som framgår av avsnitt 7.5 att ett centralt avtal eller en motsvarande överenskommelse mellan arbetsgivare och arbetstagare har träffats. Med dessa förutsättningar bedöms stödet ge upphov till positiva effekter för arbetstagare. Förslaget bedöms inte ha någon konsekvens för den kommunala självstyrelsen eller för kommunernas organisation eller verksamhet. Det nya stödet, som syftar till att behålla arbetskraft i livskraftiga företag, skulle däremot kunna innebära stabilare sysselsättning och mindre svängningar i kommunernas skatteunderlag. Min bedömning är att detta är betydelsefullt inte minst i lands- och glesbygdskommuner där många av landets industrier är belägna. Förslaget bedöms inte få några konsekvenser för jämställdheten i samhället. Frågan om hur fördelningen av en överenskommen arbetstidsförkortning sker mellan kvinnor och män vilar på lokala och centrala avtal mellan arbetsmarknadens parter, och kan inte direkt påverkas av det statliga stödets utformning. Några erfarenheter från det nu gällande stödet när det gäller konsekvenser för jämställdhet finns inte, eftersom stödet ännu inte tillämpats. Historiskt har krisavtal om korttidsarbete främst slutits inom svensk industri där majoriteten av anställda varit män. Med det nya stödet skulle spridningen av korttidsarbete potentiellt kunna bli bredare. Förslaget bedöms inte få några konsekvenser för brottsligheten. Redan i nuvarande lag finns bestämmelser som utesluter företag som har näringsförbud eller skatteskulder. De regler som finns om slutlig avstämning av stödets tillämpning bör också säkerställa att stödet används för rätt ändamål. Enligt 38 § lagen om stöd vid korttidsarbete kan beslut enligt lagen överklagas. Samma regler ska gälla för det nya stöd som föreslås. Detta kan innebära en något ökad arbetsbelastning på landets domstolar. Bedömningen är dock att effekten blir begränsad. 9.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete Vid tillämpning av denna lag ska följande gälla: 1.Ordinarie arbetstid är den tid som en arbetstagare skulle ha arbetat, om han eller hon inte hade deltagit i korttidsarbete. Vid beräkning av den ordinarie arbetstiden ska det bortses från frånvaro. 2.Ordinarie lön är den regelmässigt utgående kontanta lön som arbetstagaren skulle ha haft under stödmånaden om han eller hon inte hade deltagit i korttidsarbete. I den ordinarie lönen ingår dock inte löneökningar som avser tid efter jämförelsemånaden. Inte heller ingår lön till den del som den överstiger det belopp som regeringen bestämmer. Vid beräkning av den ordinarie lönen ska det bortses från frånvaro. Om arbetstagaren har deltagit i korttidsarbete under endast en del av stödmånaden, utgör den ordinarie lönen motsvarande del. 3.Korttidsarbete är arbete där arbetstiden är kortare än den ordinarie arbetstiden, eller där partiell arbetsbefrielse införs med stöd av ett centralt kollektivavtal och lönen därför är lägre än den ordinarie lönen. 4.Stödperiod är den tidsperiod när stöd vid korttidsarbete ska lämnas enligt 5–8 §§. 5.Stödmånad är den kalendermånad som arbetsgivaren begär preliminärt stöd för. 6.Jämförelsemånad är den kalendermånad som infaller före den månad då regeringen föreskriver att stöd vid korttidsarbete ska lämnas enligt 5 § eller, då fattat beslut om godkännande enligt 5 a §, den kalendermånad som infaller före den kalendermånad då beslutet fattades. Paragrafen har ändrats. I den tredje punkten har en ändring av begreppet korttidsarbete införts som innebär att begreppet inte kopplas till förekomsten av en synnerligen djup lågkonjunktur. Genom ändringen av den sjätte punkten har begreppet jämförelsemånad olika innebörd beroende på om stöd för korttidsarbete lämnas efter att regeringen enligt 5 § föreskrivit att stöd ska lämnas eller om stöd lämnas till en enskild arbetsgivare efter godkännande av enligt 5 a §. I de fall en enskild arbetsgivare erhållit ett godkännande från enligt 5 a §, för vilket stödperioden inte löpt ut, när regeringen aktiverar stödet enligt 5 § så ska jämförelsemånaden för den arbetsgivaren fortsätta att utgöras av den kalendermånad som inföll före den kalendermånad då fattade sitt beslut om godkännande. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.7. Stöd vid synnerligen djup lågkonjunktur Regeringen får meddela föreskrifter om att stöd vid korttidsarbete ska lämnas. Sådana föreskrifter får meddelas endast om 1.det råder en synnerligen djup lågkonjunktur eller är sannolikt att en sådan är nära förestående, och 2.stödet bedöms inte i beaktansvärd omfattning hindra en samhällsekonomiskt önskvärd strukturomvandling eller medföra andra betydande samhällsekonomiska nackdelar. Paragrafen har fått en ny rubrik i syfte att tydliggöra att stöd vid korttidsarbete får lämnas i två situationer. Den första situationen regleras i 5 § och den andra i den nya 5 a §. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.2. Stöd till en enskild arbetsgivare Stöd får lämnas till en enskild arbetsgivare efter godkännande från . Ett sådant godkännande får lämnas om 1.arbetsgivaren har fått tillfälliga och allvarliga ekonomiska svårigheter till följd av lägre efterfrågan, störningar i leveranser eller något annat liknande förhållande, 2.de ekonomiska svårigheterna inte rimligen hade bort förutses eller kunnat undvikas genom omställning av produktion eller någon annan motsvarande åtgärd, och 3.arbetsgivaren har använt sig av andra tillgängliga åtgärder för att minska kostnaden för arbetskraft, såsom uppsägning av personal som inte är tillsvidareanställd, för att undvika att korttidsarbete behöver tillämpas. Paragrafen är ny. Paragrafens rubrik syftar till att tydliggöra att stöd vid korttidsarbete får lämnas i två situationer. Den första situationen regleras i 5 § och den andra i den nya 5 a §. Genom paragrafens första stycke införs en möjlighet för en enskild arbetsgivare att efter ett godkännande från få stöd vid korttidsarbete under förutsättning att lagens övriga villkor uppfylls. Bestämmelsen innebär att efter en ansökan från en enskild arbetsgivare godkänner att stöd lämnas. Av paragrafens andra stycke följer tre förutsättningar som ska uppfyllas för att ett godkännande ska kunna lämnas. Av andra stycket 1 följer att arbetsgivaren ska ha fått tillfälliga och allvarliga ekonomiska svårigheter till följd av lägre efterfrågan, störningar i leveranser eller något annat liknande förhållande. Med ekonomiska svårigheter aves en försämrad ekonomisk situation i företaget till följd av nedgång i efterfrågan, av externa störningar som påverkar företagets möjlighet att producera varor eller tjänster eller något annat liknande förhållande. För att de ekonomiska svårigheterna ska anses vara tillfälliga bör behovet av korttidsarbete bedömas vara övergående till sin natur och upphöra inom den tidsperiod som följer av 6 § andra stycket. Arbetsgivarens avsikt ska sålunda vara att efter stödperioden återgå till full produktion och ordinarie arbetstider. För att de ekonomiska svårigheterna ska anses vara allvarliga ska arbetstidsminskningen omfatta en tillräckligt stor andel av de anställda i ett företag eller på en driftenhet. Hur stor denna andel bör vara får bedömas från fall till fall med beaktande av hur arbetsgivaren valt att strukturera sin verksamhet samt storleken på arbetstidsminskningen för de arbetstagare som omfattas. Av andra stycket 2 följer att de ekonomiska svårigheterna inte rimligen ska ha bort förutses eller kunnat undvikas genom omställning av produktion eller någon annan motsvarande åtgärd. Av detta följer att den händelse som gett upphov till behovet av korttidsarbete bör ligga utom arbetsgivarens kontroll. Behov som uppstår till följd av säsongsmässiga eller andra normala cykliska förändringar i efterfrågan är förutsebara och berättigar inte till stöd. Av andra stycket 3 följer att arbetsgivaren ska ha använt sig av andra tillgängliga åtgärder för att minska kostnaden för arbetskraft, såsom uppsägning av konsulter, inhyrd personal eller uppsägningsbar tillfälligt anställd personal. Personal i dessa kategorier bör endast kunna bibehållas om arbetsgivaren bedömer att de besitter verksamhetskritisk kompetens. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.2–7.3 samt i 7.6. Ett godkännande enligt 5 a § får inte lämnas om arbetsgivaren för ansökan om godkännande är 1.skyldig att upprätta en kontrollbalansräkning av sådant slag som anges i 25 kap. 13 § aktiebolagslagen (2005:551), 2.föremål för företagsrekonstruktion av sådant slag som anges i lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion, eller Paragrafen är ny. Av paragrafen följer att inte får lämna ett godkännande enligt 5 a § om arbetsgivaren för ansökan om godkännande är skyldig att upprätta en kontrollbalansräkning, är föremål för företagsrekonstruktion eller på obestånd. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.3. Föreskrifter enligt 5 § ska avse av tolv kalendermånader. En arbetsgivare som fått ett godkännande enligt 5 a § får ansöka om preliminärt stöd enligt 18 § för en period som inte överstiger sex på varandra följande kalendermånader. Paragrafens andra stycke är nytt. Av andra stycket följer att det godkännande som lämnas av enligt 5 a § medför att arbetsgivaren har möjlighet att i enlighet med 18 § ansöka om preliminärt stöd i sex på varandra följande kalendermånader. Det innebär att det inte är möjligt för en arbetsgivare som erhållit ett godkännande att välja att ansöka om stöd för det två första och i perioden. Stödperioden ska löpa utan uppehåll för att arbetsgivaren ska vara berättigad till stöd . Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.4. Om förutsättningarna i 5 § andra stycket är uppfyllda får den tidsperiod som anges i 6 § första stycket förlängas en gång med tolv kalendermånader. Föreskrifter om förlängning får meddelas tidigast sex kalendermånader efter det att föreskrifter enligt 5 § meddelades. Paragrafens första stycke har ändrats. Ändringen medför ingen förändring i sak utan är endast en följd av att 6 § tillförts ett andra stycke. Om de ekonomiska svårigheter som avses i 5 a § andra stycket 1 förväntas kvarstå när den tidsperiod som anges i 6 § andra stycket löpt ut får den förlängas en gång med tre kalendermånader. En ansökan om förlängning ska ha kommit in till senast fyra kalendermånader efter det att den period om sex kalendermånader som följer av 6 § andra stycket inletts. I annat fall får inte förlängning medges. Paragrafen är ny. Av första stycket följer att det är möjlighet att förlänga ett godkännande som getts enligt 5 a § med ytterligare tre kalendermånader. För att så ska kunna ske ska de ekonomiska svårigheter som avses i 5 a § andra stycket 1 förväntas kvarstå när den tidsperiod som anges i 6 § andra stycket löpt ut. Vid bedömningen av om så är fallet ska begreppet tillfälligt tolkas så att de ekonomiska svårigheterna endast anses vara tillfälliga om de bedöms upphöra senast då den förlängda tidsperioden löper ut. Med förlängning avses en sammanhängande period som gör det möjligt för arbetsgivaren att ansöka om preliminärt stöd som totalt uppgår till nio kalendermånader. För att ska kunna fatta beslut om förlängning krävs det därför dels att arbetsgivaren genom en ansökan om preliminärt stöd enligt 18 § inlett den initiala , dels att arbetsgivarens ansökan om förlängning av perioden kommit in till i tillräckligt god tid för att ska kunna hantera ansökan innan den initiala löpt ut. Av andra stycket följer därför att en ansökan om förlängning av tidsperioden ska ha kommit in till senast fyra kalendermånader efter det att den period om sex kalendermånader som följer av 6 § andra stycket inletts. Kommer en ansökan om förlängning in efter detta datum ska förlängning av stödperioden inte medges. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.4. När en sådan tidsperiod som avses i 6 § första stycket eller 7 § har löpt ut, får föreskrifter enligt 5 § avse en tidsperiod som infaller tidigast 24 kalendermånader från den tidpunkt när tidsperioden löpt ut. När en sådan tidsperiod som avses i 6 § första stycket, 6 § andra stycket, 7 § eller 7 a § har löpt ut får ett beslut om godkännande enligt 5 a § fattas tidigast 24 kalendermånader från den tidpunkt när tidsperioden löpt ut. Paragrafens första stycke är ändrat och paragrafens andra stycke är nytt. Ändringen av första stycket medför ingen förändring i sak utan är endast en följd av att 6 § tillförts ett andra stycke. Av andra stycket följer att om regeringen antagit föreskrifter enligt 5 § måste minst 24 kalendermånader förflyta efter det att föreskrifterna upphört att gälla innan får besluta om godkännande enligt 5 a §. Vidare följer att om en enskild arbetsgivare erhållit ett godkännande från enligt 5 a § måste förflyta efter det att som följer av 6 § andra stycket samt, i förkommande fall, tidsperioden som följer av 7 a §, löpt ut innan får besluta om godkännande enligt 5 a § avseende samma arbetsgivare. Har en arbetsgivare som erhållit ett godkännande enligt 5 a § valt att inte ansöka om preliminärt stöd enligt 18 § medför det att tidsperioden i 6 § andra stycket inte börjat löpa. Den begränsning som följer av 8 § andra stycket är därmed inte tillämplig på en sådan arbetsgivare. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.4. En ansökan om preliminärt stöd ska ha kommit in till inom två kalendermånader från utgången av stödmånaden. I annat fall får stöd inte lämnas för stödmånaden. Vid stöd efter godkännande enligt 5 a § ska den första stödmånaden infalla senast efter godkännandet. I annat fall får stöd inte lämnas. Paragrafens andra stycke är nytt. Av andra stycket följer att den första stödmånaden ska infalla senast Bestämmelsen medför att arbetsgivaren, för att vara berättigad till stöd, inte kan välja att avvakta med att införa korttidsarbete när ett godkännande väl erhållits. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.4. Frågor enligt denna lag, utom frågor som avses i 5–8 §§, prövas av . Frågor som avses i 5 a §, 5 b §, 6 § andra stycket, 7 a § och 8 § andra stycket, prövas av . ska handlägga en ansökan om godkännande enligt 5 a § skyndsamt. Paragrafens andra och tredje stycken är nya. Ändringarna i andra stycket är en följd av att ändringar införts i 5–8 §§ som medför att är handläggande myndighet för delar av dessa paragrafer. Tredje stycket anger att ansökningar om godkännande enligt 5 a § ska handläggas skyndsamt. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.6. Beslut enligt denna lag överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt 5 §, 6 § första stycket, 7 § och 8 § första stycket samt beslut om sådant anstånd som avses i 63 kap. 23 § skatteförfarandelagen (2011:1244) får dock inte överklagas. Paragrafen har ändrats. Ändringarna är en följd av att ändringar införts i 5–8 §§. 10 Utredningens fortsatta arbete De förslag som lämnas i detta delbetänkande syftar till att skapa ett system för stöd vid korttidsarbete som är mer flexibelt för företagen och som bidrar till en större konkurrensneutralitet i förhållande till andra viktiga konkurrentländer. Nästa del i mitt uppdrag är enligt direktiven att se hur insatser som validering och kompetensutveckling kan kopplas till ett sådant system för statligt stöd vid korttidsarbete. Det handlar närmare om hur kartläggning av kompetens och kompetensutvecklingsinsatser samt branschvalidering kan skapa individuella utbildningsplaner för de anställda. Syftet med denna del av utredningen är att se vilka incitament som kan behövas för att den tid som frigörs under korttidsarbete ska kunna användas för att stärka framtidens kompetenta medarbetare. Att på något sätt kombinera det statliga systemet för korttidsarbete med denna typ av insatser är en viktig del i att stärka företagens kompetensutveckling och därmed framtida konkurrensförmåga. I detta ligger att utreda och föreslå hur sådana incitament kan skapas som ger företagen möjlighet och stöd för att anordna relevanta utbildningar för de anställda som är föremål för korttidsarbete. En närliggande fråga är vilka utbildningsanordnare som på relativt kort varsel i dessa situationer kan åta sig sådana specifika uppdrag och till vilka kostnader. Jag kommer därför i mitt fortsatta arbete i dessa frågor också att samråda med parternas omställningsorganisationer, några av de utbildningsanordnare som används , några certifierade valideringscenter samt berörda myndigheter. Balleer, m.fl. (2013), Does Short-Time Work Save ? A Business Cycle Analysis. Boeri, och , (2011), Short-Time Work : Some Lessons from the Great Recession. Cahuc, och (2011), Is Short-Time Work a God Method to Keep Unemployment Down? : Labour Market Consequences of the Economic Crisis, . CEEMET (2012), Flexible Forms of Employment in the Metal, and , , and industries. , , , och , (2017), The employment and output effects of short-time work in . NBER Working Paper No. Ds 2012:59, Statligt stöd vid korttidsarbete – en ny åtgärd vid djupa kriser, . Eurofound (2010), Extending flexicurity – The potential of short-time working schemes. Eurofound (2010), : Part-time unemployment benefit, . m.fl. (2011), Korttidsarbete Systemen i viktiga konkurrentländer, En partsgemensam rapport från , , Industri- och KemiGruppen, Stål och , Ingenjörer, . m.fl. (2012), Korttidsarbete – Ett partsgemensamt förslag för , , , , Industri- och KemiGruppen, Skogsindustrierna, Stål och , , Ingenjörer, . Hijzen, och , (2011), The Role of Short- Time Work Schemes during the 2008-09 Recession. Social, Employment and Migration Working Papers No. (2016), Konkurrenskraft på företagsnivå – Svensk produktion och FOU jämfört med motsvarande verksamheter i andra länder, Rapport från partsgemensamma arbetsgruppen ”Konkurrenskraft på företagsnivå”. (2010), World Economic Outlook – Rebalancing Growth, s. 69–107. (2010), Employment Outlook – Moving Beyond the , s. 56–61. 1984/85:62, Om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd, m. m. 2013/14:1, Budgetpropositionen . Ett mer konkurrenskraftigt system för stöd vid korttidsarbete En särskild utredare ska analysera och lämna förslag på om och i så fall hur det svenska systemet med statligt stöd vid korttidsarbete kan göras mer konkurrenskraftigt. Utredaren ska även analysera om det finns behov av att koppla ihop systemet med åtgärder som t.ex. validering, utbildning eller annan kompentensutveckling för de arbetstagare som deltar i korttidsarbete. Om analysen visar på behov av förändringar ska utredaren lämna sådana förslag. Om det krävs ändringar i lag eller förordning för att förslagen ska kunna genomföras, ska utredaren lämna sådana författningsförslag. Uppdraget omfattar dock inte ändringar i skatte- och socialavgiftslagstiftningen, annat än de bestämmelser som aktualiseras inom ramen för lagstiftningen om korttidsarbete. Motivet till uppdraget är att långsiktigt stärka konkurrenskraft och svensk industri samt värna sysselsättningen i hela landet, både i hög- och lågkonjunktur. Utredaren ska redovisa uppdraget i två delar. Den första delen, som rör ett mer konkurrenskraftigt system för stöd vid korttidsarbete, ska redovisas . Den andra delen som rör åtgärder som t.ex. validering och utbildning och annan kompetensutveckling, ska redovisas . Industrin är tillväxtmotor. Tillsammans med de industrinära tjänsteföretagen står industrin för närmare en miljon jobb i . Svenska industriföretag är verksamma på den globala världsmarknaden och står för en stor del av den svenska exporten. Investeringar och produktionen inom industrin i blir därför i hög grad beroende av utvecklingen och förändringar i omvärlden samt av vilka regler och villkor som gäller för företag i konkurrentländer. För att överleva och öka tillväxten och produktiviteten på är det viktigt att industrin har god omställningsförmåga och är väl för att stå emot t.ex. tillfälligt minskad efterfrågan vid konjunktursvängningar. Den globala finanskrisen drabbade svensk ekonomi hårt. Bara sjönk BNP med och industriproduktionen med . I finanskrisens spår tilltog varslen om uppsägning och minskade sysselsättningen med nästan 100 000 personer. Under finanskrisen fanns system för statligt stöd vid korttidsarbete i de flesta av nära konkurrentländer: i 23 av 27 EU- länder och i 24 av 34 . I drygt hälften av dessa länder fanns systemen redan före krisens utbrott och var ett permanent inslag i arbetsmarknadspolitiken. Alla befintliga system justerades för att möta krisens djup och 9 EU-länder införde nya temporära system under krisen. Under krisen användes korttidsarbete i EU-länderna framför allt inom tillverkningsindustrin och byggindustrin. Systemen i de olika länderna skiljer sig mycket åt när det gäller centrala komponenter som t.ex. mekanismer för att aktivera systemet, omfattning av arbetstidsminskning, under hur stöd kan lämnas, krav för att en arbetsgivare ska kunna omfattas av systemet, kostnad för arbetsgivare och arbetstagare samt övriga krav på arbetsgivare och arbetstagare som t.ex. att arbetstagaren ska delta i utbildning .