sou · H6B387 · 2019-01-01 00:00:00 — The main reason for doing so is that enabling Swedish courts to have jurisdiction with respect to offences that have no connection whatsoever to is not judged to be a legitimate interest for in cases other than those concerning serious crimes against international law. A requirement of ‘dual criminality’ applies as the main rule to jurisdiction with respect to offences committed outside . This means that, as a rule, there is only Swedish jurisdiction if the act is also punishable under the law of the place where it was com- mitted. However some exceptions are proposed; they include offences for which the least severe penalty prescribed in Swedish law is im- prisonment for four years or longer. The Inquiry proposes a new provision laying down that if an offence has been committed on the area of several states, the requirement of dual criminality is met if the act is punishable under the law of at least one of the other places where it was committed. For crimes committed outside , the main rule should be, as is the case at present, that authorisation to prosecute has to be issued. In certain exceptional cases authorisation to prosecute should also be required for offences committed in . In the majority of cases the Prosecutor-General should be re- sponsible for the examination of authorisation to prosecute. How- ever, in certain exceptional cases, which may typically involve foreign or security policy considerations, the Government should have the exclusive competence to examine the question of authorisation to prosecute. In addition to crimes of aggression, this should also be the case for, for instance, offences committed in by an alien in the exercise of certain posts comprising a public position held with another state or international organisation. In the case of offences committed abroad by a Swedish citizen or an alien who is habitually resident in the Prosecutor-General should be able to transfer the examination to another public prosecutor. The proposal sets up a number of assessment criteria for the Prosecutor-General's examination. That examination should take particular account of whether a prosecution in is consistent with ’s commitments under international law, the extent to which the criminal activity or the suspect has a connection to , whether measures for a prosecution have been initiated or will be initiated by another State or at an international court and what the actual possibilities are of investigating the offence and prosecuting the suspect in . If there is reason to assume that the examination is of particular importance for ’s foreign or security policy, the case should always be transferred to the Government for decision. Consequences of the proposals The criminalisation of the crime of aggression in Swedish law may result in costs for investigations of crimes of that kind, for sub- sequent legal proceedings and for imprisonment. However, the number of crimes of aggression that need to be handled by Swedish authorities will in all likelihood be extremely small. It should therefore be possible to accommodate the costs that may arise on account of the crimi- nalisation of the crime of aggression within existing appropriations. The Inquiry’s proposal of a new wording of Chapter 2 of the Penal Code will probably require the provision of some training for the people who have to apply the provisions. However, training costs are generally accommodated within government agencies’ general appropriations, so the training that may be required will also have to be accommodated within existing cost limits. In other respects, the Inquiry’s proposals are not judged to have any consequences of the kind stated in the Committees Ordinance (1998:1474). 1.1Förslag till lag om ändring i dels att 2 kap. ska upphöra att gälla, dels att det i ska införas ett nytt kapitel, 2 kap., med följande lydelse, dels att 22 kap. 6 a–c §§ och 35 kap. 2 § ska ha följ- ande lydelse. 2 kap. Om svensk domstols behörighet Brott som har begåtts i 1 § Svensk domstol är behörig att döma för brott som har begåtts i . Ett brott anses vara begånget i om gärningsmannen hand- lade eller, vid straffbar underlåtenhet, borde ha handlat här. Vid tillämp- ning av straffbestämmelser enligt vilka gärningen ska ha medfört en viss effekt anses brottet vara begånget i också i de fall då effekten inträdde i eller, vid försök, enligt brottsplanen sannolikt skulle ha inträtt här. Ett brott som utgör medverkan till annans brott, anses vara be- gånget i om den medverkande handlade eller, vid straffbar underlåtenhet, borde ha handlat här. I de fall då gärningsmannens brott är att anse som begånget i , är den medverkandes brott också att anse som begånget här. Om det är ovisst var ett brott har begåtts, ska brottet anses vara begånget i om det finns skälig anledning att anta att så är fallet. 2 § Brott som avses i 1 § får inte åtalas utan att åtalsförordnande har meddelats, om brottet 1.har begåtts på ett utländskt fartyg eller luftfartyg av en utlän- ning som var befälhavare på fartyget eller tillhörde dess besättning eller annars följde med på fartyget och brottet riktade sig mot en sådan utlänning eller mot utländskt intresse, 2.har begåtts av en utlänning i utövningen av tjänst eller uppdrag som innefattar allmän ställning hos en annan stat eller en mellan- folklig organisation, om inte gärningsmannen genom vilseledande uppgifter, förklädnad eller på annat sätt har försökt dölja i vilken egenskap han eller hon har handlat, 3.har begåtts av en utlänning som saknar hemvist i men som befinner sig här i landet inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering och som omfattas av av- tal som är i kraft i förhållande till , 4.har begåtts av en svensk medborgare eller utlänning med hem- vist i som tjänstgör i en främmande stats militära styrka och som befinner sig här i landet inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering och som omfattas av av- tal som är i kraft i förhållande till , 5.utgör aggressionsbrott enligt lagen (2014:406) om vissa inter- nationella brott, eller 6.har riktats mot Internationella brottmålsdomstolens rättskip- Beslut om åtalsförordnande enligt första stycket 1–5 ska fattas av regeringen. För beslut om åtalsförordnande enligt första stycket 6 ska vad som anges i 8 § tillämpas. Brott som har begåtts utanför Allmänna grunder för behörighet 3 § Svensk domstol är i följande fall behörig att döma för brott som har begåtts utanför : Svenskt fartyg, m.m. Brott som har begåtts a)ombord på ett svenskt far- tyg, b)ombord på ett svenskt luft- fartyg, c)i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhörde besättningen på fartyg eller luftfartyg som avses i a eller b, eller d)på en inrättning som med stöd av lag har tillkommit i ekonomiska zon eller på svensk del av kon- tinentalsockeln. 2.Svensk gärningsman som har begåtts av någon a)vid gärningstillfället var svensk medborgare eller hade hemvist i , eller b)när åtal väcks för brottet har förvärvat svenskt med- borgarskap eller tagit hem- vist i . 3.Svenskt enskilt intresse Brott som har riktat sig mot a)en svensk medborgare eller någon annan som har hem- vist i , eller b)en svensk juridisk person. riktat sig mot rikets sä- kerhet, allmän verksamhet eller annat av rättsord- svenskt intresse, eller innefattar allmän ställning. Brott som har begåtts av någon som befinner sig i om främmande stat har begärt att lagföringen för brottet ska överföras till , en begäran om utlämning brottet har lämnats utan kommelse eller annan för- pliktelse som är bindande för och enligt vil- ken det föreligger skyldig- het att utan undantag pröva frågan om åtal om den lagen (2014:406) avses i 13 kap. 5 a § (kap- ning och sjö- eller luft- sök till sådant brott, avses i 13 kap. 5 b § (flyg- sök till sådant brott, d)avses i 15 kap. 4 b § (osann eller ovarsam utsaga inför en internationell domstol), e)avses i 16 kap. 5 § (upp- vigling) och som bestått i en omedelbar och offent- lig uppmaning till att begå folkmord, f)avses i 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott och försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, samt 5 § samma lag, g)riktats mot Internationella brottmålsdomstolens rättskipning, eller h)omfattas av tortyrbegrep- pet enligt artikel 1 i För- enta nationernas konven- tion mot tortyr och annan grym, omänsklig eller för- nedrande behandling eller bestraffning, och försök till Om jurisdiktion över aggressionsbrottet enligt lagen (2014:406) om vissa internationella brott gäller, i stället för vad som anges i första stycket, särskilda bestämmelser i nämnda lag. Särskilda bestämmelser om behörighet 4 § Särskilda bestämmelser om svensk domstols behörighet att döma för vissa brott som har begåtts utanför finns i 1.29 kap. 13 § , 2.14 § lagen (1966:314) om kontinentalsockeln, 3.6 § lagen (1976:19) om internationellt samarbete rörande lag- föring för brott, 4.10 kap. 10 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, 5.51 a § jaktlagen (1987:259), 6.17 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon, 7.49 § fiskelagen (1993:787), 8.5 § lagen (1995:732) om skydd för gravfriden vid passagerar- fartyget , 9.13 kap. 11 § luftfartslagen (2010:500), och 10.17 kap. 2 § radio- och tv-lagen (2010:696). Krav på dubbel straffbarhet 5 § I fall som avses i 3 § 2, 3 och 5 är svensk domstol behörig endast om gärningen är straffbar även enligt lagen på gärningsorten (dubbel straffbarhet). Om brottet har begåtts på flera staters område är kravet på dubbel straffbarhet uppfyllt om gärningen är straffbar enligt lagen på någon av gärningsorterna. Det får inte dömas till påföljd som är strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. Första stycket gäller inte 1.brott som någon som tillhör Försvarsmakten har begått på ett område där en avdelning av Försvarsmakten befann sig, 2.brott som någon som är anställd av en svensk myndighet för att delta i en internationell fredsfrämjande insats eller i internationell civil krishantering har begått vid tjänstgöringen, 3.brott för vilka det lindrigaste straff som är föreskrivet enligt svensk lag är fängelse , samt 4.brott som avses i a)4 kap. 1 a och 4 c §§ och 16 kap. 10 a § första stycket 1 och femte stycket eller försök till sådana brott, b)4 kap. 4 § andra stycket varigenom någon förmåtts att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i 4 c § eller försök till sådant brott, c)6 kap. 1–6, 8, 9 och 12 §§ eller försök till brott enligt 6 kap. 1, 2, 4–6, 8, 9 och 12 §§, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt , d)14 kap. 6 § eller försök till sådant brott, e)22 kap. 6 a §, f)22 kap. 6 b §, g)2 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor, h)5 § lagen (1982:963) om rymdverksamhet, i)8 § lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner, j)3–5 §§ lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, och k)3–6 §§ lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet. Krav på visst straff 6 § Har brottet begåtts på ett område som inte tillhör någon stat är, utom i fall som avses i 3 § 1, svensk domstol behörig endast om fängelse kan följa på brottet enligt svensk lag. 7 § Brott som avses i 3 och 4 §§ får inte åtalas utan att åtalsförord- nande enligt 8 § har meddelats. Åtalsförordnande krävs dock inte om brottet är osann utsaga eller ovarsam utsaga inför en internationell domstol eller om brottet har begåtts 1.på ett svenskt fartyg eller luftfartyg eller i tjänsten av befäl- havaren eller någon som tillhörde besättningen på ett sådant fartyg, 2.i utövningen av tjänst eller uppdrag som innefattar allmän ställ- 3.av någon som tillhör Försvarsmakten på ett område där en avdelning av Försvarsmakten befann sig, 4.vid tjänstgöringen av någon som är anställd av en svensk myn- dighet för att delta i en internationell fredsfrämjande insats eller i internationell civil krishantering, 5.i , , eller eller på fartyg eller luft- fartyg i reguljär trafik mellan orter belägna i eller någon av nämnda stater, eller 6.av en svensk, dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare mot svenskt intresse. I fråga om brott som riktats mot Internationella brottmålsdom- stolens rättskipning, får åtal inte väckas utan att åtalsförordnande enligt 8 § har meddelats. 8 § Riksåklagaren beslutar om åtalsförordnande, om inte annat är särskilt föreskrivet. Vid denna prövning ska särskilt beaktas 1.om ett åtal här i riket är förenligt med folkrättsliga förpliktelser, 2.i vilken utsträckning brottsligheten eller den misstänkte har anknytning till , 3.om åtgärder för lagföring har inletts eller kommer att inledas i en annan stat eller vid en internationell domstol, och 4.vilka faktiska möjligheter det finns att utreda brottet och lag- föra den misstänkte här. När det gäller brott som har begåtts utomlands av någon som vid gärningstillfället var svensk medborgare eller hade hemvist i eller, när åtal väcks för brottet, har förvärvat svenskt medborgarskap eller tagit hemvist i , får riksåklagaren överlämna prövningen till en annan allmän åklagare. Om det finns anledning att anta att prövningen har särskild be- tydelse för utrikes- eller säkerhetspolitik och riksåklagaren bedömt att det inte föreligger hinder mot att väcka åtal, ska riksåkla- garen med eget yttrande överlämna ärendet till regeringen för beslut. Betydelsen av en tidigare utländsk dom Utländsk dom som processhinder 9 § Har frågan om ansvar för brott prövats genom en lagakraft- vunnen dom som har meddelats av annan domstol än svensk dom- stol får den tilltalade inte lagföras i för en gärning som om- fattats av prövningen. Om inte annat följer av en internationell överenskommelse som är bindande för , får dock lagföring ske om 1.den tilltalade har frikänts från ansvar på den grunden att gär- ningen inte utgjorde brott enligt den lag som domstolen tillämpade, 2.verkställighet av den utdömda påföljden inte pågår av annan anledning än att påföljden redan har verkställts i sin helhet eller bort- fallit enligt den lag som är tillämplig för verkställigheten, 3.lagföringen gäller brott som avses i 1 § eller 3 § 4, såvida inte den tidigare lagföringen har skett på begäran av svensk myndighet eller sedan personen har utlämnats eller överlämnats från för lagföring, 4.den tidigare lagföringen eller domen uppenbart står i strid med svenska allmänna rättsprinciper, eller 5.sådana förhållanden föreligger som enligt 58 kap. 3 § rättegångs- balken kan föranleda resning till men för den tilltalade. Regeringen ska tillkännage de överenskommelser som avses i andra stycket. 10 § Brott som avses i 9 § får inte åtalas utan att åtalsförordnande har meddelats i enlighet med 8 §. Beaktande av utländsk påföljd 11 § Döms någon i för en gärning som avses i 9 § ska vid bestämmande av påföljd skälig hänsyn tas till verkställighet av tidi- gare ådömd påföljd som den tilltalade undergått till följd av den tidigare lagföringen. Frihetsberövande till följd av den tidigare domen eller lagföringen ska om möjligt i sin helhet räknas av från böter eller fängelse. I fall som avses i första stycket får dömas till lindrigare straff än vad som är föreskrivet för gärningen eller påföljd helt efterges. 12 § De begränsningar av svensk domstols behörighet och tillämp- ligheten av svensk lag som följer av allmän folkrätt eller av en över- enskommelse med annan stat eller mellanfolklig organisation som är bindande för ska iakttas. 13 § Om utlämning och överlämnande är särskilt föreskrivet. Villkor som ställs upp vid utlämning eller överlämnande från främ- mande stat till ska iakttas här i landet. 1.utvecklar, producerar eller på annat sätt förvärvar, lagrar eller bibehåller kemiska vapen eller överför, direkt eller indirekt, kemiska vapen till någon, 2.använder kemiska vapen, 3.deltar i militära förberedelser för användning av kemiska vapen, 4. använder ämnen för kravall- 4. använder ämnen för kravall- bekämpning som en metod för bekämpning som en metod för krigföring döms för olovlig be- krigföring döms för olovlig be- fattning med kemiska vapen till fattning med kemiska vapen till fängelse i högst , om gär- fängelse i högst , om gär- ningen inte är att bedöma som ningen inte är att bedöma som (2014:406) om straff för folkmord, (2014:406) om vissa internatio- brott mot mänskligheten och krigs- 1Senaste lydelse 2010:407. Som kemiska vapen enligt första stycket 1–3 ska anses sådant som definieras som kemiska vapen i konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kem- iska vapen samt om deras förstöring. Är brottet grovt, döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gär- ningen varit ägnad att i väsentlig grad bidra till utveckling, produk- tion eller spridning av kemiska vapen eller till att sådana vapen används mot människor. Den som använder, utvecklar, Den som använder, utvecklar, tillverkar, förvärvar, innehar eller tillverkar, förvärvar, innehar eller (truppminor), döms för olovlig (truppminor), döms för olovlig befattning med minor till fängelse befattning med minor till fängelse i högst , om gärningen inte i högst , om gärningen inte är att bedöma som krigsförbryt- är att bedöma som krigsförbryt- else enligt lagen (2014:406) om else enligt lagen (2014:406) om folkmord, brott mot vissa internationella brott. mänskligheten och krigsförbrytelser. Första stycket gäller endast minor som avses i konventionen den om förbud mot användning, lagring, produktion och överföring av antipersonella minor (truppminor) samt om deras förstöring. Sådan befattning med minor som är tillåten enligt den konven- tion som avses i andra stycket utgör inte brott. Är brottet grovt döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gär- ningen väsentligt bidragit till att minor kommit att användas på ett sätt som inneburit fara för många människors liv eller hälsa. Den som i strid med Förenta Den som i strid med Förenta nationernas fördrag om fullstän- nationernas fördrag om fullstän- digt förbud mot kärnspräng- digt förbud mot kärnspräng- ningar deltar i eller på annat sätt ningar deltar i eller på annat sätt 2Senaste lydelse 2014:407. 3Senaste lydelse 2014:408; lydelsen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. medverkar till utförandet av en medverkar till utförandet av en döms för olovlig kärnsprängning döms för olovlig kärnsprängning till fängelse i högst , om till fängelse i högst , om gärningen inte är att bedöma som gärningen inte är att bedöma som (2014:406) om straff för folkmord, (2014:406) om vissa internatio- brott mot mänskligheten och krigs- Är brottet grovt, döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gär- ningen haft stor betydelse för kärnsprängningen eller om gärningen inneburit fara för människor eller för egendom av särskild betydenhet. Bestämmelserna i detta kapitel om bortfallande av påföljd gäller inte för 1. mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 §, 2. folkmord, brott mot mänsk- 2. folkmord, brott mot mänsk- ligheten eller grov krigsförbryt- ligheten, grov krigsförbrytelse eller else enligt 1, 2 eller 11 § lagen aggressionsbrott enligt 1, 2, 11 (2014:406) om straff för folk- eller 11 a § lagen (2014:406) om mord, brott mot mänskligheten vissa internationella brott, 3.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, eller 4.försök till dessa brott. Har någon begått brott som avses i första stycket innan han eller hon fyllt tjugoett år, gäller dock bestämmelserna om bortfallande av påföljd i detta kapitel. Denna lag träder i kraft . 4Senaste lydelse 2014:407. 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser dels att lagen ska benämnas lagen om vissa internationella brott, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 11 a och 17 §§, en ny rubrik före 11 a § och en ny rubrik före 17 §, dels att 16 § ska ha följande lydelse. För aggressionsbrott döms den som kan utöva kontroll eller styra över en stats politiska eller mili- tära handlande och som planerar, förbereder, inleder eller utför en aggressionshandling som, till sin karaktär, svårhetsgrad och omfatt- ning, utgör en uppenbar överträd- else av stadga. en stats användning av väpnat våld mot en annan stats suveräni- tet, territoriella integritet eller poli- tiska oberoende på ett sätt som är oförenligt med Förenta nationer- Straffet är fängelse , lägst fyra och högst , eller För försök, förberedelse eller stämpling till och underlåtenhet att avslöja eller förhindra folk- mord, brott mot mänskligheten, aggressionsbrott och krigsförbry- telse döms det till ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.Endast den som kan utöva kon- troll eller styra över en stats poli- tiska eller militära handlande på sätt anges i 11 a § kan, såvitt avser aggressionsbrott, fällas till ansvar enligt första stycket. Detsamma ska gälla för ansvar enligt 23 kap. 4 § brottsbalken.Domsrätt och åtalsförordnande för aggressionsbrottet17 §För aggressionsbrott begånget utanför är svensk dom- stol behörig att döma i enlighet med 2 kap. 3 § första stycket 6 a . I andra fall än som avses i 2 kap. 3 § första stycket 1, 2 a och 4 gäller så- dan behörighet endast om den aggressionshandling som ligger till grund för brottet har begåtts av en stat gentemot vilken de änd- ringar i Romstadgan för Inter-nationella brottmålsdomstolen som har skett genom resolution RC/Res.6 har trätt i kraft vid tiden för brottet. Detsamma ska gälla för försök, förberedelse eller stämpling till och underlåtenhet För försök, förberedelse eller stämpling till och underlåtenhet att avslöja eller förhindra folk- mord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelse döms det till ansvar enligt 23 kap. . att avslöja eller förhindra aggres- sionsbrott enligt 16 §. Åtal för aggressionsbrott får väckas endast efter förordnande av regeringen. Denna lag träder i kraft . Laga domstol i brottmål är rätten i den ort, där brottet be- gicks. Ett brott anses vara be- gånget på den ort, där gärnings- mannen handlade eller, vid straff- bar underlåtenhet, borde ha hand- lat. Vid tillämpning av straff- bestämmelser enligt vilka gärningen ska ha medfört en viss effekt anses brottet vara begånget på den ort där effekten inträdde eller, vid försök, enligt brottsplanen sanno- likt skulle ha inträtt. Begicks brottet på orter under skilda domstolar, har de lika behörighet. Har det skett på svenskt fartyg eller luft- fartyg under resa inom eller utom riket, är även rätten i den ort, dit den misstänkte med far- tyget eller luftfartyget först an- kommer eller där han gripits eller annars uppehåller sig, behörig.Är det, när åtal väcks, ovisst var brottet begicks, får åtal upptas av rätten i någon av de orter, där det kan antas ha skett, eller i den ort, där den misstänkte gripits eller annars uppehåller sig. 1.3Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 19 kap. 1 § ska ha följande lydelse. Laga domstol i brottmål är rätten i den ort, där brottet förövades. Brott anses förövat å den ort, där den brottsliga hand- lingen företogs, och, om brottet fullbordades eller, vid försök, det tillämnade brottet skulle hava full- bordats å annan ort, även å den orten. Förövades brottet å orter under skilda domstolar, äge de lika behörighet. Har det skett å svenskt fartyg eller luftfartyg under resa inom eller utom riket, vare även rätten i den ort, dit den misstänkte med fartyget eller luft- fartyget först ankommer eller där han gripits eller eljest uppehåller sig, behörig.