sou · H7B353 · 2019-12-09 00:00:00 — Bestäm- melsen är bl.a. avsedd att förhindra att förhindra att någon i syfte att få högre inkomstgrundad ålderspension skjuter upp sitt uttag av sådan pension och lever enbart på garantipension.13 Motsvarande bestämmelse bör gälla för grundpension. I avsnitt 9.5.4 ovan har lämnats förslag på hur grundpensionen ska beräknas vid partiellt uttag av förmånen. I socialförsäkringsbalken finns i 71 kap. bestämmelser om utbetal- ning av allmän ålderspension. Bestämmelserna reglerar frågor om utbetalningsperiod och avrundning. Enligt bestämmelserna om utbetalningsperiod (71 kap. 2 §) ska all- män ålderspension betalas ut . Årspension som beräknas uppgå till högst ska dock, om det inte finns särskilda skäl, betalas ut i efterskott en eller . Efter överens- kommelse med den försäkrade får pensionen även i andra fall betalas ut en eller . Av bestämmelserna om avrundning framgår följande. När inkomst- pension, tilläggspension eller garantipension beräknas för månad ska den årspension som beräkningen grundar sig på avrundas till när- maste hela krontal som är jämnt delbart med tolv (71 kap. 3 §). Vid beräkningen ska pensioner som betalas ut anses som en enda pension. Om inkomst- eller tilläggspension betalas ut med garantipension, ska avrundningen göras på garantipensionen (71 kap. 4 §). Garantipensionen, som är en del av den allmänna ålderspensio- nen, omfattas av de redovisade bestämmelserna. Även grundpension har i avsnitt 9.2 föreslagits vara en del av den allmänna ålderspen- sionen och ska därför omfattas av bestämmelserna på motsvarande sätt. 1997/98:152 s. 79–81. 9.7Samordning mellan grundpension och vissa andra förmåner Förslag: Bestämmelserna i socialförsäkringsbalkens kapitel om samordning av allmän ålderspension och yrkesskadelivränta, sär- skilt pensionstillägg, och äldreförsörjningsstöd ska gälla för grund- pension i den utsträckning de gäller för garantipension. Skälen för förslaget: I 69 kap. socialförsäkringsbalken finns bestäm- melser om samordning av allmän ålderspension och yrkesskadeliv- ränta. Dessutom finns i 73 kap. bestämmelser om hur garantipen- sion påverkar rätten till och beräkningen av särskilt pensionstillägg samt bestämmelser om att särskilt pensionstillägg i visst avseende ska likställas med garantipension. Därtill regleras i 74 kap. att äldre- försörjningsstöd endast får lämnas om den försäkrade tar ut inkomst- grundad ålderspension, garantipension, bostadstillägg eller särskilt bostadstillägg som han eller hon har rätt till (74 kap. 6 §). Grundpension ska ersätta garantipension för personer födda eller senare och ska i princip ge samma utfall för den enskilde som garantipensionen. Grundpension ska därför omfattas av de ovan redovisade bestämmelserna i den utsträckning de gäller för garanti- pension. 9.8Handläggning av ärenden, m.m. Förslag: De gemensamma bestämmelserna i socialförsäkrings- balkens avdelning med vissa gemensamma bestämmelser ska gälla för grundpension i den utsträckning de gäller för garantipension. De bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som gäller i fråga om allmän pension ska även gälla för grund- pension i den utsträckning de gäller för garantipension. Skälen för förslaget: I avdelning H, 105–117 kap., i socialförsäk- ringsbalken finns vissa gemensamma bestämmelser. Dessa bestäm- melser avser –förmåner vid verkställighet i anstalt eller vård på institution m.m. (106 kap.), –andra gemensamma bestämmelser om förmåner (107 kap.), –återkrav och ränta (108 kap.), –handläggning av ärenden (110 kap.), –självbetjäningstjänster via Internet (111 kap.), –om beslut (112 kap.), –ändring, omprövning och överklagande av beslut (113 kap.), –behandling av personuppgifter (114 kap.), –straffbestämmelser (115 kap.), och –socialförsäkringen under krig och krigsfara (117 kap.). Garantipension, som är en del av den allmänna ålderspensionen, om- fattas av de redovisade bestämmelserna. Även grundpensionen har i avsnitt 9.2 föreslagits vara en del av den allmänna ålderspensionen och ska därför omfattas av bestämmelserna på motsvarande sätt. I offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) finns bestämmel- ser om sekretess i ärenden om allmän pension (28 kap. 1 och 6 §§). Garantipension, som är en del av den allmänna pensionen, omfattas av bestämmelsen. Även grundpensionen har ovan föreslagits vara en del av den allmänna pensionen och ska därför omfattas av bestäm- melsen på motsvarande sätt. 9.9Grundpension i internationella förhållanden Bedömning: Kravet försäkringstid kan uppfyllas genom sammanläggning med försäkrings- och bosättningsperioder som fullgjorts enligt lagstiftningen i andra medlemsstater. Grundpensionen kommer att betalas ut till den som är bosatt i en annan medlemsstat. Grundpension kommer att omfattas av de allmänna bestäm- melserna om samordning av ålders- och efterlevandepension i och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen. Faktiska utländska ålderspensioner av samma slag från andra medlemsstater kommer vid pro rata-beräkning inte att ingå i det beräkningsunderlag som reducerar grundpensionens storlek. Vid beräkningen enligt de allmänna samordningsbestämmelserna kommer utländska försäkrings- och bosättningsperioder vid pro rata-beräkningen att tilldelas ett pensionsmässigt värde som mot- svarar det genomsnittliga pensionsmässiga värdet av de svenska perioderna och som grundpensionen kommer att reduceras med. bör i bilaga VIII till förordning 883/2004 låta anteckna motsvarande bestämmelser för grundpension som har gjorts för garantipension. Kravet försäkringstid kan uppfyllas genom sammanläggning när förordningen är tillämplig I avsnitt 9.3 ovan har föreslagits att grundpension ska utges endast till den som har en försäkringstid för grundpension om . När förordning 883/2004 är tillämplig kan detta krav uppfyllas genom tillämpning av sammanläggningsregeln (artikel 6 i förordningen). En sådan tillämpning innebär att försäkrings- eller bosättningsperioder i andra medlemsstater ska läggas samman med den svenska för- säkringstiden, om försäkringstid finns i . Sam- manläggning ska också (enligt artikel 57) ske om den försäkrade inte har med försäkrings- eller bosättningsperioder i någon annan medlemsstat och är den stat som sökanden senast har varit försäkrad i. Detta innebär att kravet försäkringstid kan uppfyllas genom sammanläggning med försäkrings- och bosätt- ningsperioder som fullgjorts enligt lagstiftningen i andra medlems- stater. Grundpension kommer att betalas ut till den som är bosatt i en annan medlemsstat Som framgått är en av de principer som förordningen vilar på den s.k. exportabilitetsprincipen. I enlighet med denna princip är huvud- regeln att en kontantförmån inte får minskas, ändras, hållas inne, dras in eller förverkas med anledning av att mottagaren är bosatt i en annan medlemsstat än den där institutionen med ansvar för betal- ningen är belägen (artikel 7). Som framgår nedan kommer grund- pensionen att samordnas enligt de allmänna bestämmelserna i för- ordningens kapitel om ålders- och efterlevandepension (artikel 50–57 i kapitel 5). Det innebär att exportabilitetsprincipen kommer att gälla för grundpension. Detta medför i sin tur att grundpensionen kom- mer att betalas ut vid bosättning i en annan medlemsstat. Grundpension kommer att omfattas av de allmänna bestämmelserna om samordning av ålders- och efterlevandepension i förordningen Som redovisats i avsnitt 9.2 har grundpensionen utformats för att samordnas enligt de allmänna samordningsbestämmelserna i förord- ningens kapitel om ålders- och efterlevandepension. Som berörts i det nämnda avsnittet bedöms grundpensionen inte vara en minimi- förmån. Skälen för det är att den föreslagna grundpensionen är en förmån som de försäkrade tjänar in genom att arbeta, eller vara bosatt, i . Förmånens storlek i det enskilda fallet beror på hur lång försäkringstid den enskilde kan tillgodoräkna sig. Grundpen- sionen är en förmån som en försäkrad – vid sidan av den inkomst- grundade pensionen – kan göra anspråk på med stöd av fullgjorda försäkrings- och bosättningsperioder. Grundpensionen utgår alltså inte som ett tillägg till eller utfyllnad av den inkomstgrundade pen- sionen. Däremot finns ett samspel mellan inkomstgrundad pension och grundpension som har sin bakgrund i att det nuvarande pen- sionssystemet ska ge ett liknande utfall som det tidigare pensions- systemet som var uppbyggt på ett annat sätt, med de olika folkpen- sionsförmånerna och tilläggspensionen.14 Grundpensionen syftar inte till att tillförsäkra de försäkrade en skälig levnadsnivå och för- månen har inte heller i praktiken den funktionen, eftersom för- månens storlek är beroende av försäkringstid. De förmåner som ska tillförsäkra pensionärer en skälig levnadsnivå är i stället äldreförsörj- ningsstöd och bostadstillägg. Det kan också noteras att grundpen- sionen till sitt syfte och sin konstruktion har stora likheter med folkpension. Enligt särskilda anteckningar i förordnings- skälen och en bilaga till förordning 883/2004 har , 1997/98:152 s. 63–70. rådet och kommissionen godtagit att folkpension samord- nas enligt de allmänna samordningsbestämmelserna i förordningens kapitel om ålders- och efterlevandepension. Mot den bakgrunden bedömer vi att de allmänna samordnings- bestämmelserna i förordningens kapitel om ålders- och efterlevande- pension kommer att vara tillämpliga på grundpensionen. Beräkningen av grundpension enligt de allmänna samordningsbestämmelserna De allmänna samordningsbestämmelserna i förordningens kapitel om ålders- och efterlevandepension är tillämpliga när förmånstaga- ren har omfattats av lagstiftningen i mer än en medlemsstat, t.ex. genom att ha fullgjort försäkrings- eller bosättningsperioder i såväl som enligt lagstiftningen i en eller flera andra medlemsstater. I de fallen gäller särskilda regler om beräkningen av förmånen (arti- kel 52). Enligt dessa regler ska den behöriga institutionen beräkna det förmånsbelopp som ska utbetalas genom att beräkna ett teore- tiskt belopp och därefter ett faktiskt belopp (pro rata-beräknad för- mån). Om villkoren för rätt till förmåner uteslutande har uppfyllts enligt nationell lagstiftning, ska institutionen också beräkna förmåns- beloppet enligt den lagstiftning som den tillämpar (oberoende för- mån). Den berörda personen ska ha rätt att erhålla det högsta av beloppen som framkommer vid beräkningarna av den oberoende förmånen och enligt bestämmelserna om pro rata-beräkning. Vid beräkningen av den oberoende förmånen får faktiska utländska ålderspensioner av samma slag endast reducera grundpensionen i den undantagssituationen att försäkringstiden för grundpensionen är beräknad med framtida försäkringstid och den utländska förmånen är beräknad med framtida försäkringstid eller är oberoende av för- säkringstid (jfr artikel 54.2 b). Bland annat de som omfattas av den särskilda beräkningsregeln avseende försäkringstid för den som kalen- dermånaden före den då han eller hon fyllde hade rätt till sjuk- ersättning i form av garantiersättning kan omfattas av bestämmelsen. Vid pro rata-beräkningen får grundpensionen inte minskas med en pension av samma slag från en annan medlemsstat (artikel 54.1 i förordningen). Trots att det ovan i avsnitt 9.5 har föreslagits att sådan allmän obligatorisk ålderspension enligt utländsk lagstiftning som inte är att likställa med grundpension ska ingå i det beräknings- underlag som minskar grundpensionen, kan denna regel därför inte upprätthållas vid pro rata-beräkningen av grundpensionen. Sådan utländsk pension kan därför inte tas med när grundpensionen pro rata-beräknas. I förordningen finns ett antal tilläggsbestämmelser för beräkning av förmåner som avser beräkningen av det teoretiska beloppet och det pro rata-beräknade faktiska beloppet. En av dessa tilläggsbestäm- melser innebär att om den totala längden på de försäkrings- och/eller bosättningsperioder som fullgjorts innan försäkringsfallet inträffade enligt alla berörda medlemsstaters lagstiftning överstiger den maximi- period som krävs enligt lagstiftningen i en av dessa medlemsstater för rätt till hel förmån, ska den behöriga institutionen i den med- lemsstaten beakta i stället för de fullgjorda periodernas totala längd (artikel 56.1). Det innebär att om de svenska perioderna tillsammans med samtliga försäkrings- och/eller bosätt- ningsperioder i andra medlemsstater uppgår till ska man vid beräkningen av det teoretiska beloppet räkna med den svenska maximiperioden, det vill säga . En annan av tilläggsbestämmelserna avser bl.a. den situationen att det i en medlemsstats lagstiftning föreskrivs att beräkningen av för- måner ska grundas på inkomster. I ett sådant fall ska den behöriga institutionen först fastställa beräkningsgrunden på grundval av endast de försäkringsperioder som fullgjorts enligt den lagstiftning institu- tionen tillämpar och sedan, för att fastställa det belopp som ska beräknas på grundval av de försäkrings- och/eller bosättningsperio- der som har fullgjorts enligt andra medlemsstaters lagstiftning, använda sig av samma faktorer som fastställts eller konstaterats när det gäller de försäkringsperioder som fullgjorts enligt den lagstiftning institu- tionen tillämpar (artikel 56.1 c). Bestämmelsen ger uttryck för en likabehandlingsprincip som innebär följande. När det finns en inkomst- grundad svensk pension ska utländska försäkrings- och bosättnings- perioder likställas med svenska perioder. Det betyder att man vid beräkningen av det teoretiska beloppet ska tilldela varje försäkrings- eller bosättningsperiod, som har fullgjorts i andra medlemsstater, ett pensionsmässigt värde som motsvarar det genomsnittliga pensions- mässiga värdet av de svenska perioderna. Detta genomsnittliga värde får beräknas genom att den svenska inkomstgrundade pensionen divideras med den svenska försäkringstiden och därefter multiplice- ras med den totala försäkringstiden i alla medlemsstater. att försäkringstiden i en annan medlemsstat inte endast påverkar grund- nivåns storlek utan även avtrappningen av denna. Den sistnämnda tilläggsbestämmelsen tillämpades på garanti- pension enligt det beskrivna sättet fram till dess att domen i målet meddelades. Den tolkningsfråga som ställdes i det målet var just om bestämmelsen får tillämpas på detta sätt. uttalade sig inte i frågan, eftersom den valde att kategorisera garantipension som en minimiförmån och sådana förmåner – som domen får uppfattas – inte omfattas av till- läggsbestämmelsen. Frågan fick alltså inte något definitivt svar i domen. Som framgått är bestämmelserna i förordning 883/2004 i delar otyd- liga och det finns oklarheter hur regelverket ska tillämpas i vissa avseenden. Eftersom praxis är under ut- veckling är det också svårt att med absolut säkerhet göra en bedöm- ning av hur domstolen skulle bedöma en viss fråga, om den blev före- mål för prövning. När det gäller den aktuella tilläggsbestämmelsen kan det konstateras att den har tillämpats på det beskrivna sättet i och att såväl som Pensions- myndigheten har gjort bedömningen att tillämpningen är riktig. Den beskrivna tillämpningen får stöd av ordalydelsen i artikel 56.1 c i för- ordningen och det är dessutom en tillämpning som generaladvokaten ansåg vara riktig i sitt förslag till avgörande i målet . Vi gör därför bedömningen att bestämmelsen kan och bör tillämpas på det sätt som vi har beskrivit ovan. Av förordningen följer att förmåner av annat slag får reducera varandra. Både vid beräkningen av det oberoende beloppet och vid pro rata-beräkningen får följaktligen utländska förmåner av annat slag reducera grundpensionen. Vid beräkningen av den oberoende förmånen ska det eller de förmånsbelopp som ska minska grund- pensionen delas med det antal förmåner som påverkas (artikel 55.1 a). Vid pro rata-beräkningen ska de utländska förmånerna beaktas på grundval av andelen vid den proportionella fördelningen av de perio- der som pensionen är beräknad efter, dvs. kvoten mellan nationella perioder och alla perioder i samtliga medlemsstater (artikel 55.1 b). Anteckningar om grundpension i bilagorna till förordning 883/2004 Det finns i bilagorna till förordning 883/2004 två anteckningar som avser garantipension för den som är född eller . I bilaga VIII – som avser fall när pro rata-beräkningen inte ska göras eller inte ska tillämpas (artikel 52.4 och 52.5) – har i del 1 antecknat att pro rata-beräkning inte ska göras enligt artikel 52.4 vid ”ansökningar om garantipension i form av ålderspension (66–67 kap. socialförsäkringsbalken (2010:110))”. Enligt artikel 52.4 måste dess- utom två ytterligare villkor vara uppfyllda för att en pro rata-beräk- ning inte ska göras. Det ena villkoret är att ingen lagstiftning inne- hållande bestämmelser om sammanläggning av förmåner enligt artiklarna 54 och 55 är tillämplig, såvida inte villkoren i artikel 55.2 är uppfyllda. Det andra villkoret är att artikel 57 inte är tillämplig på perioder som fullgjorts enligt lagstiftningen i en annan medlemsstat under de särskilda omständigheterna i det fallet. En pro rata-beräk- ning behöver alltså inte göras om dessa villkor är uppfyllda, eftersom en sådan beräkning alltid skulle ge ett minst lika fördelaktigt resultat som en beräkning av det oberoende beloppet. Eftersom den svenska lagstiftningen innehåller bestämmelser om minskning vid samman- träffande av förmåner har bilageanteckning endast tillämpats så länge som det inte finns någon förmån av samma eller annat slag från en annan medlemsstat. Bilaga IX till förordning 883/2004 har rubriken förmåner och överenskommelser på vilka artikel 54 får tillämpas. har i del 1 –som har rubriken förmåner som avses i artikel 54.2 a i förord- ningen, vars storlek är oberoende av de fullgjorda försäkrings- eller bosättningsperiodernas längd – fått antecknat svensk ”garantipen- sion och garantiersättning som ersatt sådan oavkortad svensk folk- pension som utgavs enligt den lagstiftning om folkpension som var tillämplig före och oavkortad folkpension som utgavs enligt övergångsbestämmelserna till den lagstiftning som gäller från detta datum”. Anteckningen avser endast garantipension till den som är född eller tidigare och påverkas därför inte av våra för- slag. 10En omställningspension i form av grundpension Som redovisats i avsnitt 5.3.2 har utformningen av garantipension till omställningspension stora likheter med utformningen av garantipen- sion inom ålderspensioneringen, vilket enligt vår bedömning innebär att Zaniewicz-Dybeck-domen omfattar garantipension till omställ- ningspension på så sätt att denna förmån bör anses vara en minimi- förmån. Vi har i kapitel 8 föreslagit att en ny grundskyddsförmån ska införas för efterlevande vuxna och att den för dem ska ersätta det nuvarande grundskyddet i form av garantipension till omställnings- pension. Den nya grundskyddsförmånen är en pensionsförmån som ska samordnas enligt de allmänna bestämmelserna om samord- ning av ålders- och efterlevandepension i förordning 883/2004. I detta kapitel redogör vi för hur den nya förmånen närmare ska utformas. 10.2Omställningspension i form av grundpension Förslag: Den nya grundskyddsförmånen för efterlevande vuxna ska heta omställningspension i form av grundpension. Omställningspension i form av grundpension ska vara en efterlevandepension och bestämmelser om förmånen ska tas in i avdelningen om förmåner till efterlevande i socialförsäkrings- balken. Omställningspension i form av grundpension ska vara bero- ende av den avlidnes försäkringstid. Ärenden om omställningspension i form av grundpension ska handläggas av . En omställningspension i form av grundpension för administrationen av denna ska finansieras med medel från statsbudgeten. Bedömning: Omställningspension i form av grundpensionen och den inkomstgrundade omställningspensionen bör ge uttryck för att det finns två alternativa sätt att tjäna in omställnings- pension. De båda förmånerna bör samspela på ett sätt som ger ett i huvudsak oförändrat nettoresultat för de försäkrade jämfört med dagens system. Tillgodoräknandet av försäkringstid bör breddas på så sätt att både bosättningstid och arbetad tid bör få tillgodoräknas. Det innebär att bosättningstid och arbetad tid som inte sammanfaller bör få läggas samman för att bestämma rätten till förmånen och för att beräkna förmånens storlek. Skälen för förslaget och bedömningen Utformningen av den nya grundskyddsförmånen, m.m. Vi har i kapitel 9 redovisat våra förslag om hur en ny grundskydds- förmån som är en pensionsförmån – grundpension – ska utformas inom den allmänna ålderspensionen. Utformningen av grundskyd- det inom omställningspensionen har haft flera likheter med grundskyddet inom ålderspensionen. Exempelvis utgår beräkningen av garantipension till omställningspension från samma basnivå som gäller för garantipension till ålderspension beträffande en ogift försäkrad. Dessutom tillgodoräknas faktisk försäkringstid för garantipension till omställningspension på i princip samma sätt som försäkringstid tillgodoräknas för garantipension till ålderspen- sion. Grundskydden inom den allmänna ålderspensionen och om- ställningspensionen har alltså byggt på vissa gemensamma grund- läggande principer. Det är mot den bakgrunden rimligt att ett nytt grundskydd inom omställningspensionen – så långt det är möjligt och lämpligt med hänsyn till förmånernas skilda karaktär – utformas enligt samma principer som den föreslagna grundskyddsförmånen inom ålderspensioneringen. Den nya grundskyddsförmånen inom omställningspensionen bör, i likhet med garantipension till omställningspension, vara ett grund- skydd inom omställningspensionen. Förmånen bör ge den efterlev- En omställningspension i form av grundpension ande till en person som inte har haft några pensionsgrundande inkomster ett ekonomiskt skydd . För- månen bör inte syfta till att garantera den efterlevandes försörjning, utan den bör vara en kompletterande inkomst efter ett dödsfall och förlängd omställnings- pension betalas ut. Rätten till den nya förmånen bör – liksom den föreslagna grund- pensionen inom den allmänna ålderspensionen – vara beroende av den avlidnes anknytning till . Förmånen bör alltså lämnas till efterlevande till personer som har en tillräckligt stark anknytning till och förmånens storlek bör bestämmas i relation till den avlidnes grad av anknytning till . Den nya förmånen bör därför – och med förebild i hur vi föreslagit att grundpension inom den allmänna ålderspensionen ska utformas – vara beroende av för- säkringstid, på så sätt att intjänandet grundas på den försäkringstid som kan tillgodoräknas den avlidne. Försäkringstiden bör på mot- svarande sätt som beräknas utifrån både faktiskt försäkringstid och framtida försäkringstid. Den faktiska försäkringstiden bör till- godoräknas på motsvarande sätt som försäkringstiden för grund- pensionen inom den allmänna ålderspensionen, på så sätt att både bosättningstid och arbetad tid bör räknas som faktiskt försäkrings- tid; bör dock inte få tillgodoräknas både som bosättnings- tid och arbetad tid. Att behålla namnet garantipension för den nya grundskydds- förmånen inom omställningspensionen bedöms inte vara lämpligt. Skälen för det är att det är fråga om en ny förmån, vilket bör marke- ras genom en namnändring. Dessutom kan benämningen garantipen- sion ge intryck av att förmånen garanterar ett visst minsta belopp, vilket är felaktigt eftersom förmånsbeloppet bestäms individuellt utifrån den försäkringstid som den avlidne kan tillgodoräknas. För- månen bör ges ett namn som anknyter grundpension, som är det namn som föreslagits för den nya grundskyddsförmånen inom den allmänna ålderspensionen. Den nya grundskyddsförmånen inom omställningspensionen bör – i likhet med grundpensionen inom den allmänna ålderspensionen – ge uttryck för att det är fråga om en egen förmån som utgör ett alternativt sätt att tjäna in pension.