sou · H6B392 · 2019-01-01 00:00:00 — Om förslaget inte genomförs kommer konsekvenserna bli att allmänna inbjudningsförfaranden i många fall föregås av att särskilda föreskrifter måste upprättas. Föreskrifter tar att ta fram och kräver förutom arbetsresurser hos tillståndsmyndig- heten (3–4 personer som tillsammans lägger ned tid motsvarande en årsarbetskraft) också arbetsresurser hos de aktörer som önskar delta iaktuellt allmänt inbjudningsförfarande (1–2 personer som lägger ned tillsammans 2 arbetsmånader) för att sätta sig in i föreskrifterna och behandla tillståndsmyndighetens samråd. 2002/03:110 s. 143. 1973:90, s. 203 f. och prop. 1975/76:112 om kungörande av lagar och andra författ- ningar, s. 63 f. En spektrumförvaltning för framtidens samhälle 7.8Allmänna inbjudningsförfaranden vid tilldelning av tillstånd för radioanvändning avsedd för privat bruk Förslag: Möjliggör allmänna inbjudningsförfaranden för radio- användning som inte är avsedd att tillhandahållas allmänheten. Skäl för förslaget: En trolig framtida utveckling på marknaden för elektronisk kommunikation är fler geografiskt avgränsade nät, till exempel ett nät för femte generationens mobila kommunikations- system (5G) med efterföljare för automatisering inom en industri, eller inom ett sjukhus. Ett sådant nät skulle kunna vara ett nät som inte tillhandahålls allmänheten utan är avsedd för privat bruk till exempel inom ett företag. I flera fall skulle en konkurrenssituation kunna uppstå om ett geografiskt avgränsat tillstånd att använda radiosändare, det vill säga samma geografiska plats, mellan marknads- aktörer som vänder sig till allmänheten och de som önskar använda radiospektrum för privat bruk. Det finns därmed ett behov av att kunna tilldela tillstånd att använda radiosändare efter allmän inbju- dan att delta i allmänt inbjudningsförfarande. I detta sammanhang bör det åligga tillståndsmyndigheten att ta hänsyn till privatpersoners begränsade möjligheter att delta i krävande tillståndsförfaranden. Genom skrivningen att allmänt inbjudnings- förfarande ska ske om inte särskilda skäl föranleder annat menar ut- redningen att ett sådant särskilt skäl kan vara om det är uppenbart obefogat att genomföra allmänt inbjudningsförfarande, exempelvis till följd av att användarna av den för frekvensutrymmet aktuella tek- niken och tjänsterna inte kommer att konkurrera med varandra. I dessa situationer gäller alltjämt först-till-kvarnprincipen. Utöver det konstaterar utredningen att en stor del av de privata radioanvänd- ningarna som var tillståndspliktiga vid tillkomsten av lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation har undantagits från tillstånds- plikt. Utredningen gör därför bedömningen att det bör införas en möjlighet att genomföra allmänna inbjudningsförfaranden även för radioanvändning som inte är avsedd att tillhandahållas till allmän- heten. Om förslaget inte genomförs skulle det innebära att i de fall det finns flera konkurrerande intressenter som exempelvis vill nyttja samma geografiska plats för sitt privata nät inte har möjlighet att på En spektrumförvaltning för framtidens samhälle ett transparent och rättvist sätt delta i ett allmänt inbjudnings- förfarande för att erhålla tillstånd. I stället blir det den aktör som är snabbast med sin ansökan som erhåller tillståndet. I det fall tillstånds- myndigheten skulle erhålla ansökningar kvarstår frågan om hur det avgörs vem av de sökanden som ska få tillståndet. Stor risk finns i detta fall för överklaganden och efterföljande fördröj- ningar i tillståndsprocessen. 7.9Konkurrensutsättning av tillstånd att använda viss radiosändare Förslag: Möjliggör allmänt inbjudningsförfarande vid tillstånds- givning av enskilda tillstånd att använda radiosändare. Skäl för förslaget: Att som företrädesvis tilldela tillstånd till den som först skickar in ansökan, är inte tillfredsställande när möj- ligheten att tilldela tillstånd är begränsad. Den ökande efterfrågan innebär ett behov av tilldelning av tillstånd efter allmänt inbjudnings- förfarande också ska kunna genomföras efter ett beslut om begräns- ning av antalet tillstånd på en geografiskt avgränsad plats. Allmänt inbjudningsförfarande har många fördelar genom att det är en trans- parent och likabehandlande process som ger alla intressenter möjlig- het att få ett visst radiotillstånd. Antalet tillstånd som är möjliga att meddela på en viss avgränsad geografisk plats (till exempel inom ett våningsplan eller kopplat till en viss mast), inom ett visst frekvensutrymme och med en viss band- bredd är i många fall begränsat. Efterfrågan på möjligheten att an- vända radiosändare skiljer sig mellan olika geografiska platser, såsom mellan tätbefolkade områden och glest befolkade områden. Det finns geografiska platser där efterfrågan förutses bli mycket hög. För att öka nätkapaciteten i områden med många samtidiga radioanvändare kommer det att finnas behov av att ha mångfaldigt fler radiosändare än , i syfte att kunna hantera kraftigt ökad mobil dataöverföring. Konkurrens kommer att uppstå såväl mellan olika radioanvändare med samma typ av radioanvändning som mellan konkurrerande radio- användningar som kan använda samma frekvensområden. Den tek- niska utvecklingen kan förväntas medge mer delning av frekvens- utrymme och mer delning mellan olika radioanvändningar på samma En spektrumförvaltning för framtidens samhälle kan dock begränsningar behövas för hur många radiosändare som kan finnas på en avgränsad geografisk plats och därmed uppstår en konkurrenssituation kopplad till fre- kvensutrymme och geografisk plats. För att kunna möta sådan efter- frågan finns därför skäl att föreslå att allmänt inbjudningsförfarande också ska kunna genomföras efter ett beslut om begränsning av antalet tillstånd på en geografiskt avgränsad plats. Detta ligger även i linje med artikel 52.1 i och rådets direktiv (EU) 2018/1972 av om inrättande av en europeisk kodex för elektronisk kommunikation (EU-direktivet) som ställer krav på att nationella regleringsmyndig- heter ska främja en effektiv konkurrens och undvika snedvridningar av konkurrensen på den inre marknaden när de fattar beslut om beviljande, ändring eller förlängning av nyttjanderätter till radio- spektrum för elektroniska kommunikationstjänster och kommu- nikationsnät i enlighet med direktivet. Om förslaget inte genomförs kommer tillstånd att tilldelas till den som först ansöker om ett radiotillstånd på en specifik plats även om det kan komma att efterfrågas av flera radioanvändare. Först-till- kvarnprincipen innebär en enkel, billig och snabb tilldelning. Det innebär också att det är enkelt att beakta störningsrisker och andra tekniska aspekter. Men förfarandet tar inte hänsyn till efterfrågan och därmed konkurrensutsätts inte radiotillstånden vilket leder till en mindre effektiv frekvensanvändning på lång sikt. Det vill säga, en användare som lyckas komma först får tillståndet men radioanvänd- ningen behöver inte nödvändigtvis vara den användning som ger samhällsekonomiskt störst nytta. Motsatsvis kan sägas att först-till- kvarnprincipen kan innebära att en radioanvändning där en sökande har högre betalningsvilja eller där användningen ger högre samhälls- nytta kan få svårare att få tillstånd för radioanvändningen. Ett alternativ skulle vara att föreslå tilldelning via förenklat all- mänt inbjudningsförfarande som är ett slags mellanting mellan först- till-kvarnprincipen och tilldelning efter allmän inbjudan att delta i ett allmänt inbjudningsförfarande. Det skulle kunna gå till så att till- ståndsmyndigheten erbjuder marknaden att ansöka om tillstånd efter beslut om att begränsa antalet tillstånd innan ett visst angivet slut- datum. Ansökningarna förenas bland annat med ett bud, och annan specifik information som krävs i allmänt inbjudningsförfarande, samt deposition. Skulle det visa sig, efter att ansökningstiden är slut, att En spektrumförvaltning för framtidens samhälle det finns efterfrågeöverskott på vissa tillstånd blir dessa tillstånd föremål för ett allmänt inbjudningsförfarande. Skulle det däremot inte finnas en konkurrenssituation kan de sökande erhålla tillstånd utan allmänt inbjudningsförfarande. Metoden har en inbyggd eskaleringsmetod och är på så sätt mer förutseende och säkerställer att myndigheten inte behöver göra antaganden om och i så fall hur en auktion ska ske. Emellertid finns risk för att tillstånd kommer att konkurrensutsättas som egentligen inte behöver omfattas av en så- dan process vilket skulle kunna leda till längre handläggningstider, och därmed onödiga fördröjningar. gäller enligt 8 kap. 3 lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK) en längsta hand- läggningstid för ansökan om enskilda radiotillstånd och vid förfaranden med allmän inbjudan får handläggningstiden för- längas med högst . gäller också krav på föreskrifter om separata urvalsförfaranden enligt 3 kap. 8 § LEK. Utredningen bedömer därmed att alternativet inte är lämpligt. 7.10En övergripande strategi för det internationella harmoniseringsarbetet Radiospektrum förvaltas nationellt och varje land beslutar, med vissa undantag, självt om hur radiospektrum ska användas inom landets gränser. Den nationella radioanvändningen påverkas dock av den internationella harmoniseringen men även av hur andra länder använ- der sina frekvenser. Genom överenskommelser om koordinering av radioanvändningen mellan länder möjliggörs mer störningsfri radio- användning i respektive land. Det är inte minst viktigt för radio- användning nära landsgränser. Den internationella allokering som Internationella Teleunionen (ITU) genomför påverkar tillverkare av radioutrustning. Även om allokeringen inte är bindande för radio- användning inom ett land så utvecklas i praktiken radioutrustning som till stor del följer ITU:s allokeringar. Genom internationell harmo- nisering blir marknaden för radioutrustning större, vilket leder till lägre produktionskostnader och därmed lägre priser för slutanvän- darna. Den internationella harmoniseringen behövs inte minst för att underlätta för gränsöverskridande eller global radioanvändning, till exempel för satellitnavigeringssystem eller för viss luft- och sjö- fartskommunikation. En spektrumförvaltning för framtidens samhälle Förslag: Upprätta en raminstruktion med en övergripande stra- tegi för det internationella harmoniseringsarbetet. Målsättningen för det internationella arbetet bör vara att säkerställa så stor sam- hällsnytta för som möjligt, inklusive totalförsva- rets behov. Inriktningen bör vara att fortsatt ska verka för en internationell harmonisering med så få begränsningar som möjligt, som medger delning med andra radioanvändningar, som bidrar till konkurrens, innovation och teknisk utveckling vad av- ser teknik eller efterfrågan. Följande delar bör ingå i en ram- instruktion med strategi för det internationella harmoniserings- arbetet: •Sverige bör arbeta för en harmonisering som medger en mer samhällsekonomiskt effektiv användning i , det vill säga målet är att möjliggöra så stor samhällsnytta för som möjligt, inklusive totalförsvarets behov. •Sverige bör vara försiktig med att ingå överenskommelser som begränsar möjligheten att nationellt besluta om användning av frekvenserna inom gränser. •Sverige bör verka för att harmoniseringsbeslut och överens- kommelser som hindrar en samhällsekonomiskt effektiv använd- ning av frekvenser i upphävs, frånträds eller justeras. •Sverige bör verka för att beslut och överenskommelser om harmoniserad radioanvändning förenas med ett slutdatum där ett aktivt förnyande krävs för att besluten ska fortsätta gälla. Skäl för förslaget: Den internationella harmoniseringen bör möjlig- göra så stor samhällsnytta som möjligt för och inte hindra frekvensanvändning eller den tekniska utvecklingen i . Detta är och bör fortsatt vara ledande för det internationella arbete som berör frekvensanvändning. En övergripande strategi och mål för det internationella samarbetet på frekvensområdet kan tydliggöras i en raminstruktion. Sådana skriftliga mål skulle underlätta för myn- digheter och andra som representerar i det framtida inter- nationella samarbetet avseende frekvensfrågor. Avsaknaden av en internationell radiospektrumstrategi kan leda till att agerande En spektrumförvaltning för framtidens samhälle huvudsakligen blir reaktivt baserat på de agendor som beslutas i internationella forum. Genom den internationella harmoniseringen kan en tillräckligt stor marknad skapas för att industrin ska ta fram utrustning som stödjer den aktuella användningen av ett frekvensband. En internationell harmonisering som möjliggör olika användningar kan också bidra till att delad användning av radiospektrum blir möjlig. Historiskt har har- moniseringsarbetet i stor utsträckning influerats av industriintressen. Samhällsnytta beaktas emellertid inte alltid av representanter för industrin. De administrationer som aktivt deltar i harmoniserings- arbetet stödjer ofta sina respektive länders interna industriintressen, vilka inte alltid är i linje med behov. är i samman- hanget ett förhållandevis litet land och dessutom ett av de länder som ligger i framkant vad gäller teknisk utveckling, innovationer och användning av ny teknik. behov skiljer sig i så måtto från en del andra länder. Det kan medföra att det ibland kan vara svårt att få genomslag för svenska ståndpunkter. behöver därför fortsatt söka stöd för sina ståndpunkter hos andra länder. kan därför behöva en övergripande strategi för att kunna agera mer proaktivt i det internationella harmoniseringsarbetet. Det internationella harmoniseringsarbetet bedrivs inom många olika internationella organisationer, bland annat ITU, European Con- of Postal and (), () och EU. Inför varje möte upprättas instruktioner för de frågor som mötet ska avhandla. Det innebär att det internationella arbetet huvudsak- ligen är reaktivt och saknar en tydlig och långsiktig strategi. Genom att upprätta en raminstruktion med mål och inriktning för det internationella harmoniseringsarbetet kan det internationella arbetet effektiviseras och kan på ett mer effektivt sätt verka för en radiospektrumpolitik som gynnar . Det finns internationella överenskommelser och beslut som innebär att inte kan dra full nytta av de svenska spektrum- tillgångarna i . Det vill säga sådan radioanvändning som inte används i eller endast används i mycket begränsad utsträck- ning har möjliggjorts genom dessa överenskommelser. Det handlar till exempel om vissa överenskommelser inom ITU för satellitanvänd- ning. Dessa överenskommelser innebär att frekvenserna inte får an- vändas för annan radioanvändning i även om efterfrågan på En spektrumförvaltning för framtidens samhälle den harmoniserade radioanvändningen är låg eller obefintlig i . Överenskommelserna löper tillsvidare och för att förändra dem krävs att frågan tas upp på den internationella världsradiokonferensens (WRC:s) agenda, vilket i praktiken kräver att fler länder är för, än emot, att frågan väcks. Inriktningen för det internationella harmoniserings- arbetet bör vara att är försiktig med att ingå överenskommelser och medverka till beslut som innebär nationella begränsningar av spektrumanvändningen i , att sådana överenskommelser och beslut tidsbegränsas och att arbetar för att frånträda sådana överenskommelser när det är lämpligt. Vad gäller EU-direktiv om harmoniserad användning av frekven- ser inom EU så är det viktigt att de inte är onödigt begränsande. Ett exempel är Rådets direktiv /287/EEG av om det frekvensband som ska tilldelas för det samordnade införandet av digital europeisk trådlös telekommunikation DECT i gemenskapen (DECT-direktivet). DECT-direktivet föreskriver att frekvensområdet –ska avsättas för digital europeisk trådlös tele- kommunikation (DECT). Tjänster baserade på DECT-teknik ska ha företräde framför andra tjänster på samma band och skyddas på det tilldelade bandet. Dessa tjänster används företrädesvis inomhus och användningen är mycket geografiskt begränsad. DECT-användningen har därtill minskat kraftigt i takt med att många hushåll och företag allt mer går över till mobiltelefoni. De reglerade frekvenserna har hög efterfrågan för annan användning än DECT i . bör verka för att begränsande EU-direktiv redan vid införandet förenas med ett slutdatum där ett aktivt beslut om förnyelse krävs för att beslutet ska fortsätta gälla för att undvika onödiga inlåsningar. Radioutvecklingen har medfört att harmoniseringsarbetet blir allt- mer viktigt. Om harmoniseringen innebär så få begränsande villkor som möjligt möjliggör den en mångfald av radioanvändningar. Det innebär även att harmoniseringen är mer framtidssäker då det är svårt att göra rimliga prognoser över hur teknik och efterfrågan kommer att utvecklas som internationell harmonisering är en pro- cess som ofta tar mycket och därför inte hinner anpassas i takt med teknik- eller marknadsutvecklingen. bör därför också fortsatt verka för att frekvenser harmoniseras på ett sådant sätt att delning mellan flera radioanvändningar möjliggörs. Det kan ske genom att möjliggöra flera radioanvändningar som kan rymmas under En spektrumförvaltning för framtidens samhälle Alla harmoniserade användningar i ett visst frekvens- band behöver inte nödvändigtvis kunna samexistera med varandra på samma plats. Så kallade ko-allokeringar i ITU:s Radioreglemente (ITU-RR) kan skapa mer utrymme för flexibilitet och nationella val mellan olika alternativ. Harmoniseringen bör omfatta så breda fre- kvensområden som möjligt för att undvika ineffektiv fragmentering och öka möjligheten för sekundär användning av lediga resurser. Även inom standardiseringsarbetet bör fortsatt verka för ökade möjligheter till delning med hänsyn till nationella behov. Det kan handla om att göra radioutrustning mer tålig mot störningar så att sekundär eller temporär användning kan tillåtas nationellt, till ex- empel för Försvarsmaktens behov. Den internationella harmoniseringen bör omfatta så stor gemen- sam marknad som möjligt. åren 2027–2047 kan en teknikutveckling som medger en mer flexibel frekvensanvänd- ning förutses. Det innebär i vissa fall att inte hela måste ha samma radioanvändning, och att de nödvändiga storskalefördelarna kan uppnås genom att ansluta sig till harmonisering med länder och regioner som har likartade behov och utveckling inom och utom . är det mycket som pekar på att de stora marknaderna i kommer bli allt viktigare för ut- vecklingen av radioutrustning. bör därför fortsatt vara öppet för samarbete även med andra regioner när det kan gynna svenska intressen. Ett exempel är 28 GHz-bandet som inom EU är planerat för satellitanvändning. Frekvenserna har mycket liten användning i men i är frekvensbandet en stark kandidat för femte generationens mobila kommunikationssystem (5G). Genom att upprätta en raminstruktion ökar möjlighet att påverka i det internationella harmoniseringsarbetet genom att svenska representanter vid internationella möten kan driva och väcka frågor som är i linje med inriktningen. Till exempel att i marginalen till ett möte väcka frågor om översyn av överenskommelser eller beslut samt söka medhåll från likasinnade stater. Om en sådan raminstruktion inte upprättas kan det internationella harmoniseringsarbetet bli mindre proaktivt och målen för svensk radiospektrumpolitik och radiospektrumförvaltning blir svårare att nå. En spektrumförvaltning för framtidens samhälle 7.11Förbered för eventuella förändringar av de frekvensband som används för radio och tv Förslag: bör verka för att en ko-primär allokering av fre- kvensutrymmet 470–och 174–antas vid Inter- nationella teleunionens världsradiokonferens . Försvarsmakten, och Myndigheten för press, radio och tv ges i uppdrag att tillsammans föreslå hur För- svarsmaktens behov av frekvenser i frekvensområdet 174–kan möjliggöras som marksänd digital ljudradio (DAB) säkerställs. Regeringen ger i uppdrag att ta fram för- slag på alternativ användning av frekvensområdet 174–med beaktande av samhällets behov och så samhällsekonomiskt effektiv frekvensanvändning som möjligt. fram bör förutsättningarna för en övergång från marksänd tv till alternativa distributionssätt för att nå hela befolkningen utredas. Skäl för förslagen: Marknäten för radio och tv fyller en viktig funktion i den svenska mediepolitiken, särskilt för public service- företagen som därigenom når av befolkningen i fritt tillgängliga sändningar med hög robusthet. Marknätet har stor be- tydelse för det svenska totalförsvaret. Med tanke på de förändringar som mediemarknaden genomgår med bland annat en ökad efterfrågan på utsändningar i tråd och till- gängliggörande online kan det åren 2027–2047 emel- lertid inte uteslutas att tittarnas efterfrågan på framför allt marksänd tv minskar så mycket att de frekvenser som används för marksänd tv i stället används för tv-sändningar eller överföringar över datanäten. I arbetet med att förbereda inför en så- dan eventuell utveckling bör en central uppgift vara att säkerställa att public service-företagen fortsatt kan nå ut till hela befolkningen med sitt programutbud. Beslutet om frekvensernas användning ligger hos regering och riksdag. Efterfrågan på DAB i 174–i är låg, både från konsumenter och programbolag. Frekvensområdet är därför underutnyttjat och om inte efterfrågan uppstår i större utsträckning En spektrumförvaltning för framtidens samhälle eller regeringen av andra skäl beslutar om en övergång till DAB- radio bör regeringen ompröva beslutet att reservera frekvensbanden för DAB så att de åren 2027–2047 kan användas för andra tjänster. För att ge förutsättningar för en harmoniserad och så störningsfri användning som möjligt av frekvensområdet bör den internationella allokeringen ändras så att alternativ an- vändning medges. För att åstadkomma möjligheter till alternativa användningar behöver frågorna redan nu diskuteras i det internationella samarbetet inom Internationella teleunionen (ITU). Under världsradiokonferensen bör därför väcka frå- gan om att initiera studier för alternativ användning av frekvenserna vid världsradiokonferensen . Sådana studier kan sedan ligga till grund för beslut om alternativ användning, så kallad ko-primär allokering, vid världsradiokonferensen . Med ko-primär allo- kering menas att frekvensutrymmet kan utnyttjas av två olika typer av radioanvändningar. Det är ett nationellt beslut om landet i sådant fall enbart vill ha den ena eller andra användningen eller om landet vill att båda användningarna ska dela på frekvensutrymmet. Efter att beslut om ko-primär allokering har fattats kommer det att dröja innan marknaden tagit fram radioutrustning som kan dra nytta av de tillgängliga frekvenserna. Inför världsradiokonferensen görs en översyn av spektrum- användningen och spektrumbehoven i frekvensutrymmet 470–i region 1.18 Region 1 utgörs av , och . Om frågan om ko-primär allokering skulle väckas av andra länder på ett sätt som medger en tidigare ko-primärallokering bör inte ställa sig negativt eftersom en ko-primär allokering inte i sig medför att är skyldig att frigöra frekvenserna för annan användning i . Det är i slutändan regering och riksdag som beslutar om vad frekvenserna ska användas till i när det gäller nu aktuella frekvensområden. Det är först efter att be- slutat om alternativ användning i som sådan användning kan påbörjas. Om skulle besluta om en sådan alternativ användning skulle det kunna innebära att värdet av frekvenserna ökar. Detta värde är i stor utsträckning avhängigt av vilken alternativ- användning som beslutas och möjligheten för de aktuella radioanvänd- ningarna att dela frekvensutrymme. 18Punkt 2.5 i resolution 810 (WRC-15), Preliminary agenda for the 2023 World Radiocom- munication Conference. En spektrumförvaltning för framtidens samhälle Internationell harmonisering av frekvensområdena 87,5–, 174–och 470– Frekvensbandet 87,5–(FM-bandet) är i Internationella Tele- unionens Radioreglemente (ITU-RR) primärt allokerat för rundradio för alla tre ITU-regionerna samt globalt harmoniserat för använd- ningen av ljudradio.