sou · H7B337 · 2019-07-15 00:00:00 — 8.1Avgiften för högskoleprovet bör höjas Utredningens förslag: Avgiften för att delta i högskoleprovet höjs . Utveckling och genomförande av högskoleprovet finansieras genom en avgift som regleras i högskoleförordningen. är avgiften 450 kronor1. Högskoleprovet är en andra chans att bli antagen till högskoleutbildning, och det är angeläget att denna chans står öppen för så många som möjligt. Ur det perspektivet vore det önskvärt att inte behöva föreslå en höjning av den avgift som varje provdeltagare betalar och som finansierar utveckling och genomförande av provet, utan i stället hitta en annan finansieringsform. Vi ser dock inte att det finns några bärande argument för varför just vissa åtgärder för att förhindra fusk vid provet skulle finansieras via t.ex. anslag medan principen i övrigt är att provet finansieras genom avgifter. Därför är det enligt vår mening rimligt att de delar av våra förslag som innebär kostnadsökningar i samband med genomförandet av högskoleprovet finansieras genom en höjning av avgiften för provet. Som vi visar i detta avsnitt medför våra förslag en ökning av kostnaderna för provet som beräknas uppgå till per provtillfälle. Denna kostnad hänger delvis samman med antalet provdeltagare, och utslaget på det antal personer som anmält sig till provet blir kostnaden per provdeltagare. För att ta höjd för eventuella oförutsedda utgifter och ge utrymme för marginaler anser vi därför att avgiften för provet bör höjas med , . 17 kap. 21 § högskoleförordningen (1993:100). Vi har erfarit att såväl Universitets- och högskolerådet (UHR) som de lärosäten som genomför provet anser att de nuvarande avgiftsintäkterna inte täcker kostnaderna för provet fullt ut. UHR anför t.ex. i sin årsredovisning att inte minst arbetet som bedrivits för att försöka förhindra fusk vid högskoleprovet inneburit kostnader som har fått finansierats med myndighetens förvaltningsanslag. Därtill har antalet provdeltagare minskat vilket inneburit lägre intäkter.2 Det ligger utanför vårt uppdrag att lämna förslag om provets finansiering generellt. Däremot kan vi konstatera att det möjliga lilla överskott när det gäller åtgärder för att motverka fusk som uppkommer med vårt förslag till avgiftshöjning lämpligen borde kunna användas för att finansiera vidareutvecklandet av det parallella arbetet med andra slags åtgärder mot fusket som UHR och lärosätena bör fortsätta med vid sidan av de nya verktyg som införs med våra förslag. I följande avsnitt redogörs mer i detalj för vilka kostnader som våra förslag medför. Vi anger i avsnitt 6.3.5 att radiovågsdetektion har potential att avskräcka provdeltagare från att fuska genom användning av elektroniska hjälpmedel, trots att metoden är mindre ingripande för provdeltagarnas personliga integritet än in- eller utpasseringskontroll med kroppsvisitation. Graden av den avskräckande effekten beror emellertid på hur många provdeltagare som blir föremål för kontroll under provet. Ambitionsnivån i vårt förslag är därför att kontroll med radiovågsdetektor ska genomföras på ett så heltäckande sätt som möjligt. Det är dock givet att metoderna kan behöva testas och utvecklas vilket i sig medför vissa kostnader. Vi har dock gjort schematiska beräkningar som bygger på ett i princip heltäckande införande utifrån en tänkt modell där vi har bortsett från geografiska avstånd och variationer i antal provdeltagare per provlokal och andra faktorer som kan påverka utfallet vid ett genomförande i praktiken. 2UHR:s årsredovisning 2018, s. 29. Det totala behovet av personal och utrustning Våra tester visar att en radiovågsdetektor under gynnsamma förhållanden ganska omgående ger utslag för radiovågor. Den som går runt med detektorn kommer alltså ganska fort att kunna avgöra huruvida det förekommer radiokommunikation i lokalen och ungefär var. Personen som genomför kontrollen kan därefter koncentrera avsökningen runt den aktuella provdeltagaren för att vara säker på var källan till radiokommunikationen finns. Vi bedömer dock att man vid sådana kontroller mycket sällan kommer att upptäcka radiokommunikation. Tydliga instruktioner om att kontroll genomförs och vikten av att därmed stänga av elektronisk kommunikationsutrustning kommer nämligen enligt vår bedömning leda till att den absoluta majoriteten av provdeltagarna följer denna anvisning. I de allra flesta provlokaler kommer kontrollen endast att bekräfta att ingen kommunikation med elektroniska hjälpmedel sker, vilket enligt vår bedömning kommer att gå relativt fort. För att ändå skapa förutsättningar för noggranna kontroller har viberäknat resursbehovet utifrån att en person med radiovågsdetektor ägnar i genomsnitt en minut per provdeltagare. En kontrollant kommer därmed i teorin att kunna kontrollera upp till 275 provdeltagare under en hel provdag, då den sammanlagda provtiden uppgår . På platser med flera närliggande provlokaler kan alltså samma person kontrollera fler än en lokal, och ambitionen bör vara att göra återkommande kontroll i samma provlokal under provets genomförande. Till provet som genomfördes var drygt 67 000 deltagare anmälda, varav ca 60 000 faktiskt skrev provet.3 Givet våra bedömningar skulle det krävas 244 personer och lika många radiovågsdetektorer för att i teorin kunna kontrollera samtliga anmälda provdeltagare.4 Vi har för enkelhetens skull räknat med att det behövs 250 kontrollanter och lika många radiovågsdetektorer. 3Pressmeddelande från Universitets- och högskolerådet . 4Detta är ett beräknat genomsnitt. På vissa provorter finns färre än 275 provdeltagare. Som vi föreslår i avsnitt 7.3.3 ska radiovågsdetektorer kunna handhas av personal som respektive universitet och högskola anställer eller arvoderar. I vart fall krävs inte, enligt vår bedömning, att kontrollerna genomförs av ordningsvakter eller väktare. Rimligtvis bör de som anställs få motsvarande ersättning som en provledare, vilket är ca per provtillfälle vid de flesta lärosätena (ca inklusive arbetsgivaravgifter). Dessa personer bör, som vi föreslår i avsnitt 7.3.3, ges utbildning i hur utrustningen fungerar och möjlighet att träna på att använda den. Utbildning och träning bör kunna genomföras , vilket innebär en ytterligare kostnad på ca per person. Förutsatt att samma person kan vara verksam vid flera provtillfällen uppkommer denna kostnad inte vid varje provtillfälle. Dock måste utrustningens funktion och tillförlitlighet testas inför varje provtillfälle, vilket i genomsnitt kan antas medföra kostnader i ungefär samma storleksordning. Vi har alltså räknat med en lönekostnad som motsvarar per person och provtillfälle. De samlade personalkostnaderna uppgår alltså till ca per provtillfälle. viatt UHR:s kostnader för att samordna och genomföra utbildning uppgår till ca per provtillfälle. Den totala kostnaden för personal uppgår alltså till ca per provtillfälle. Radiovågsdetektorer ingår inte i något statligt ramavtal utan måste köpas in eller hyras genom direktupphandling. Den radiovågsdetektor inklusive extra antenn som utredningen har testat finns endast till försäljning och priset uppgår till ca exklusive moms. Givet att detektorer i samma prisklass som den vi har testat köps in uppgår den totala kostnaden för inköp av 250 detektorer till ca . Vi beräknar att kostnaderna för att genomföra en upphandling av utrustning och för övrig administration kring detta uppgår till ca . Dessa avser i första hand personalkostnader vid Universitets- och högskolerådet. Varken kostnaden för inköp eller upphandling uppkommer dock vid varje provtillfälle eftersom utrustningen kan användas . elektronisk utrustning ha en livslängd på ungefär , vilket enligt vår bedömning förefaller rimligt i det här fallet. Radiovågsdetektorerna bör alltså som regel kunna användas vid sex provtillfällen. Inköpskostnaden utslaget över sex provtillfällen blir . Upphandlingskostnaden utslagen över sex provtillfällen uppgår till ca . Total kostnad för radiovågsdetektion Den totala kostnaden för att genomföra radiovågsdetektion i sådan omfattning att i princip samtliga provdeltagare kan bli föremål för kontroll uppgår till ca per provtillfälle. Per kontrollerad provdeltagare blir det ca utifrån antalet anmälda till högskoleprovet . 8.2.2Kostnad för in- eller utpasseringskontroll med kroppsvisitation I avsnitt 7.4.2 föreslår vi att högst av de anmälda provdeltagarna ska kunna bli föremål för in- eller utpasseringskontroll. Givet antalet anmälda motsvarar detta 1 340 provdeltagare. In- eller utpasseringskontroll med kroppsvisitation ska enligt vårt förslag i kapitel 7.4.4 utföras av ordningsvakter. kroppsvisitation får enligt förslaget endast genomföras av en person som är av samma kön som den som visiteras. Detta innebär att personal av båda könen måste finnas tillgänglig vid kontrollen. En in- eller utpasseringskontroll till en provlokal måste alltså genomföras av minst två ordningsvakter. Vid provlokaler med många provdeltagare måste bemanningen givetvis vara högre så att några team kan göra flera parallella kontroller. Användning av ordningsvakter har upphandlats och ingår i ett statligt ramavtal. Leverantörer och priser framgår av ramavtalet. Golvrespektive takpriset för en ordningsvakt är 313,82 konor respektive per timme.5 Eftersom högskoleprovet skrivs eller söndag tillkommer kostnad för ob-ersättning på ca per timme.6 Den totala kostnaden uppgår alltså till mellan ca 370 och . Då det som nämns ovan krävs två personer för att genomföra en kontroll blir kostnaden per kontroll 740 till exklusive moms. Ytterligare kostnader som kan tillkomma vid anlitande av vaktbolag är framkörningsavgift. Sådan avgift varierar beroende på varifrån aktuella vakter utgår och på vilka orter kontroller ska genomföras. Dessa kostnader har därför inte tagits med i beräkningen, men vi bedömer att de kan bli relativt höga i de fall man väljer att genomföra kontroller på provorter som kan förmodas vara avlägsna från var ordningsvakter med adekvat utbildning normalt finns. Vi bedömer att två personer i genomsnitt kontrollerar en provdeltagare under en minut. I avsnitt 3.1.2 redogör vi för schemat för högskoleprovet. För att det ska finnas tidsmässiga marginaler och för att inte riskera att försena eller förlänga provdagen är vår bedömning att två ordningsvakter vid en in- eller utpassering kan kontrollera högst 30 provdeltagare. Det krävs därmed 45 grupper om två personer för att kontrollera av provdeltagarna. Personalkostnaden uppgår därmed till . Med tanke på framkörningsavgifter och andra eventuella oförutsedda utgifter räknar vi med att det behövs ett utrymme på i vart fall för detta ändamål. Kroppsvisitation bör som vi angett i avsnitt 7.4.5 i första hand utföras med metalldetektorer. Sådan utrustning ingår inte i något ramavtal utan måste hyras i särskild ordning. Kostnaden för att hyra en handhållen metalldetektor uppgår till ca 5Golv- och takpriser hämtade från Kammarkollegiets Vägledning för avrop av Bevakningstjänster och larmcentraltjänster, , Dnr 23.5-2590-19. 6Kostnad för ob-ersättning har uppskattats till utifrån uppgift i Kollektivavtal för . exklusive moms.7 Eftersom högskoleprovet skrivs eller söndag räknar vi alltså med kostnader för hyra , alltså per kontroll som genomförs av två personer. Kostnaden för att hyra metalldetektorer i sådan omfattning att av de anmälda provdeltagarna kan kontrolleras uppgår alltså till ca . För att ta höjd för eventuella oförutsedda utgifter beräknar vi att det behövs för ändamålet. Som vi anger i avsnitt 7.4.7 är det angeläget att kroppsvisitation kan genomföras på en avskild plats eller, för det fall en avskild plats inte går att ordna, bakom portabla skärmar. Sådana skärmar kan avropas inom statliga ramavtal och finns i flera olika prisklasser. Vi räknar med att en vikbar portabel skärmvägg som är tillräcklig för ändamålet kostar ca . Den totala kostnaden för sådana skärmar skulle därmed uppgå till högst ca . Totalt kostnad för in- eller utpasseringskontroller Den totala kostnaden för att genomföra in- eller utpasseringskontroller av av de anmälda provdeltagarna uppgår till ca per provtillfälle. I detta belopp ingår, som sagts, inte framkörningskostnader och liknande. Per kontrollerad provdeltagare blir det ca och per det totala antalet provdeltagare . 8.2.3Total kostnad per provdeltagare Den sammanlagda kostnaden för de åtgärder som redovisats ovan uppgår till ca per provtillfälle. Denna kostnad är beräknad utifrån antalet anmälda till provet som genomförs . Utslaget per provdeltagare blir kostnaden . Se tabell nedan för hur den föreslagna avgiftshöjningen fördelas på de föreslagna åtgärderna. 7Kostnadsuppgifterna kommer från Sensec som levererar säkerhetslösningar och produkter till ett stort antal myndigheter m.m. Resursbehov och finansieringSOU 2019:37 Föreslagna åtgärders del av avgiftshöjningen Övriga åtgärder för att motverka fusk Utredningens bedömning: De universitet och högskolor som genomför högskoleprovet bör tilldelas av den föreslagna avgiftshöjningen. Dessa medel avser kostnader för personal och inköp av utrustning för att kunna genomföra kontroll med radiovågsdetektorer. Universitets- och högskolerådet bör tilldelas av den föreslagna avgiftshöjningen. Dessa medel avser samordnande uppgifter i fråga om kontroll med radiovågsdetektor och samtliga uppgifter i fråga om in- och utpasseringskontroller med kroppsvisitation. Dessa medel avser också övriga åtgärder för att motverka fusk vid högskoleprovet. Avgiften för högskoleprovet fördelas mellan UHR och de universitet och högskolor som genomför provet. Fördelningen styrs av regeringen genom regleringsbreven till de berörda myndigheterna. På motsvarande sätt bör den avgiftshöjning som vi föreslår fördelas utifrån den kostnad som vi i det föregående har beräknat för de olika kontrollerna. Vi anser också att grunderna för fördelningen av avgiftshöjningen bör framgå i regleringsbreven i form av ett slags öronmärkning för att säkerställa att kontrollerna genomförs i önskad omfattning. Detta är alltså befogat, men vi är medvetna om att det innebär ett avsteg från nuvarande princip där det endast framgår vilken summa och del av den totala avgiften som ska tillfalla lärosätena respektive UHR. Enligt våra förslag i avsnitt 7.3.2 och 7.4.3 ska de universitet och högskolor som genomför högskoleprovet ansvara för genomförandet av kontroller med radiovågsdetektor. Det övriga ansvaret för kontrollerna, dvs. samordning av kontroll med radiovågsdetektor, liksom samtliga uppgifter i fråga om in- och utpasseringskontroller med kroppsvisitation, ska ligga på UHR. Lärosätena bör alltså tilldelas den del av avgiftshöjningen som motsvarar kostnaden för personal och inköp av utrustning för kontroll med radiovågsdetektor. Den beräknade kostanden för detta uppgår till totalt per provtillfälle, vilket motsvarar knappt 35kronor av den föreslagna avgiftshöjningen. Övriga beräknade kostnader för kontroll med radiovågsdetektor, nämligen samordning av upphandling och utbildning uppgår till eller drygt 3kronor av avgiftshöjningen. Dessa bör fördelas till UHR liksom samtliga kostnader som avser in- och utpasseringskontroller, dvs. eller av avgiftshöjningen. Den del av avgiftshöjningen som inte motsvarar någon beräknad kostnad bör tilldelas UHR för de merkostnader som inte är inräknade här såsom t.ex. framtagande av riktlinjer och föreskrifter för verksamheten och utvecklingsarbete, framkörningskostnader m.m. samt för övriga insatser i syfte att motverka fusk vi högskoleprovet. De lärosäten som genomför högskoleprovet bör alltså tilldelas 35kronor av den föreslagna avgiftshöjningen och UHR bör tilldelas 15kronor av avgiftshöjningen. Beräkningarna i detta avsnitt bygger till viss del på uppskattningar som med nödvändighet innebär en viss osäkerhet. Även om vi har försökt att göra så precisa uppskattningar som möjligt finns det alltså faktorer som kan påverka kostnaderna för de åtgärder som vi föreslår. För det första har vi utgått ifrån att den utrustning som ska användas för att detektera radiovågor kommer att ligga i ungefär samma prisklass som den vi själva har gjort vissa begränsade tester med. Om ansvariga myndigheter beslutar sig för att köpa in betydligt dyrare utrustning får detta stora konsekvenser för de totala kostnaderna. Givet att avgiften för provet inte höjs ytterligare blir följden av detta att kontrollerna kan genomföras i mindre omfattning än vi har räknat med. För det andra bygger beräkningarna om kostnader för in- och utpasseringskontroll med kroppsvisitation på att sådana kontroller görs på högst av provdeltagarna. Vi har ansett att detta är en rimlig andel inledningsvis, men vi anser också att kontrollernas omfattning ska kunna justeras om det finns skäl för detta. Om regeringen i ett senare skede väljer att låta kontrollerna omfatta av provdeltagarna femdubblas kostnaderna för denna åtgärd och uppgår i så fall till ca i stället för som våra beräkningar bygger på. Följden av detta blir att ytterligare medel måste skjutas till eller att omfattningen på kontrollerna med radiovågsdetektor måste minskas. Detta kan i sin tur få till följd att fördelningen av provavgiften mellan UHR och de lärosäten som genomför högskoleprovet måste ses över. 9Sekretess m.m. till skydd för kontrollerna vid högskoleprovet Enligt kommittédirektiven ska vi ta ställning till om uppgifter i Universitets- och högskolerådets (UHR) beslut om på vilka platser kroppsvisitation ska utföras ska kunna omfattas av sekretess, för att dessa platser inte ska bli kända i förväg. Den frågan behandlas i avsnitt 9.1. I det avsnittet behandlar vi dock frågan i ett bredare perspektiv, nämligen om det bör införas sekretess till skydd för båda slagen av kontroller vi föreslår och inte bara i fråga om uppgifter om var kontroller ska ske utan även sekretesskydd för kontrollverksamheten som sådan. Eftersom uppgifter om bl.a. var kontroller ska utföras kan behöva överföras även till aktörer som inte är myndigheter uppkommer även fråga om det finns behov av en reglerad tystnadsplikt för personer i enskild verksamhet. Den frågan behandlas i avsnitt 9.2. 9.1Sekretess till skydd för kontrollerna vid högskoleprovet 9.1.1En sekretessreglering till skydd för uppgift som förekommer i verksamheten med kontroller vid högskoleprovet bör införas Utredningens bedömning: Det bör införas en bestämmelse om sekretess till skydd för uppgift om var sådan kontroll som avses i lagen om kontroll vid högskoleprovet avses ske. En sekretessreglering bör dock kunna omfatta även andra slags uppgifter som förekommer i kontrollverksamheten. Sekretess m.m. till skydd för kontrollerna vid högskoleprovet Vi föreslår att det ska vara möjligt att utföra dels kontroll med radiovågsdetektor, dels in- eller utpasseringskontroll med kroppsvisitation. Kontrollernas ändamål är att motverka fusk vid högskoleprovet på sätt som i förlängningen är generellt avskräckande. Som framgår av avsnitt 7.3.2 föreslår vi att de universitet och högskolor som genomför högskoleprovet ska besluta om och ansvara för genomförandet av undersökningen med radiovågsdetektor, samt att UHR ska ges vissa samordnande uppgifter i detta sammanhang. Enligt vårt förslag ska UHR besluta om och ansvara för genomförandet av in- eller utpasseringskontroller med kroppsvisitation (se avsnitt 7.4.3). Vi föreslår också att den personal som genomför in- eller utpasseringskontroller ska vara ordningsvakter (se avsnitt 7.4.4). Genomförandet av kontrollerna kommer att kräva en hel del planeringsarbete och samordning mellan inblandade aktörer. Handlingar som utarbetas hos de ansvariga myndigheterna vid planering inför kontroll enligt den föreslagna lagen kan komma att innehålla uppgifter som röjer var kontrollerna kommer att utföras. Detta gäller inte bara beslut om var kontrollerna ska utföras, utan även annan skriftlig dokumentation som kan krävas för att förbereda genomförandet av kontrollerna. Det kan t.ex. röra sig om skriftlig information eller dokumentation som utväxlas mellan UHR och de lärosäten som genomför provet, eller mellan UHR och de vaktbolag som anlitas för att utföra kontrollerna med kroppsvisitation. Ett annat exempel är de instruktioner som kan behöva ges till de personer som ska utföra kontroll med radiovågsdetektor i provlokalerna. I vissa fall kommer dessa uppgifter förekomma i allmänna handlingar. Frågan är om sådana uppgifter som, direkt eller indirekt, kan avslöja var eller när kontrollerna ska utföras ska omfattas av sekretess. Syftet med den föreslagna radiovågsdetektionen är att göra det möjligt att identifiera om det pågår radiokommunikation till eller från en provdeltagare under pågående högskoleprov. Risken att bli upptäckt ska i förlängningen leda till att provdeltagare avhåller sig från att använda sig av elektroniska hjälpmedel vid fusk på högskoleprovet. Radiovågsdetektion kommer att kunna utföras i de flesta provlokaler, se bl.a. avsnitt 8.2. Visst urval av lokaler kommer ändå att behöva göras, särskilt i ett inledningsskede, innan kontrollverksamheten har fått full kapacitet och omfattning. Sekretess m.m. till skydd för kontrollerna vid högskoleprovet avseende kontrollerna ska utföras i de olika lokalerna, för att personal och utrustning ska kunna utnyttjas på bästa sätt. Det kan antas att den avhållande effekten med kontrollerna avtar, om det i förväg går att ta reda på var och kontroll med radiovågsdetektor kommer att utföras. In- eller utpasseringskontroll med kroppsvisitation kommer enligt vårt förslag att utföras vid en viss mindre andel provlokaler och avse anmälda provdeltagare som placerats i de utvalda lokalerna. Vi bedömer att inpasseringskontroller kommer att ha avskräckande effekt på de ställen där de utförs, eftersom det kan antas att färre provdeltagare kommer att försöka ta med sig elektroniska hjälpmedel som kan användas vid fusk på provet in i provlokalen. När det gäller utpasseringskontroller kan de, enligt vår bedömning, antas ha en generellt avskräckande effekt, eftersom risken för att avslöjas i en utpasseringskontroll kan antas avhålla provdeltagare från att använda sig av elektroniska hjälpmedel vid fusk på provet. Detta antagande gäller naturligtvis endast under förutsättning att det inte går att förutse var utpasseringskontrollerna kommer att utföras. Anmälan till högskoleprovet sker på UHR:s webbplats studera.nu. Provdeltagaren ska vid anmälan ange vid vilken provort han eller hon önskar att utföra provet. Efter att anmälningsavgiften är betald finns det vissa möjligheter att byta provort. Det är det lärosäte som anordnar provet som bestämmer i vilken lokal på provorten som provdeltagaren ska skriva provet. Om det blir känt i förväg var kontrollerna kommer att utföras är det alltså möjligt för den som planerar att fuska att anmäla sig till de orter där kontroll inte kommer att ske. Vidare är det möjligt t.ex. för s.k. fuskligor att planera sin verksamhet utefter var kontrollerna ska utföras och avstyra planerat fusk om det inte är möjligt för en provdeltagare att byta lokal eller annars ge dem särskilda instruktioner. Det är alltså uppenbart att syftet med kontrollerna kommer att förfelas om det är känt i förväg i vilka lokaler och kontrollerna kommer att utföras. Mot denna bakgrund anser vi att det finns starka skäl att tystnadsplikt och handlingssekretess ska gälla för uppgift som kan röja var och när kontroll enligt den föreslagna lagen ska utföras. Det är vidare vår uppfattning att det kan finnas ytterligare uppgifter i myndigheternas planering och förberedelsearbete som kan behöva ett skydd. För att ta ett exempel lär UHR eller lärosätena behöva kartlägga och analysera de specifika platsförhållandena i de Sekretess m.m. till skydd för kontrollerna vid högskoleprovet olika provlokalerna när radiovågsdetektionen planeras. Ett annat exempel är uppgifter som förekommer i analyser och utvecklingsarbete avseende funktionalitet och effektivitet i metalldetektorer eller radiovågsdetektorer i förhållande till tänkbar elektronisk fuskutrustning och som tas fram och i ett generellt syfte.