sou · H6B388 · 2019-01-01 00:00:00 — Bedömning: Korttidsvistelse utanför det egna hemmet är en ända- målsenlig insats för att erbjuda stöd både för att avlasta anhöriga och andra närstående som omsorgsgivare och för att personer med funktionsnedsättning ska få miljöombyte och rekreation. Korttidsvistelse är en insats av betydelse för såväl avlastning för anhöriga som den beviljade personens möjlighet till miljöombyte och utveckling. Vi anser därför att den fortsatt ska vara en insats i LSS. Resultatet av IVO:s tillsynsrapport tyder på att insatsen fungerar väl vad gäller att skapa en trygg och säker miljö, med möjlighet att förverkliga ambitionerna om rekreation och personlig utveckling. 56Inspektionen för vård och omsorg (2016). Nästan som hemma. Korttidsboende för barn och unga enligt LSS. Insatsen korttidsvistelse berör många personer, varför en ökad kun- skap om hur väl verksamheterna fungerar är av vikt för att säkerställa att insatsen ges med god kvalitet samt identifiera de metoder som möjliggör detta. När det gäller vissa personers behov av medicinska omsorger under korttidsvistelse måste huvudmannen för verksamheten samverka med sjukvårdshuvudmannen för att säkerställa tillgången till, och kunskap om, sådana omsorger. Det allvarligaste risk som framkom i IVO:s tillsynsrapport gällde brister i hur det fungerar i praktiken. SKL har framfört att hälso- och sjukvårdsansvaret borde överföras från lands- tinget till kommunen när det gäller korttidsvistelse. När det gäller äldreomsorgen har ansvaret överförts från till kommunen. Att föreslå en förändring av huvudmannaskapet för hälso- och sjuk- vårdsinsatserna inom området ligger inte inom ramen för vårt upp- drag. En överföring av sjukvårdsansvaret skulle hantera en del av de problem som påpekats när det gäller frågan om egenvård och dele- gerad sjukvård. har i ett regeringsuppdrag kartlagt vilket stöd som lämnas av kommuner till personer med funktions- nedsättningar som har behov av hjälp med genomförande av så kallade egenvårdsinsatser.57 I uppdraget ingick också att undersöka i vilken utsträckning kommuner samverkar med landstingen i frågor som rör egenvård för denna målgrupp. Frågan om egenvård och delegerad sjukvård behandlas närmare i kapitel 10. När det gäller synpunkter på hur korttidsvistelse fungerar i prak- tiken gäller det vanligtvis frågor kring omfattningen och det närmare utförandet av insatsen, man får tillgång till den och var, som lägervistelse eller korttidsboende. Detta är frågor som av domstol anses vara en del av verkställigheten av insatsen. En viktig utgångspunkt för all verksamhet enligt LSS är att se till den enskildes och dennes familjs önskemål men har kommunen ansvar för att alla som får insatsen får en insats av god kvalitet. Det är viktigt att kommunen tar hänsyn till exempelvis olika diagnoser, ålders- grupper och kön när verksamheten planeras avseende till exempel kompetens hos personalen. Här kan det handla om att säkerställa en situation där den enskilde kan känna sig trygg med personalen och delta i en grupp denne känner tillhörighet med. Vi delar uppfattningen att gränsdragningen inte är helt tydlig mel- lan å ena sidan korttidsvistelse och å andra sidan boende i familjehem 57Socialstyrelsen (2017). Kommunernas stöd vid genomförande av egenvård. eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som be- höver bo utanför föräldrahemmet enligt 9 § 8 LSS. Enligt förarbetena ska dessa ses som frivilligt valda boendeformer som utgör ett kom- plement till föräldrahemmet i de fall barn eller ungdomar helt eller delvis inte kan bo kvar i föräldrahemmet trots olika stödinsatser. Vidare anges att det inte går att dra en skarp gräns mellan de olika boendeformerna, utan den bör vara flytande för att kunna användas flexibelt utifrån barnets och familjens behov. Utgångspunkten bör vara att med föräldrahemmet som bas hitta den bästa lösningen för barnet eller den unge.58 Vi anser att det är viktigt att de olika insat- serna kan komplettera varandra på bästa sätt för att utgöra flexibla stöd för barnet och familjen, men om korttidsvistelsen blir mer lång- varig medför flexibiliteten dock att kontinuiteten för barnet blir mindre än i ett boende för barn. Anledningen till det är att boenden är anpassade för att utgöra en hemlik miljö med ett begränsat antal personer. I en verksamhet för korttidsvistelse kan det vid en längre vistelse innebära att barnet möter väldigt många personer, både vad gäller personal och andra barn och ungdomar som är där på kortare vistelser. Med utgångspunkt från barnets bästa och familjens behov är det därför viktigt att föräldrar och andra anhöriga får stöd när det gäller att välja vilken lösning som blir bäst i det enskilda fallet, och att det finns rutiner för att tillhandahålla detta stöd. 6.6Boende och bostad för barn Boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet, regleras i 9 § 8 LSS. Utredningens direktiv tar upp att Inspektionen för socialförsäk- ringen (ISF) konstaterat att det delade huvudmannaskapet för per- sonlig assistans kan ha negativ inverkan på kommunernas incitament att utveckla exempelvis olika boendestöd.59 1992/93:159, s. 77 ff. 59Inspektionen för socialförsäkringen (2015). Brister i lagstiftning och till- lämpning. Familjehem innebär att barnet eller ungdomen bor hos en annan familj än den egna. Av förarbetena framgår att familjehem skulle vara en frivilligt vald boendeform som i första hand ska ses som ett komplement till föräldrahemmet.60 Familjehem skulle komma i fråga för barn och ungdomar med svår funktionsnedsättning som trots olika stödinsatser helt eller delvis inte kan bo kvar i föräldrahemmet. Bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet har sitt ursprung i elevhemmen. Av förarbe- tena framgår att verksamheten vid elevhemmen hade förändrats med en starkare betoning än tidigare på deras betydelse som korttidshem och som centrum för fördjupade och specialiserade habiliterings- insatser. Föredragande minister ansåg därför inte att beteckningen elevhem var en adekvat benämning på stödformen, utan att den i stället borde benämnas bostad med särskild service för barn och ungdom.61 Bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet skulle enligt förarbetena kunna användas flexibelt efter barnets och familjens behov och gränsen mellan olika boendealternativ skulle vara flytande och utgångspunkten vara att med föräldrahemmet som bas hitta den bästa lösningen för barnet eller den unge. Stödet ska kunna användas för alla åldrar upp till dess att skolgången inom det allmänna skolväsendet upphör. har tagit fram föreskrifter och allmänna råd för insatsen bostad med särskild service för barn eller ungdomar enligt LSS och där framgår bland annat följande. När det gäller bostadens utformning anges i föreskrift att den ska utformas så att varje barn och ungdom tillförsäkras en boendemiljö som är säker och trygg. Både inomhus- och utomhusmiljön ska vara anpassad efter barnens och ungdomarnas behov. I allmänna råd anges att bostadens utformning bör vara sådan att barnen och ungdomarna kan påkalla personalens uppmärksamhet på ett enkelt sätt och alla utrymmen är tillgängliga och kan användas utan svårigheter för den som är beroende av förflyttningshjälpmedel. För att undvika en institutionsliknande miljö bör bostaden inrymmas i ett bostadshus i ett område avsett för bostäder, utformas och utrustas så hemlikt som möjligt och inte samlokaliseras med någon verksamhet enligt LSS eller socialtjänstlagen, t.ex. korttidshem, bostad med särskild service 1992/93:159, s. 81 ff. 1992/93:159. för vuxna, daglig verksamhet eller särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre. När det gäller antal barn och ungdomar i bostaden med särskild service ska hänsyn tas till det barn eller den ungdom som på grund av sin funktionsnedsättning har svårt att ha många relationer och därför behöver bo med ett mycket begränsat antal personer. Av allmänna råd framgår att i bostaden bör i regel två till fyra barn och ungdomar bo. Om syftet med insatsen är att möj- liggöra skolgång på annan ort (internatboende), kan fler barn och ungdomar bo tillsammans, under förutsättning att var och en tillför- säkras goda levnadsvillkor. Barn och ungdomar som väsentligt skiljer sig åt i ålder och mognad bör i regel inte bo tillsammans. Omvårdnaden ska fortlöpande anpassas så att den svarar mot varje barns eller ungdoms behov och den ska ges så att barnet eller ung- domen kan känna sig trygg och utvecklas fysiskt, psykiskt och socialt. För det barn eller den ungdom som så behöver ska omvård- naden inbegripa stöd och hjälp med att: äta, dricka, förflytta sig, sköta personlig hygien, klä sig, kommunicera, göra den dagliga tillvaron begriplig och förutsägbar, göra läxor, leka, ägna sig åt intressen, vara delaktig i vardagliga göromål, vara med i sociala sammanhang, upp- rätthålla kontakten med föräldrar/övrig familj/vänner samt planera sin framtid. 6.6.2Boende i familjehem och i bostad med särskild service för barn eller ungdomar i praktiken Som framgår av tabellen nedan har antalet personer med insatsen minskat i stort sett . Minskningen (då antalet var som högst) till 2017 är 33 pro- cent. Av de 965 personer som erhöll insatsen 2017 var det endast cirka 50 som avsåg boende i familjehem. Det har varit fler pojkar/män än flickor/ kvinnor med insatsen och uppgick andelen flickor/kvinnor till medan andelen pojkar/män var . En över- väldigande majoritet () av dem som har insatsen är ung- domar i åldern 13–22 år62 och en stor andel () hör till personkretsens grupp 1. infördes bestämmelser i förordningen (1993:1090) om stöd och service till vissa funktionshindrade med syfte att förstärka tillsynen av verksamheter som tar emot barn och unga och att tydlig- göra ett barnrättsperspektiv. skulle enligt dessa regler genom- föra regelbundna inspektioner av bostäder med särskild service för barn eller ungdomar, minst två inspektioner , varav minst en oanmäld, i alla verksamheter. Barn skulle erbjudas samtal vid alla inspektioner och ha rätt till samtal i enrum med inspektören. Infor- mation till barn och ungdomar om deras rättigheter skulle finnas och barn och ungdomar skulle ha möjlighet att vända sig till tillsyns- myndigheten för att lämna kritik och ställa frågor, via den s.k. barn- telefonen och genom att skicka e-post. har i en rapport redovisat resultaten från de inspektioner som genomfördes i enlighet med dessa bestämmelser 2010–2013.63 Av den framgår att de flesta bostäder uppfyller kraven och i huvudsak är de stabila verksamheter. Barnen bor där länge och personalomsättningen är inte särskilt hög. Om- sättningen på verksamheter är också liten, det är i stort sett samma verksamheter som inspekterats regelbundet . Inspektio- nerna visar att de flesta verksamheter lever upp till kraven på trygg- het, säkerhet och hemlik miljö. Barnen och ungdomarna får i de flesta verksamheter sina individuella behov tillgodosedda i ett tryggt och säkert boende. Tillsynen har också uppmärksammat brister när det gäller dokumentation, kontroll av personal i belastningsregistret och föreskriven utbildning för föreståndare. Även personalens kom- petens bedöms i en del verksamheter vara otillräcklig. Kommunikationsstöd kan vara en förutsättning för barns delaktig- het och barn och ungdomar som bor i en bostad med särskild service har rätt att vara delaktiga i hur deras insats planeras och genomförs. De ska få relevant information och möjlighet att framföra sina åsik- ter, även om de inte kan prata eller har andra funktionsnedsättningar. Vid granskningar 2011 visade det sig i hälften av verksamheterna att barnen och ungdomarna alltid, eller , var delaktiga. I ytter- ligare en tredjedel var barnen delaktiga . Men det fanns också verksamheter där barnen sällan eller inte alls fick denna rättighet tillgodosedd. För många barn är det en förutsättning för att de ska komma till tals att verksamheten har tillgång till kommunikations- stöd och att personalen också använder dem. Metoder finns i mer- parten av bostäderna, men för vissa är det ett förbättringsområde att se till att personalen kontinuerligt utbildas så att den kan använda dem. har i samband med inspektionerna genomfört en enkät- undersökning som visar de flesta () känner sig trygga med de andra barnen i boendet.64 Men det finns också barn som är ganska eller mycket otrygga tillsammans med de andra (). Det är få barn () som svarat att de känner sig otrygga med perso- nalen. Merparten () är ganska eller mycket trygga till- sammans med de vuxna i boendet. När det gäller delaktighet svarar 63Inspektionen för vård och omsorg. (2013). Vad har vi sett? Resultat från inspektioner 2010– 2013 av HVB för barn och unga och bostäder enligt 9 § 8 LSS. 64Inspektionen för vård och omsorg (2014). Vad tycker barnen? Barns och ungdomars uppfatt- ning om sin trygghet och delaktighet i HVB och LSS-boenden . ungefär en fjärdedel av barnen () att de får vara delaktiga . De som tycker att de aldrig eller sällan får vara med och påverka och bestämma är få (). Fler än hälften () svarar att de oftast eller alltid får vara med. Lika många tycker att persona- len lyssnar på synpunkter och klagomål () och en mindre del av barnen () tycker att personalen sällan eller aldrig lyssnar. har genomfört en undersökning av hur barn och ungdomar på LSS-boenden upplever sin fritid.65 Frekvenstillsynen av landets cirka 200 bostäder med särskild service för barn och ung- domar visade att barnen och ungdomarna erbjuds goda möjligheter till både individuella och gemensamma fritids- och kulturaktiviteter. bedömde att det överlag finns resurser och tid i verksamheterna för att anordna både planerade och spontana aktiviteter och många verksamheter visar på både stor lyhördhet och stort engagemang. En enkätundersökning, visade att flertalet vårdnadshavare är nöjda eller mycket nöjda med det utbud av fritids- och kulturaktiviteter som verk- samheterna erbjuder barnet/ungdomen. Vårdnadshavarna till flickor tenderar att vara något nöjdare än vårdnadshavarna till pojkar. Endast är inte alls nöjda men av de sva- rande uppger att deras barn/ungdom inte erbjuds några fritids- eller kulturaktiviteter. Det kan finnas flera orsaker till detta, exempelvis att de svarande inte har full insikt i verksamheten och därför inte har vetskap om de aktiviteter som verksamheten anordnar. Men det kan naturligtvis också vara så att verksamheten inte erbjuder några akti- viteter. anser därför att det är viktigt att verksamheterna har en kontinuerlig dialog med vårdnadshavarna och de legala företrädarna för att göra dem delaktiga i planeringen och genomförandet av barnets/ ungdomens fritids- och kulturaktiviteter, men också för att prata om förväntningar. Enligt nu gällande bestämmelser ska IVO:s tillsyn av bostäder med särskild service för barn eller ungdomar omfatta regelbundna inspek- tioner som ska göras minst en gång . I anslutning till en inspektion ska myndigheten samtala med de barn och ungdomar som samtycker till det. 65Inspektionen för vård och omsorg (2018). Vad har sett 2017? De viktigaste iakttagelserna inom IVO:s tillsyn och tillståndsprövning för . anger i tillsynsrapporten att myndigheten kunnat se risker i hur hälso- och sjukvårdsuppgifter utförs i verk- samheter som tar emot barn och unga med funktionsnedsättning, även i verksamheter där barn och unga bor stadigvarande.66 Tillsynen har visat att hälso- och sjukvårdsåtgärder i många verksamheter utförs av personal efter instruktioner från vårdnadshavaren, vilket innebär att åtgärderna utförs utan att legitimerad yrkesutövare har gjort en bedömning av om det ska vara egenvård eller inte. Det medicinska ansvaret blir då oklart och om personal inom utför hälso- och sjukvårdsuppgifter utan att ha rätt kompetens för detta kan det innebära att den enskildas hälsa allvarligt riskeras. anger i sin lägesrapport att det finns bristande kun- skap om hur barn och unga i LSS-boende upplever sitt stöd.67 Alla barn och unga i särskilt boende enligt LSS kommer inte till tals inom ramen för IVO:s frekvenstillsyn. Det gäller framförallt barn och unga med komplexa behov och som bor heltid i dessa. Det saknas därmed kunskap om hur dessa barn och unga upplever sitt boende. De flesta barn och unga i boende enligt LSS har dock genomförande- planer och majoriteten av verksamheterna uppger att de tar hänsyn till barnens och de ungas åsikter. saknas det dock in- formation om i vilken utsträckning den enskilde eller dennes före- trädare har utövat inflytande i genomförandeplanerna. 66Inspektionen för vård och omsorg (2016). Tillsynsrapport viktigaste iakttagelserna inom tillsyn och tillståndsprövning . 67Socialstyrelsen (2016). Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning. 6.6.3Synpunkter på nuvarande boendeinsatser i LSS Vid utredningens möten med brukarorganisationer, myndigheter, kommuner och andra som berörs av uppdraget har påpekats att det kan uppstå missförstånd då familjehem är ett begrepp även i social- tjänstlagen men där används i andra sammanhang. Även frågan om att insatsen i praktiken innehåller två olika stöd, dvs. även elevhem i anslutning till skolgång, har tagits upp med hänsyn till att praxis pekat på detta med anledning av frågan vilket antal boende som bör tillåtas i en sådan bostad. har uttalat att en bedömning måste göras av bostadens ändamålsenlighet med hän- syn till behoven hos dem som ska bo där. En strävan efter flexibilitet och behovsanpassade individuella lösningar, som enligt förarbetena bör vara utmärkande för insatsen bostad med särskild service för barn eller ungdomar, är mindre väl förenlig med en fast gräns för an- talet boende. Det bör vidare finnas utrymme för varierande boende- former för att tillgodose särskilda gruppers och individers behov.68 Bedömning: Boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet är en ändamålsenlig insats, en viktig kompletterande stödform som kan bidra till att familjer med barn och ungdomar med funk- tionsnedsättning kan få ett fungerande vardagsliv. bör överväga om det finns behov av särskilda riktlinjer för bostäder med särskild service som riktar sig till ung- domar som studerar vid en gymnasieskola. Insatser som avser boende och bostad för barn och ungdomar ska ingå i LSS Vår utgångspunkt är att insatserna i LSS ska ge ett flexibelt stöd som kan anpassas till familjens behov . Bostad med särskild ser- vice för barn eller ungdomar enligt LSS syftar till att ge möjlighet till 68HFD 2013 ref 54. en kompletterande varaktig uppväxtmiljö som mer eller mindre kom- pletterar föräldrahemmet under barnets uppväxt. Det är fråga om bostäder med mångsidiga användningsmöjligheter där olika inslag av förstärkta resurser kan erbjudas. Ofta är det fråga om att tillgodose komplicerade omvårdnadsbehov.69 Ett ändamålsenligt stöd för barn och ungdomar med funktionsnedsättning och deras familjer förut- sätter att det finns möjlighet att bo på olika sätt, att det finns möjlig- het att välja det stöd som svarar mot de behov som finns även för de familjer som inte ser ett personligt stöd i hemmet som den bästa lösningen. En insats avseende bostad med särskild service är en viktig del i att det ska finnas stöd att tillgå där föräldrahemmet alltid är basen som sedan kan kompletteras på olika sätt. Även familjehem är ett komplement till föräldrahemmet, och korttidstillsyn i form av en stödfamilj kan utgöra en övergång från att bo i föräldrahemmet till att flytta hemifrån. I förarbetena lyfts fram att en förutsättning för att barn och ungdomar med stora funktionsnedsättningar får möjlig- het att växa upp i sitt föräldrahem är att stödet kan anpassas till olika situationer och efter skiftande behov. Vi menar att familjehem och bostad med särskild service är viktiga kompletterande stödformer som kan bidra till att familjer med barn och ungdomar med funktionsnedsättning kan få ett fungerande vardagsliv. Behovet av stöd kan variera och det måste finnas utrymme för familjer att välja den insats som ger dem ett passande stöd där en bostad med särskild service inte måste vara ett perma- nentboende. Den del av insatsen som avser boende för ungdomar som går i skolan, ofta på annan ort än där föräldrahemmet finns, fyller också en viktig funktion för ungdomar som tillhör personkretsen för LSS. Många har behov som innebär att de väljer att förlägga sina gym- nasiestudier till en skola som erbjuder särskilda förutsättningar och kan då behöva en bostad i anslutning till skolan. Vi anser att boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet är en ändamålsenlig insats som bör ingå i LSS. 1992/93:159, s. 179. God kvalitet förutsätter bra utformning, tillräckligt med kompetent personal och uppföljning God kvalitet handlar i korthet bland annat om bostadens utform- ning, möjligheten till fritidsaktiviteter, antal personer som bor där, personalens kompetens samt att självbestämmande och inflytande säkerställs. Även bostadens lokalisering har betydelse för kvaliteten. Av de inspektioner genomförde 2010–2013 framkom att de flesta bostäder för barn eller ungdomar enligt LSS i huvudsak är stabila verksamheter där barnen bor länge och personalomsättningen inte är särskilt hög. Omsättningen på verksamheter är också liten, och inspektionerna visar att de flesta verksamheter lever upp till kraven på trygghet, säkerhet och hemlik miljö. anser dock att det finns bristande kunskap om hur barn och unga i bo- städer för barn eller ungdomar enligt LSS upplever sitt stöd. Vi anser att tillståndsgivning och tillsyn är viktiga instrument för att säkerställa kvalitet där utformningen och personalens kompetens är avgörande. Den skillnad som finns när det gäller de två delarna i insatsen har inte fått genomslag i föreskrifter och allmänna råd om insatsen. Att det inte finns några särskilda riktlinjer om hur bostäder som är avsedda för ungdomar som studerar fram- står som en brist och vi anser därför att bör överväga om det finns behov av att ta fram sådana. De kan utgöra ett stöd för tillståndsgivningen men också för dem som tillhandahåller sådana bostäder. Uppföljning är avgörande för kunskapen om hur den enskilde upp- lever kvaliteten i insatsen. Frågor om kvalitet behandlar vi utförligare i kapitel 13. I LSS finns stöd för att ge möjlighet för enskilda att delta i olika akti- viteter men också för att förhindra isolering och underlätta relationer med andra. Behov av sådant stöd kan både de som bor i en bostad med särskild service och de som bor i någon annan form av bostad ha. Ur ett barnperspektiv kan en kontaktperson vara en viktig hjälp till fri- görelse och aktiviteter på egen hand. FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsned- sättning tar särskilt upp att rätten till lika valmöjligheter som andra och full inkludering och deltagande i samhället.1 Vi anser att stöd i form av en kontaktperson men också stöd för att kunna delta i olika aktiviteter är av stor betydelse för deltagande i samhället och för att förhindra isolering och avskildhet för LSS personkrets. Sådana in- satser ska därför finnas i LSS i form av kontaktperson. Ledsagar- service ingår i personlig service och boendestöd, se avsnitt 5.3.6. Ledsagarservice regleras i 9 § 3 LSS. Av förarbetena till LSS framgår att ledsagarservice var en stödform som ursprungligen utvecklats för synskadade men som senare även kommit andra grupper till del.2 I propositionen anges bl.a. att led- sagarservice kan underlätta för personer med omfattande funktions- nedsättningar att delta i samhällslivet och bör vara en uppgift som ingår i personlig assistans. Servicen bör erbjudas dem som tillhör LSS 1Artikel 19 i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. 1992/93:159, s. 74.