sou · H7B34 · 2019-01-28 00:00:00 — Som utredningen beskriver i kapitel 6 har vikten av samverkan om vägledningsfrågor tidigare lyfts i olika sammanhang.42 Trots att många påtalar behovet och värdet av samverkan mellan skolan och externa aktörer som t.ex. lokala näringsidkare och föreningar, utbildnings- anordnare och Arbetsförmedlingen, har det funnits svårigheter att 42Arbete med studie- och yrkesvägledning. Allmänna råd med kommentarer. 2013, Framtidsval och arbetsliv, exempel från kommuners studie- och yrkesvägledning. Kom- muner och Landsting (SKL).2013, Karriärvägledning, en forskningsöversikt. A. (red). 2015, och Styrning och organisation av den breda studie- och yrkesvägled- ningen – en bakgrund och tre fallstudier. genomföra detta i praktiken. Det är beklagligt eftersom en väl orga- niserad samverkan kan leda till att resurser används mer effektivt och ger en ökad samhällsnytta. Vinsterna med en väl fungerande sam- verkan kan vara stora för alla parter. Det handlar om att till exempel få hjälp med att hålla sig uppdaterad när det gäller arbetsmarknadens utveckling och lärosätenas utbildningsutbud eller att anordna studie- besök eller prao- och apl-platser. För arbetslivets företrädare kan sam- verkan leda till att den lokala kompetensförsörjningen tryggas och arbetet med lokal och regional utveckling därmed stimuleras. Sam- verkan kan också leda till att fler elever snabbare kommer ut i arbets- livet och får egen försörjning, något som är av intresse för samhället men naturligtvis också för de enskilda individer som berörs. Det finns lokala och regionala aktörer som är viktiga att samverka med inom detta område. Exempel på sådana är aktörer med regionalt utvecklings- ansvar och arbetsgivare i skolhuvudmannens närområde som är verk- samma inom olika branscher. Aktörerna med regionalt utvecklings- ansvar samordnar kompetensförsörjningsarbetet på regional nivå, tar fram prognoser över arbetsmarknadens behov och bidrar till att strategiska insatser genomförs utifrån dessa. Tyvärr utnyttjas inte den potential för samverkan som finns. Den samverkan som kommer till stånd är ofta beroende av eldsjälar i verk- samheterna. Initiativen till samverkan får inte alltid det aktiva stöd från huvudmannen som är nödvändigt. Detta medför att samarbetet ofta saknar stabila, långsiktiga och uthålliga former. finns det exempel på skolor och huvudmän som arbetat systematisk genom aktiva insatser i nära samverkan med närsamhälle och arbetsliv. Utredningen bedömer därför att frågan om samverkan är av så stor vikt att den bör bli föremål för systematisk och långsik- tig planering i planen. Bedömning om vad planen mer bör innehålla Arbetet med planen bör ske som en del av det systematiska kvalitets- arbetet. Trots att det framgår av allmänna råd om arbetet med studie- och yrkesvägledning att huvudmannen bör kon- kretisera de nationella målen för vägledningsarbetet saknar många huvudmän sådana konkretiserade mål. I svaren på en enkät till studie- och yrkesvägledare från () 2017 uppgav att det inte fanns tydliga mål för studie- och yrkesväg- ledningen på skolan och uppgav att de inte visste om det gjorde det. Detta innebär alltså att drygt hälften av de svarande upp- gav att det inte fanns tydliga mål för vägledningen eller att de inte visste om sådana fanns. En annan enkätundersökning43 ställd till studie- och yrkesvägledare , visar liknande resultat. På frågan om det fanns tydliga mål för studie- och yrkesvägledningen på skolan eller i verksamheten svarade att det inte fanns sådana mål medan inte visste om det gjorde det. Det finns alltså ett behov av att tydliggöra målen med vägledningsarbetet. Det är dock viktigt att påpeka att det inte handlar om att huvudmannen ska utforma nya mål för karriärvägledningen. De nationella målen anger en tydlig inriktning och ambition men behöver översättas till den lokala kon- texten och svara mot de behov som finns hos huvudmannen. När inga mål är uttalade av huvudmannen eller rektorn så hamnar ofta hela ansvaret för karriärvägledningen på den enskilde karriärväg- ledaren trots att regelverket pekar på allas ansvar. Det blir också svårt att utvärdera hur arbetet med karriärvägledningen har utfallit och analysera vad som behöver förbättras. Hur huvudmannens karriärvägledning organiseras måste variera utifrån lokala förutsättningar. Som beskrivits i kapitel 6 används olika organisationsmodeller. Hos några skolhuvudmän är alla studie- och yrkesvägledare anställda i en central förvaltning, hos andra är de anställda direkt under rektor. I vissa skolor ingår studie- och yrkesvägledaren i elevhälsoteamet, i andra har de en närmare koppling till den pedagogiska personalen. Det ska fortfarande vara möjligt för varje huvudman att anpassa sin organisation efter de lokala förhållandena när det gäller karriärvägledningen. Utredningen bedömer dock att alla huvudmän aktivt måste ta ställning till vilken organisation som passar de lokala förhållandena och behoven. Frågan om vilken organisation som bäst kan underlätta arbetet med att nå målen bör därför vara en viktig del i huvudmannens plan för det karriärvägledningen. Planen bör därför innehålla uppgifter om hur huvudmannen organiserar karriärvägledningen. Huvudmannen be- höver också aktivt ta ställning till hur vägledningsresurserna ska för- delas. Eftersom elevernas behov av vägledning varierar och skolor har olika elevsammansättningar utifrån socioekonomiska perspektiv 43Syv-barometern, som riktar sig till studie- och yrkesvägledare och genomförs av företagen . är det nödvändigt att både elevers och skolenheters behov kartläggs och analyseras och att vägledningsresurserna fördelas därefter. Utred- ningen bedömer därför att planen bör innehålla uppgifter om hur väg- ledningsresurserna fördelas efter skolenheternas och elevernas olika förutsättningar och behov. Vidare bör planen innehålla uppgifter om hur verksamheterna ska motverka att eleverna begränsas i val av utbildning och yrkesverk- samhet utifrån föreställningar om kön och social eller kulturell bak- grund. Det är väl känt att normer och strukturer som finns i sam- hället också finns i skolan, och de begränsningar som de för med sig riskerar att hindra elever från att nå sin fulla potential. Föräldrarnas utbildningsbakgrund är den faktor som har störst betydelse för elevers gymnasieval44, men också kön, social och kultu- rell bakgrund samt kamratpåverkan är faktorer som påverkar elevers val av utbildning och inriktning. Skolan har möjlighet att förändra och utmana rådande normer och föreställningar om till exempel vem som förväntas göra vad på arbetsmarknaden eller hur individens fram- tid bör se ut, men skolan behöver skapa förutsättningar för ett sådant arbete.45 Det arbetet behöver starta redan i de tidiga skolåren för att ha bäst effekt. 10.9Ändring av Arbetsförmedlingens instruktion Förslag: Arbetsförmedlingens instruktion ska ändras så att det framgår att myndigheten särskilt ska samverka med huvudmän inom skolväsendet. Arbetsförmedlingen ska enligt uppdrag från regeringen samverka med myndigheter, kommuner, arbetsmarknadens parter, trygghetsorga- nisationer och andra som bidrar till att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. En sådan samverkan sker både på nationell, regional och lokal nivå. 44Ungdomars uppfattningar om gymnasievalet. 45Tala om arbetslivet. Ett genusmedvetet och normkritiskt metodmaterial för hela skolan. , F. & , M. på uppdrag av . Arbetsförmedlingen samverkar med kommunerna i en mängd olika frågor, inte minst när det gäller att bidra till minskad ungdoms- arbetslöshet och effektivisering av nyanländas etablering i arbets- livet. Av Arbetsförmedlingens nationella strategi för karriärvägledning46 framgår bl.a. att ett av målen är att utforma sammanhållna vägled- ningsprocesser på lokal nivå tillsammans med kommuner och övriga utövare av vägledning. Utredningens arbete visar att det finns vissa svårigheter med samverkan mellan skolan, arbetslivet och närsamhället i övrigt. Statliga insatser behövs därför för att stödja huvudmännen i detta viktiga arbete. Samverkan mellan skola, arbetsliv och närsam- hället i övrigt är en viktig förutsättning för att elever ska kunna göra väl underbyggda val. Samverkan mellan skolhuvudmännen och är särskilt viktig då Arbetsförmedlingen har god känne- dom om arbetslivets aktuella och förväntade kompetensbehov. Vidare har Arbetsförmedlingen kunskap om hur yrkesområden förändras i takt med samhällsutveckling och om hur företagandet i ser ut. Arbetsförmedlingen har även kunskap om arbetslivets och arbets- marknadens villkor. En väl fungerande samverkan mellan Arbetsför- medlingen och kommunerna lokalt är dessutom en viktig del i arbetet för att öka övergångarna från arbetslöshet till reguljär utbildning inom skolväsendet, särskilt för nyanlända47. Genom den så kallade utbild- ningsplikten som syftar till att stärka nyanländas etablering, men också att förbättra matchningen på arbetsmarknaden behöver kom- munernas utbildningsinsatser och Arbetsförmedlingens insatser sam- spela bl.a. i fråga om kartläggning och planering.48 Även inom regional yrkesinriktad vuxenutbildning (regionalt yrkesvux) är samverkan mellan kommunerna och bl.a. Arbetsförmedlingen en förutsättning för att statsbidrag ska utgå. Kommuner har möjlighet att få stats- bidrag för att anordna utbildningar som motsvarar arbetskrafts- behoven i olika regioner om utbudet har planerats efter samråd med 46Vägar till ökad karriärkompetens. Nationella strategi för karriärvägledning. 47Se t.ex. budgetpropositionen , Uo16, avsnitt 9.7.2. 48Utbildningsplikten trädde i kraft i samband med att ett nytt regelverk för nyanländas etablering infördes . Jfr lagen (2017:584) om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare, förordningen (2017:820) om etableringsinsatser för vissa ny- anlända invandrare och förordningen (2017:819) om ersättning till deltagare i arbetsmark- nadspolitiska insatser. bl.a. den aktör som har ett regionalt utvecklingsansvar i länet eller länen och Arbetsförmedlingen.49 En samverkan mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen ska även ske i fråga om rekrytering av personer till statliga studiestarts- stödet. Studiestartsstödet syftar till att öka rekryteringen till studier bland personer med stort utbildningsbehov, för att stärka deras möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden.50 Utredningen be- dömer att Arbetsförmedlingens kompetens inom detta område kan vara till stor hjälp i skolornas arbete med arbetslivsområdet och att myndigheten är väl lämpad att bistå skolhuvudmännen med aktuell och relevant information om arbetsmarknadsläget, vilket även ligger i linje med myndighetens nuvarande uppdrag. Även inom andra myndigheter finns kunskap om företagande, där man arbetar med att stärka samverkan mellan skola och arbetsliv och som ansvarar för samordning i förhållande till de regionalt utvecklingsansvariga. För att utveckla och underlätta samverkan mellan skolhuvudmän och Arbetsförmedlingen och säkerställa att Arbetsförmedlingens kompe- tens kommer skolorna till del föreslår utredningen att det av Arbets- förmedlingens instruktion ska framgå att myndigheten särskilt ska samverka med huvudmän inom skolväsendet. Hur denna samverkan ska ske är en fråga för Arbetsförmedlingen och skolhuvudmännen att utveckla. Förslagen gäller såväl offentliga som enskilda huvudmän men innebär inte någon förändring när det gäller möjligheten för skolhuvudmän att lokalt organisera och samverka med lokala och regionala aktörer som tar fram olika underlag och prognoser över arbetsmarknadens behov . En sådan samverkan är eftersträvansvärd även om Arbetsförmedlingens uppdrag förtydligas i myndighetens instruktion. (A 2016:03), som ska slutredovisa utreder bl.a. hur Arbetsförmedlingens uppdrag kan utformas, hur samspelet kan för- bättras mellan arbetsmarknadens aktörer och hur Arbetsförmedlingens samarbete med andra relevanta aktörer kan förbättras51. Beroende på hur förslag kommer att utformas och huruvida förslagen realiseras kan denna utrednings förslag komma att behöva anpassas. 49Förordning (2016:937) om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxenutbildning. 50Lag (2017:527) om studiestartsstöd. 2016:56 samt tillägg genom dir. 2017:71. 10.10 Ändring av instruktion Förslag: Av instruktion ska det framgå att myndig- heten särskilt ska stödja huvudmännens karriärvägledning. ska särskilt stödja huvudmännen med karriärvägledningen. De samlade förslagen som utredningen i detta betänkande föreslår förutsätter ett utvecklat och kontinuerligt stöd till huvudmännen från staten. som förvaltningsmyndighet för skolväsendet ska enligt sin instruktion genom sin verksamhet främja att alla barn och elever får tillgång till en likvärdig utbildning och annan verksam- het av god kvalitet i en trygg miljö samt bidra till goda förutsättningar för barns utveckling och lärande och till förbättrade kunskapsresultat för eleverna. Myndigheten ska också bidra till och redovisa sitt arbete med att trygga den nationella kompetensförsörjningen och underlätta elevers etablering på arbetsmarknaden samt följa upp och analysera kvinnors och mäns etablering på arbetsmarknaden eller i fortsatta studier, efter avslutad utbildning. Enligt instruktionen har även i uppdrag att stödja utvecklingen när det gäller samverkan mellan skola och arbetsliv. Därutöver ska främja utveck- lingen av yrkesutbildningens kvalitet och attraktionskraft. Det finns således krav på att stödja utvecklingen vad det gäller skola och arbetsliv men det framgår dock inte tydligt av myndighetens instruktion att har ett övergripande upp- drag att stödja huvudmännen i arbetet med karriärvägledning. Även om har ett allmänt uppdrag att samverka med andra myn- digheter, framgår det inte uttryckligen att denna samverkan ska inkludera frågor om vägledning. En sådan samverkan kan i förekom- mande fall ske både på nationell, regional och lokal nivå. Samverkan kan t.ex. ske med Arbetsförmedlingen och med Specialpedagogiska skolmyndigheten i en rad frågor och sammanhang, inte minst när det gäller elever med planering och särskilt stöd vid övergången mellan skola och arbetsliv, anpassade insatser för nyanlända elever eller i olika former av mer generella insatser med inriktning på karriärväg- ledning. En annan typ av samverkan i vägledningsfrågor kan gälla kopplat till deras regionala arbete med kompetens- försörjningsfrågor där de identifierat vikten av väl fungerande väg- ledning. En ändring i instruktion skulle enligt utredningens bedömning ge ökade möjligheter för staten att stödja huvudmännen i arbetet med karriärvägledning. Därför föreslår utredningen att det av instruktion ska framgå att myndigheten har ett sär- skilt ansvar för att stödja huvudmännen i arbetet med karriärväg- ledningen. 10.11Kompetensutvecklande insatser samt stärkt karriärvägledningsperspektiv i högskolornas examensbeskrivningar för lärarutbildningarna Förslag: ska få i uppdrag att ta fram kompetensutveck- lingsinsatser för verksamma lärare och rektorer. Syftet med insat- serna ska vara att stärka den generella karriärvägledningen i skol- väsendet. , tillsammans med Specialpedagogiska skolmyndig- heten (SPSM), ska få i uppdrag att stödja huvudmännen i hur karriärvägledning till målgruppen för grundsärskolan, gymnasie- särskolan och särskild utbildning för vuxna kan utvecklas. I det uppdraget ska särskilt uppmärksammas hur karriärvägledares kom- petens inom området kan förbättras. Ändringar ska även göras i bilaga 2 till högskoleförordningen av examensbeskrivningarna för grund- och ämneslärarutbildningar vad gäller krav på kunskaper om ämnesspecifika perspektiv på karriärvägledning i undervisningen. Bedömning: Befattningsutbildningen för rektorer bör innehålla moment om arbetet med karriärvägledning. Skälen för förslaget och bedömningen Kompetensutvecklingsinsatser för verksamma lärare och rektorer För att stärka den generella karriärvägledningen och bidra till att karriärvägledningsperspektivet integreras i undervisningen behöver olika insatser göras. Utredningens förslag om att stärka karriärväg- ledningsperspektivet i kursplanerna i och motsvarande skolformer samt på gymnasial nivå, som beskrivits i avsnitt 10.5.4 och 10.5.5, behöver kompletteras med satsningar på kompetens- utveckling för de som undervisar i ämnen i dessa skolformer. Likaså behöver lärarutbildningen kompletteras med moment som syftar till att utveckla de blivande lärarnas karriärvägledningskunska- per. Att lärare har kunskaper om vad generell karriärvägledning innebär är nödvändigt för att de nationella vägledningsmålen ska uppnås. Som redogjorts för i tidigare kapitel upplever många lärare att det är svårt att integrera den vida vägledningen i undervisningen och det finns därför behov av kompetensutveckling och stöd när det gäller hur ämnet kan kopplas till frågor som rör utbildning, arbetsliv och samhällsutveckling och på vilket sätt den egna undervisningen kan bidra till denna koppling, Lärare behöver verktyg för hur man kan väva in kunskaper om arbetslivet och det omgivande samhället i undervisningen och hur de kan arbeta för att öka elevers självkänne- dom, utmana deras föreställningar och vidga deras perspektiv. Utredningen har i tidigare kapitel återkommit till att styrningen och ledningen av studie- och yrkesvägledningen brister liksom att skolans systematiska kvalitetsarbete ofta inte innefattar dessa frågor. Utredningen har också konstaterat att när de som styr och leder verksamheten inte har tillräckliga kunskaper om karriärvägledningens betydelse för elever, ges karriärvägledningen inte rätt förutsättningar. Risken är stor att sådana brister drabbar de elever som har svårast att orientera sig i utbildningssystemet. Utredningen bedömer därför att det är viktigt att rektorer har kunskap om vilka möjligheter skolans arbete med karriärvägledning har och hur arbetet kan organiseras och genomföras. har genomfört utbildnings- insatser för lärare, skolledare och studie- och yrkesvägledare med syfte att stärka vägledningsperspektiv i undervisningen.52 Inom sats- ningen har också olika stödmaterial för undervisningen tagits fram.53 Dessa insatser skulle dock enligt utredningens bedömning behöva vidareutvecklas och utredningen förslår därför att ges i uppdrag att ta fram kompetensutvecklingsinsatser för verksamma lärare och rektorer i de berörda skolformerna. Syftet med insatserna ska vara att stärka den generella karriärvägledningen i skolväsendet. Uppdrag till och Specialpedagogiska skolmyndigheten att stödja huvudmännen i hur karriärvägledning till målgruppen för grundsärskolan, gymnasiesärskolan och särskild utbildning för vuxna kan utvecklas Av Myndigheten för delaktighets redovisning Utvärdering och analys av funktionshinderspolitiken 2011–201654 framgår att av de elever med en funktionsnedsättning, som medför nedsatt arbetsförmåga, går färre från gymnasieskolan eller från gymnasiesärskolan till arbete . En väl fungerande karriärvägledning kan bidra till att vidga elevernas föreställningar och underlätta övergångarna till arbets- livet. En förutsättning för det är dock att karriärvägledarna har kompetens att vägleda målgrupperna. Som bl.a. (U 2017:01)55 har konstaterat när det gäller särskild utbildning för vuxna (särvux) finns tillgången till vägledning, men kunskapen att väg- leda målgruppen har brister och de bedömer att vägledarnas kom- petens behöver stärkas för att bättre kunna möta och vägleda vuxna med utvecklingsstörning eller förvärvad hjärnskada. Komvuxutred- ningen föreslog därför att , tillsammans med Specialpeda- gogiska skolmyndigheten, ska ges i uppdrag att stödja kommunerna i hur studie- och yrkesvägledning till målgruppen för särskild utbild- ning kan utvecklas. I det uppdraget ska särskilt uppmärksammas hur studie- och yrkesvägledares kompetens inom området kan förbätt- ras. Då denna utredning menar att likande brister även finns inom 52Redovisning av uppdrag om att genomföra fortbildningsinsatser för att förbättra kvaliteten inom studie- och yrkesvägledningen. /studie- och yrkesvägledning. 54Utvärdering och analys av funktionshinderspolitiken 2011–2016. Myndigheten för delaktighet. 55En andra och en annan chans – ett komvux i tiden, slutbetänkande av . SOU 2018:71, s. 339 f. grundsärskolan och gymnasiesärskolan föreslås att Komvuxutred- ningens förslag om att stödja kommunerna och att i det uppdraget särskilt uppmärksammas hur studie- och yrkesvägledares kompetens inom området utvidgas till att omfatta även grund- och gymnasie- särskolan. En ökad kompetens hos verksamma karriärvägledare i dessa skolformer kan bidra till att förbättra övergången från skola till arbete för målgruppen. Ändringar i examensbeskrivningar för lärarutbildningarna Examensbeskrivningarna för grund- och ämneslärarutbildningarna saknar tydligt formulerade krav som rör studie- och yrkesväg- ledning. Lärare får i sin utbildning inte de verktyg många säger sig sakna för att kunna arbeta med att väva in kunskaper om arbetslivet och det omgivande samhället i undervisningen. Utredningen menar att det är av stor vikt att samtliga universitet och högskolor som bedriver lärar- och förskollärarutbildning ger studenterna möjligheter att utveckla de kunskaper och förmågor som krävs för att bedriva undervisning i enlighet med den reglering som finns. Utredningen föreslår därför en ändring av examensbeskrivningarna för ämneslärar- examen respektive grundlärarexamen vad gäller karriärvägledningsper- spektivet som innebär ett tillägg om att studenterna ska visa kunskap om ämnesspecifika perspektiv på karriärvägledning i undervisningen för att kunna erhålla en examen. Detta skulle tydliggöra att varje universitet och högskola med lärarutbildning har ett uttalat ansvar för att se till att studenterna får med sig sådan kunskap och kompetens att de kan arbeta med karriär- vägledningsperspektivet i sina respektive ämnen. Detta kan upp- fattas som ett genomgripande förslag som påverkar lärosätenas möj- ligheter att strategiskt och långsiktigt arbeta med att utveckla inne- hållet i utbildningarna men utredningen menar trots det, att det är en väsentlig åtgärd som behöver tas för att karriärvägledningsperspek- tivet ska få det genomslag i undervisningen som utredningen ser som nödvändig. Utredningen är medveten om problemet med alltför detal- jerade examensbeskrivningar och delar principiellt uppfattningen att man bör undvika att de blir alltför omfattande för att inte riskera att de uppfattas som heltäckande. Då lärarutbildningarnas examens- beskrivningar har förhållandevis många examensmål blir konsekvensen just den att eftersom det inte finns något kring väg- ledning uppfattas det som att det inte behöver prioriteras. Utredningen har i sitt arbete fått uppfattningen, efter kontakter med represen- tanter från lärosäten, att ett tillägg av karriärvägledningsperspektivet i examensbeskrivningarna inte skulle innebära ett betungande upp- drag i förhållande till nuvarande uppdrag. Bedömning om att befattningsutbildningen för rektorer bör innehålla moment om arbetet med karriärvägledning Inom befattningsutbildningen för rektorer56 saknas moment om studie- och yrkesvägledning och vilka möjligheter vägledningen kan bidra till. Befattningsutbildningen motsvarar 30 högskolepoäng och består av kurserna skoljuridik och myndighetsutövning (10 hög- skolepoäng), mål- och resultatstyrning (10 högskolepoäng), och skol- ledarskap (10 högskolepoäng). uppdrar åt lärosäten att tillhandhålla utbildningen och anger i samband med beställningen närmare de mål som ska gälla. Som tidigare beskrivits i avsnitt 7.2 finns det ett behov av att stärka rektorns kunskaper om skolans karriärvägledning. Flera utredningar har pekat på detta behov. Det är därför utredningens bedömning att befattningsutbildningen för rektorer även bör innehålla moment som inbegriper arbete med karriärvägledningen, t.ex. inom kursen mål- och resultatstyrning.