sou · H7B325 · 2019-06-04 00:00:00 — Enligt artikel 3.1 fjärde stycket i utstationeringsdirektivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet ska medlemsstaterna, utan att det påverkar artikel 5 i tillämpningsdirektivet, offentliggöra information om arbets- och anställningsvillkor, i enlighet med nationell lagstift- ning eller praxis, utan onödigt dröjsmål och på ett öppet sätt. Detta ska ske på den enda officiella nationella webbplats som avses i artikel 5 i tillämpningsdirektivet och informationen ska inbegripa de lönekomponenter som avses artikel 3.1 tredje stycket och samtliga arbets- och anställningsvillkor i enlighet med artikel 3.1 a i utstatio- neringsdirektivet i dess nya lydelse. Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad Vidare anges i artikel 3.1 femte stycket i utstationeringsdirektivet enligt dess nya lydelse att medlemsstaterna ska säkerställa att infor- mationen på den enda officiella nationella webbplatsen är korrekt och aktuell. I det stycket anges också att kommissionen på sin webbplats ska offentliggöra adresserna till de enda officiella nationella webb- platserna. Artikel 4.2 andra stycket i utstationeringsdirektivet har genom änd- ringsdirektivet fått en ny lydelse.15 I bestämmelsen anges att medlems- staterna ska möjliggöra samarbete mellan behöriga myndigheter eller organ, inbegripet offentliga myndigheter, vilka i enlighet med natio- nell lagstiftning ansvarar för att övervaka de arbets- och anställnings- villkor som anges i utstationeringsdirektivets artikel 3, inbegripet på unionsnivå. Samarbetet ska, liksom tidigare, särskilt bestå i att be- svara motiverade förfrågningar från andra offentliga myndigheter eller organ om information angående gränsöverskridande uthyrning av arbetstagare till andra medlemsstater och bekämpa uppenbart miss- bruk eller gränsöverskridande fall av odeklarerat arbete och falskt egen- företagande som rör utstationering av arbetstagare. Om den behöriga myndigheten eller det behöriga organet i den medlemsstat från vilken arbetstagaren sänds ut inte har den infor- mation som efterfrågats av den behöriga myndigheten eller det behöriga organet i den medlemsstat inom vars territorium arbets- tagaren är utstationerad ska myndigheten eller organet begära in denna information från andra myndigheter eller organ i den medlems- staten. Vid ständiga förseningar i fråga om att tillhandahålla denna information till den medlemsstat inom vars territorium arbetstagaren är utstationerad ska kommissionen underrättas och vidta lämpliga åt- gärder. 7.3.3Övervakning, kontroll och efterlevnad Genom artikel 1.4 i ändringsdirektivet ändras artikel 5 i utstatio- neringsdirektivet på visst sätt. I artikelns första stycke anges att den medlemsstat inom vars territorium arbetstagaren är utstationerad 15Artikel 1.3 i ändringsdirektivet. Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad och den medlemsstat från vilken arbetstagaren utstationeras är ansvariga för att övervaka, kontrollera och verkställa de skyldigheter som fastställs i utstationeringsdirektivet och tillämpningsdirektivet. Lämpliga åtgärder ska vidtas om direktivet inte följs. I artikelns andra stycke anges att medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelser av bestämmelserna i utstatio- neringsdirektivet och att sanktionerna ska vara effektiva, propor- och avskräckande. Ett nytt tredje stycke i artikel 5 synes i stort motsvara det ursprung- liga andra stycket i artikeln. Enligt stycket ska medlemsstaterna i syn- nerhet säkerställa att arbetstagarna och/eller deras företrädare har tillgång till lämpliga förfaranden för att säkerställa efterlevnaden av de skyldigheter som följer av direktivet. I den ändrade artikel 5 i utstationeringsdirektivet finns också en bestämmelse som syftar till att förhindra kringgående av utstationer- ingsdirektivet, och som har koppling till reglerna i artikel 4 i till- lämpningsdirektivet. I artikel 4 i tillämpningsdirektivet anges ett antal kriterier som kan vara av betydelse för att fastställa om en arbets- tagare är utstationerad eller inte. Om en medlemsstat har gjort en övergripande bedömning enligt dessa kriterier och det har fastställts att ett företag felaktigt eller på ett bedrägligt sätt ger sken av att en arbetstagares situation omfattas av utstationeringsdirektivet ska med- lemsstaten enligt ett nytt fjärde stycke i direktivets artikel 5 säkerställa att arbetstagaren omfattas av relevant lagstiftning och praxis. Medlemsstaterna ska enligt femte stycket i den nya artikel 5 i utstationeringsdirektivet säkerställa att artikeln inte medför att den berörda arbetstagaren omfattas av mindre förmånliga villkor än de som är tillämpliga för utstationerade arbetstagare. Till området övervakning, kontroll och efterlevnad får också artikel 3.1 sjätte stycket i det ändrade utstationeringsdirektivet anses höra. I bestämmelsen anges att om det, i strid mot artikel 5 i tillämp- ningsdirektivet, i informationen på den enda officiella nationella webbplatsen inte anges vilka arbets- och anställningsvillkor som ska tillämpas, ska den omständigheten beaktas i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis när sanktioner fastställs för överträdelser av nationella bestämmelser som har antagits i enlighet med utstationer- ingsdirektivet. Omständigheten att informationen är eller har varit bristfällig ska beaktas i den utsträckning som krävs för att säkerställa att sanktionerna är proportionella. Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad 7.4.1Offentliggörande av information om arbets- och anställningsvillkor samt om lönekomponenter Förslag: En arbetstagarorganisations skyldighet enligt 9 a § ut- stationeringslagen att ge in kollektivavtalsvillkor till Arbetsmiljö- verket ska gälla även sådana arbets- och anställningsvillkor som organisationen får genomdriva med stöd av stridsåtgärder i syfte att reglera villkoren för långvarigt utstationerade arbetstagare. 9 § första stycket 2 utstationeringslagen ska justeras så att även ska hjälpa till med information om sådana kollektivavtalsvillkor som får genomdrivas med stöd av strids- åtgärder vid långvarig utstationering. Bedömning: Det ändrade utstationeringsdirektivets regler om offentliggörande av information om arbets- och anställningsvill- kor som ska tillämpas vid utstationering i värdlandet föranleder i övrigt inga författningsändringar. Som har beskrivits i avsnitt 7.3.1 ovan ska medlemsstaterna enligt den nya artikel 3.1 fjärde stycket i utstationeringsdirektivet offent- liggöra viss information om arbets- och anställningsvillkor som ska tillämpas vid en utstationering i landet. Informationen ska kunna lämnas snabbt och på ett öppet sätt och den ska finnas på den enda officiella nationella webbplatsen i den mening som avses i artikel 5 i tillämpningsdirektivet. Av den nya bestämmelsen i utstationeringsdirektivet framgår att kravet på att information ska offentliggöras gäller alla arbets- och anställningsvillkor som ska tillämpas vid en utstationering i landet, inbegripet sådana villkor som kan bli tillämpliga vid en långvarig utstationering. Också de lönekomponenter som innefattas i den lön som ska gälla vid en utstationering i landet omfattas av kravet. I artikel 5 i tillämpningsdirektivet finns redan krav på att villkor som enligt ett medlemslands genomförande av utstationeringsdirek- tivet ska tillämpas vid en utstationering i landet ska finnas allmänt Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad tillgängliga på ett tydligt, fullständigt och lättillgängligt sätt. I samma artikel anges vidare att medlemsstaterna ska se till att även lönevillkor i kollektivavtal ska finnas tillgängliga på ett öppet och tillgängligt sätt och även inkludera de komponenter som ingår i minimilönerna, metoderna för att beräkna den lön som ska betalas ut samt, i relevanta fall, kriterierna för att ingå i olika lönegrupper. Tillämpningsdirektivet är genomfört i svensk rätt. I nu aktuell del har genomförandet skett genom förordningen (2017:319) om utstationering av arbetstagare, enligt vilken Arbets- miljöverket bl.a. är skyldig att tillhandahålla information om de arbets- och anställningsvillkor enligt författning eller kollektivavtal som ska tillämpas vid en utstationering i på ett sätt som överensstämmer med kraven i tillämpningsdirektivet. Utstationer- ingslagen innehåller också, som har beskrivits tidigare, en skyldighet för svenska arbetstagarorganisationer att lämna in sådana kollektiv- avtalsvillkor som avses i 5 a § utstationeringslagen till Arbetsmiljö- verket. Den skyldigheten följer av 9 a § utstationeringslagen, enligt vilken berörda arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer också har en skyldighet att till anmäla en kontaktfunktion som kan lämna information om kollektivavtalsvillkoren. Mot den bakgrunden gör utredningen bedömningen att svensk rätt som utgångspunkt redan står i överensstämmelse med änd- ringsdirektivets regler om offentliggörande av information om till- lämpliga arbets- och anställningsvillkor vid utstationering i . Det som behöver närmare analyseras är dock om några författnings- ändringar krävs när det gäller offentliggörande av information om sådana villkor som, till följd av genomförandet av ändringsdirektivet i sig, ska tillämpas vid långvarig utstationering. Dessutom behöver närmare utredas om det särskilt nämnda kravet på att komponen- terna i den lön som ska tillämpas vid utstationering i ska offentliggöras föranleder någon författningsändring. Innan vi går in på dessa frågor ska dock konstateras att det nya femte stycket som genom ändringsdirektivet införs i artikel 3.1 i utstationeringslagen enligt vår bedömning inte kräver någon lagstift- ningsåtgärd. Kravet enligt bestämmelsen på att medlemsstaterna ska säkerställa att informationen på den enda officiella nationella webb- platsen är korrekt och aktuell får anses vara uppfyllt i svensk rätt. är i egenskap av förbindelsekontor i ut- stationeringsfrågor skyldig att tillhandahålla den information som Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad krävs för att uppfylla utstationeringsdirektivet. I detta uppdrag får anses ligga att se till att den informationen är korrekt och aktuell. I övrigt riktar sig det nya stycket i artikel 3.1 till kommissionen och föranleder alltså inte någon ändring i svensk rätt. En skyldighet att ge in kollektivavtalsvillkor för långvarigt utstationerade arbetstagare till Det svenska genomförandet av utstationeringsdirektivet bygger på att fackliga organisationer under vissa förutsättningar får vidta stridsåtgärder i syfte att reglera villkoren för utstationerade arbets- tagare. Enligt dagens regler får bara vissa angivna typer av villkor krävas med stöd av sådana åtgärder. En viktig del i det ursprungliga svenska genomförandet av utsta- tioneringsdirektivet är att svenska arbetstagarorganisationer är skyl- diga att lämna in sådana villkor som får krävas med stöd av strids- åtgärder enligt 5 a § utstationeringslagen till . På det sättet kan utländska tjänsteutövare, vid behov med hjälp av eller genom en sådan kontaktfunktion som varje arbetstagar- och arbetsgivarorganisation ska ha anmält till myndig- heten, ta reda på vilka villkor som enligt kollektivavtal kan bli till- lämpliga under en utstationering i . Enligt vår uppfattning saknas skäl att hantera kollektivavtals- villkor som får genomdrivas med stöd av stridsåtgärder enligt det i avsnitt 6.5.5 lämnade förslaget annorlunda. Även i fråga om villkor som får genomdrivas med stöd av stridsåtgärder vid långvarig ut- stationering bör kravet på transparens och förutsebarhet enligt utstationeringsdirektivet och i övrigt innebära att den utländska tjänsteutövaren på ett enkelt sätt ska kunna få information om villkoren. Enligt kommittédirektiven ska utredningen vid genomförandet av ändringsdirektivets regler dessutom ta sin utgångspunkt i det gällande systemet. 9 a § första stycket utstationeringslagen bör där- för kompletteras på så sätt att arbetstagarorganisationer ska vara skyldiga att lämna in även sådana villkor enligt kollektivavtal som får genomdrivas med stöd av stridsåtgärder enligt vår i avsnitt 6.5.5 föreslagna reglering. På det sättet kan direktivets krav på tydlighet och transparens när det gäller kollektivavtalade villkor för långvarigt Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad utstationerade arbetstagare uppfyllas på ett sätt som överensstäm- mer med hur utstationeringsdirektivet i övrigt är genomfört i svensk rätt. Berörda arbetstagar- och arbetsgivarorganisationers skyldighet enligt 9 a § andra stycket utstationeringslagen att anmäla en kon- taktfunktion till bör omfatta även nu aktuella kollektivavtalsvillkor. Genomförs den diskuterade skyldighe- ten att lämna in kollektivavtalsvillkor avseende långvarigt utstatio- nerade arbetstagare, på sätt som vi föreslår, genom en justering av lagrummets första stycke behövs dock ingen ytterligare lagstift- ningsåtgärd för att åstadkomma detta. I 9 § första stycket 2 utstationeringslagen anges att Arbets- miljöverket ska hjälpa till med information om sådana kollektivavtals- villkor som avses 5 a § samma lag eller som annars kan bli tillämpliga. Enligt vår uppfattning är det, som en konsekvens av övriga förslag i detta betänkande, lämpligt att bestämmelsen justeras så att myndig- heten ska hjälpa till även när det gäller sådana villkor som kan genomdrivas med stöd av stridsåtgärder vid långvarig utstationering. Kravet på offentliggörande av lönekomponenter I avsnitt 6.5.5 har vi redogjort för vår syn på det krav som ändrings- direktivet ställer när det gäller vilka komponenter som får användas när en lön i utstationeringsdirektivets mening bestäms på med- lemsstatsnivå. Vår bedömning är att kravet är uppfyllt genom att stridsåtgärder mot utstationerande företag för att genomdriva kollek- tivavtalsvillkor om lön tillåts endast om lönen motsvarar det som enligt det aktuella centrala kollektivavtalet brukar gälla för mot- svarande arbetstagare i . Som sagts ovan anges dock i artikel 3.1 fjärde stycket i utstatio- neringsdirektivet i dess ändrade lydelse att information om de löne- komponenter som används när en lön i utstationeringsdirektivets mening bestäms ska offentliggöras på den enda officiella webbplatsen. Utredningen gör dock bedömningen att det krav som genom ändrings- direktivet kommer till uttryck i den aktuella artikeln inte innebär någon egentlig ändring jämfört med vad som får anses gälla enligt . gäller nämligen, på sätt som bl.a. kommit till uttryck i den tidigare behandlade domen Sähköalojen ammattiliitto Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad ry, att den lön som krävs vid en utstationering måste ha bestämts utifrån kriterier som är tydliga, förutsebara och transparenta. När det gäller svensk rätt finns som nämnts tidigare redan en skyldighet att lämna in kollektivavtalsvillkor till , där lön kan vara ett sådant villkor. Om lönen består av olika kom- ponenter bedömer utredningen att det ligger i den skyl- digheten att det framgår vilka komponenter som ingår i lönen. offentliggörs de villkor som ges in till hem- sida, dvs. den svenska enda officiella webbplatsen i den mening som avses i tillämpningsdirektivet och ändringsdirektivet. Dessutom finns, som nämnts tidigare, en skyldighet för berörda arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer att utse en kontaktfunk- tion som kan besvara frågor om de kollektivavtalsvillkor som har getts in till och som alltså finns publicerade på hemsidan. Systemet i dess helhet bör därför redan enligt gällande rätt uppfylla kravet på transparens i fråga om vilka komponenter som ingår i den lön som kan komma att krävas med stöd av stridsåtgärder mot utstationerande företag. Sammanfattningsvis anser utredningen att svensk rätt redan upp- fyller ändringsdirektivets krav på transparens i nu aktuell del. Kravet på offentliggörande av lagreglerade villkor vid långvarig utstationering I fråga om författningsreglerade villkor som ska tillämpas vid lång- varig utstationering har vi, utifrån de överväganden som redogörs för i avsnitt 6.5.2, valt att allmänt hänvisa till arbets- och anställ- ningsvillkor som är tillämpliga på motsvarande arbetstagare i . Någon särskild uppräkning av varje enskilt villkor som ska tillämpas, motsvarande den reglering som finns i 5 § utstationeringslagen, föreslås inte. Att vi har valt den lösningen för genomförandet av änd- ringsdirektivet i den delen har bl.a. sin bakgrund i att den utstatio- nerande arbetsgivaren i situationer där en utstationering ska betrak- tas som långvarig anses ha fått en så stark anknytning till den svenska arbetsmarknaden att svensk rätt i princip ska tillämpas fullt ut på arbetstagarna, förutom såvitt gäller vissa särskilt utpekade typer av villkor. Det nu sagda skulle kunna uttryckas som att den utstatio- nerande arbetsgivaren när det gäller tillämpningen av arbets- och Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad anställningsvillkor närmast likställs med en arbetsgivare som är etable- rad i . Det sättet att betrakta situationen får anses ha viss betydelse när det gäller även bedömningen av med vilken precision det måste anges vilka villkor som ska tillämpas vid en utstationering i landet. Även när det gäller det ändrade utstationeringsdirektivets ut- tryckliga krav på transparens i fråga om vilka villkor som ska till- lämpas vid långvarig utstationering bör det enligt vår uppfattning vara tillräckligt att allmänt hålla lagar och eventuella andra författ- ningar som innehåller sådana arbets- och anställningsvillkor tillgäng- liga på den enda officiella webbplatsen, dvs. gäller enligt 3 § förordningen (2017:319) om utstationering av arbetstagare att villkor som gäller vid utstationer- ing ska presenteras på ett tydligt sätt på den enda officiella webb- platsen. Det innebär att på den enda officiella webbplatsen även kommer att behöva informera om de ytterligare lagar som kan bli tillämpliga vid långvarig utstationering. har enligt 9 § första stycket 1 en skyldighet att hjälpa till med information om de arbets- och anställ- ningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i . Genom att fler författningsreglerade villkor kan bli tillämpliga genom reglerna om långvarig utstationering kommer den skyldigheten att omfatta även sådana villkor. I den mån det är möjligt och inom rim- liga gränser kommer alltså , utan att någon för- fattningsändring behöver ske, att vid behov ha en skyldighet att hjälpa utstationerande företag med frågor om vilka villkor som fak- tiskt kan komma att bli tillämpliga vid en utstationering i . Mot bakgrund av ovanstående gör utredningen bedömningen att någon författningsändring inte är nödvändig för att uppfylla det ändrade utstationeringsdirektivets krav att offentliggöra villkor som enligt svensk lag eller annan författning ska tillämpas vid långvarig utstationering i . Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad Bedömning: Den nya lydelsen av artikel 4.2 i utstationerings- direktivet föranleder inga författningsändringar. Genom ändringsdirektivet justeras utstationeringsdirektivets arti- kel 4.2 om samarbete mellan behöriga myndigheter på visst sätt som har beskrivits i avsnitt 7.3.2. Såvitt utredningen kan bedöma synes det dels röra sig om vissa rent språkliga ändringar, dels vissa änd- ringar som tydligare knyter an förbindelsekontorens och andra behöriga myndigheters ansvar och uppgifter till tillämpningsdirekti- vets reglering. De exempel på uppgifter som särskilt räknas upp i artikeln när det gäller vad myndighetssamarbetet ska omfatta hand- lar om förhindrandet av missbruk av bestämmelser som rör utstatio- nering av arbetstagare och verkar motsvara det som redan regleras genom bestämmelserna i tillämpningsdirektivet och i det ursprung- liga utstationeringsdirektivet. Något nytt i sak kan inte utredningen se att det egentligen är fråga om. Tillämpningsdirektivet är genomfört i genom utstatio- neringslagen, framför allt bestämmelserna i 9 b och 9 c §§. I dessa anges att är behörig myndighet när det gäller att lämna bistånd till en behörig myndighet i annat land i utstationer- ingsfrågor när det gäller t.ex. utredningar vid utstationering av arbetstagare. Utstationeringslagen kompletteras av bestämmelser i förordningen om utstationering av arbetstagare som i sin tur hän- visar till att ska fullgöra den informationsplikt som följer av utstationeringslagen och tillämpningsdirektivet. Det anges också i förordningens 6 § att , om myndig- heten i sin verksamhet upptäcker omständigheter som tyder på oegentligheter i samband med utstationering av arbetstagare, på eget initiativ och utan onödigt dröjsmål ska överlämna all relevant infor- mation till en behörig myndighet i ett annat land inom EES som kan beröras av informationen. De uppgifter som åligger enligt gällande svensk rätt är alltså relativt generellt uttryckta. Det handlar om att bistå med information och hjälp i frågor som rör utstationering och missbruk och kringgående av regelverket som anknyter till detta. Av 8 § förvaltningslagen (2017:900) följer en allmän skyldighet för myndigheter att samverka med andra myndigheter och att i Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad rimlig utsträckning hjälpa den enskilde genom att själv inhämta upp- lysningar eller yttranden från andra myndigheter. har också särskilda uppdrag att samarbeta med andra myndigheter i som har uppgifter och information som rör utstationerande företag och utstationerade arbetstagare. Detta gäller både när det gäller att samordna digital information16 och utveckla ändamåls- enliga och effektiva metoder för myndighetsgemensam kontroll för att motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet.17 Det krav på myndighetssamarbete som genom ändringsdirektivet kommer till uttryck i artikel 4.2 i utstationeringsdirektivet är därmed enligt utredningens bedömning redan omhändertaget i . Sammantaget gör utredningen bedömningen att de uppgifter som anges i utstationeringsdirektivets artikel 4.2 i dess nya lydelse redan bör ingå i uppgifter i egenskap av förbindelse- kontor. Någon författningsändring med anledning av ändringsdirek- tivet i den delen bedöms alltså inte vara nödvändig. I den nya lydelsen av utstationeringsdirektivets artikel 4.2 anges att kommissionen ska underrättas vid ständiga förseningar i att till- handahålla information till medlemsstaten inom vilken arbetstaga- ren är utstationerad. Den regeln synes uteslutande vara riktad till medlemsstaterna och behöriga myndigheter i medlemsstaterna och innebär inga rättigheter eller skyldigheter för någon enskild. Den delen av artikeln behöver enligt vår bedömning inte särskilt genom- föras i svensk rätt. Det ska dock nämnas att inom ramen för utredningen har informerat om att samarbetet med andra medlemsländer när det gäller utstationering fungerar mycket väl och att förfrågningar mellan de behöriga myndigheterna inom EU han- teras snabbt och effektivt. 16A2017/01962/ARM och A2017/00185/ARM. 17A2017/02422/ARM och A2017/00678/ARM. Transparens, myndighetssamarbete samt övervakning, kontroll och efterlevnad 7.4.3Övervakning, kontroll och efterlevnad Bedömning: Justeringen av artikel 5 eller den nya artikel 3.1 sjätte stycket i utstationeringsdirektivet föranleder inga författ- ningsändringar. Som har beskrivits i avsnitt 7.3.3 ändras artikel 5 i utstationerings- direktivet på visst sätt genom ändringsdirektivet. Även när det gäller dessa förändringar synes det till stor del röra sig om rent språkliga justeringar samt om förändringar som verkar syfta till att tydligare koppla samman utstationeringsdirektivets reglering till den som finns i tillämpningsdirektivets regler om övervakning, kontroll och efterlevnad av utstationeringsdirektivet.