sou · H7B332 · 2019-06-12 00:00:00 — •med utgångspunkt från dels att de allmänna principerna om skade- stånd och brottsskadeersättning bör gälla, dels den valda utform- ningen av kriminaliseringen, analysera och ta ställning till hur det förslag till kriminalisering som ska lämnas påverkar möjligheten för barn att få skadestånd och brottsskadeersättning samt redogöra för sin bedömning av hur rätten till brottsskadeersättning bör utformas under dessa omständigheter, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Stärkt skydd utan särskild kriminalisering Som framgår ovan syftar en särskild kriminalisering av bevittnande- fallen till att stärka barnets rättsliga ställning både under förunder- sökningen och i en eventuell efterföljande rättegång. Om en särskild kriminalisering av bevittnandefallen inte bedöms vara lämplig, kan det dock ändå finnas behov av att på andra sätt stärka den rättsliga ställningen för barn som bevittnar brott av och mot närstående. Utre- daren ska därför, oavsett ställningstagande i sak avseende frågan om kriminalisering, överväga och analysera hur dessa barns rättsliga ställ- ning och deras möjligheter att komma till tals kan stärkas utan att en särskild kriminalisering sker. Att stärka de bevittnande barnens rätts- liga ställning under förundersökningen och i en eventuell efterföljande rättegång, utan en förändring av det straffrättsliga regelverket, kan ske på olika sätt. Utredaren bör bl.a. analysera möjligheten och lämp- ligheten i att ge dessa barn rätt till en särskild företrädare för barn eller att på ett ändamålsenligt sätt utvidga målsägandebegreppet till att innefatta barn som bevittnar brott av och mot närstående. Utreda- ren ska särskilt belysa för- och nackdelar med de olika alternativen. Utredaren ska också analysera konsekvenserna av att barn kan komma att i ökad utsträckning involveras i förundersökningar och rättegångar. Utredaren ska därför bl.a. •analysera och ta ställning till om och hur den rättsliga ställningen för barn på annat sätt kan stärkas under förundersökningen och i en eventuell efterföljande rättegång avseende det brott som barnet har bevittnat, och •oavsett ställningstagande i sak lämna nödvändiga författnings- förslag. Det finns även andra frågor som har ett sådant samband med upp- draget att de bör uppmärksammas särskilt. Det gäller exempelvis frågan om barns ersättningsskyldighet för den tilltalades rättegångskost- nader i brottmål och preskriptionsregler. Ett annat exempel är den möjlighet att skjuta upp eller underlåta att underrätta en vårdnads- havare om att ett förhör har hållits med barnet som har till- kännagett att regeringen bör överväga (se bet. 2017/18:JuU17 punkt 8, 2017/18:241). Utredaren är fri att ta upp även andra närliggande frågor som bedöms ha samband med uppdraget. Det kan t.ex. röra sig om andra straffrättsliga eller straffprocessuella åtgärder som kan medföra att syftet att bättre skydda utsatta barn uppnås. Utredaren ska dock inte överväga frågan om att införa ett särskilt misshandels- brott mot barn. Uppdraget om straffansvar för uppmaning till självmord Utredaren ska utifrån en analys av befintliga möjligheter att döma ut straffansvar för uppmaning eller annan psykisk påverkan att begå självmord, överväga om det finns skäl att införa ett särskilt straff- ansvar för den som uppmanar någon annan att begå självmord eller utövar annan psykisk påverkan i det syftet. Vid sina överväganden ska utredaren särskilt analysera om straffansvaret ska kräva att upp- maningen eller den psykiska påverkan har lett till ett självmord eller ett självmordsförsök eller i det enskilda fallet inneburit en risk för självmord eller självmordsförsök eller om uppmaning till självmord bör straffbeläggas på ett mer generellt plan. Utredaren ska särskilt uppmärksamma att det föreslagna straffansvaret inte får en sådan av- gränsning att det kan hindra t.ex. en läkare att utföra sitt uppdrag och ge råd till svårt sjuka patienter. Utredaren ska också analysera hur ett straffansvar för uppmaning förhåller sig till rätten till yttrandefrihet enligt svensk grundlag och europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Slutligen ska utredaren ta ställning till vilken straffskala brottet bör ha och om det bör införas ett straffansvar för osjälvständiga brott, såsom försök m.m. Vid bedömningen av tillämplig straffskala ska frågan om uppmaning till självmord som begås vid myndighetsutövning särskilt beaktas. •analysera och redogöra för vilket straffansvar som finns för den som uppmanar någon annan att begå självmord samt analy- sera behovet av en särskild kriminalisering för uppmaning eller annan psykisk påverkan att begå självmord, •oavsett ställningstagande i sak föreslå hur en sådan kriminaliser- ing bör vara utformad, och •lämna fullständiga författningsförslag. Förslagets konsekvenser ska redovisas enligt 14–15 a §§ kommitté- förordningen. Utredaren ska särskilt beakta förslagens konsekvenser och kostnader vad avser anslagen Domstolar, Kriminal- vården och Rättsliga biträden m.m. Om förslagen innebär kostnads- ökningar ska förslag till finansiering lämnas. Arbetets genomförande och redovisning av uppdraget Under uppdraget ska utredaren samråda med myndigheter och organi- sationer i den utsträckning det bedöms lämpligt. Utredaren ska hålla sig informerad om och vid behov beakta relevant arbete som pågår inom och utredningsväsendet. Utredaren ska göra de internationella jämförelser som kan anses relevanta. , och regleringar bör särskilt uppmärksammas när det gäller uppdraget om barn som bevitt- nar brott. och regleringar bör särskilt upp- märksammas när det gäller uppdraget om uppmaning till självmord. Vidare ska förpliktelser enligt och andra internationella åtaganden beaktas. Mot bakgrund av att brott mellan närstående oftast begås av män mot kvinnor ska även ett jämställd- hetsperspektiv beaktas. Uppdraget ska redovisas . Utredningens möten och studiebesök Nedan följer en sammanställning av utredningens möten och studie- besök. Utredningen har genomfört fyra möten, varav ett internat, med utredningens experter och sakkunnig. Experter som förordnats i utredningen kommer från och , , , , , , och . Den sakkunniga som förordnats i utred- ningen kommer från . Medverkade experter har varit: Medverkande sakkunnig har varit , Justitiedeparte- mentet. Synpunkter har inhämtats från möten med bl.a. följande myndig- heter, organisationer, verksamheter och personer: Barnahus Stad, Barnahus , Barnahus , Barnahus Upp- sala, Norrorts Åklagarkammare, , Utvecklings- centrum Mitt, Väst och Öst, Unizon, Föreningen , Eurenii Minne, BUFFF, Family , , Se Barnen/Filmandtell, (dödsfallsutredare), Islandspro- jektet , med inbjudna representanter från bl.a. Polisen, hälso- och sjukvården och , Stads skyddade boende, , kvinno- och tjejjour, kvinnojour, , professor , nätverk för suicidprevention, Mind, Suicide Zero, , Spes, Randiga Huset, Nationella kompetensteamet för hedersrelaterat våld och förtryck, Psykiatriska Akutteamet vid , NASP, och vid . Utredningen har i samarbete med Se barnen/Filmandtell hållit en hearing med kvinnor som vuxit upp med eller levt med våld i familjen. Utredningen har också mött två personer som på olika sätt har erfaren- het av uppmaning till självmord. En genomgång av tillämpningen av straffskärpningsgrunden i 29 kap. 2 § 8 Utredningen har gått igenom 82 avgöranden , 2017 och 2018. De kommer från 30 av 48 tingsrätter och har tagits fram med hjälp av . har efter för- frågan från utredningen sökt i det centrala datasystemet för domstolar efter avgöranden som försetts med uppgift om att lag- rummet 29 kap. 2 § 8 har tillämpats. Utredningen har erhållit en förteckning över dessa avgöranden och begärt ut samtliga dessa domar från respektive domstol. har för utred- ningen uppgett att förteckningen över domar i vilka det finns uppgift om tillämpningen av detta lagrum inte ska ses som en fullständig redovisning av de avgöranden i vilka lagrummet faktiskt tillämpats. Anledningen är att uppgiften om tillämpning av lagrummet inte är obligatorisk att ange i domstolarnas målhanteringssystem. Utredningen har gått igenom samtliga domar i för- teckning. 59 av domarna innehöll en allmänt hållen formulering med innebörd att gärningen eller gärningarna begåtts inför ett eller flera barn till målsäganden och/eller den tilltalade och att detta är en för- svårande omständighet som ska beaktas i straffskärpande riktning. Det fanns i dessa avgöranden inte någon uppgift om hur mycket straffet skärpts med beaktande av denna omständighet. Fyra avgör- anden saknade helt ett resonemang om tillämpningen av lagrummet, men det fanns angivet i domslutet. I ett avgörande fanns i domskälen en redovisning av hur mycket straffet skärpts med hänsyn till 29 kap. 2 § 8 (en månad). 17 av domarna avsåg brott som begåtts mot barn och där straffskärpningsgrunden tillämpats i detta samman- hang. I ett avgörande hade hänvisningen uppenbarligen skett av miss- tag (gärningarna avsåg ekonomisk brottslighet). 1.Santiagokonventionen mot organhandel. 2.Ingen regel utan undantag – en trygg sjukförsäkring med människan i centrum. 3.Effektivt, tydligt och träffsäkert –det statliga åtagandet för framtidens arbetsmarknad. 4.Framtidsval – karriärvägledning för individ och samhälle. 5.Tid för trygghet. 6.En långsiktig, samordnad och dialog baserad styrning av högskolan. –ett enklare förfarande. 9.Privat initiativrätt – planintressentens medverkan vid detaljplaneläggning. 10.Stöd för validering eller kompetens åtgärder i samband med korttidsarbete. 11.Biojet för flyget. 12.Nya befogenheter på konsumentskyddsområdet. 13.Agenda 2030 och : Världens utmaning – världens möjlighet. –med e-legitimation. 15.Komplementär och alternativ medicin och vård – säkerhet, kunskap, dialog. –med förtydligat ansvar. 17.Bebyggelse- och transportplanering för hållbar stadsutveckling. 18.För flerspråkighet, kunskaps utveckling och inkludering. Moders målsundervisning och studiehand ledning på modersmål. i arbetslivet – behovet av utökat författningsstöd. 20.Stärkt kompetens i vård och omsorg. 21.Effektivt investeringsfrämjande för hela . – dess uppgift och organisation för en god miljöförvaltning. 23.Styrkraft i funktionshinderspolitiken. 24.Stärkt integritet i idrottens antidopnings arbete. 25.Genomförande av ändringar i utstationeringsdirektivet. 26.Organbevarande behandling för donation. Praxisgenom gång och analys. 28.Komplementär och alternativ medicin och vård – ny lagstiftning. 29.God och nära vård. Vård i samverkan. 30.Moderna tillståndsprocesser för elnät. 31.F-skattesystemet – en översyn. 32.Straffrättsligt skydd för barn som bevittnar brott mellan närstående samt mot uppmaning och annan psykisk påverkan att begå självmord. Effektivt, tydligt och träffsäkert –det statliga åtagandet för framtidens arbetsmarknad. Tid för trygghet. [5] Belastningsregisterkontroll i arbetslivet –behovet av utökat författningsstöd. Genomförande av ändringar i utstationeringsdirektivet. Stöd för validering eller kompetensåtgärder i samband med korttidsarbete. Nya befogenheter på konsumentskyddsområdet. Agenda 2030 och : Världens utmaning – världens möjlighet. F-skattesystemet – en översyn. Moderna tillståndsprocesser för elnät. – ett enklare förfarande. – med e-legitimation. Praxisgenomgång och analys. Straffrättsligt skydd för barn som bevittnar brott mellan närstående samt mot uppmaning och annan psykisk påverkan att begå självmord. Stärkt integritet i idrottens antidopnings arbete. Biojet för flyget. – med förtydligat ansvar. [16] miljöövervakning –dess uppgift och organisation för en god miljöförvaltning. Privat initiativrätt – planintressentens medverkan vid detaljplaneläggning. Bebyggelse- och transportplanering för hållbar stadsutveckling. Santiagokonventionen mot organhandel. Ingen regel utan undantag – en trygg sjukförsäkring med människan i centrum. Komplementär och alternativ medicin och vård – säkerhet, kunskap, dialog. Stärkt kompetens i vård och omsorg. [20] Styrkraft i funktionshinderspolitiken. Organbevarande behandling för donation. Komplementär och alternativ medicin och vård – ny lagstiftning. God och nära vård. Vård i samverkan. Framtidsval – karriärvägledning för individ och samhälle. En långsiktig, samordnad och dialog baserad styrning av högskolan. För flerspråkighet, kunskapsutveck ling och inkludering. Modersmåls undervisning och studiehandledning på modersmål. Effektivt investeringsfrämjande för hela .