sou · H7B360 · 2019-12-13 00:00:00 — Av bestämmelsen framgår det dessutom att inspektionen är skyldig att samråda med vid ett beslut om åtgärd på grund av att ett företag underlåter att uppnå kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder. Eftersom Riksgälds- kontoret också har befogenheter att ingripa vid dessa överträdelser bör myndigheterna samordna sina åtgärder på lämpligt sätt. Paragrafen, som är ny, innehåller uppgifter om de kvalificerade skulder som får användas för det krav på kapitalbas och kvalificerade skulder som resolutionsenheter får använda för att uppfylla de krav som avses i 4 kap. 3 a och 3 b §§, på resolutionsgruppnivå på kon- soliderad basis. Överväganden finns i avsnitt 14.6. Paragrafen genomför artikel 45b.1 och delvis 2.1.71a i krishan- teringsdirektivet. Bestämmelser som särskilt avser globalt systemviktiga institut genomförs på lägre nivå än lag genom ett nytt bemyndigande i 29 kap. 1 § 2, se 4 kap. 2 §. Paragrafen, som är ny, innehåller förutsättningarna för att ett skuld- instrument kan användas som kvalificerad skuld om en komponent utgörs av ett derivat. Övervägandena finns i avsnitt 14.6. Paragrafen genomför artikel 45b.2 i krishanteringsdirektivet och kompletterar vad som anges i 1 §. Paragrafen, som är ny, innehåller uppgifter om under vilka förut- sättningar som en resolutionsenhet kan skuld som dess ett dotter- företag inom kravet utfärdat till dess ägare utanför resolutions- gruppen. Övervägandena finns i avsnitt 14.6. Paragrafen genomför artikel 45b.3 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen, som är ny, anger vilken kapitalbas och vilka efterställda kvalificerade skulder som ska användas av en resolutionsenhet för att uppfylla det belopp som avses i 5 § eller beslutats i enlighet med 6 och 7 §§. Övervägandena finns i avsnitt 14.8 och 9. Paragrafen genomför artikel 45b.4, 5 och 7 i de delar dessa avser kapitalbas och skulder samt 45b.6 andra stycket om att den kapital- bas som får användas för att uppfylla beloppen även omfattar kärn- primärkapital som används för att uppfylla det kombinerade buffert- kravet. Paragrafen, som är ny, anger att ett globalt systemviktigt institut, en europeiskt systemviktig resolutionsenhet och en nationellt system- viktig resolutionsenhet ska uppfylla kravet på kapitalbas och kvali- ficerade skulder som avses i 4 kap. 1 a § med sådan kapitalbas och sådana kvalificerade skulder som avses i 4 § till ett belopp som mot- svarar av totala skulder och eget kapital, inklusive derivat- skulder efter avräkning. Övervägandena finns i avsnitt 14.8. Paragrafen genomför artikel 45b.4 och 45b.6 första stycket i krishanteringsdirektivet. Första stycket anger att kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder ska uppfyllas med kapitalbas och skulder som avses i 4 § till ett belopp som motsvarar av totala skulder och eget kapital inklusive derivatskulder efter avräkning. Det innebär att kraven som beräknats enligt 4 kap. 3 a och 3 b §§ och som fastställts enligt 4 kap. 3 § ifråga om nivå utgör en begränsning för storleken på beloppet. Andra stycket innehåller en möjlighet för resolutionsenheten att ansöka om ett lägre krav. Förutsättningarna för ett sådant lägre krav ska överensstämma med den nivå som är möjlig enligt artikel 72b.3 tillsynsdirektivet och uppfylla samtliga villkor i den artikeln. Beräk- ning av utrymmet för en sådan minskning ska göras i enlighet med vad som framgår av de föreskrifter som regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer meddelat i enlighet med bemyn- digandet i 29 kap. 11 §. Tredje stycket anger en möjlig begränsning för en europeiskt systemviktig resolutionsenhet, om resolutionsenheten även med det lägre kravet uppfyller sina åtaganden utan finansiering från resolu- tionsreserven. Artikel 45b.4 anger också att resolutionsmyndigheten inför ett beslut som avses i andra stycket ska väga in risken för opro- portionerlig påverkan av företagets affärsmodell. Detta torde dock ingå i den generella bestämmelsen om proportionalitet i 1 kap. 9 §. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om ett krav på efter- ställning som , efter samråd med Finansinspek- tionen, kan besluta om i stället för det krav som ett globalt system- viktigt institut, en europeiskt systemviktig resolutionsenhet och en nationellt systemviktig resolutionsenhet ska uppfylla enligt 5 §. Paragrafen genomför artikel 45b.7–9 i krishanteringsdirektivet. Överväganden finns i avsnitt 14.8 och 14.9. Enligt första stycket kan besluta om att reso- lutionsenheterna ska uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder med kapitalbas och efterställda kvalificerade skulder som avses i 4 §. Beloppet ska i enlighet med 8 § motsvara det högsta av två mått som då utgör den högsta nivån för det krav på efterställning som kan beslutas enligt denna bestämmelse. En annan begränsning utgörs av nivån för det riskvägda kravet respektive bruttosoliditets- kravet som fastställs och beräknas enligt 4 kap. 3–3 b §§, se över- väganden i avsnitt 14.8. Ett beslut förutsätter vidare att minst ett av fyra alternativa för- hållanden föreligger. Det första förhållandet avser fall där ett hinder för resolution som avses i 3 kap. 12 § första stycket, det vill säga inklusive hinder som avser sådan nedskrivning eller konvertering som avses i 6 kap. eller 16 kap. i samband med resolution, se avsnitt 19.2, inte åtgärdats i enlighet med ett föreläggande enligt 3 kap. Här avses samtliga åtgär- der enligt 3 kap. 24 §. Det andra förhållandet avser fall där hindret inte helt kan åtgärdas endast genom de åtgärder som avses i 3 kap. 24 § men att ett krav enligt bestämmelsen skulle innebära en förbättring, det vill säga får en gynnsam effekt på resolutionsbarheten genom att kompensera för hindrets negativa effekter. Det tredje förhållandet föreligger om resolutionsenhetens stor- lek, juridiska form eller dess ägarstruktur, verksamhetens art, om- fattning, risker eller komplexitet eller resolutionsenhetens kopp- lingar till andra företag eller den finansiella marknaden bidrar till att försvåra genomförbarheten och tillförlitligheten av de åtgärder som anges i resolutionsplanen. Också här omfattas såväl resolutions- åtgärder som nedskrivning eller konvertering enligt 6 kap. eller 16 kap. i samband med resolution Det fjärde förhållandet innebär att resolutionsenheten risker be- döms utifrån den riskbedömningen som ligger till grund för beslut om ett särskilt kapitalbaskrav, så kallat pelare 2-krav, enligt 2 kap. 1 § tillsynslagen. Om bedömningen visar att en resolutionsenhet som är ett institut finns bland de som har högst riskvärde av alla institut som kan bli föremål för ett krav på kapitalbas och kvalificerade skulder, är det en grund för ett beslut om krav på efterställning enligt bestämmelsen. Andra stycket innebär en begränsning av bestämmelsens tillämp- lighet till ett antal motsvarande av de resolutionsenheter som kan omfattas. Enligt tredje stycket ska procentsatsen kunna regleras uppåt ut- ifrån särdrag i den svenska banksektorn, särskilt med beaktande på hur många resolutionsenheter som potentiellt omfattas av bestäm- melsen. En sådan reglering föreslås beslutas av regeringen genom ett nytt bemyndigande i 29 kap. 1 § 12. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om ett krav på efter- ställning som , efter samråd med Finansinspek- tionen, kan besluta om beträffande andra resolutionsenheter än de som omfattas av 5 och 6 §§. Överväganden finns i avsnitt 14.8 och 14.9. Paragrafen genomför artikel 45b.5 i krishanteringsdirektivet. Enligt första stycket kan besluta om att resolu- tionsenheterna ska uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder med kapitalbas och efterställda kvalificerade skulder som avses i 4 §. Beloppet får i enlighet med 8 § uppgå till det högsta av två mått. Det måttet utgör då en högsta nivån för ett krav på efter- ställning som kan beslutas enligt denna bestämmelse. Vidare är beloppet begränsat till nivån på det krav som fastställs och beräknas enligt 4 kap. 3–3 b §§, se överväganden i avsnitt 14.8. Andra stycket innehåller tre på varandra följande förutsättningar som alla ska vara uppfyllda; 1.det ska förekomma kvalificerade skulder som inte är efter- ställda och som enligt förmånsrättslagen har inbördes lika rätt som vissa skulder som är undantagna eller som kan komma att undantas från nedskrivning, 2.borgenärer med fordringar som inte är undantagna från ned- skrivning skulle åsamkas en större förlust genomen nedskrivning än de hade gjort i en konkurs genom planerad tillämpning av nedskriv- ningsverktyget av kvalificerade skulder som inte är efterställda andra skuldinstrument och inte ska undantas eller planeras att undantas, och 3.beloppet kapitalbas och efterställda skulder inte är tillräckligt för att säkerställa att så inte sker. Också om värdet av de skulder som är undantagna eller sannolikt kommer att undantas från nedskrivning inom en viss kategori kvali- ficerade skulder uppgår till inom den kategorin ska bedöma risken enligt andra stycket 2. Paragrafen, som är ny, innehåller beräkningen av kravet på efter- ställning som avses i 6 och 7 §§ samt frågeställningar som en pröv- ning av ett sådant fastställande ska beakta. Överväganden finns i avsnitt 14.9. Paragrafen genomför dels beräkningen i artikel 45b.7 och dels vilka förhållanden som ska beaktas i samband med ett beslut i artikel 45b.9. Paragrafen, som är ny, innehåller uppgifter om vilka säkerheter som ett dotterföretag i en resolutionsgrupp ska använda för att uppfylla sitt individuella krav, se 4 kap. 1 b §. Överväganden finns i av- snitt 14.6. Paragrafen avser att genomföra artikel 45f.2. Paragrafen reglerar vilka instrument som ett dotterföretag som omfattas av 4 kap. 1 b § ska använda för att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder enligt andra och tredje stycket, det vill säga skulder respektive kapitalbas. Första punkten anger de olika kriterier som de kvalificerade skul- derna ska uppfylla. Andra punkten innehåller bestämmelser om kapitalbas som ska användas för att uppfylla kravet. Paragrafen, som är ny, innehåller övergångsordningar för krav på kapitalbas och kvalificerade skulder och genomför artikel 45m.3–8 samt artikel 45i.7. Första stycket anger att de krav som följer av 4 kap. 3 c § och 4 a kap. 5 och 6 §§ inte ska tillämpas från det datum som en resolutionsenhet har nått den nivå, eller innehar de egenskaper som avses i 4 kap. 4 §, som kvalificerar resolutionsenhe- ten att omfattas av 4 kap. 3 c §. Andra stycket innehåller bestämmelser om övergångsperiod när ett företag varit föremål för nedskrivning eller konvertering enligt denna lag. För en resolutionsenhet som omfattas av 4 kap. 3 c § ska övergångsperioden vara för en sådan nedskrivning eller konvertering. För övriga företag ska fast- ställa en lämplig övergångsperiod. ska fastställa övergångsperioderna med beaktande av förekomsten av insättningar och avsaknaden av skuldinstrument i finansieringsmodellen, till- gången till kapitalmarknaderna för kvalificerade skulder och bero- endet av kärnprimärkapital för att uppfylla det krav som avses i 4 kap. 1 a §. Tredje stycket föreskriver att var tolfte månad ska meddela företaget ett planerat krav på kapitalbas och kvalificerade skulder. Syftet är att underlätta en gradvis uppbyggnad av företagets förlustabsorberings- och åter- kapitaliseringskapacitet. Enligt fjärde stycket får revidera de övergångs- perioder myndigheten beslutat och sådana planerade krav som avses i tredje stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om hinder mot att utöva vissa rättshandlingar. Övervägandena finns i avsnitt 20.4. Ändringarna i paragrafen genomför den nya artikel 68.3 i kris- hanteringsdirektivet. Tillägget om att 11 kap. 3–7 §§ även gäller beträffande ett beslut om en tillfällig åtgärd utanför resolution enligt 7 a kap. innebär att också en sådan åtgärd utgör hinder för en motpart till ett företag att utöva de rättshandlingar som framgår av bestämmelserna i 11 kap. Det innebär att en motpart till företaget för vilket ett beslut om att tillfälligt upphäva skyldigheter beslutats inte får vidta åtgärder som till exempel att säga upp eller häva ett avtal med företaget, att ändra villkoren i ett avtal med företaget eller ställa in fullgörelse av en för- pliktelse mot företaget. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om avtalsenligt erkännande av befogenhet att vidta tillfälliga åtgärder. Övervägan- dena finns i avsnitt 15.2. Paragrafen genomför de nya artiklarna 71a.1, 71a.3 och 71a.4 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att företag i finansiella avtal som omfattas av lagstiftningen i tredjeland ska ta in villkor som innebär att avtalet kan komma att bli föremål för tillfälliga åtgärder och att ett beslut om resolution, resolutionsåtgärd eller tillfälliga åtgärder innebär hin- der mot att utöva vissa rättshandlingar, nämligen de i 11 kap. 3–7 §§. Kravet på avtalsenligt erkännande är tillämpligt i fråga om finansiella avtal som medför en ny förpliktelse, men också finansiella avtal som ingåtts innan bestämmelsens ikraftträdande i vilket det skett en väsentlig ändring av en befintlig förpliktelse. I fråga om finansiella avtal som föreskriver en eller flera uppsägningsrätter eller rättigheter att göra säkerhetsrätter gällande är kravet tillämpligt endast om har befogenhet att tillämpa åtgärder om avtalet regleras inom EU. Det förhållandet att ett företag inte tar med det aktuella avtalsvillkoret innebär dock inte i sig hinder mot att Riks- gäldskontoret tillämpar sina befogenheter. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om skyldighet för moderföretag i att kräva att dotterföretag inför vissa villkor i avtal. Övervägandena finns i avsnitt 15.2. Paragrafen genomför den nya artikel 71a.2 i krishanterings- direktivet. Av paragrafen framgår att ett moderföretag i ska säkerställa att dess dotterföretag i tredjeland i finansiella avtal tar in ett villkor om att en åtgärd inte får vidtas på grund av ett beslut avseende moder- företaget om tillfälliga åtgärder. Skyldigheten gäller dock endast om dotterföretaget är ett kreditinstitut, ett värdepappersföretag eller ett finansiellt institut. och värdepappersföretag avses företag som skulle betraktas som ett kreditinstitut respektive ett värdepappersföretag om det bedrivit verksamhet i . Vad som avses med moderföretag i framgår av 2 kap. 1 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om avtalsenlig skuldnedskriv- ning och konvertering. Övervägandena finns i avsnitt 15.1. och 19.2. Ändringarna i paragrafen genomför den nya artikel 55.1 i kris- hanteringsdirektivet. Första stycket ändras till följd av ändringar i 6 kap. som innebär att inte bara relevanta kapitalinstrument utan även vissa kvalificerade skulder ska kunna bli föremål för nedskrivning eller konvertering utanför resolution, se avsnitt 19.2. Stycket har också justerats i syfte att tydliggöra att även en eventuell minskning av kapitalbeloppet eller det utestående beloppet ska ske till följd av ett beslut om resolution eller av ett beslut om nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument och kvalificerade skulder. Stycket har också justerats i enlighet med lydelsen i krishanteringsdirektivet i dess ursprungliga lydelse för att tydliggöra att följden av resolution eller nedskrivning eller konvertering omfattar styckets båda streck- satser. Tredje stycket, som är nytt, innebär att får besluta att kravet på ett villkor om avtalsenligt erkännande inte ska gälla för företag vars krav på kapitalbas och kvalificerade skulder är begränsat till det belopp som krävs enligt 4 kap. 3 § 3 a för att företaget ska absorbera förluster, det vill säga förlustabsorberings- beloppet. I beloppet som ska absorberas ska räknas in skulder som kan skrivas ner eller konverteras, men som inte innehåller aktuellt villkor om avtalsenligt erkännande av skuldnedskrivning och kon- vertering. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om förfarande när det inte är möjligt att i ett avtal ta in ett villkor om erkännande av skuld- nedskrivning och konvertering. Övervägandena finns i avsnitt 15.1. Paragrafen genomför delvis den nya artikel 55.2 i krishanterings- direktivet. Av första stycket framgår att om ett företag bedömer att det av rättslig eller annan anledning inte är möjligt att ta med ett avtals- villkor enligt 2 § i skuldavtalet ska det underrätta . I sin underrättelse ska företaget ange den kategori som skulden till- hör. Genom 29 kap. 1 § 4 bemyndigas regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vilka kategorier av skulder ett företag får bedöma att det inte är möjligt att ta in ett villkor. Att det inte bedöms möjligt ska motsvara direktivets krav på att det ska vara ogörligt att ta med villkoret. Det förhållandet att det enligt regleringen i ett tredjeland är olagligt att ha med villkoret eller att motparten inte har möjlighet att ändra avtalsvillkoren eftersom de införts genom protokoll eller bygger på internationellt överens- komna standardvillkor är exempel på när det inte skulle kunna vara möjligt enligt bestämmelsen att ta med villkoret. att motparten inte vill införa villkoret eller att det skulle finnas andra svårigheter att föra in villkoret innebär emellertid inte att det inte är möjligt att föra in det. I tekniska tillsynsstandarder som kommis- sionen ska anta finns närmare reglering om de förutsättningar enligt vilka det av rättslig eller annan anledning inte är möjligt att för vissa kategorier av skulder ta med aktuella avtalsvillkor. Möjligheten att bedöma att det inte är möjligt att ta in ett avtals- villkor gäller dock inte för skulder utan säkerhet som innefattar rele- vanta kapitalinstrument och skuldinstrument. Relevanta kapital- instrument definieras i 2 kap. 1 § som övriga primärkapitalinstru- ment och supplementärkapitalinstrument. Med uttrycket ”skuld- instrument” avses i detta sammanhang obligationer och andra former av överlåtbara skuldförbindelser samt instrument som skapar eller bekräftar en skuld (se artikel 2.1.48 ii i krishanteringsdirektivet). Ut- trycket ”skuldinstrument” i artikel 2.1.48 i i krishanteringsdirektivet behandlas i prop. 2015/16:5 s. 450. Av andra stycket framgår att kravet på ett villkor om avtalsenligt erkännande i 2 § första stycket upphör att gälla i samband med att tar emot underrättelsen. ska därefter bedöma om myndigheten anser att företagets bedömning är riktig. Om inte ska myndigheten kräva att företaget inom rimlig tid inför villkoret. Om företagets bedömning grundat sig på företagets praxis avseende tillämpning av undantag från avtalsenligt erkännande av skuldnedskrivning och konvertering har sam- tidigt möjlighet att kräva att företaget ändrar denna praxis. I tekniska tillsynsstandarder som kommissionen ska anta med stöd av arti- kel 55.2 ska de villkor som ska gälla för krav på införande av avtalsvillkor och den rimliga tidsramen för Riksgälds- kontoret att kräva införande av avtalsvillkoret närmare specificeras. Av tredje stycket framgår att ska bedöma vilken inverkan en underrättelse har på möjligheterna att försätta företaget i resolution. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om skyldighet att bedöma inverkan på möjligheterna att försätta ett företag i reso- lution. Övervägandena finns i avsnitt 15.1. Paragrafen genomför delvis den nya artikel 55.2 i krishanterings- direktivet. Av paragrafen framgår att ska bedöma möjlig- heterna att försätta ett företag i resolution när företaget har skulder som myndigheten inte kan räkna med att kunna använda vid en skuldnedskrivning (punkterna 1–3), om dessa skulder tillsammans utgör en betydande andel av en kategori av skulder som omfattar kvalificerade skulder. En sådan bedömning kan göras i samband med en bedömning enligt 3 kap. 10 och 11 §§ eller vid varje annan tid- punkt det kan bli aktuellt. Det ska då bland annat bedömas vilken effekt det faktum att det finns en stor andel skulder som inte är ned- skrivnings- eller konverteringsbara har på möjligheten att försätta företaget i resolution. Detta inbegriper effekten på den möjlighet till resolution som följer av ett brott mot de skyldigheter för borgenärer som framgår av 12 kap. 10 och 11 §§ och 23 kap. 8 §. Om Riks- gäldskontoret bedömer att det finns ett väsentligt resolutionshinder enligt 3 kap. 12 § ska myndigheten tillämpa bestämmelserna i 3 kap. och vidta de åtgärder som är lämpliga för att undanröja hindret. Paragrafen innehåller bestämmelser om nedskrivning och konver- tering utanför resolution. Överväganden finns i avsnitt 19.2. Tillägget genomför ändringar av artikel 36.1, 4, 5, 12 och 13 och är följdändringar till ändringar i artikel 59–62 i krishanterings- direktivet. Enligt första stycket ska göra en prövning om nedskrivning och konvertering också på begäran av Riksgäldskon- toret. Genom ett tillägg ska värdering och nedskrivning eller konver- tering även avse kvalificerade skulder. Paragrafen innehåller bestämmelser om beslut om nedskrivning utanför resolution. Överväganden finns i avsnitt 19.2. En ändring genomför artikel 62.1 i krishanteringsdirektivet. Enligt första stycket ska beslut om ned- skrivning och konvertering ske efter samråd med . Sådana relevanta kapitalinstrument, och sådana kvalificerade skul- der, som avses i 4 a kap. 9 § och som utfärdats av företag som inte är institut men som utfärdats i syfte att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder enligt 4 kap. 1 b § andra stycket, ska hante- ras i enlighet med paragrafen. Paragrafen innehåller bestämmelser om nedskrivning eller konver- tering som förutsättning för statligt stöd. Genom tillägget ska sådan nedskrivning och konvertering även omfatta kvalificerade skulder. Tillägget genomför artikel 59.3 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om underrättelser Finansinspek- tionen ska göra i samband med beslut. Ändringen genomför delvis artikel 62.1 i krishanteringsdirektivet och innebär att Finansinspek- tionen, när den överväger att fatta beslut enligt 3 §, från underrättelse enligt första stycket ska underrätta de behöriga myndigheter och berörda myndigheter som är ansvariga för företaget. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om nedskrivning och kon- vertering efter att kärnprimärkapitalets minskats i proportion med företagets förluster. Ändringen behandlas i avsnitt 19.2. Paragrafen genomför artikel 60.1 d och delvis 60.2 i krishanter- ingsdirektivet. Första stycket har kompletterats med kvalificerade skulder som avses i 20 §. Andra stycket, som anger den ordning enligt vilken nedskrivning och konvertering ska ske, har fått ett tillägg som innebär att kvali- ficerade skulder skrivs ner efter relevanta kapitalinstrument. Paragrafen, som innehåller särskilda bestämmelser om konvertering, har genom ett tillägg utökats att omfatta även sådana kvalificerade skulder som avses i 20 §. Tillägget genomför artikel 60.3 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om den rättsliga effekten av ett beslut om nedskrivning eller konvertering, kompletteras med att också avse kvalificerade skulder som avses i 20 §. Paragrafen genomför artikel 63.1 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om det fall där en resolutionsenhet inte förvärvat de kvalificerade skulder som avses i 20 § direkt av det fallerande dotterföretaget, utan genom annat före- tag inom samma resolutionsgrupp. Efter en sådan nedskrivning eller konvertering ska en värdering som avses i 7 kap. 10 § om det ekono- miska utfallet för ägare och borgenärer göras, i detta fall främst reso- lutionsenheten. Överväganden finns i avsnitt 19.2. Paragrafen genomför artikel 59.1 sista stycket i krishanterings- direktivet. Paragrafen, som är ny, anger att nedskrivning och konvertering av kvalificerade skulder enligt 6 kap. är begränsade till sådana skulder som utfärdas av ett företag som avses i 4 kap. 1 b § för att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder, det vill säga de skulder som avses i 4a kap. 9 §. Överväganden finns i avsnitt 19.2.