sou · H7B342 · 2019-10-01 00:00:00 — Möjligheten ska därefter hos utföraren finnas att lista på läkare, på annan profession eller på vårdteam. Enligt min och bestämda bedömning innebär detta i praktiken inte den genomgripande förändring som behövs för att öka rekryteringen av läkare till primärvården och patienternas tillit till densamma. Listning på utförare är det vanliga och måste ses som ett av grundfelen som kraftigt bidrar till de stora problem som finns i dagens primärvård där patienterna saknar kon- tinuitet och trygghet och där det är svårt att rekrytera läkare. En formalisering av listning på utförare kommer inte att öka kontinuiteten för den enskilde patienten. En utförare är fortfarande ett hus – en vårdcentral. Ett team är inte en personlig relationell kontakt och en annan profession än läkare är inte en läkare som är den som bäst i kraft av sin kompetens sköta vidareslussningen till andra professioner. Det är inte exempelvis en fysioterapeut som är bäst lämpad att ta hand om en allergiker eller en multisjuk äldre. Tvärtom är det först när en läkare har ställt diagnos som patienten kan hänvisas till en fysioterapeut för sina besvär. Det är läkaren som allra oftast är bäst lämpad att slussa patienten vidare. Så fungerar det i dem av utredningen ofta nämnda goda exemplen och . Där är det den läkare som patienten som patienten är listad på som slussar patienten vidare till rätt nivå och profession vid behov. Ska vi uppnå en tydlighet i kontinuitet för patienten är det fort- farande listning på läkare som är den naturliga slutstationen för argu- menteringen i utredningen. Det är också först med ett tydligt ansvar för den enskilde läkaren och annan personal som förutsättningar för en god arbetsmiljö skapas, både för läkare och övrig personal. Vi konstaterar också här att vi inte delar utredarens resonemang och slutsats kring patientansvarig läkare. Den enskilt viktigaste förklaringen till att det inte finns fler spe- cialister i allmänmedicin är att det inte förekommer listning på läkare i . –har inte haft något försök att med nationell lagstiftning säkra befolkningens behov av en egen läkare i primärvården. Inför Husläkarlagens införande saknades det specialister i allmän- medicin. Men det var uppenbarligen inget hinder för Husläkarlagens införande. –ökade antalet tillgängliga all- mänläkare från cirka 2 450 till nästan 3 900, alltså en ökning med drygt 1 400 läkare, . Det motsvarade en ökning med cirka 40/månad. Enligt en slutrapport från Husläkardelegationen somma- ren 1994 skulle det dåvarande målet med en husläkare per 2 000 in- vånare i praktiken ha uppnåtts. efter Hus- läkarlagens avskaffande ökade enligt antalet med cirka 60 stycken eller med drygt en ! Erfarenheterna från är också tydlig. 2001 när fastläkar- reformen infördes saknades cirka 800 allmänläkare i . Men , 2005, var bristen nästan åtgärdad och alla patien- ter som ville hade listat sig på en egen läkare. Reformer som innebär listning på läkare som en bärande del i en nationell primärvårdsreform verkar per se vara ett kraftfullt incita- ment för att antalet fastläkare och specialister i allmänmedicin ökar. Dessutom behövs det en förstärkning av antalet specialister i all- mänmedicin. Det är något som har lyft i olika sam- manhang och preciserat vilka andra specialiteter som bör komma i fråga för att få verka som läkare i primärvården som befolkningen kan lista sig hos. Förslag om detta återfinns också i utredning, vilka i den delen ställer sig bakom, även om vi vill kompletterar dem med fler specialiteter, främst från det internmedicinska området. I de länder (ex. och ) som länge har haft listning på läkare sker en utveckling mot mer samarbete mellan små läkarenheter i större team, och liknande. Men det sker utan att list- ningen på läkare ifrågasätts. Vårdteamets arbete har nämligen inget att göra med listning på läkare för befolkningen. Däremot under- lättar listning på läkare ett gott teamarbete genom att det för teamet tydliggörs att det är läkaren som är den ytterst medicinskt ansvarige för patienten. Att vårdteam skulle kunna fungera bra utan fasta läkare är ett uppenbart felslut. För att teamen ska fungera bra krävs att alla yrkeskategorier finns med och att läkare leder teamen. Listning på läkare innebär att varje person i befolkningen vet vem som är dess läkare och som kan deras sjukdomshistoria och som känner dem. Behöver de gå till sin diabetessjuksköterska kan de göra det även fortsättningsvis. Vill de träffa en psykolog kan de göra det även fortsättningsvis och behöver de besöka akuten eller den öppna specialistvården kan de också göra det. Men deras egen läkare som de är listad hos är navet i deras vård; hen vet om var i vården de varit och kan deras sjukdomshistoria. Det är listningen på en fast läkare som ger kontinuiteten och tryggheten. Den påstådda motsättningen mellan listning på läkare och teamarbetet i vården är uteslutande en konstruerad motsättning. Inte heller finns en koppling mellan listning på läkare och läka- rens anställningsform. Även anställda läkare kan givetvis vara ”list- bärare” och ta samma ansvar som en egenföretagare. Så fungerar det i och så fungerade det i under Husläkarreformen. Att lista på hus eller team ger varken bättre kontinuitet eller ”per- sonlig kontakt” – tvärt om. Listar man på utförare blir det inte färre patienter per läkare – tvärt om. Läkarna på dessa ”överlistade” enheter blir inte flera på grund av detta. Däremot maskerar man problemen ett tag. I praktiken blir det ingen garanti för ökad kontinuitet i pri- märvården. Risken är även stor att allmänläkararbetet utarmas och inte blir attraktivt för yngre läkare varför rekryteringen ytterligare försvåras i en redan underbemannad primärvård. Uteblir en reform om listning på läkare blir det svårt för att rekom- mendera nya yngre läkare att söka sig till primärvården. har ett världsunikt system med vård- centraler där teamet betonas. Det har inte fungerat och det måste anses entydigt bevisat att det inte fungerar. Vi måste nu inse att vård utan personligt ansvar inte är framtiden utan se till att svenskarna får samma läkarkontinuitet som befolkningen har i våra närmaste grannländer. SOU 1948:14: Den öppna läkarvården i riket. Utredning och förslag av Medicinalstyrelsen. SOU 1994:126: Husläkarreformens första halvår: Delbetänkande av husläkardelegationen. SOU 1995:5: Vårdens svåra val. Slutbetänkande av Prioriterings- utredningen. SOU 1997:58: Personaluthyrning. Slutbetänkande av Kommittén för utvärdering av avregleringen av arbetsförmedlingsmonopolet. SOU 2008:15: LOV att välja – Lag Om Valfrihetssystem. SOU 2008:37: Vårdval i . Delbetänkande av Utredningen om patientens rätt. SOU 2012:2: Framtidens högkostnadsskydd i vården. SOU 2013:2: Patientlag. SOU 2013:15: För framtidens hälsa – en ny läkarutbildning. SOU 2014:19: Yrkeskvalifikationsdirektivet – ett samlat genomförande. Betänkande av Utredningen om genomförande av det moderni- serade yrkeskvalifikationsdirektivet. SOU 2014:23: Rätt information på rätt plats i rätt tid. Slutbetänkande av Utredningen om rätt information i vård och omsorg. SOU 2014:55: Inhyrning och företrädesrätt till återanställning. Betänkande av Utredningen om inhyrning och företrädesrätt till återanställning. SOU 2015:7: Krav på privata aktörer i välfärden. SOU 2015:32: Nästa fas i e-hälsoarbetet. SOU 2015:66: En förvaltning som håller ihop. Slutbetänkande av E-delegationen. SOU 2016:2: Effektiv vård. Slutbetänkande av En nationell sam- ordnare för effektivare resursutnyttjande inom hälso- och sjuk- vården. SOU 2016:78: Ordning och reda i välfärden. För landsbygder – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. Slutbetänkande av Parla- mentariska landsbygdskommittén. SOU 2017:15: Kvalitet och säkerhet på apoteksmarknaden. Del- betänkande av Nya apoteksmarknadsutredningen. SOU 2017:47: Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa – Förslag för ett långsiktigt arbete för en god och jämlik hälsa. Slutbetänkande av Kommissionen för jämlik hälsa. SOU 2017:48: Kunskapsbaserad och jämlik vård – Förutsättningar för en lärande hälso- och sjukvård. Betänkande av Utredningen om ökad följsamhet till nationella kunskapsstöd i hälso- och sjuk- vården. SOU 2017:56: Jakten på den perfekta ersättningsmodellen – Vad händer med medarbetarnas handlingsutrymme? Delbetänkande av Tillitsdelegationen. SOU 2018:39: God och nära vård – en primärvårdsreform. Del- betänkande av utredningen utveckling för god och nära vård. SOU 2018:47: Med tillit växer handlingsutrymmet – tillitsbaserad styrning och ledning av välfärdssektorn. Huvudbetänkande av Tillitsdelegationen. SOU 2018:55: Styrning och vårdkonsumtion ur ett jämlikhetsperspek- tiv – Kartläggning av socioekonomiska skillnader i vårdutnyttjande och utgångspunkter för bättre styrning. Delbetänkande av utred- ningen Styrning för en mer jämlik vård. SOU 2018:77: Framtidens specialistsjuksköterska – ny roll, nya möj- ligheter. Utredningen om specialistsjuksköterskeutbildning och vissa andra hälso- och sjukvårdsutbildningar. SOU 2019:20: Stärkt kompetens i vård och omsorg. Utredningen av yrket undersköterska föreslår en skyddad yrkestitel för undersköterskor. SOU 2019:29: God och nära vård – Vård i samverkan. Delbetänkande av Utredningen utveckling för god och nära vård. SOU 2019:31: F-skattesystemet – en översyn. betänkande 2001/02:SoU13 Hälso- och sjukvårds- frågor m.m. 1970:166: Kungl. Maj:ts proposition till med förslag till lag om ändring i lagen (1935:113) med vissa bestämmelser om arbetsförmedling. 1981/82:97: Om hälso- och sjukvårdslag, m.m. 1989/90:81: Om ledningsansvaret inom den offentliga hälso- och sjukvården, m.m. 1989/90:111: Om reformerad mervärdesskatt m.m. 1992/93:160: Om husläkare m.m. 1993/94:75: Arvoden till privatpraktiserande läkare och sjuk- gymnaster samt vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. 1994/95:195: Primärvård, privata vårdgivare m.m. 1995/96:176: Förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården. 1996/97:60: Prioriteringar inom hälso- och sjukvården. 1999/2000:149: Nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvården. 2008/09:29: Lag om valfrihetssystem. 2008/09:62: F-skatt åt fler. 2008/09:74: Vårdval i primärvården. 2009/10:210: Patientsäkerhet och tillsyn. 2012/13:1: Budgetproposition . 2013/14:106: Patientlag. 2014/15:15: Upphävande av kravet på vårdvalssystem i primär- vården. 2015/16:1: Budgetproposition . 2017/18:1: Budgetpropositionen . 2017/18:83: Styrande principer inom hälso- och sjukvården och en förstärkt vårdgaranti. 2017/18:158: Ökade tillståndskrav och särskilda regler för upp- handling inom välfärden. 2017/18:159: Tillstånd att ta emot offentlig finansiering inom , assistansersättningen och skollagsreglerad verksamhet. Anderrson , , . Bemanningsbranschen 1998–2005: En bransch i förändring? Working Paper 6/2010. (), . , ; Dackehag, ; Dietrichson, (2018). Does risk-adjusted payment influence primary care providers’ decision on where to set up practices? BMC health services research vol. 179.14 Mars 2018, doi:10.1186/s12913-018-2983-3. (2018). Olika vägar till jobb. , ; Levay, (2018). Operation digitalisering – en om hälso- och sjukvården. Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi 2018:6. Boodman, , G (2018). Spurred By Convenience, Millennials Often Spurn The ’Family Doctor’ Model. Borgquist & (2019). Läkares personkännedom sparade liv och resurser. 166, 2019. Burström, Bo; Burström, ; , ; , ; , ; och , (2017). Equity aspects of the Primary Health Care Choice Reform in – a scoping Review. for Equity in Health (2017) 16:29. , .; , ; Britten, ; , ; , .; Lattimer, ; , .; , .; , ; Calitri, ; Bowyer, ; , ; Kandiyali, ; , ; Roscoe, ; , ; , .; , . (2014). Telephone triage for management of same-day consultation requests in general practice (the ESTEEM trial): a clusterrandomised controlled trial and cost-consequence analysis. ; 384: 1859–68. 2014, doi: 10.1016/S0140-6736(14)61058-8. , (2018). Primärvård, vinster och geografisk jämlikhet –driftsformens påverkan på vårdcentralernas etableringsmönster, 2018. Clauwaert, (2000), Survey of legislation on temporary agency work , October 2000 Dépot Légal: D/2000/3163/10 Culyer, A J; Wagstaff, (1993). Equity and equality in health and health care. Volume 12, Issue 4, , s. 431–457. DO – (2012). Rätten till sjukvård på lika villkor – rapport. , ; , Hans; , ; , ; , . (2019) Utilization of digital primary care in : Descriptive analysis of claims data on demographics, socioeconomics, and diagnoses. 127 (2019) 134–140. Enfeldt, (2019). Hyrsjuksköterskor i vården Hur det gick till när politikerna tappade kontrollen och hur beroendet av hyrsjuk- sköterskor kan brytas. , ; , ; Kammerlind, (2019). Digitala vårdmöten med läkare – Rapport av kvantitativ och kvalitativ studie, , , , 2019. (2017). Dialog och prestationsmätning – mot en ändamålsenlig styrning i svensk primärvård. KEFU – vid lunds universitet, skriftserie 2017:2, 2017. , (2015). –valfrihet, kvalitet, produktivitet. SNS förslag, 2015. Helsedirektoratet (2018). E-konsultasjon hos fastlege og legevakt. Rapport till Helse- og omsorgsdepartementet . Hammersmith and Fulham & NHS (2019). Evaluation of GP at hand – Final evaluation report. , , (2010). Användningen av inhyrd arbetskraft i . Arbetsmarknad & Arbetsliv. Årg 22, nr 3/4, höst/vinter 2016. Studien är finansierad av Forte, dnr 2011-0386. , G.; Neves, A.L., , H. m.fl. (2017). Inter- national variations in primary care physician consultation time: a systematic review of 67 countries. , ; , , (2016). Free of primary health care providers: effects on geo- graphical equity. (2016) 16:28 2016. , ; , ; , (2019). Effects of primary care cost-sharing among young adults: varying impact across income groups and gender. – Inspektionen för vård och omsorg (2016a). Hyrläkare – vård- givarens dilemma? Kontinuitet, vakanser och en ökad rörlighet hos hälso- och sjukvårdspersonalen i primärvården. – Inspektionen för vård och omsorg (2017). Bilaga 4 Upp- följning av åtgärdsbeslut. , (2016). Copayments and physicians visits: A panel data study of Swedish regions 2003–2012. Kammarkollegiet (2011). Upphandling enligt LOV – en process- beskrivning. Publicerad av Upp- handlingsmyndigheten. (2018). Ordning och reda i bemanningsbranschen – en rapport om hyrpersonal i vård och omsorg. Art.nr 978 91 7479 701 5. /sites/default/files/ ordningochredaibemanningsbranschen.pdf Kompetensföretagen (2017). Inhyrda medarbetare i vården. Kompetensföretagen (2018a). Kompetensrebellerna – entre- prenörerna som utvecklar svenskt arbetsmarknad. /app/uploads/sites/5/2018/05/kompetensrebellerna _webb.pdf Kompetensföretagen (2018b). (2015a). Hyrläkare i primärvården – en kartlägg- ning av landstingens upphandlingar och kostnader. (2014). Etablering och konkurrens bland vård- centraler – om kvalitetsdriven konkurrens och ekonomiska villkor. (2010a). Uppföljning av vårdval i primärvården – Valfrihet, mångfald och etableringsförutsättningar. Kringos, ; Boerma, Wienke G.W. ; , ; Saltman, . (2015). Primary care in a changing Europe, European Observatory on , Volume 1, 2015. , (2019). Ersättningen och e-hälsan. Mullin, (2018). Staffing and the Impact of Recent Interventions. Seminar Briefing 22. , ; , (2010). Val av primärvård: resultat från en brukarundersökning baserad på invånarepaneler. Upp- dragsforskningsrapport: 2010:3. Doctors’ consultations. , .; , ; , ; , ; , (2018). Continuity of care with doctors – a matter of life and death? A systematic review of continuity of care and mortality. 2018;8:e021161. doi: 10.1136/ bmjopen-2017-021161. Region län (2017). Oberoende av inhyrd personal. Handlings- plan Region län. (2014a). Primärvårdens styrning – efter behov eller efterfrågan? Rognes, ; , Hans; Tyrstrup, ; Krohwinkel, (2016). Målgruppsanpassad vård – ett analysramverk. LHC Work- ing Paper 2016-01. Stiftelsen Leading Health Care. Savage, ; Bjessmo, ; Borisenko, ; , : , ; Mazzocato, (2019). Translating ’See- and-Treat’ to primary care: opening the gates does not cause a flood. for Quality in Health Care, 2019, 1–7, doi: 10.1093/intqhc/mzy244. (2013). Rapport om effekterna av den ändrade orda- lydelsen i 13 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229). Datum Dnr 131-165148-13/113. Skog, (2015). Om betydelsen av vinstsyftet i aktiebolagslagen. , 2015 s. 11. SLF (2019). Fortbildning hos läkar- förbunds medlemmar. (2010). Den ljusnande framtid är vård – del- resultat från . (2018a). Tillgänglighet i hälso- och sjukvården. (2016). Primärvårdens uppdrag – En kartläggning av hur landstingens uppdrag till primärvården är formulerade. Artikel- nummer 2016-3-2. (2012a). i primärvården – Förslag till utökning av patientregistret. (2007). Lägesrapport , Hälso- och sjukvård – primärvård. (2005). Nationell handlingsplan för hälso- och sjuk- vården. SKL – Kommuner och Landsting (2012a). Vårdval i Primär- vården – Jämförelse av uppdrag, ersättningsprinciper och kostnads- ansvar. SKL – Kommuner och Landsting (2018a). Rekommenda- tion om en för alla landsting och regioner lägsta nivå för patient- avgift vid digitala vårdkontakter i primärvården. Meddelande från styrelsen nr 5/2018. SKL – Kommuner och Landsting (2019a). Primärvårds- Kvalitet – ett stöd för kvalitetsarbete i primärvården. primarvardnaravard/primarvardskvalitetuppfoljning.5977.html [hämtad ]. SKL – Kommuner och Landsting (2019b). Hälso- och sjuk- vårdsbarometern 2018 – Befolkningen attityder till, förväntningar på och erfarenheter av hälso- och sjukvården. SKL – Kommuner och Landsting (2019c). Enkät till lands- tingen om ersättningsmodeller och nivåer. SKL – Kommuner och Landsting (2019d). Rekommenda- tion om gemensamma utomlänsersättningar för digitala vårdtjänster i primärvården m.m. Meddelande från styrelsen nr 8/2019. SKL – Kommuner och Landsting (2019e). Projekt – Obero- ende av inhyrd personal – Rapport från det nätverksgemensamma projektet 2016–2018. SKL – Kommuner och Landsting (2019f). Sammanfattning av planerade insatser 2019 i nationella programområden och natio- nella samverkansgrupper. Nationellt system för kunskapsstyrning Hälso- och sjukvård. regioner i samverkan. UKÄ – (2018). Universitet och högskolor årsrapport . (2018). /analys-och- uppdrag/klinisk-forskning-i-sverige/alf-i-siffror.html . Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2018a). Allmän tillgång – Ett kunskapsunderlag för en stärkt försörjning av läkarkompetens i första linjens vård. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2018b). Förnuft och känsla – Befolkningens förtroende för hälso- och sjuk- vården. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2018c). Möten med mening – En analys av patienters erfarenheter av vårdmöten. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2017a). En primär angelägenhet – Kunskapsunderlag för en stärkt primärvård med patienten i centrum. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2017b). En uppföljning av den nationella vårdgarantin. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2017c). Lag utan genomslag – utvärdering av patientlagen 2014–2017. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2017d). Primärvården i – En översikt av finansiering, struktur och måluppfyllelse. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2017e). För säkerhets skull – Befolkningens inställning till nytta och risker med digitala hälsouppgifter. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2016a). Vården ur befolkningens perspektiv 2016. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2014a). VIP i vården? – Om utmaningar i vården av personer med kronisk sjukdom. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2014b). En mer jämlik vård är möjlig – Analys av omotiverade skillnader i vård, behandling och bemötande. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2013a). Vad vill patienten veta för att välja? – Vårdanalys utvärdering av vårdvalsinformation. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2013b). Vem har vårdvalet gynnat? En jämförande studie mellan tre lands- ting före och efter vårdvalets införande i primärvården. Vårdanalys – Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2013c). Ur led är tiden. Vårdföretagarna (2019). Vårdföretagarna (2015). Partners i hälso- och sjukvården? Så fungerar dialogen mellan landsting och privata vårdgivare. (2016). Kartläggning av vård på distans i – Analys av nuläge, förutsättningar och förbättringsområden. Wenell, (2019). Momsplikt driver fram ny bemanningsidé. , ; , ; , (2012). Effekter av valfrihet inom hälso- och sjukvård – en kartläggning av kunskaps- läget. Rapport 2012:2, Myndigheten för vård- och omsorgsanalys. Regeringen (2016) /pressmeddelanden/2016/07/samverkan-for- vardens-kompetensforsorjning/ Regeringen (2019). Pressmeddelande från Regeringen inrättar en välfärdskommission för att stärka välfärden. Publicerad . /pressmeddelanden/2019/07/regeringen- inrattar-en-valfardskommission-for-att-starka-valfarden/ hämtad . (2018). Moms ska betalas vid uthyrning av vårdpersonal. /omoss/press/pressmeddelanden/2018/2018/ momsskabetalasviduthyrningavvardpersonal.5.22501d9e166a8cb 399f15.html, hämtad . Alstadsaeter, ; , (2012). Nya företagsregler har ökat skatteplanering. , (2010). Uthyrd personal ser vändning. Svenska Dag- bladet. Apel Röstlund, (2017). Över 500 läkare i upprop mot arbets- miljö i . Arbetaren . /2017/04/28/over-500-lakare-i-upprop-mot- arbetsmiljo-i-skane/ , (2018). Personalbrist ger miljarder för bemannings- bolag. , (2018). Läkarna slits ut i primärvård. . /lakarna-slits-ut-i- stockholms-primarvard Domanders, , (2019). Vården klarar sig inte utan hyrläkare. . /debatt/varden-klarar-sig-inte-utan- hyrlakare-25620 ; (2019). Läkarilska: ”Väntetiderna kommer att öka”. . /lakarilska-kan- bli-hur-manga-patienter-som-helst , Hans (2018). Socialdemokraterna vill lagstifta mot hyr- personal inom vården. , hämtad . /nyheter/politik/socialdemokraterna-vill-lagstifta- mot-hyrpersonal-inom-varden/ Ström, (2018). Kan Borgholm-modellen bli lösningen för framtidens sjukvård? /Aktuellt/Nyheter/2018/01/Kan- Borgholm-modellen-bli-losningen-for-framtidens-sjukvard/ Trysell, (2015). Myndighet ser oroväckande arbetsmiljö i primärvården. . /artiklar/2015/10/23/orovackande- arbetsmiljo-i-primarvarden/ Wenell, (2019). Momsplikt driver fram ny bemanningsidé. . /artiklar/2019/03/27/momsplikt-driver- fram-ny-bemanningside/ Zaremba, (2013). Vad var det som dödade ? Artikel- serie i fyra delar i . Ordning och reda i vården Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges före- träde till vården. Vinst som incitament kan motverka intentionerna i hälso- och sjukvårdslagen. En särskild utredare ges i uppdrag att lämna förslag som syftar till att få bort vinstjakten ur vården samt till att skattemedel används till det de är avsedda för i hälso- och sjukvårdssektorn, dvs. att på ett effektivt sätt uppnå målen i hälso- och sjukvårdslagen. Utredningen ska också ta hänsyn till de olika förut- sättningar och regelverk som finns inom olika delar av hälso- och sjukvården. Utredningen ska komplettera redan genomförda samt pågående utredningar på området. Det är angeläget att regeringen får en samlad bild av hur skattemedel kan användas på ett bättre sätt för att utveckla hälso- och sjukvården. Det övergripande syftet är att, givet befintlig ansvarsfördelning för hälso- och sjukvården, säker- ställa möjligheterna för en jämlik vård för dem som har de största behoven. Patientens bästa ska vara utgångspunkten för de beslut som fattas i hälso- och sjukvården. Det är viktigt att styrsystem i hälso- och sjukvården utformas så att såväl privata som offentliga vårdgivare – även så kallade nätdok- torer – tar ansvar för att tillhandahålla vård efter behov på lika vill- kor.