sou · H7B34 · 2019-01-28 00:00:00 — I ett övergripande perspektiv kan vägledning ses som en pedagogisk aktivitet som med information, motivation, stöd och andra hjälpande aktiviteter, och med utgångspunkt i såväl individens resurser som möj- ligheterna i omvärlden, har som mål att underlätta för individer och grupper i alla åldrar och i livet att välja utbildning, yrke eller karriär och att bidra till en bättre livsplanering. Denna definition återfinns i den etiska deklaration3 som är fram- tagen av . Den åskådliggör den dualism som vägledningen existerar inom, där individens resurser måste samspela med omvärldsmöjligheterna. Den lyfter också fram vägledningen som ett instrument för att stödja och utveckla en lärandeprocess som syftar till att rusta individen att hantera omvärlden, göra val och han- tera omställningar i ett livslångt perspektiv. Sammantaget ställer det många krav på vägledaren, som ska behärska såväl kunskaper om individers utveckling som utvecklingstendenser i utbildning och arbetsliv. Till det kommer förmågan att kunna informera, motivera och stödja individer i deras utveckling. beskriver i en regeringsrapport4 studie- och yrkesväg- ledning som en mångfacetterad verksamhet och ett centralt verktyg 2Samtalet i studie- och yrkesvägledningsprocessen, G. . 3Etiska riktlinjer, . 4Redovisning av uppdrag om att genomföra fortbildningsinsatser för att förbättra kvaliteten inom studie- och yrkesvägledningen, . för människors möjligheter att göra medvetna utbildnings- och yrkes- val. pekar särskilt på vikten av att visa på alla de möjlig- heter som finns på arbetsmarknaden för att elever ska kunna välja utbildning och yrken utan att begränsas av kön och social eller kultu- rell bakgrund. Detta ställer krav på kunskap om vilka konsekvenser utbildnings- och yrkesval har för människors möjligheter på arbets- marknaden liksom om karriär- och löneutveckling. Även beskriver vägledning som mångfacetterad: ”… a connected family of activities including: 1.Career education in which students learn about the world of work and develop career management skills through classroom teaching, and through other activities (, 2010). 2.Career information on courses and occupations, learning and career opportunities, progression routes and choices, as well as information on where to find help and advice, and how to access it (, 2010). 3.Individual career counselling on a one-to-one basis, providing specific advice on career decisions; either pro-actively (mandatory interviews for all) or reactively (on demand). Advice can be general or targeted (Watts, 2009). 4.Direct contact with the world of work to give young people first- hand insights into, and experiences of, the labour market in order to raise, broaden and inform career aspirations (et al., 2016).” Studie- och yrkesvägledningens målgrupper varierar också, dvs. de personer som vägledningen riktar sig mot. Vissa söker sig själva till en vägledare medan andra, av olika skäl, blir hänvisade till en. Alla har olika förväntningar, förutsättningar och behov. Behoven varierar framför allt beroende på vilken ålder den som ska vägledas har. För ungdomar handlar det ofta om att bli sedda och förstå sig själva i för- hållande till en framtid som inte alltid är lätt att greppa. Man behöver hjälp att hitta, sortera och värdera den information man får och stöd i att fatta beslut. Individer i vuxen ålder som söker vägledning har oftast en mer komplex tillvaro. Familjesituation och ekonomi med- för att individen måste reflektera på flera plan. Benämningen livsväg- ledning används därför ofta för att beskriva vägledning och väljande i detta större perspektiv. Vägledningsteorier eller karriärutvecklingsteorier, som de också kallas, har oftast sin grund i forskningsdisciplinerna psykologi, sociologi och pedagogik. De har sedan utvecklats så att de beskriver, förklarar och förutsäger varför en individ väljer som hon gör och vilka inre och yttre faktorer som påverkar valet. Teorierna förklarar vad som händer i en vägledningssituation och ger en grund för väg- ledaren att arbeta från. Nedan följer en kort sammanfattande presen- tation av de teorier som vanligast refereras till i studie- och yrkes- vägledarutbildningarna. Med utgångspunkt i konstruktivismen har den kanadensiske vägled- ningsforskaren utarbetat en konstruktivistisk vägled- ningsmetod5. Den konstruktivistiska vägledningen bygger på ett ömsesidigt samspel mellan den professionella samtalaren och samtals- partnern och har ett lösningsfokuserat förhållningssätt. Ett konstruk- tivistiskt samtal kännetecknas av kreativitet hos vägledaren och som ofta visualiserar det som sägs i samtalet. Social Cognitive Career Theory (SCCT) Teorin har utarbetats av de amerikanska forskarna med fokus på kognitiva faktorer om hur vi söker både ut- bildning och arbete. Självskattning anses i teorin vara det som har störst påverkan på de val vi gör. Självskattning är synonymt med till- tron till den egna förmågan och utgår från att individen vill välja det 5Sociodynamic Councelling – A Constructivist Perspective, R. V. Peavy. 6Toward a unifying social cognitive theory of career and academic interest, choice, and performance, R.W. Lent, S.D. , G. Hackett. han/hon är bra på och att tilltron till sig själv ökar då hon märker att han/hon klarar av det valda. Utifrån erfarenheter så bildar vi över- tygelser, dessa övertygelser kan göra att vi stänger ute alternativ, då vikan ha felaktig eller för liten tilltro till vår egen förmåga eller en felaktig bild av det förväntade resultatet. Dessa övertygelser går dock att bryta menar forskarna. Denna teori har utformats av , och , ytter- ligare tre amerikanska forskare7 som menar att man ska se de oför- beredda händelser som sker i en människas liv som något positivt och lärorikt. Teorin bygger på idén att den vägledningssökande aktivt ska söka efter miljöer och lägen där denne får möjlighet att växa och lära sig nytt. Vägledaren kan, enligt teorin, uppmuntra och coacha individen att söka situationer där nya möjligheter kan uppstå. För detta bör vägledaren uppmuntra följande fem färdigheter: nyfiken- het, uthållighet, flexibilitet, optimism, risktagande. Careership-teorin är utformad av de brittiska forskarna . Den hämtar mycket från teori kring habitus där habitus är det som vi människor har ärvt och som har format oss som individer genom tidigare upplevelser och erfaren- heter. Habitus fungerar också som en slags värderingsskala när det gäller vad vi individer uppfattar som bra och dåligt. Hodkinson och Sparkes menar att de karriärval som individer gör sker i så kallade brytpunkter. En sådan brytpunkt kan vara frivillig, påtvingad eller strukturell. Frivillig i det här sammanhanget innebär att individen själv väljer att förändra sitt liv på något sätt. Påtvingad innebär att individen p.g.a. sjukdom, arbetslöshet eller andra oförutsedda hän- delser tvingas att välja en annan inriktning i livet. Strukturella bryt- punkter är de som samhället eller organisationen bestämt och som individen därför måste förhålla sig till. 7Planned Happenstance: Constructing Unexpected Career Opportunities, K. E. , S. A. , J. 8Careership: A sociological theory of career decision making, P. Hodkinson, A.C. Det finns flera olika modeller för vägledning. De flesta väglednings- modeller är konstruerade för strukturerade samtal. I praktiken väljer vägledare ofta ut de delar i olika modeller som passar vederbörande bäst och kombinerar dessa till en egen modell. Parsons9, som ibland benämns som yrkesvägledningens fader, for- mulerade grundvalen för den modell som ännu har stor betydelse inom vägledningsområdet. Förenklat innebär den i fyra steg att vägledarens uppgift är att: 1.hjälpa individen att bli medveten om sina förmågor, intressen, ambitioner, resurser, begränsningar och vad de grundar sig på, 2.informera om de alternativ som finns och hur framtidsutsikterna ser ut samt ge individen kunskaper om de krav och villkor som är kopplade till olika val, 3.stötta individen i beslutfattandet, 4.hjälpa individen i genomförandet av sitt beslut. Watts och Law10 vidareutvecklade Parsons tankar och talade om fyra olika steg med förkortningen DOTS; Decision learn- ing, Opportunity awareness, Transition learning och awareness. 9Choosing a vocation. 10Schools, careers and community, B. Borhagen och Lovén11 har därefter anpassat modellen till svenska för- hållanden och formulerat en liknande fyrstegsmodell: 2.kunskap om alternativ, 3.förmåga att fatta beslut, och 4.förmåga att förverkliga beslut. har förenklat modellen ytterligare och talar om insikt, utsikt och framsikt. Insoo och presenterar en lösningsfoku- serad samtalsmodell. Grundprincipen för det lösningsinriktade arbets- sättet är att samtalsledaren och den vägledningssökande tillsammans konstruerar lösningar i stället för att lösa problem. Författarna menar att genom att man fokuserar på problem i klientens situation så häm- mar det individen från att se en lösning. Denna samtalsmodell är utarbetad av och är vanligt förekommande i svenska vägledningssammanhang. Den är generell och kan användas när den vägledningssökande behöver hjälp att se nya perspektiv, fatta beslut och formulera handlingsplaner. Den syftar till att stärka individens förmåga att hantera egna problem på ett effektivt sätt och att använda sig av de möjligheter som står till buds. Vägledningen blir då en slags hjälp till självhjälp. Den har också fungerat som en inspirationskälla för en svensk modell utvecklad av och 11Vem behöver syo? K. Borhagen, A. . 12Att bygga lösningar, en lösningsfokuserad samtalsmodell, I. 13The skilled helper – A problem-management and opportunity-development approach to helping, E. . 14Professionell vägledning, K. , S.M. Kuoppa. Begreppet studie- och yrkesvägledning är det som används i skol- lagen och i läroplanerna om de aktiviteter som inbegrips i skolans vägledningsuppdrag. Den befattning som har ett särskilt ansvar för att genomföra delar av aktiviteterna benämns studie- och yrkesväg- ledare. i vid och snäv bemärkelse I allmänna råd med kommentarer för studie- och yrkes- vägledning15 beskrivs vägledning i både vid och i snäv bemärkelse. Med studie- och yrkesvägledning i vid bemärkelse avses all den verk- samhet som bidrar till att ge elever kunskaper och färdigheter som underlag för att fatta beslut om framtida studie- och yrkesval. Det kan t.ex. vara prao, undervisning som rör arbetslivet, studiebesök, utbildningsinformation och aktiviteter för att utveckla elevens själv- kännedom. Med vägledning i snäv bemärkelse avses den personliga vägledning som studie- och yrkesvägledaren ger i form av väglednings- samtal, enskilt eller i grupp. Här får eleven möjlighet att reflektera över sig själv i relation till olika utbildningsvägar. I denna utrednings direktiv anges att utredningen ska analysera hur undervisningen inom kunskapsområdet arbetslivskunskap kan utveck- las i och motsvarande skolformer. Syftet är att skapa möjligheter för eleverna att i undervisningen få kunskaper om arbets- liv och arbetsmarknad så att de kan fatta väl underbyggda beslut om framtida studie- och yrkesinriktning. finns inte något eget av- gränsat utrymme för sådan undervisning annat än i ämnet samhälls- kunskap i och gymnasieskolan. I gymnasiesärskolan finns dock en kurs inom ämnet samhällskunskap, kursen arbetslivets villkor, som omfattar 100 gymnasiesärskolepoäng. I vuxenutbildningen finns utöver innehåll i samhällskunskapskurser även möjlighet att få kun- skaper inom detta område genom en orienteringskurs. 15Arbete med studie- och yrkesvägledning. Allmänna råd med kommentarer. I de nordiska länderna utgör kunskapsområdet ett eget ämne. I heter ämnet Utbildning och jobb, i Utbildnings- val och i Elevhandledning. I internationella sammanhang används oftast begreppet career education. En snabbt föränderlig arbetsmarknad med ett stort utbud av inrikt- ningar ställer krav på eleverna att kunna hantera information om ett stort antal valmöjligheter och strategiskt kunna fatta beslut. Den för- måga som eleven ska utveckla benämns i allmänna råd med kommentarer för studie- och yrkesvägledning som valkompetens: För att hantera valsituationer behöver eleven utveckla ett antal kompe- tenser som visar på strukturerade sätt att samla, analysera, sätta samman och organisera sig själv och utbildnings- och yrkesinformation samt ha färdigheter att kunna fatta och genomföra beslut och hantera över- gångar och växlingar i livet. Den så kallade valkompetensen kan beskrivas som att den utvecklas i en lärandeprocess , i undervisningen såväl som i vägledningen. Inom det europeiska policynätverket, ELGPN16, vars arbete be- skrivs närmare i avsnitt 3.1.5, betonas särskilt vikten av valkompetens –career management skills (CMS). De nordiska länderna inom ELGPN har tillsammans identifierat vad CMS är i ett nordiskt sam- manhang, vad det betyder i en skolkontext men också på arbets- marknadsområdet. I den publikation som nätverket tog fram 2014 tillsammans med ELGPN och Nordiskt nätverk för vuxnas lärande (NVL),17 konstaterar man att utveckling av valkompetens innebär att lära om sig själv och de möjligheter som står till buds och att bli proaktiv när det gäller val . Denna kompetens behövs oavsett om individen är i skolan, i högskolan, går en icke-formell utbildning, är arbetssökande eller befinner sig i annan omställnings- situation. CMS ska därför ses i ett livslångt perspektiv. I ovan nämnda publikation rekommenderas att de nordiska länderna använder 16European lifelong policy network, 17Ett nordiskt perspektiv på karriärkompetens och vägledning – Karriärkompetens och karriär- lärande. R. , ELGPN & NVL, concept note. termen karriärkompetens som en översättning av CMS och för att betona det livslånga perspektivet: Karriärkompetens innebär att kunna förstå och utveckla sig själv, att utforska livet, lärande och arbete samt att kunna hantera sin livssituation under förändringar och övergångar. Fokus ligger på medvetenhet om vad man gör och vad man har möjlighet att göra samt att den enskilde formas genom sitt sätt att leva och sina handlingar som hon/ han påverkar sina framtidsutsikter. Inom det europeiska policynätverket, ELGPN har medlemsländerna tagit fram riktlinjer för att stödja utvecklingen inom väglednings- området på nationell nivå. Inom nätverket har man också tagit fram en handbok med begrepp som är gemensamma för utbildningssektorn, arbetsmarknadssektorn och den sociala sektorn. Som exempel kan näm- nas att studie- och yrkesvägledning där benämns career counselling, medan studie- och yrkesvägledare kallas career adviser eller career counsellor. De aktiviteter och strukturerade program som syftar till att stödja genomtänkta karriärval kallas för career education och den kom- petens som eleven ska utveckla benämns career management skills (CMS). Begreppet karriär är alltså det som är helt dominerande interna- tionellt för att beskriva studie- och yrkesvägledning ur olika aspekter. I är det inte självklart att koppla ordet karriär till studie- och yrkesvägledning och det förekommer heller inte i de lagar, förord- ningar och föreskrifter som reglerar vägledningen i skolväsendet. I det allmänna språkbruket används ordet oftast för att beskriva någon form av avancemang. Enligt , beskrivs karriär som: en successiv befordringsgång inom ett yrke (område) e.d. (ofta med tanke på enskild persons avancemang e.d., men även allmänt om möjligheterna till befordran inom yrket etc.) För många signalerar ordet en strävan med ett lyckat resultat och det kan därför uppfattas som missvisande och t.o.m. provocerande i skolsammanhang. Förståelsen för begreppet karriär håller dock på att förändras, i alla fall i vägledningssammanhang. I publikationen Ett nordiskt perspektiv på karriärkompetens och vägledning framhålls att karriär har fått en bredare innebörd. Författaren menar att karriär inte längre ses som en hierarkisk process utan mer som en beskriv- ning av individens väg genom livet och av den kedja av erfarenheter och beslut kring studier, arbetsliv och andra livshändelser som människor har att fatta. Att ”göra karriär” blir då synonymt med att leva sitt liv som man skapar ramar och strukturer för det. I det perspektivet är karriär inte längre ett begrepp för ett fåtal, utan något som gäller alla. Även skriver om den gradvisa för- skjutningen i förståelsen av ordet karriär. I HR, att ta tillvara mänsk- liga resurser18 beskriver hon hur man allt mindre ser arbetet som en central del i förståelsen av begreppet. I stället involveras annat än det som åstadkoms inom ramen för arbete och studier. Bergmo- Prvulovic menar att den förändrade synen hänger samman med för- ändringar i arbetslivet. I sin avhandling i pedagogik19 visar hon hur betydelsen av karriär i arbetslivet succesivt har skiftat fokus från yttre belöningssystem i form av befordran, ökad status, ökad lön m.m.till att betona inre belöningssystem, där människor förväntas vara nöjda med framgång på ett personligt plan. Hon visar också hur olika målgrupper skapar olika föreställningar om betydelsen av karriär, beroende på den roll de har i arbetslivet. Avhandlingen visar vidare att studie- och yrkesvägledare uppfattar karriär i väglednings- praktiken som något annat än det som vanligtvis förknippas med ordet, dvs. framgång som klättring uppåt. Vägledare ser snarare på karriär som personligt växande och livsutveckling. Redan i betänkandet Karriärvägledning.se.nu20 fördes ett resone- mang kring karriärbegreppet. Utredaren hänvisade till att utbildningar i allt större utsträckning skräddarsys utifrån individuella behov och att det livslånga lärande medför en expansion av individens ansvar för utbildning och lärande. Mot bakgrund av betoningen av lärande och kunskapssökande menade utredaren att benämningen studie- och yrkesvägledning är för snäv och inte längre relevant. Utredningen föreslog i stället karriärvägledning som ansågs bättre motsvara en aktiv och kunskapssökande individ. Karriär skulle förstås i betydelsen individens samlade meriter och erfarenheter av såväl utbildning i alla dess former som arbete och annan kompetensgivande verksamhet 18HR, att ta tillvara mänskliga resurser, I. Bergmo Prvulovic, K. Kilhammar(red), Student- litteratur. 19Social Representations of Career and Career Guidance in the Changing World of Working Life, I Bergmo-Prvulovic, . som t.ex. medborgerliga engagemang, uppdrag inom organisationer och föreningar. Vidare fann utredaren att begreppet karriär var vanligt förekommande i då aktuell vägledningslitteratur och då ofta i sam- mansättningar som karriärrådgivning, karriärplanering och karriär- coachning. Utredaren pekade dessutom på att begreppet med sin nya innebörd redan var vedertaget i vidare kretsar inom såväl utbild- ningsväsendet och arbetsmarknadsområdet som det fackliga verk- samhetsanvändandet av området. I översättning och tolkning av and Public Policy21 valde man att genom- gående använda sig av begreppet karriärvägledning. I Arbetsförmed- lingens nationella strategi för karriärvägledning som antogs används begreppet karriär genomgående. De svenska studie- och yrkesvägledarutbildningarna22 använder också genomgående begrepp som karriär- och karriärvägledning i kurser som ingår i utbildningen. Även andra lärosäten använder sig av begreppet, t.ex. Handelshög- skolan vid där karriärplanering ingår i kursen Professional skills. Det är också vanligt förekommande att de fack- liga organisationerna tillhandahåller tjänster som benämns karriär- vägledning, karriärcoachning, karriärprogram eller motsvarande när man beskriver att karriär handlar om hela arbetslivet, om att på olika sätt skapa de bästa förutsättningarna för att utveckla kunskap och fallenhet inom sitt professionsområde. I svensk litteratur som handlar om val, väljande och vägledning dominerar begreppet karriär, medan det i den internationella littera- turen är helt vedertaget och saknar alternativa benämningar. Samma förhållanden gäller inom forskningen. Doktorsavhandlingar inom vägledningsområdet som publicerats illustrerar att karriärbegreppet är vedertaget inom akademin. Utredningen nämner här några av dessa avhandlingar: •Lärande i professionellt samtalsstöd: Villkor för vuxna arbetssökandes karriärprocesser, 2017, •”Här i måste man gå i skolan för att få respekt”, nyanlända ungdomar i den svenska gymnasieskolans introduktionsutbildning, 2017, 21www.oecd.org/education/innovation-education/34050171.pdf . 22Malmö universitet, och . •Governance of Career Guidance: an enquiry into European policy, 2016, •Att skapa framtid: En analys av interaktionen i studie- och yrkes- vägledande samtal med unga i migration, 2016, •”De förstod aldrig min historia”, Unga vuxna med migrationsbak- grund om skolmisslyckande och övergångar mellan skola och arbete, 2016, •Grynnor och farleder i karriärvalsprocessen: Unga med rörelse- hinder och deras handlingsutrymme, 2014.23 Professor presenterar i antologin vägen mot framtiden24 en sammanställning av aktuell forskning inom karriär- val och vägledning och visar att begreppet karriär förekommer i allt fler dokument och artiklar: förväntas vägledningen hjälpa individen i hans/hennes kontinuer- liga formande och omformande av sin egen karriär. Begreppet karriär- vägledning har blivit allt vanligare, och betecknar vägledning som ges inom utbildningsväsendet, vid kommunala ungdoms- och arbetsmark- nadsenheter, arbetsförmedlingar och inom näringslivet. 3.5Vägledning i ett internationellt perspektiv En viktig källa till kunskap om studie- och yrkesvägledning i andra länder är fyra stora granskningar som genomfördes gemensamt av , , och 23Lärande i professionellt samtalsstöd: Villkor för vuxna arbetssökandes karriärprocesser, C. Langström, 2017: ”Här i måste man gå i skolan för att få respekt”, nyanlända ungdomar i den svenska gymnasieskolans introduktionsutbildning, H. , univer- sitet, 2017; Governance of Career Guidance: an enquiry into European policy, A. , 2016; Att skapa framtid: En analys av interaktionen i studie- och yrkes- vägledande samtal med unga i migration, Å. , , 2016; ”De förstod aldrig min historia”, Unga vuxna med migrationsbakgrund om skolmisslyckande och övergångar mellan skola och arbete, M. , , 2016; Grynnor och farleder i karriär- valsprocessen: Unga med rörelsehinder och deras handlingsutrymme, E. , 2014. 24Att bana väg mot framtiden, Karriärval och vägledning i individuell och politiskt perspektiv, L. (red), . De innehåller en genomgång av de politiska riktlinjerna för vägledning i totalt 37 länder. deltog inte i denna undersökning. Granskningarna visade bl.a. att de flesta länder ser vägledning som allmännyttig och kopplar vägledning till politiska mål för lärande och social jämlikhet. Undersökningen identifierade också en rad problem, bl.a. saknades ofta långsiktiga mål och strategier för den verksamhet som bedrevs. I en annan granskning gjord av jämförs vägled- ningssystemen i . Författaren konstaterar att vägledning har bakgrund i olika traditioner och som en följd av detta olika utform- ning. Grovt sett menar han att man kan urskilja fyra breda traditioner: 1.Den psykologiska counsellor-traditionen som med inspiration från har en stark psykologisk prägel där t.ex. testanvändning är ett självklart instrument. I denna tradition kopplas sociala pro- blem samman med problem relaterade till utbildning och karriär. En fördel med det psykologiska förhållningssättet kan vara att den ger en helhetsbild av personens situation, men det finns också en risk att det blir en alltför stark problemfixering. 2.En pedagogisk tradition där lärare, oftast på deltid svarar för väg- ledning. Fördelen med detta kan vara att det ger utrymme för flexi- bilitet i tjänstefördelning men det kan också leda till splittring då lärarna delar sin yrkesidentitet mellan två professioner. 3.En mer arbetsmarknadsinriktad tradition där arbetsförmedlingen svarar för vägledning i skolsystemen. Detta ger goda förutsätt- ningar för att den som vägleder har uppdaterad information om arbetsmarknaden.