sou · H7B322 · 2019-04-29 00:00:00 — Forskningen förväntas bidra till en bättre och effektivare miljöövervakning genom införandet av DNA-baserad analysteknologi. Fokus ligger på utveckling av metoder där vatten-, botten- och markprover analyseras för att identifiera framför allt arter, så kallad DNA-streckkodning.44 Dessutom har Havs- och vattenmyndigheten gett SLU i uppdrag att i olika projekt utveckla metoder som kan användas för att artbestämma kiselalger och plank- ton med DNA-teknik.45 Kopplingen mellan miljöövervakningen och forskningen är vik- tig. Resultaten från forskningen ger underlag till miljöövervakningen både när det gäller metodutveckling och vad som bör följas inom miljöövervakningen. Resultaten från miljöövervakningen i sin tur ger viktigt underlag för forskningen, t.ex. om förändringar i eko- systemen. En betydande del av miljöövervakningen utförs också av universitet och högskolor. Flera myndigheter och organisationer har i sina svar till utredningen lämnat synpunkter på miljöövervakningen av arter och biologisk mång- fald. anser att övervakningen av fåglar, fjärilar, vissa däggdjur (främst rovdjur) och fisk är tillfredsställande medan övervakningen av övriga arter saknas. Den nuvarande övervakningen har fokus på EU:s art- och habitatdirektiv vilket inte är ett särskilt 43www.havet.nu/index.asp?d=3524, hämtad . 44www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i-Sverige/Forskning/ Forskning-for-miljomalen/Pagaende-forskning-for-miljomalen/Forskning-om-DNA- metoder-inom-miljoovervakning/, hämtad . 45Havs- och vattenmyndigheten, e-brev . Övervakning av arter m.m. skyddsvärt urval ur ett svenskt perspektiv. Därmed saknas en bra representativ övervakning av arter.46 Denna bedömning delas av Jord- bruksverket.47 anser vidare att övervakning av jaktbart vilt saknas som underlag för jakttilldelning. Den avskjutningsstatistik som finns är otillräcklig för att bedöma förändringar av populations- storlek. Vidare finns inte heller någon övervakning av hälsotill- ståndet hos däggdjur, fåglar och fisk. efterlyser också en bredare övervakning av invasiva arter och genetisk variation samt en övervakning som specifikt är inriktad mot ekosystem- tjänster.48 När det gäller övervakning av pollinatörer anger Natur- vårdsverket i en återrapportering till regeringen bl.a. att övervakningen av humlor, som sker i utvalda ängs- och betes- marker, bör utökas till att omfatta andra markslag som exempelvis brynmiljöer och skogsmark. Övervakningen behöver enligt myndig- heten dessutom utvecklas med övervakning av andra arter som vild- bin (andra än humlor) och blomflugor.49 Havs- och vattenmyndigheten anser att det behövs en screening av invasiva främmande arter som förekommer i landet. Denna screening bör göras där sannolikheten bedöms hög för att sådana arter kan introduceras. Myndigheten har gett ArtDatabanken i uppdrag att genomföra en översiktlig riskklassificering av invasiva främmande arter som påverkar biologisk mångfald. Havs- och vattenmyndig- heten anser också att uppföljningen och övervakningen av tillståndet i miljön bör utvidgas till att omfatta även undervattensbiotoper.50 framhåller att insatser av frivilliga inventerare är nödvändiga för flera delprogram inom miljöövervakningen. Det gäller t.ex. Svensk fågeltaxering och Svensk dagfjärilsövervakning. Data från dessa program är viktiga för uppföljningen av miljökvalitets- målet Ett rikt odlingslandskap. anger att det är en utmaning att rekrytera frivilliga inventerare, t.ex. i de inre delarna av norra . När det gäller spontanrapporterade data i Artportalen, är sådana data enligt inte ett fullgott alternativ till 46Naturvårdsverket, skriftligt underlag, . 47Jordbruksverket, underlag till utredningen om översyn av miljöövervakningen, . 48Naturvårdsverket, skriftligt underlag, . 49Naturvårdsverket, Förslag till insatser som kan motverka nedgången av vilda pollinatörer i , skrivelse , Dnr NV-08866-17, s. 81 f. 50Havs- och vattenmyndigheten, skriftligt underlag . Övervakning av arter m.m. För att veta om och hur artrikedomen ändras krävs det enligt myndigheten undersökningar med standardi- serade metoder och ett vetenskapligt arbetssätt.51 SLU för fram att datavärdarna upplever en brist på styrning från beställarna när det gäller tekniska lösningar och hur data ska lagras. SLU anser att datavärdskap för arter både bör omfatta frivilliga insamlade data och data insamlade på uppdrag från myndigheter, för att underlätta validering och kvalitetsmärkning. Det behövs också ett utökat stöd till rapportörer och användare för att data från medborgarforskning ska kunna användas i ökad utsträckning. SLU framför även behov av etablering av ett nationellt system för natur- typsindelning och vikten av tydlig ansvarsfördelning och långsiktig finansiering.52 och BirdLife anser i en gemensam skri- velse till utredningen att övervakningen av biologisk mångfald måste förstärkas för att upptäcka nya miljöhot och för att ska kunna fullgöra sina rapporteringskrav till EU och internationella konventioner. Miljöövervakningen av förtecknade arter och natur- typer i art- och habitatdirektivet är ett specifikt område som kräver förstärkning. Även uppföljningen av miljökvalitetsmål med dess tillhörande preciseringar behöver en förstärkning. Före- ningarna anser vidare att kontinuerlig och systematisk övervakning av de influensavirus som förekommer bland vilda änder bör ha en given plats i svensk miljöövervakning.53 som ansvarar för övervakning av fåglar och fjärilar, anser att det är anmärkningsvärt att det inte förekommer någon övervakning av andra insekter, t.ex. humlor och vildlevande bin.54 51Jordbruksverket, e-brev . 52SLU, skriftligt underlag. 53Skrivelse från och Birdlife . 54Lunds universitet, telefonmöte . Övervakning av arter m.m. 7.12.2Behov av samordning och kompletterande inriktning i fråga om biologisk mångfald Övervakning av biologisk mångfald behöver samordnas mer är ansvarigt för miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv och för rapportering till EU och annan internationell rap- portering på området, t.ex. art- och habitatdirektivet. Naturvårds- verket är vidare ansvarigt för miljökvalitetsmålen Myllrande våt- marker och Storslagen fjällmiljö. , och Havs- och vattenmyndigheten har i olika utsträckning ett uttalat miljömålsansvar för biologisk mångfald, inom sina specifika ansvars- områden. har ansvar för miljökvalitetsmålet Levande skogar och för Ett rikt odlingslandskap. Havs- och vattenmyndigheten har ansvar för Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag och Hav i balans samt levande kust och skärgård. Ansvaret för övervakning av biologisk mångfald är splittrat och innehåller olika nivåer. Ett exempel gäller skog. Enligt har ingen myndig- het ett uttalat ansvar för övervakning av biologisk mångfald i skog. anser att det behövs en effektiv samordning för att kunna ge en gemensam och jämförbar bild av biologisk mångfald i skogar.55 framhåller att miljöövervakning av biologisk mångfald är ett komplext område. För att direkt mäta biologisk mångfald uttryckt som artrikedom krävs det enligt myn- digheten omfattande arbetsinsatser, vilket gör det svårt att utforma övergripande program på en landsomfattande nivå. anger att viktig miljöövervakning av biologisk mångfald i skog bedrivs genom Riksskogstaxeringen och uppfölj- ning av biologisk mångfald. Dessa fångar tillsammans upp de vanliga och ovanliga habitaten och arterna. Ett ytterligare verktyg är den biogeografiska övervakningen (se avsnitt 6.6.2) som ger data för ett urval sällsynta och skyddsvärda habitat och arter. anser sammanfattningsvis att en myndighet bör bli ansvarig för samordning av miljöövervakning av biologisk mångfald i skog, så att miljöövervakningen kan koordineras på ett bättre sätt än i dag.56 55Skogsstyrelsen, e-brev . 56Skogsstyrelsen, e-brev och . Övervakning av arter m.m. framhåller att övervakning av biologisk mång- fald i skog bedrivs även genom andra verksamheter. Sådana verksam- heter är bl.a. påbörjad övervakning av marksvampar och markorga- nismer genom e-DNA i Markinventeringen, viltövervakning, Svensk fågeltaxerings övervakning av fåglar och en del däggdjur och linjekorsningsinventering.57 framhåller att flera nationella landskapsöver- gripande program som ansvarar för, t.ex. och fågeltaxering, används av vid rappor- tering av miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. anser att styrning och finansiering av landskapsövergripande pro- gram inte bör splittras på flera myndigheter. Däremot anser Jord- bruksverket att det är viktigt att miljömålsansvariga myndigheter får större möjligheter att påverka vilken miljöövervakning som ska genomföras och delta i diskussioner som rör förändring och utveck- ling av pågående program. Enligt myndigheten är ansvaret för över- vakning av biologisk mångfald i odlingslandskapet möjligen ännu mer splittrat än det som avser biologisk mångfald i skog. I odlingsland- skapet tillkommer länsstyrelsernas miljöövervakning av biologisk mångfald i bl.a. gräsmarker och småbiotoper, kvali- tetsuppföljning av ängs- och betesmarker och uppföljning av småbio- toper samt biogeografiska övervakning. Dessa övervakningsprogram överlappar delvis varandra och det är enligt viktigt att samordna övervakningen. En stor kun- skapslucka i fråga om odlingslandskapet gäller biologisk mångfald i och vid (se avsnitt 6.8). anger att det finns övervakningsprogram om biologisk mångfald beträffande betes- mark (av jordbruksmarken) men inte (av jordbruksmarken).58 Miljöövervakning av vatten bedrivs av många aktörer på alla nivåer såsom statliga myndigheter, kommuner och verksamhets- utövare m.fl., se avsnitt 5.1. Detta påverkar av naturliga skäl också övervakningen av biologisk mångfald i akvatiska miljöer. Havs- och vattenmyndigheten uppger att också ansvaret för arbetet enligt exempelvis artskyddsförordningen59 är splittrat.60 Övervakning av 57Naturvårdsverket, e-brev . 58Jordbruksverket, e-brev . 59Artskyddsförordning (2007:845). 60Havs- och vattenmyndigheten, e-brev . Övervakning av arter m.m. biologisk mångfald i havsmiljö har enligt Havs- och vattenmyndig- heten stora utmaningar. Detta eftersom biologisk mångfald i havs- miljö varierar kontinuerligt geografiskt sett och utifrån t.ex. salthalt, temperatur och ljus. Myndigheten framhåller att sträcker sig från ”nästan” sötvattenslika förhållanden utanför älv till ”nästan” atlantiskt förhållanden i Kosterhavet.61 En möjlig gränsdragning i fråga om myndigheters ansvar för övervakning av biologisk mångfald skulle enligt kunna vara att sektorsmyndigheten ansvarar för uppföljning av på- verkan av näringen på lokal och regional nivå i de områden som näringen är verksam i, samt effekter av åtgärder som sektorsmyndig- heten initierar för att balansera denna påverkan.62 Övervakning av biologisk mångfald inriktas på enkelt observerade artgrupper uppger att övervakningen av biologisk mångfald generellt sett, inklusive habitatuppföljning mot art- och habitat- direktivet utifrån indikatorarter, har en slagsida mot artgrupper som enkelt kan observeras. Det gäller t.ex. fåglar och kärlväxter. Myndig- heten anser att det behöver införas DNA-metoder som e-DNA (se avsnitt 7.11 ) och DNA-streckkodning i miljöövervakningen för att räta upp den slagsidan. Genom användning av DNA-metoder skulle man enligt kunna övervaka ryggradslösa djur (t.ex. insekter, spindlar, kvalster, nematoder och daggmaskar) och svampar i betydligt större omfattning än . Det kräver dock uppbyggnad av infrastruktur för att på rätt sätt lagra insamlade prover, extrahera DNA ur dem samt ta fram sekvensdata.63 61Havs- och vattenmyndigheten, e-brev . 62Naturvårdsverket, e-brev . 63Naturvårdsverket, e-brev . beskriver på myndighetens webb- plats pågående forskningsprojekt för att utveckla bl.a. metoder för eDNA och DNA-streck- kodning, /Miljoarbete-i-samhallet/Miljoarbete-i- /Miljoovervakning/Miljoovervakning/Programomrade-Landskap/, hämtad . Övervakning av arter m.m. 7.13Möjligheter att upptäcka nya miljörisker Att upprätta den s.k. rödlistan är en metod för att identifiera och lista de inhemska arter som riskerar att försvinna i . ArtData- banken vid SLU har i uppgift att upprätta rödlistan som sedan fastställs av och Havs- och vattenmyndigheten. Vissa av de arter som finns upptagna i rödlistan kan bli föremål för olika åtgärder som t.ex. att vissa växtplatser skyddas, att jakt in- skränks eller att fiske begränsas. Andra åtgärder kan vara att restau- rera habitat eller att vidta åtgärder för att gynna utrotningshotade arter t.ex. att utföra markberedning för att förbättra livsbetingel- serna eller att stödutfodra under vissa perioder som man gjort för bl.a. fjällräv. Ett hot mot biologisk mångfald och för inhemska arter är invasiva främmande arter, d.v.s. främmande arter som införts i landet och som får stor spridning. Exempel på invasiva främmande arter är jätteloka, blomsterlupin och mårdhund. Det är därför viktigt att identifiera och övervaka dessa invasiva främmande arter och vid behov begränsa spridningen.64 Det är också viktigt att på ett mycket tidigt stadium upptäcka nya invasiva främmande arter för att göra det möjligt att hindra spridning och så att skador på svensk natur kan stoppas. Spridningen av olika miljögifter är ett hot mot vissa arter och mot den biologiska mångfalden. Höga halter av organiska miljögifter är ett hot mot vissa arter högt upp i näringskedjan, t.ex. säl och havsörn. Bekämpningsmedel kan allvarligt påverka vissa insekter som bin och humlor. Indikationer har visat på en kraftig minsk- ning av flygande insekter.65 Miljöövervakningen har också en viktig uppgift att följa föränd- ringar i flora och fauna på grund av ett förändrat klimat, t.ex. en för- flyttning av trädgränsen i fjällområden. Ett förändrat klimat kan också medföra att spridningen av vissa sjukdomar kan öka t.ex. via fästingar och myggor. 64Naturvårdsverket, rapport 5410, . 65Sánchez-Bayo, F., Wyckhuys, K. (2019), World wide decline of the entomofauna. A review of its drivers. Biological Conservation, (), Volume 232, s. 8–27. Övervakning av arter m.m. En stor del av underlaget till den internationella rapporteringen om tillståndet i miljön kommer från miljöövervakningen. Den huvud- sakliga rapporteringen av arter och biologisk mångfald sker till art- och habitatdirektivet och till fågeldirektivet. Den senaste rapporteringen skedde 2013 och nästa rapportering genom- förs . Underlaget till rapporteringen kommer till största delen från miljöövervakningen. Delprogrammet svensk sjöfågelräk- ning ger underlag till våtmarkskonventionen (Ramsarkonventionen) och data från svensk dagfjärilsövervakning används till EEA:s tillståndsindikator Fjärilar i gräsmarker. För om biologisk mångfald (CBD) är EU förhandlingspart och underlaget till rapporteringen kommer från de olika ländernas inrapportering till art- och habitatdirektivet.66 Mer utförliga beskrivningar av den internationella rapporteringen av miljöövervakning i landmiljöer, inklusive artövervakning, finns i avsnitten 6.7.1–6.7.5. När det gäller vatten, finns sådana beskriv- ningar i kapitel 5. 7.15Översyn, utvärdering och revision Någon utvärdering eller revision av den samlade övervakningen av arter och biologisk mångfald har inte utförts. Det saknas underlag som beskriver hur urvalet av de arter som övervakas har gjorts och hur övervakningen stödjer arbetet med och uppföljningen av miljö- kvalitetsmålen. Det är därför svårt att göra någon bedömning om övervakningens relevans för att stödja miljöarbetet och att följa miljösituationen inom landet. anser att den nuvarande övervakningen har fokus på EU:s art- och habitatdirektiv vilket inte är ett särskilt skyddsvärt urval. Därmed saknas en bra representativ övervakning av arter.67 Några begränsade utvärderingar har dock utförts. En översyn av den nationella fågelövervakningen genomfördes internt inom 66www.naturvardsverket.se/miljoarbetet-i-samhallet/miljoarbetet-i-sverige/miloovervakning/ programomrade-landskap, hämtad . 67Naturvårdsverket, skriftligt underlag, . Övervakning av arter m.m. för att se över rapporteringen till fågeldirektivet och för att tillgodose databehoven för att följa upp miljökvalitets- målen. Utvärderingen föreslog bl.a. vissa förändringar och komplet- teringar av programmet.68 fick i regleringsbrevet i uppdrag att ta fram förslag till övervakning för över- vintrade sjöfåglar, främst ejder och alfågel. Uppdraget redovisades och föreslog en utökad övervakning med två alternativ – en utökad övervakning av populationerna samt en utökad övervakning kombinerad av insamling av data om repro- duktion och överlevnad.69 valde dock att genom- föra en utökad och rikstäckande övervakning av häckade sjöfågel som inte bara omfattade ejder och alfågel. Det utökade övervak- ningsprogrammet innebar också att bättre underlag samlades in för rapportering till fågeldirektivet. En revision utfördes av smågnagarövervakningen inom ramen för utvärderingen av miljögiftsövervakningen.70 Det har genomförts utvärderingar av den regionala miljööver- vakning i havs- och vattenmiljön som omfattar fisk i kustvatten, i den fria vattenmassan samt bottenfaunakluster längs den svenska ost- kusten. En mer utförlig beskrivning av översyn, utvärdering och revi- sion av övervakningen av vatten finns i kapitel 5.15. •Övervakningen av arter omfattar främst vissa kärlväxter, fåglar, fjärilar, rovdjur samt fisk, plankton och botten- fauna. Övervakning av andra arter saknas i huvudsak. •Någon revision eller utvärdering av den samlade övervakningen av arter och biologisk mångfald har inte utförts. Det är därför svårt att göra någon bedömning av övervakningens relevans för att stödja miljöarbetet och att följa miljösituationen inom landet. •Ansvaret för övervakning av biologisk mångfald är splittrat och behöver samordnas. Revision av nationell miljöövervakning. 69Naturvårdsverket (2013), Övervakning av sjöfåglar regeringsuppdrag till regleringsbrev 2013, skrivelse . 70WSP (2011), Sammanställning och utvärdering av den terrestra miljögiftsövervakningen, . Övervakning av arter m.m. •Övervakning av invasiva främmande arter och genetisk variation är begränsad. •Det är viktigt med en nationell gemensam infrastruktur för han- tering av data om arter och biologisk mångfald. Det pågår ett arbete för att ta fram en sådan struktur. 8 Miljöövervakning av luftmiljö Detta kapitel beskriver miljöövervakning av luft och klimat. Övervak- ningen omfattar huvudsakligen luftkvalitet i utomhusmiljö inklusive nedfall av olika föroreningar, klimat och UV-strålning. När det gäller klimat, beskrivs främst arbetet med att övervaka klimatförändringar och ämnen som påverkar dessa. Den nationella miljöövervakningen av luft, som ansvarar för, avser främst halter och nedfall av luftföroreningar. De kan orsaka skador på hälsa, naturmiljö och kulturföremål. De kan också bidra till klimatförändringar, uttunning av ozonskiktet, för- surning och övergödning.1 Övervakningen avser också mätningar av ozonskiktets tjocklek och av UV-strålning i sig. Länsstyrelsernas regionala miljöövervakning avser halter och ned- fall av luftföroreningar. Flera regionala program anknyter till mot- svarande nationella program. bedriver miljöövervakning av klimat utifrån ett antal indi- katorer som bygger på observationer från meteorologiska stationsnät. Kommunernas miljöövervakning av luft avser främst kontroll av att miljökvalitetsnormerna för luft uppnås. Kommuner som är väg- hållare för större vägar har också ett ansvar för att som verksamhets- utövare ha kunskap om luftföroreningssituationen, utifrån miljö- balken. Sådana kommuner har därmed ett dubbelt ansvar i miljö- övervakningen av luftkvalitet.2 Miljökvalitetsnormerna för luft är ett centralt verktyg för att nå miljökvalitetsmålet luft. När miljöskyddslagen trädde i kraft blev kommunerna ansvariga för att bedöma luftkvaliteten i 1Naturvårdsverket, Luft & Miljö 2015, s. 60. 2Naturvårdsverket, e-brev . Därmed började undersökningar av luftkvalitet genomföras i de flesta större svenska tätorter. uppmättes framför allt höga halter av svaveldioxid och sot. Till följd av riktade åtgärder uppmättes minskade halter av de föroreningarna men ökade halterna av kvävedioxid.3 inträde i EU medförde krav på genomförande av luftkvalitetsdirektivens gräns- och målvärden, vilket skedde när miljökvalitetsnormer reglerades i 1999.4 är främst två EU-direktiv styrande för miljö- kvalitetsnormerna för utomhusluft, dels luftkvalitetsdirektivet,5 dels direktivet om metaller och polycykliska aromatiska kolväten (PAH) i luft.6 Luftkvalitetsdirektivet och direktivet om metaller och PAH i luft har i enligt genomförts genom främst (1998:808) och luftkvalitetsförordningen (2010:477).7 Luftvårdsförbunden utför miljöövervakning åt kommuner, läns- styrelser och verksamhetsutövare. Många verksamhetsutövare gör egna mätningar, främst av utsläpp till luft. Ett fåtal verksamhets- utövare bedriver mätningar av halter i luft. Flera länsstyrelser framhåller att det är tydligare vilka data som ska rapporteras nationellt och till EU i fråga om luftkvalitet jämfört med andra områden inom miljöövervakningen (se kapitel 10). Kom- muner beskriver att miljöövervakningen av luftkvalitet är tydligt reg- lerad. Också vägledningen beskrivs som tydlig, genom olika doku- ment som beskriver vad som ska mätas, på vilket sätt samt hur beräkningar och skattningar ska göras (se kapitel 11). 8.2.1Övervakning av luft och klimat på nationell och regional nivå samt av andra statliga aktörer har ett generellt ansvar för miljöövervakningen av luft och klimat. Utifrån det ansvaret fördelar myndigheten medel för nationell och regional miljöövervakning inom området. 3Naturvårdsverket, Samordnad kontroll av miljökvalitetsnormerna för utomhusluft, Rapport 5407, s. 20. 4Naturvårdsverket, Luft & Miljö Barns hälsa 2017, s. 59. 5Europaparlamentets och rådets direktiv /50/EG av om luftkvalitet och renare luft i . 6Europaparlamentets och rådets direktiv /107/EG av om arsenik, kadmium, kvicksilver, nickel och polycykliska aromatiska kolväten i luften. 7Naturvårdsverket, Luftguiden 2014:1, version 3, s. 30. länsstyrelser bedriver miljöövervakning av luft. Detta beskrivs när- mare i avsnitt 8.3 och i kapitel 10. bedriver miljöövervakning inom klimat utifrån ansvaret i sin instruktion om att ta fram beslutsunderlag som bidrar till en god samhällsplanering, till att minska sårbarheten i samhället och till att miljökvalitetsmålen nås. 8.2.2Kontroll av miljökvalitetsnormer för luft har ett decentraliserat system för kontrollen av att miljö- kvalitetsnormerna för luft följs. Kommunerna ansvarar för att kon- trollera luftkvaliteten för de flesta miljökvalitetsnormerna. De föro- reningar där kommunerna ska kontrollera att miljökvalitetsnormer följs gäller kvävedioxid, partiklar PM10 och PM2,5, bensen, svavel- dioxid, kolmonoxid, bens(a)pyren, arsenik, kadmium, nickel och bly. Om kontrollen sker genom mätningar ska den ske i områden och på platser där det är sannolikt att befolkningen exponeras för de högsta koncentrationerna och som är representativa för den expo- nering som befolkningen är utsatt för.8 Därmed är det naturligt att kontrollen genomförs i tätorter, främst i s.k. gaturum. Naturvårds- verket ska bl.a. kontrollera att miljökvalitetsnormen för marknära ozon följs. ansvarar också för att kontrollera luftföroreningar i s.k. regional bakgrund. 9 Sådana data behövs för att kunna räkna ut hur mycket av halterna som härrör från lokal nivå.10 Den regionala bakgrunden bygger på mätningar av luft på lands- bygden. Också luftvårdsförbunden och vissa länsstyrelser genomför sådana mätningar.11 Kraven på kontrollens omfattning beror i princip på halterna av luftföroreningarna och på befolkningsmängden.12 Kommunerna får samverka med varandra i kontrollen av att miljökvalitetsnormer följs, genom att delta i s.k. samverkansområden. Det kan vara för- delaktigt för en kommun att ingå i ett samverkansområde, eftersom antalet mätstationer för kontinuerliga mätningar då får vara färre i