sou · H7B34 · 2019-01-28 00:00:00 — Min framtid var en kurs som innehöll moment om val och väljande, kunskaper om sig själv, gruppvägledning, ett innehåll som utredningen uppfattar ungefär det som kan benämnas som karriär- kompetens. Ämnet var mycket uppskattat av eleverna som upplevde sig bättre rustade för fortsatta val av inriktning och utbildning. 7.2Arbetslivskunskap i lärarutbildningen och rektorsprogrammet Av läroplan framgår att lärare i undervisningen ska ge eleverna möjlighet att utveckla förståelse för hur kunskaper i ämnet kan relateras till samhälls- och arbetsliv och därmed göra dem bättre rustade för framtida studie- och yrkesval. Vidare är läroplanerna tyd- liga med att eleverna ska få möjlighet att reflektera kring sina före- ställningar om studier och yrken i relation till kön, social identitet och Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde I vilken utsträckning förbereds då blivande lärare och rektorer för dessa uppgifter? Erfarenheter från utvärderingar och granskningar visar på bristande kunskaper hos lärarna liksom på svaga krav och förväntningar hos rektorerna. I utbildningen till grund- och ämneslärare, vid de lärosäten som utredningen varit i kontakt med, saknas inslag av koppling mellan ämnets innehåll och arbetslivet och det omgivande samhället. I läroplan formuleras i 2.6 Skolan och omvärlden bl.a. vilket ansvar läraren har: ”Läraren ska: •bidra med underlag för varje elevs val av fortsatt utbildning, och •medverka till att utveckla kontakter med mottagande skolor samt med organisationer, företag och andra som kan bidra till att be- rika skolans verksamhet och förankra den i det omgivande sam- hället.” Vidare framgår bl.a. att eleverna ska få underlag för att välja fortsatt utbildning. Detta förutsätter att den obligatoriska skolan nära sam- verkar med de gymnasiala utbildningar som eleverna fortsätter till. Det förutsätter också en samverkan med arbetslivet och närsam- hället i övrigt. Dessutom ska alla som arbetar i skolan: •verka för att utveckla kontakter med kultur- och arbetsliv, före- ningsliv samt andra verksamheter utanför skolan som kan berika den som en lärande miljö, och •bidra till att elevens studie- och yrkesval inte begränsas av köns- tillhörighet eller av social eller kulturell bakgrund.18 Av examensbeskrivningen för ämneslärarexamen framgår att de studerande efter avslutad utbildning ska kunna visa kunskap om 17Utvärdering av vägledning inom det offentliga skolväsendet. 2005: Kvalitets- granskning av studie- och yrkes-orientering inom . 2007 och, i , Kvalitetsgranskning, Skolinspektionen. 18Läroplan för samt för förskoleklassen och fritidshemmet (Lgr 11). Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde betydelsen av ett jämställdhetsperspektiv i den pedagogiska verk- samheten19. Det kan kopplas till den sista punkten i ovan beskrivna läroplansmål. Därutöver saknas krav på kunskaper med anknytning till ovan beskrivna mål i läroplanen, till elevers val och väljande eller koppling till arbetslivet och det omgivande samhället. Utredningen kan konstatera att målen i skolväsendets kurs- och ämnesplaner inom detta område inte återspeglas i lärarutbildning- arna. Lärare får i sin utbildning således inte de verktyg många säger sig sakna för att kunna arbeta med att väva in kunskaper om arbets- livet och det omgivande samhället i undervisningen. Rektorernas utbildning inom kunskapsområdet Av de uppföljningar och utvärderingar om studie- och yrkesväg- ledning som bl.a. beskrivs i avsnitt 4.1.2, visar flertalet att styrning och ledning brister när det gäller studie- och yrkesvägledning. Den omfattas inte av skolans systematiska kvalitetsarbete och kunskapen om dess möjligheter förefaller vara låg. I den enkätundersökning till 4 000 rektorer i grund- och gymnasieskolan som genomfördes i utbild- ningsutskottets uppföljning 2018,20 uppgav att huvud- mannen hade beslutat om mål för verksamheten. uppgav att huvudmannen inte hade beslutat om sådana mål medan något fler, , uppgav att de inte visste om det fanns några be- slutade mål för studie- och yrkesvägledningen. Detta innebär samman- taget att var tredje rektor i grund- och gymnasieskolan () uppgav att huvudmannen antingen inte beslutat om mål för studie- och yrkesvägledningen eller att de inte visste om huvudmannen gjort det. Det var skillnad i svaren mellan kommunala och fristående skolor. Bland rektorer för kommunala skolor svarade att huvudmannen hade beslutat om mål för arbetet med studie- och yrkesvägledningen, medan motsvarande andel för skolor med en- skild huvudman var . Enligt instruktion21 har myndigheten ett särskilt ansvar för det statliga rektorsprogrammet, en befattningsutbildning 19Högskoleförordningen (1993:100) – Bilaga 2. 20Studie- och yrkesvägledning i och gymnasieskolan – en uppföljning. Utbildnings- utskottet /18:RFR24. 21Förordning (2015:1047) med instruktion för . Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde som regleras i förordning.22 ansvarar för att ta fram mål- dokument, dimensionera och upphandla utbildningen. För närvar- ande genomförs utbildningen vid åtta lärosäten. Utbildningen består av tre block, om varderas 10 högskolepoäng: 1.skoljuridik och myndighetsutövning, 2.mål- och resultatstyrning, och Utbildningens måldokument anger målen för utbildningen på en övergripande nivå, och saknar därmed särskilt utpekade sakområden. uppdrar åt lärosäten att tillhandhålla utbildningen och anger i samband med beställningen närmare de mål som ska gälla för utbildningen. Målen för utbildningen är övergripande och specifi- cerar inte något om studie- och yrkesvägledning eller om skolan och det omgivande samhället. Skolans kompensatoriska uppdrag nämns dock i måldokument för rektorsprogrammet, där studie- och yrkesvägledning ofta har en betydelsefull roll. Det är respektive lärosätes ansvar att omsätta övergripande mål i konkreta beståndsdelar. Utredningen erfar att endast ett av de lärosäten som genomför rektorsprogrammet har eller har haft inslag om studie- och yrkesväg- ledning. Utredningen har inte haft möjlighet att fördjupa sig i samt- liga lärosätens utbildningar, men konstaterar att studie- och yrkes- vägledning inte finns omnämnt i någon av de utbildningsbeskriv- ningar som utredningen tagit del av. Inte heller har någon skolledare vittnat om att de i rektorsprogrammet fått kunskaper om studie- och yrkesvägledning, dess möjligheter eller vilka krav och förväntningar men kan ställa på den verksamheten. har enligt sin instruktion uppdrag att anordna fort- bildning inriktad mot pedagogiskt ledarskap om motsvarande 7,5 hög- skolepoäng för rektorer, och inte heller där synes frågor om studie- och yrkesvägledning ingå. Inom uppdrag att stärka studie- och yrkesvägled- ningen har man genomfört ett så kallat skolledarpaket, som syftade till att stärka skolledares kunskap och visa den forskning som finns 22Förordning (2011:183) om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde inom fältet, och därmed stödja deras styrning och organisering av studie- och yrkesvägledningen. Erfarenheterna efter avslutad insats visade att när möjligheten ges för skolledare att fördjupa sig om studie- och yrkesvägledning tillsammans med skolans vägledare, så ökar kunskapen om organisation av studie- och yrkesvägledningen och att studie- och yrkesvägledning kan öka motivation, genom- strömning och måluppfyllelse. Liknade erfarenheter finns från Skol- verkets mer omfattande processledarutbildning för verksamma studie- och yrkesvägledare, där vägledarnas rektorer deltar vid ett av fyra kurstillfällen. 7.3Möjliga modeller för undervisning inom studie- och yrkesvägledning och arbetslivskunskap Utredningen har i sitt arbete sammanställt och analyserat olika alter- nativ som skulle kunna stärka elevernas kunskap om arbetslivet och om sig själva i förhållande till möjliga vägar. Som beskrivs i av- snitt 3.1.5 har utredningen också tittat på motsvarande undervisnings- ämne i de nordiska länderna. Utredningen ser i huvudsak fem olika alternativ för hur kun- skapsområdet arbetslivskunskap skulle kunna gestalta sig i under- visningen: •som ett eget ämne •som ett förstärkt befintligt ämne •genom att anlägga ett studie- och yrkesvägledningsperspektiv i alla ämnen •som ett avgränsat temaområde •som en del av utbildningen. Under kommande rubriker redogör utredningen för hur de olika alternativen skulle kunna organiseras. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde Ett eget ämne skulle innebära att kunskapsområdet ges ett särskilt utrymme i timplanerna med tilldelade undervisningstimmar i alla stadier. Om det skulle ges samma status som övriga ämnen i utbild- ningen, förutsätter det att det utformas på samma sätt som övriga ämnen, dvs. får en kursplan med ett centralt innehåll, kunskapskrav och betygskriterier. Det skulle också kräva att en utbildad och legi- timerad lärare undervisar och genom betygsättning bedömer elevernas kunskaper. Det i sin tur skulle kräva att ämnet införs i lärarutbild- ningen och att verksamma lärare utökar sin behörighet med detta ämne. För att detta ska vara möjligt krävs att lärarutbildningarna har kompetens och kapacitet för att utbilda ett stort antal lärare. Fördelar med en sådan modell Med ett eget ämne kan kunskapsområdet säkras och utvecklas genom att det inte blir möjligt att prioritera bort. Det skulle också bidra till en högre grad av likvärdighet då alla elever läser ämnet, jämfört med då endast vissa elever får tillgång till inslag av kunskapsområdet genom undervisning eller på annat sätt. Innehållet skulle också kunna kvalitetssäkras i och med att det skulle omfattas av en nationellt fast- ställd kursplan. Genom att undervisningen i ämnet påbörjas redan i lågstadiet ökar möjligheten att tidigt bredda elevers perspektiv och utmana deras föreställningar. Det möjliggör också en lärandeprocess . Nackdelar med en sådan modell Att införa ett nytt ämne är en mycket genomgripande åtgärd. Det skulle ta för lärare att utöka sin behörighet och för lärosätena att bygga upp nödvändiga kunskaper. Det skulle också innebära högre kostnader på kort sikt. Vidare kan man befara att undervis- ningen under ett uppbyggnadsskede inte skulle hålla tillräckligt hög kvalitet. Det kan också finnas en risk att ämnet blir så litet att det skulle vara svårt att få blivande lärare att välja det. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde Samhällskunskapsämnet i skulle till exempel vara lämp- ligt att bygga ut. Det skulle innebära att so-ämnet i de lägre års- kurserna i låg och mellanstadiet förstärks och att samhällskunskaps- ämnet i årskurs 7–9 utökas. Det skulle kräva en omarbetning av de befintliga kursplanerna så att kunskapsområdet avspeglas i centralt innehåll, kunskapskrav och betygskriterier. Det skulle också kräva att de lärare som är behöriga att undervisa i so- och samhälls- kunskapsämnena ges kompetensutveckling för att klara av de delar av kunskapsområdet som inte ingår i ämnena. Fördelar med en sådan modell Att förstärka so- och samhällskunskapsämnena är en inte lika genom- gripande åtgärd som att införa ett helt nytt ämne. Det skulle ändå kunna leda till ökad likvärdighet i och med att det blir ett obliga- toriskt inslag i undervisningen. Genom att kunskapsområdet blir en del av undervisningen redan från lågstadiet ökar möjligheten att tidigt bredda elevers perspektiv och utmana deras föreställningar. Det möjliggör också en lärandeprocess . Den innehållsliga kvaliteten skulle kunna säkras genom nationellt fastställda kursplaner. Lärare i ämnena är förhållandevis bekanta med kunskapsområdet även om viss kompetensutveckling skulle krävas. Nackdelar med en sådan modell råder stoffträngsel inom so- och samhällskunskaps- ämnena. Med ytterligare innehåll följer en risk att alla moment som ingår i ämnena inte skulle ges samma utrymme, trots kursplane- skrivningarna. Även om ämnena innehåller delar av det som skulle ingå i det nya kunskapsområdet finns det andra delar som inte gör det. Om verksamma lärare inte har ett engagemang i det till- kommande kunskapsområdet finns en risk att det inte behandlas så som avses och på så sätt kan likvärdigheten äventyras. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde 7.3.3Studie- och yrkesvägledningsperspektiv i samtliga ämnen Ett förstärkt vägledningsperspektiv i samtliga ämnen och i samtliga stadier, skulle innebära att kursplanernas skrivningar ändras så att det centrala innehållet och kunskapskraven i ämnena kopplas till frågor som rör samhälls- och arbetsliv. Detta skulle kräva kompetensut- vecklingsinsatser för befintliga lärare och ställa krav på lärarutbild- ningarna att förstärka de ämnesspecifika perspektiven på vägled- ningsfrågorna. Fördelar med en sådan modell Med denna modell tydliggörs att studie- och yrkesvägledning i det vida perspektivet inte bara är en angelägenhet för vägledare utan ett ansvar för alla i och med att det ska ingå i undervisningen. Genom att kunskapsområdet blir en del av samtliga ämnen under hela grund- skoletiden ökar möjligheten att tidigt och i många olika sammanhang bredda elevers perspektiv och utmana deras föreställningar. Det möj- liggör också en lärandeprocess . Likvärdigheten ökar liksom kvaliteten med nationellt fastställda skrivningar i kursplanerna. När eleverna kan förstå hur ämnet hänger ihop med utbildningar och yrken kan motivationen höjas vilket i sin tur kan leda till en högre grad av måluppfyllelse. Nackdelar med en sådan modell Erfarenheten visar att det är svårt att integrera väglednings- och arbetslivsfrågor i undervisningen. Det finns därmed en risk att kun- skapsområdet, trots de förstärkta skrivningarna i kursplanerna, inte tas om hand i de olika ämnena. Lärare kan uppleva att de redan är alltför arbetsbelastade, att de inte har tid för de nya momenten eller att de inte har tillräckliga kunskaper inom området. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde En tematisk behandling av kunskapsområdet skulle kunna involvera flera ämnen, där tid och resurser reserveras . Det skulle innebära att arbetet i skolan organiseras så att man i alla berörda ämnen, på olika sätt, arbetar med kunskapsområdet skola– arbetsliv . Fördelar med en sådan modell Teman kan knytas till viktiga val och till arbetslivspraktik och där- med bli mer angelägna för eleverna. Att arbeta med något koncen- trerat ger andra möjligheter då man t. ex. kan ta in gäster, arbeta i grupp och avsätta tid för olika inslag som inte be- gränsas av lektionstiden. Eleverna får möjlighet att fokusera på detta kunskapsområde. Nackdelar med en sådan modell Det finns en risk att kunskapsområdet behandlas som en isolerad företeelse som inte engagerar fler än de som redan är engagerade. Risken är att dessa teman uppfattas som något som ligger vid sidan av ordinarie ämnesundervisning och inte engagerar mer än enstaka lärare. Att utveckla förmågan, karriärkompetensen som en process går förlorad om det är en tidsbegränsad insats. 7.3.5Kunskapsområdet som en del av utbildningen Kunskapsområdet som ett obligatoriskt inslag i utbildningen skulle innebära att det ges ett särskilt utrymme i timplanerna och tilldelas undervisningstimmar, utan att vara ett ämne med krav på behöriga lärare för undervisning. Det skulle göra det möjligt att låta studie- och yrkesvägledaren, som är den som har de specifika kunskaperna inom området, ansvara för genomförandet utifrån ett innehåll som bestäms av . Det skulle kräva att tid tas från annan del av utbildningen om inte den totala undervisningstiden ska utökas. Kunskapsområdet organiserat på detta sätt skulle kunna ske i kom- bination med att vägledingsperspektivet i övriga ämnen förstärks. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde Fördelar med en sådan modell Med avsatt tid i timplanen säkras tillgången. Det skulle också bidra till en högre grad av likvärdighet då det blir obligatoriskt för alla elever att delta jämfört med , då endast några elever får ta del av kunskapsområdet i undervisningen eller på annat sätt. Som ett kon- tinuerligt inslag i utbildningen möjliggörs också en lärandeprocess . Då studie- och yrkesvägledare är väl förtrogna med området kan de förhållandevis snabbt ansvara för genomförandet av kun- skapsområdet. Den innehållsliga kvaliteten kan också säkras med ett nationellt fastställt innehåll. Nackdelar med en sådan modell Då kunskapsområdet inte behandlas som undervisning, inte genom- förs av lärare och inte betygssätts finns risk att det inte får samma status som andra delar av utbildningen. En försvårande omständlig- het är också att det kommer att kräva att tid tas från andra delar av utbildningen eller att den totala undervisningstiden utökas, vilket skulle leda ökade kostnader. 7.4Tänkbart innehåll i kunskapsområdet arbetslivskunskap Till skillnad från finns ett eget ämne för det här kunskaps- området i , och . En beskrivning av ländernas ämnen återfinns i kapitel 3. Det kan dock nämnas att gemensamt för alla tre är att de innehåller moment som berör arbetslivet och vill- koren på arbetsmarknaden, vilka utbildningsvägar och yrken som finns, vad som påverkar val, hur perspektiv kan vidgas och begrän- sande föreställningar motverkas. Det finns en tydlig progression och formulerade kunskapskrav för olika årskurser. Utvecklingen ser ut på ett likande sätt i flera andra länder inom EU. Nedan beskrivs några av de moment som ett förstärkt kunskaps- område i skulle kunna innehålla för att bidra till att eleverna utvecklar en förmåga att hantera återkommande val av utbild- ning och inriktning i olika skeden i livet. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde Inom detta område kan eleverna få möjlighet att utveckla sin val- kompetens, eller karriärkompetens som det ofta kallas i andra sam- manhang. Det handlar om att utveckla förmågan att hantera infor- mation om ett stort antal valmöjligheter i livets olika skeden och strategiskt och återkommande kunna fatta beslut . En sådan kompetens förutsätter självkännedom. Här skulle eleverna ges möjlighet att utveckla en sådan självkännedom, bli medvetna om sina möjligheter och proaktiva i sina val. I detta ingår att bli med- veten om vilka andra faktorer som påverkar val och fokus skulle här också ligga på att vidga elevers perspektiv och utmana deras före- ställningar i förhållande till kön, social och kulturell bakgrund. och framtidsplanering kan också innehålla inslag om studieteknik, vad som påverkar den egna motivationen liksom om sambandet mel- lan arbetslivets krav och de egna kompetenserna och förmågorna. Att orientera sig om yrkesområden och arbetsmarknaden uppfattas av många som svårt. Därtill kommer att den är i ständig och snabb utveckling och förändring. Inom kunskapsområdet arbetslivskun- skap kan eleverna lära sig om olika yrken och arbetens innehåll. De kan bekanta sig med olika källor och lära sig hur man kan hitta till- förlitlig information. De kan också få hjälp med att se kopplingen mellan utbildning och arbete och hur skolans ämnen kan länkas till olika yrkesområden. Eleverna kan här också utveckla kunskaperna om arbetsmarknaden, t.ex. när det gäller tillgång och efterfrågan, vilka roller de olika parterna spelar och också få grundläggande insikter i arbetsmiljölagstiftning och arbetsrätt. Organisationer och branschföreträdare kan bjudas in för att berätta om olika yrkes- områden. Det kan också finnas möjlighet att belysa utbildning och arbetsmarknad i ett internationellt perspektiv. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde Innehållet i detta moment bör innehålla konkret information om olika former av utbildningar, olika utbildningsvägar, behörighetsfrågor och en orientering om utbildningsmöjligheter i ett längre perspektiv. Elever i har på de flesta orter ett långt mycket större utbud med alternativ att välja mellan än vad de kan överblicka. Här är det därför viktigt att visa på möjligheter som ligger utanför elevernas erfarenhetssfär. Detta för att vidga perspektiven och motverka atti- tyder som begränsar elevernas val av framtida utbildning och yrke. Det kan vara till hjälp att bekanta sig med t.ex. Arbetsförmedlingens omfattande information om olika yrkesområden, prognoser, men också andra tjänster utformade för elever och lärare. I saknas i stort sett läromedel för detta kunskapsområde. Inom sina utbildningsinsatser för att stärka studie- och yrkesvägled- ningen i skolväsendet har tagit fram olika stödmaterial, både i tryckt format och digitalt. Därtill har några förlag ett begränsat utbud, liksom fackförbunden, och olika bransch- organisationer. Vissa försök att ta fram läromedel har gjorts men brist på efterfrågan har inneburit att det inte varit framgångsrikt. I de andra nordiska länderna finns läromedel och ett eller flera av de finska finns översatta till svenska. Vid utredningens besök i redogjorde man för att efterfrågan på läromedel utvecklades först när ämnet utbildningsval introducerades och material produce- rades snabbt därefter. 7.5Att ansvara för kunskapsområdet arbetslivskunskap Vem som undervisar i ämnet i de nordiska länderna ser lite olika ut. I ansvarar studie- och yrkesvägledaren för undervisningen, där de är lärare med en påbyggnadsutbildning. I är det lärare som undervisar, där vissa har en påbyggnadsutbildning. I är det oftast lärare som ansvarar för att väva in kunskapsområdet i sin undervisning. Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde Det som genomförs i undervisningen om arbetslivskunskap, oavsett om den bedrivs inom ramen för ett eget ämne eller finns som ett perspektiv i samtliga ämnen, är naturligtvis lärarens ansvar. Många lärare tycker dock att detta är svårt. utbildningsinsats, Utbildningspaketet skola-arbetsliv, för verksamma lärare, vägledare och skolledare har haft cirka 4 000 deltagare under . Såväl lärarna själva, lärosätenas utbildare som beskriver att lärarna inledningsvis inte har kunskaper om sitt uppdrag gällande studie- och yrkesvägledning. Trots läroplanernas goda intentioner har de flesta lärare inte integrerat det i sin undervisning. Efter av- slutad fortbildningsinsats ser de allra flesta hur de fått verktyg för att utveckla sin undervisning genom att anlägga ett studie- och yrkes- vägledningsperspektiv. De uttrycker att de fått syn på meningen med studie- och yrkesvägledningen i det vida perspektivet. Däremot menar att det trots det kan vara en utmaning att få genomslag i verksamheten om det inte skapas goda förutsättningar i skolans vardag, och att det på många håll saknas tydliga strukturer för att säkra kunskapsområdet på . Det är viktigt att betona lärarens roll också när det gäller åter- koppling till eleven om studieresultat och utvecklingsbehov för att öka elevens självkännedom. I en sådan återkoppling finns stora möj- ligheter att bredda elevens kunskaper om sig själv, och ge exempel på hur dessa kan komma till användning i vidare studier och arbetsliv. En återkoppling kan också ta sin utgångspunkt i det läraren vet om elevens intressen, ambitioner och framtidsdrömmar för att motivera och lyfta fram vad eleven kan behöva utveckla för att nå sina mål. Studie och yrkesvägledarens roll i att stärka kunskapsområdet arbetslivskunskap I rapporten och organisation av den breda studie- och yrkes- vägledningen beskrivs att det är viktigt att se på studie- och yrkes- vägledning som något mer än stöd till enskilda elever. Det ska i själva verket ses som ett kunskapsområde som rör frågor om arbetsliv och samhälle där vägledaren har en viktig expertroll. Studie- och yrkesvägledaren har särskild kunskap om utbildning och arbetsmarknad och kan vara en viktig resurs för lärarna som Arbetslivskunskap som ett kunskapsområde undervisar i ämnet, och när det är möjligt också undervisa tillsam- mans med lärare. Studie- och yrkesvägledarens roll blir alltså dubbel, med både sin kunskap om utbildning och arbete, men också med sin expertkunskap i samtalsmetodik och vägledning enskilt eller i grupp. har utbildat verksamma studie- och yrkesvägledare i processledning.