sou · H7B336 · 2019-06-26 00:00:00 — Bestäm- melserna är alltså utformade på ett generellt sätt så att inte vissa företag eller viss produktion kommer att kunna uppfylla kraven lättare. De föreslagna bestämmelserna är därmed förenliga med artikel 107 EUF-fördraget. 14 Administration och kontroll En utgångspunkt för vårt uppdrag är att ett förändrat reseavdrag ska vara enklare att tillämpa, administrera och kontrollera för . I uppdraget ingår även att utreda möjligheten för att för- ifylla uppgifter om reseavdrag i deklarationen utifrån uppgifter om folkbokföring och arbetsställe, så att reseavdraget kan beräknas automatiskt utan att den skattskyldige ska behöva göra egna bedöm- ningar och själv behöva fylla i begäran om avdraget i deklarationen. I uppdraget ingår också att göra en aktuell analys av skattefel relate- rade till reseavdrag. I kapitel 7 har vi redovisat hur reseavdraget administreras och kon- trolleras . Vi har också redovisat den aktuella kartläggning av skattefelet som genomfört efter vårt önskemål, som visar på felaktigheter i över hälften av begärda reseavdrag, med ett beräknat årligt skattebortfall på . Administrationen av reseavdraget kan förenklas och felen minskas på i princip två sätt. Det ena sättet är enklare regler och därigenom minskat utrymme att göra fel. Det andra sättet är att utveckla hur reseavdraget ska hanteras i deklarationen. Vi redovisar i avsnitt 14.3 våra bedömningar av de förenklingar och den minskade risk för skatte- fel som den av oss föreslagna avståndsbaserade och färdmedelsneu- trala skattereduktionen i sig kan medföra. Administration och kontroll av skattereduktionen är Skattever- kets ansvar. Vi har i dialog med identifierat några möj- liga åtgärder för att utveckla administrationen. I avsnitt 14.4–14.4.5 redovisar vi dessa bedömningar och förslag. I avsnitt 14.5 bedömer vi den samlade effekten av föreslagna åtgärder. Kommitténs bedömning: En avståndsbaserad och färdmedels- neutral skattereduktion innebär vissa förenklingar jämfört med dagens kostnadsbaserade reseavdrag. Förenklingarna förväntas medföra en minskning av skattefelet både till antal och belopp. Skälen för kommitténs bedömning: Under vårt arbete med att utforma förslag till ett nytt system för skattelättnad för arbetsresor har vi prövat möjligheterna att förenkla systemet och utforma det på ett sådant sätt att administrationen förenklas och riskerna för skattefel minskar. När vi har prövat möjligheterna till enklare utformningar av skattelättnadens olika delar har detta dock fått vägas mot att resul- tatet ska upplevas som likformigt och rättssäkert och att utform- ningen på ett rimligt sätt ska tillgodose de utgångspunkter för systemet som uppställs i direktiven. Strävan att uppfylla dessa utgångs- punkter har ibland gjort att vi har behövt kompromissa och lämna förslag som kan vara mer komplicerade att administrera och kon- trollera. T.ex. innebär särregleringar en ökad komplexitet, men kan i vissa fall vara nödvändiga för att skattelättnaden ska träffa den tänkta målgruppen. Direktiven anger särskilt att det bör övervägas om det är lämpligt att införa ett extra avdrag för skattskyldiga som kan komma att underkompenseras om avdraget görs avståndsbaserat. En sådan lämplighetsbedömning består delvis i att väga systemets enkelhet mot direktivens andra utgångspunkter, så som möjligheten att bo och verka i hela landet, även där kollektivtrafiken är bristfällig. För att kunna beräkna en korrekt skattelättnad i dagens reseav- dragssystem och med den av oss föreslagna skattereduktionen behövs ett antal grunduppgifter från vilka beräkningarna görs. Vi redovisar här vår bedömning av skillnaderna mellan dagens reseavdragssystem och våra förslag ur ett förenklings- och skattefelsperspektiv. •Bostadsadress och arbetsplatsens adress behövs i båda systemen och innebär i sig varken förenkling eller försämring. I av- snitt 14.4.3 lägger vi förslag på hur adressuppgifterna kan inhäm- tas på ett säkrare sätt. •Kostnadsuppgifter om resor med kollektivtrafik behövs inte i det avståndsbaserade systemet. •Avstånd mellan bostad och arbetsplats behöver anges för att beräkna den avståndsbaserade skattereduktionen. I dagens rese- avdragssystem behövs avstånd endast för att beräkna det schablo- niserade bilavdraget, vilket vi uppskattar berör av alla skattskyldiga som yrkar reseavdrag. En liten ökad risk för att de uppskattningsvis som åker kollektivt beräknar avståndet fel vägs mer än väl upp av förenklingen att dessa inte längre behöva redovisa kostnaderna för kollektiv- trafiken. •Antal resdagar behöver beräknas såväl i dagens system som i det av oss föreslagna. Risken för fel bedöms vara ungefär lika stor i båda systemen, men kan minskas genom de åtgärder vi föreslår i avsnitt 14.4.3 Dessa innebär en säkrare dokumentation av arbete utförts vid en viss adress, vilket gör att kvitton eller annan dokumentation inte behöver sparas i samma utsträckning för att göra sannolikt att resa skett. •Tidsvinstberäkningar används i dagens system för att bestämma rätt till bilreseavdrag och måste också göras i vårt föreslagna system för dem som vill ha ett tillägg till skattereduktionen vid bristfällig kollektivtrafik eller få skattereduktion för väg-, bro- och färjeavgifter. Antalet skattskyldiga som kommer kunna ut- nyttja tidsvinstregeln jämfört med kommer dock att minska kraftigt. Det beror dels på en förhöjd nedre avståndsgräns för när skattereduktion kan erhållas, dels på att tidsvinstkravet höjs och per dag. Detta kommer att medföra att färre kommer att kunna göra fel. •Förmånsbilar kommer inte längre behöva regleras särskilt utan omfattas av samma regler som andra bilar och kollektivtrafik. Det innebär en förenkling för berörda och minskad risk för fel. •Egen bil som används för både arbetsresor och i tjänsten behöver inte längre regleras särskilt utan arbetsresorna omfattas av samma regler som andra bilar och kollektivtrafik. Det innebär en för- enkling för berörda och minskad risk för fel. •Trängselskatt ska inte längre vara grund för skattelättnad enligt vårt förslag. Det innebär en förenkling för berörda och minskad risk för fel. •Väg-, bro- och färjeavgifter kommer fortfarande att utgöra grund för skattelättnad, men betydligt färre kommer att beröras jämfört med . Det innebär en förenkling för berörda och minskad risk för fel. •Sjuka och personer med funktionsnedsättning kommer fort- farande att kunna få en förhöjd skattelättnad men med en beräk- ningsmetod som vi bedömer är lättare att tillämpa . Det innebär en viss förenkling för berörda och minskad risk för fel. I avsnitt 14.5 gör vi en samlad bedömning av troliga effekter på regelefterlevnad och risk för skattefel av de regelförenklingar och administrativa åtgärder vi föreslår. I dagens reseavdragssystem ska den skattskyldige själv begära avdrag genom att ange ett belopp i en ruta i inkomstdeklarationen. Skatte- verket tillhandahåller på sin hemsida en beräkningstjänst som kan underlätta skattskyldigas beräkning av avdragets storlek. Skattskyl- diga behöver inte lämna in underlag, t.ex. kvitton och liknande, i samband med att inkomstdeklarationen lämnas in. Om efterfrågar underlag ska den skattskyldige kunna bevisa (göra sanno- likt) att resor har företagits i den omfattning som yrkats i deklara- tionen. egen uppföljning visar att över hälften av kontrollerade avdrag är fel, vilket resulterar i ett stort skattebortfall. Vi har diskuterat möjliga administrativa lösningar med Skatte- verket för att de uppgifter som krävs för att beräkna skattereduk- tionen ska bli mer korrekta. I avsnitt 14.4.1–14.4.5 behandlar vi möj- ligheten till s.k. förifyllda uppgifter, helt eller delvis. 14.4.1Förifyllda uppgifter i deklarationen? Kommitténs bedömning: Det är mycket svårt att införa en administration som helt bygger på förifyllda uppgifter. Begäran om skattereduktion måste därför delvis bygga på uppgifter från den skattskyldige själv. Genom säkrare tillgång till uppgifter om arbetsplatsens adress kan dock säkerheten i beräkningen höjas, arbetet för den skattskyldige underlättas och kontrollmöjligheterna för öka. Skälen för kommitténs bedömning: Vi har utrett möjligheten för att beräkna skattereduktionen för arbetsresor utifrån andra uppgifter än från den skattskyldige själv, s.k. tredjemans- uppgifter, och att den beräknade skattereduktionen därefter skulle förifyllas i inkomstdeklarationen. Vi ser dock betydande svårigheter med en sådan lösning. I vårt föreslagna system med en skattelättnad baserad på avstånd behövs i normalfallet två grundläggande uppgifter, nämligen uppgift om avstånd mellan bostad och arbetsplats samt antal resdagar . För att kunna beräkna avståndet behövs i sin tur adressupp- gifter för bostaden respektive arbetsplatsen. För de skattskyldiga som begär tillägg till skattereduktionen vid bristfällig kollektivtrafik krävs också uppgifter om tidsvinst för bilresa i förhållande till kollektivtrafik. I vårt föreslagna system behövs för ett litet antal skatt- skyldiga även uppgifter om utgifter för väg-, bro- eller färjeavgifter. Skattskyldiga som har funktionsnedsättning eller sjukdom som ska medföra annan beräkning behöver också vid förfrågan, liksom i dagens system, kunna uppvisa underlag t.ex. läkarintyg och liknande. Enligt vår bedömning är det endast uppgifter om arbetsplatsens adress som på ett säkert sätt och av integritetsskäl, kan lämnas in till av arbetsgivarna. Tillgång till sådana uppgifter skulle positivt kunna bidra till att avståndsberäkningar blir säkrare, att den skattskyldiges beräkningsarbete underlättas och att kontrollmöjligheter ökar. Det är också möjligt att få in sådana uppgifter utan betydande merarbete för arbetsgivarna. Vi lämnar därför förslag om detta i avsnitt 14.4.3. Det är betydligt svårare för att få uppgift om antalet resdagar för varje skattskyldig. Några uppgifter om arbetsdagar eller resdagar kan inte på ett enkelt sätt och utan ett betydande merarbete för arbetsgivarna lämnas i arbetsgivardeklarationerna på individnivå utan endast uppgifter om utbetald lön, skatteavdrag m.m. Antal arbe- tade dagar eller resdagar för varje anställd är inte uppgifter som nor- malt tas fram och lagras av arbetsgivarna. Det skulle krävas ett bety- dande merarbete för arbetsgivarna om de också skulle åläggas att rapportera sådana uppgifter till . Den rutin för inrap- portering av adressuppgifter vi föreslår kommer dock, indirekt, att kunna förbättra säkerheten även i beräkningen och kontrollen av antalet resdagar, se avsnitt 14.4.2. Det är också svårt att få fram uppgifter om den tidsvinst den resenär gör som vill kvalificera sig för tillägget vid bristfällig kollek- tivtrafik eller få skattereduktion för väg-, bro- och färjeavgifter. Uppgift om tidsvinst måste komma från den skattskyldige själv, men säkrare information om arbetsplatsens adress kan öka kontrollmöjligheter. Vi utvecklar detta i avsnitt 14.4.4 Uppgifter om sjukdom eller funktionsnedsättning, väg-, bro- eller färjeavgifter är inte heller uppgifter som en arbetsgivare normalt har eller som på annat sätt enkelt skulle kunna rapporteras in till . Vår sammanfattande bedömning är således att det är svårt att skapa en någorlunda säker administration av en skattelätt- nad för arbetsresor som helt bygger på tredjemansuppgifter och förifyllda uppgifter i deklarationen. Vi lämnar därför inte något för- slag om detta. Den skattskyldige kommer alltså själv att få beräkna skattereduktionen och begära skattereduktion i inkomstdeklaratio- nen. Beräkningen kan dock underlättas väsentligt och säkerheten höjas genom att arbetsgivaren i arbetsgivardeklarationen på individ- nivå lämnar uppgift om arbetsplatsens adress, se avsnitt 14.4.2. Kommitténs bedömning: bör månatligen få upp- gift om den skattskyldiges arbetsplatsadress i arbetsgivardeklara- tionen. kan med hjälp av adressen beräkna avstånd mellan bostad och arbetsplats. För att underlätta för och höja säkerheten i den skattskyldiges beräkningar kan informera den skattskyldige om bl.a. vilka uppgifter om adresser som verket har. Skälen för kommitténs bedömning: har tillgång till alla skattskyldigas folkbokföringsadress som i de flesta fall också är bostadsadressen som arbetsresan utgår ifrån. Dock inte i alla fall, avvikelser förekommer. Uppgifter om arbetsplatsens adress är mer problematiskt. har uppgift om arbetsgivarens post- adress, dock inte arbetsplatsens adress. Arbetsgivare som stadigvarande bedriver sin verksamhet i flera lokaler (arbetsställen) ska ange den anställdes arbetsställenummer i arbetsgivardeklarationens månatliga individuppgift. I de fall redo- visning inte ska göras i en arbetsgivardeklaration på individnivå ska i stället kontrolluppgift lämnas till Skatteverket.1 Dessa uppgifter om arbetsställenummer förmedlas vidare av till (). Uppgift om arbetsställenummer har ingen skatterättslig funktion utan används av SCB för statistik om sysselsättning m.m. De arbetsställenummer som är registrerade i SCB:s Företagsdatabas är de nummer som ska användas i arbets- givardeklarationens månatliga individuppgift och i förekommande fall kontrolluppgiften till . Våra undersökningar och kontakter med berörda myndigheter visar dock att det finns bety- dande brister med rapporteringen av arbetsställenummer. Många arbetsgivare lämnar inte uppgift om arbetsställenummer fastän de borde och många lämnar arbetsställenummer som inte finns regi- strerade hos SCB eller uppdaterar inte förändringar i registret. Upp- gifterna om arbetsställe är inte tillräckligt tillförlitliga som underlag för individuell beskattning enligt bedömning. Sammanfattningsvis finns det hos SCB uppgifter om arbets- ställenummer. Aktualiteten och kvaliteten på uppgifterna är dock inte säkrad och kan inte användas som beräkningshjälp för begäran av skattereduktion för arbetsresor. har dock vid våra kontakter framfört att aktuella och säkrare adressuppgifter skulle vara till stor hjälp vid administrationen av skattereduktionen. Vi delar bedömning på denna punkt. Uppgiftslämningen av arbetsplatsadress bör ske via arbetsgivar- deklarationens individuppgifter eller i förekommande fall i lämnade 1Se 3 och 4 §§ lagen (1984:533) om arbetsställenummer samt 15 kap. 9 § och 26 kap. 19 b § skatteförfarandelagen (2011:1244). Uppgifter på individnivå lämnas in från arbetsgivare för de allra flesta anställda till . De ersätter därmed de tidigare årsvisa kontrolluppgif- terna. Vår bedömning är att det är ett mycket litet merarbete för arbetsgivarna då uppgifter om arbetsplatsadress i princip redan läm- nas i de flesta fall. Med hjälp av uppgifter om den skattskyldiges folkbokförings- och arbetsplatsadresser kan utforma tjänster så att den som har rätt till skattereduktion för arbetsresor lättare kan ta tillvara sina rättigheter och uppfylla sina skyldigheter. 14.4.3Arbetsplatsens adress ska lämnas i arbetsgivardeklarationen och i förekommande fall kontrolluppgiften Kommitténs förslag: En arbetsgivardeklaration ska för varje betal- ningsmottagare även innehålla uppgift om arbetsplatsens adress om betalningsmottagaren haft en arbetsplats. I de fall arbetsgivardeklaration på individnivå inte lämnas ska kontrolluppgift lämnas. Kontrolluppgiften ska också innehålla upp- gift om arbetsplatsens adress för betalningsmottagaren. Skälen för kommitténs förslag: I 26 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, anges vem som ska lämna en skatte- deklaration. En sådan ska lämnas av bl.a. den som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter eller som har gjort ett skatteavdrag utan att vara skyldig att göra det. Enligt 26. kap. 3 § SFL ska skatteavdrag och arbetsgivaravgifter redovisas i en arbets- givardeklaration för redovisningsperioder. I syfte att minska skatte- fusk och skatteundandragande har det från och med redovisnings- period införts regler om att uppgifter om utbetalda ersättningar för arbete och avdragen skatt ska lämnas på individnivå iarbetsgivardeklarationen.2 I 26 kap. 19 a–f §§ SFL anges vilka upp- gifter för varje betalningsmottagare som arbetsgivardeklarationen ska innehålla. 2SFS 2017:387, prop. 2016/17:58 s. 41 ff. Om en ersättning inte är underlag för skatteavdrag eller arbets- givaravgifter ska ersättningen inte heller redovisas per betalnings- mottagare i en arbetsgivardeklaration. Vid sådant förhållande ska arbetsgivaren i stället lämna kontrolluppgift (15 kap. SFL). Det finns dock möjlighet till frivillig redovisning i en arbetsgivardeklaration (26 kap. 19 d § SFL). Genom att lägga till information om arbetsplatsens adress i arbetsgivardeklarationens individuppgift skapas förutsättningar för ett avdragssystem för arbetsresor där med hjälp av digitaliseringens möjligheter kan utforma tjänster så att den som har rätt till skattereduktion för arbetsresor lättare kan ta tillvara sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter. Det ökar förutsebarheten då varje individ på ett enkelt sätt kan få veta vad som gäller för den personen. Informationen som bl.a. bygger på uppgiften om arbets- platsens adress i den månatliga individuppgiften skulle vara till- gänglig för den skattskyldige redan tidigt under beskattningsåret. Med adressuppgifterna ökar möjligheterna att få det rätt från början som det minskar utrymmet för att räkna fel. Med ett nytt system för skattelättnad för arbetsresor behöver även kontrollen förändras. Informationen om arbetsplatsens adress blir central för rätten till en avståndsbaserad skattereduktion. I första hand gäller det att säkra att informationen från arbetsgivaren i individuppgiften är korrekt. Med den informationen redan under beskattningsåret kan fel upptäckas och rättas tidigare. Kontrollen blir även effektivare genom att den blir systembaserad (en-till-många) och förutsätt- ningsskapande i stället för en kontroll i efterhand. Med arbetsplatsens adress avses i detta sammanhang en adress som entydigt anger läget för arbetsplatsen. Arbetsplatsens adress ska anges i form av gatuadress (gatunamn och adressnummer) eller annan lägesangivelse och ortens namn. Om arbetsplatsen inte ligger i en specifik ort ska i stället för ortens namn en uppgift lämnas om närmaste tätort eller kommunens namn. Om den skattskyldige, dvs. betalningsmottagaren, har flera arbets- platser ska arbetsgivaren inte redovisa arbetsplatsens adress. I stället gör arbetsgivaren en kryssmarkering i arbetsgivardeklarationen på individnivå. Detta markerar att den skattskyldige har flera arbets- platser. Denna upplysning bör vara tillräcklig för att den skatt- skyldige ska kunna tillvara sina rättigheter och begära skattereduk- tion även i dessa fall. Kontrolluppgift ska bara lämnas om ersätt- ningen inte har redovisats och inte heller skulle ha redovisats per betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration. I de fall kontroll- uppgift ska lämnas bör bestämmelserna i 15 kap. 9 § SFL även om- fatta arbetsplatsens adress. Vi föreslår därför att bestämmelsen om kontrolluppgift ändras i enlighet härmed. Kommitténs bedömning: Uppgifter om arbetsplatsens adress kan underlätta beräkning och kontroll av tidsvinst för bestäm- mande av rätt till tillägg till skattereduktionen vid bristfällig kollektivtrafik. Skälen för kommitténs bedömning: kontroller visar att beräkningen av tidsvinst för rätt till bilavdrag är en stor felkälla i dagens reseavdragssystem. Vårt förslag innehåller också ett tids- vinstkriterium för bestämmande av rätt till tillägg till skattereduk- tionen vid bristfällig kollektivtrafik. Definitionerna av tidsvinst- kriteriet i de båda systemen liknar delvis varandra. I vårt förslag är kravet dock och jämfört i dagens system. Trots denna skärpning bedömer vi att risken är stor att det kan bli fel även i vårt föreslagna system, även om antalet skattskyldiga som berörs av tidsvinstkravet kommer att vara betyd- ligt färre. Säkrare tillgång till uppgifter om arbetsplatsens adress bedömer vikan öka möjligheter att bedöma om begäran om tillägg till skattereduktionen grundat på tidsvinstkriteriet är rimliga. I vissa program för avståndsberäkning mellan två adresser går det också att få fram uppgifter om beräknad restid med bil respektive kollektivtrafik mellan adresserna. Dessa uppgifter är troligen inte av så god kvalitet att de kan ligga till grund för förifyllda beräkningar i deklarationen av tidsvinst och rätt till tillägg till skattereduktionen. Däremot skulle de sannolikt kunna användas vid maskinella kontroller för en grov utsortering av vilka begäran om skattereduktion som verkar värda att kontrollera. 14.4.5Uträkning och begäran av skattereduktion Kommitténs bedömning: Med uppgiften om arbetsplatsens adress skapas förutsättningar för att med digitaliser- ingens möjligheter utforma tjänster så att den som har rätt till skattereduktion för arbetsresor lättare kan ta tillvara sina rättig- heter och fullgöra sina skyldigheter. Skälen för kommitténs bedömning: finns en beräk- ningstjänst på för beräkning av reseavdraget, se avsnitt 7.3. Tjänsten beaktar de flesta varianter som kan före- komma vid beräkningen av reseavdraget. Enligt nuvarande rutiner för reseavdraget fylls det uträknade beloppet från beräkningstjänsten in i inkomstdeklarationen av den skattskyldige själv. Det finns dock inget krav på att beräknings- tjänsten ska användas, däremot ska den skattskyldige vid eventuell kontroll kunna redovisa hur beräkningen gjorts, varvid det kan vara en fördel att ha sparat uträkningen i beräkningstjänsten. Vi har diskuterat med om en rutin av detta slag bör tillämpas även för den av oss föreslagna avståndsbaserade skatte- reduktionen genom att denna begärs med ett totalbelopp i inkomst- deklarationen. anser att så bör ske. Vi har därvid också ställt frågan om det vore en fördel att beloppet också specificeras av den skattskyldige, t.ex. genom att kräva att uträkningen i en beräk- ningstjänst sänds in till som en bilaga till deklarationen. har beträffande denna fråga lyft fram att kontroll av deklarationer och deklarationsbilagor (en-till-en) inte är ett effektivt sätt att minska skattefelet, eftersom den kontrollen inte leder till att de felaktiga avdragen på totalen minskar . Det är effek- tivare att minska utrymmet för att yrka felaktiga avdrag. Med en avståndsbaserad skattereduktion och information om arbetsplatsens adress i individuppgiften i arbetsgivardeklarationen eller i förekom- mande fall kontrolluppgiften kan felutrymmet minskas. Vi har inte sett som vår uppgift att lämna förslag om exakt hur administration av skattereduktionen ska gå till och lämnar därför inga ytterligare förslag om specifikationer av begäran om skattereduktion. 14.5Värdering av minskat skattefel Kommitténs bedömning: Risken för skattefel med åtföljande skattebortfall kommer fortfarande att finnas kvar även med de regelförenklingar och administrativa förbättringar som vi före- slår. Vi tror dock att risken kan minska mycket kraftigt, möjligen i storleksordningen tre fjärdedelar. Denna bedömning är dock osäker. Skälen till kommitténs bedömning: Genomgången i tidigare av- snitt visar på några större förenklingar som berör de flesta skatt- skyldiga som kvalificerar för skattelättnad. Hit hör främst att de skattskyldiga inte längre behöva ange kostnader för resorna. Betyd- ligt färre, men fortfarande ganska många, kommer att behöva spara och dokumentera underlag i form av tidtabeller m.m. för att kunna styrka bristfällig tillgång till kollektivtrafik. Avskaffande eller förenkling av särregler för vissa skattskyldiga kommer också att innebära förenklingar och minskad risk för fel för dessa. Hit hör skattskyldiga som omfattas av reglerna för bil- förmån, egen bil i tjänsten, trängselskatt, väg-, bro- och färjeavgifter samt sjuka och personer med funktionsnedsättning. Beräkningen av avstånd mellan bostad och arbetsplats är ungefär oförändrad jämfört med men kommer även att omfatta kollek- tivtrafikanter. Även beräkningen av antal resdagar är ungefär oför- ändrad.