sou · H7B337 · 2019-07-15 00:00:00 — Lärosätena ska också ansvara för genomförandet av kontrollerna. Det innebär bl.a. att de ska se till att det finns personal med adekvat utbildning som kan genomföra kontroller med radiovågsdetektor och att det finns fungerande detektionsutrustning i tillräckligt antal. I uppgiften ingår också att planera kontrollerna på ett sådant sätt att varje person kan kontrollera ett så stort antal provdeltagare som möjligt. I denna uppgift ingår bland annat att göra scheman för de som ska utföra kontrollerna och att organisera eventuell transport för personalen mellan provlokalerna. Universitets- och högskolerådet ansvarar för samordning av förberedelser för kontrollerna med radiovågsdetektor. I ansvaret ingår bl.a. att samordna upphandling av utrustning i den mån det inte finns något ramavtal, förbereda och genomföra utbildning av den personal som ska utföra kontrollerna (se 4 §) och att utarbeta instruktioner för hur kontrollerna ska utföras i praktiken. Paragrafen, som anger vem som får utföra kontroll med radiovågsdetektor, behandlas i avsnitt 7.3.3. Sådan kontroll ska få utföras bara av den som har utbildning i att hantera en radiovågsdetektor. De universitet och högskolor som genomför högskoleprovet ska ansvara för att anlita personal som under provet kan utföra kontroll med radiovågsdetektor. En sådan person ska, för att få utföra kontrollen, ges särskild utbildning i att hantera en radiovågsdetektor och att göra bedömningar utifrån gränsvärden och riktlinjer som rådet fastställt. Universitets- och högskolerådet ska ansvara för att anordna utbildningen. Allmän in- eller utpasseringskontroll med kroppsvisitation Paragrafen, som innehåller bestämmelser om in- eller utpasseringskontroller på högskoleprovet, behandlas i avsnitt 7.4.2. Av första stycket framgår att kontroll med kroppsvisitation får utföras vid inpassering till och utpassering från lokaler där högskoleprovet genomförs (in- eller utpasseringskontroll). Med kroppsvisitation avses här detsamma som i 28 kap. 11 § tredje stycket , nämligen en undersökning av kläder och annat som någon bär på sig samt av väskor, paket och andra föremål som någon har med sig. Den som utför kontrollen får vid en kroppsvisitation känna utanpå den visiterades kläder samt i fickor och liknande. I begreppet kroppsvisitation ingår också undersökning av alla typer av föremål som provdeltagaren har med sig, t.ex. väskor och plånböcker. Begreppet kroppsvisitation innefattar dock inte en undersökning av själva människokroppen. Möjligheten att utföra kroppsvisitation medför alltså inte en rätt att t.ex. att med händerna undersöka en provdeltagares hårbotten, att undersöka eventuella proteser eller att kontrollera kroppens håligheter, t.ex. genom att titta in i en persons örongångar eller munhåla. Gränsdragningen mellan kroppsvisitation och kroppsbesiktning behandlas i avsnitt 7.4.2. Kontrollen förutsätts omfatta samtliga provdeltagare som är på väg in i en provlokal eller på väg ut ur den. Det är i den meningen fråga om en allmän kontroll av provdeltagarna, men bara i den utvalda Provdeltagare som är ska dock undantas från in- eller utpasseringskontroll med kroppsvisitation. Själva kontrollen kan utföras i anslutning till utgång eller ingång eller strax utanför, i ett angränsande rum. In- eller utpasseringskontroll får utföras för att söka efter elektroniska hjälpmedel. Vad som avses med ett elektroniskt hjälpmedel framgår av 1 § andra stycket. I andra stycket framgår att kontroll med kroppsvisitation inte får utföras på mer än en andel av provdeltagarna. Regeringen meddelar föreskrifter om denna andel men enligt andra stycket gäller ett högsta tillåtet tak på av de anmälda provdeltagarna vid varje provtillfälle. Under det taket är det alltså regeringen som föreskriver om procentsatsen. Inledningsvis föreslås en procentsats på . Universitets- och högskolerådet kommer inför ett provtillfälle att ha översikt över hur många provdeltagare som har anmält sig till provet och vilka lokaler som ska användas vid provet samt hur de anmälda provdeltagarna indelats till lokalerna. Myndigheten kommer på så sätt kunna planera kontrollerna så att inte mer än det föreskrivna antalet av det totala antalet anmälda deltagare kontrolleras. Det är Universitets- och högskolerådet som bestämmer om kontrollen i en provlokal ska ske genom inpasseringskontroll eller utpasseringskontroll. Kontrollerna får dock inte planeras på ett sådant sätt att en provdeltagare kontrolleras genom endera en in- eller utpasseringskontroll mer än en gång vid ett provtillfälle. Däremot finns det inget hinder mot att en provdeltagare genomgår både kontroll med radiovågsdetektor och antingen en in- eller utpasseringskontroll under en provdag. Paragrafen reglerar beslut om och ansvar för genomförandet av in- eller utpasseringskontroller. Den behandlas i avsnitt 7.4.3. Av första stycket framgår att det är Universitets- och högskolerådet som beslutar om och ansvarar för genomförandet av in- eller utpasseringskontroller vid högskoleprovet. Det innebär att det är rådet som fattar beslut om i vilka lokaler kontroll ska utföras, om det ska ske i form av inpasserings- eller utpasseringskontroll och om de närmare arrangemangen kring kontrollerna. tillse att antalet kontrollerade provdeltagare inte överstiger föreskriven procentuell andel av anmälda provdeltagare, att ingen provdeltagare blir kontrollerad mer än en gång per provdag samt att ingen person genomgår en in- eller utpasseringskontroll. I uppgiften ingår också att ansvara för det praktiska genomförandet såsom att hyra in ordningsvakter och utrustning samt att ombesörja att det finns möjlighet att genomföra kroppsvisitation på avskild plats vid behov samt förvaringsmöjligheter för omhändertagna föremål m.m. och högskolor ansvarar för provlokalerna och genomförandet av provet i övrigt kommer planering och genomförande av in- och utpasseringskontroller behöva ske i samarbete mellan Universitets- och högskolerådet och respektive lärosäte. Av andra stycket framgår att genomförande lärosäte dock, genom provledare, ansvarar för beslut enligt 10 § första stycket samt för förvaring, återlämnande och anmälan till avseende omhändertagna föremål enligt 12 och 13 §§ denna lag. Den personal som utför in- eller utpasseringskontrollerna med kroppsvisitation kommer inte att kunna stanna kvar i samma lokal under hela provdagen. När en kontroll är genomförd kommer personalen att flytta på sig och utföra kontroll i en annan lokal. I de fall en provdeltagare vägrar att genomgå en in- eller utpasseringskontroll, och därför nekas tillträde till provlokalen under återstående provpass, har sådan personal därför inte möjlighet att kontrollera att tillträdesförbudet upprätthålls. Av samma skäl kan personal som utför in- eller utpasseringskontroll inte ansvara för förvaring av omhändertagna föremål under provdagen, återlämnande av sådana föremål när provdagen är slut eller när provdeltagaren avslutar provet eller göra anmälan om omhändertagande till enligt 12 och 13 §§. I stället ansvarar genomförande lärosäte för sådana beslut och åtgärder genom ansvariga provledare som är på plats hela provdagen. In- eller utpasseringskontrollens genomförande Av paragrafen framgår att kroppsvisitation vid in- eller utpasseringskontroll ska utföras av en ordningsvakt som förordnats av . Paragrafen behandlas i avsnitt 7.4.4. För den som förordnas som ordningsvakt med stöd av 2 eller 3 §§ lagen (1980:578) om ordningsvakter finns inget krav på att ha genomgått utbildning för säkerhetskontroll enligt 4 kap. 5 § och bilaga 2 i föreskrifter och allmänna råd om ordningsvakter (2017:12 FAP 670–1). Ordningsvakter som agerar med stöd av ett förordnande enligt 3 § får visserligen utföra kontroller med metalldetektorer eller annan sådan utrustning, men inte kroppsvisitationer. De ordningsvakter som förordnats med stöd av den föreslagna 2 c § i lagen om ordningsvakter kommer att få utföra kroppsvisitation, se 8 §. Det innebär att det vid varje kontroll kommer att finnas behov av ordningsvakter som är förordnade med stöd av 2 c §. Som framgår av 9 § kommer det vidare finnas behov av en sådan ordningsvakt av varje kön vid samtliga kontroller. Av paragrafen framgår att kroppsvisitation vid in- eller utpasseringskontroll ska genomföras med metalldetektor eller annan liknande anordning eller, om det finns särskilda skäl, på annat sätt. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.4.5. Med metalldetektor avses t.ex. larm- eller säkerhetsbågar och handhållna metalldetektorer. Ett annat exempel på utrustning som kan användas är magnetdetektor. kontroll, dvs. kontroll som innebär fysisk kontakt mellan den som utför visitationen och den som visiteras, får endast ske om det finns särskilda skäl för det. En sådan situation kan vara att provdeltagaren uppger att han eller hon inte har något elektroniskt hjälpmedel på sig, men en metalldetektor ändå ger utslag vid en kontroll av personen. I sådana fall kan det bli aktuellt med en kontroll. En annan situation då det kan bli aktuellt att utföra visitation är om den tekniska utrustningen inte fungerar tillfredsställande. Definitionen av kroppsvisitation och gränsdragningen mellan kroppsvisitation och kroppsbesiktning behandlas i avsnitt 7.4.2. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.4.6 och 7.4.7. Av första stycket framgår att som huvudregel får kroppsvisitation utföras endast av någon som är av samma kön som provdeltagaren. Undersökning av föremål som görs genom metalldetektor eller liknande anordning eller som avser föremål som någon har med sig kan dock utföras även om personen som utför visitationen inte är av samma kön som provdeltagaren. Av andra stycket framgår att kroppsvisitation ska utföras i ett avskilt utrymme om provtagaren begär det. Med ett avskilt utrymme avses exempelvis att visitationen utförs i ett angränsande rum eller bakom portabla skärmar som för ändamålet ställts upp i anslutning till in- eller utpasseringskontrollen. kroppsvisitation ska ske avskilt om provdeltagaren begär det. Det innebär att provdeltagaren inte behöver ange något särskilt skäl till sin begäran, utan möjlighet till undersökning i avskildhet ska finnas för den som önskar det. I paragrafen behandlas följden av att en provdeltagare vägrar genomgå en in- eller utpasseringskontroll. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.4.8. En in- eller utpasseringskontroll omfattar samtliga provdeltagare i en provlokal (dock med undantag för personer , se 5 §). Av första stycket framgår att en provdeltagare som vägrar genomgå en in- eller utpasseringskontroll får nekas tillträde till den provlokal som kontrollen avser under provdagens återstående provpass. Om utpasseringskontrollen sker vid det första provpasset gäller alltså förbudet för provpass 2–5, osv. Om kontrollen sker vid det sista provpasset för dagen är någon sådan sanktion således inte aktuell. Att provdeltagaren nekas tillträde till lokalen innebär att han eller hon inte får komma in i provlokalen mer än för att hämta sin väska och andra personliga tillhörigheter från den anvisade platsen. Han eller hon får alltså inte skriva provet. Förbudet att gå in i provlokalen ska gälla för hela provdagen. Det är lärosätet genom en provledare som fattar beslut om att provdeltagare ska nekas tillträde till lokalen, se 6 § andra stycket. I praktiken kommer det att bli provledaren i lokalen som har att fatta beslut om att avvisa provdeltagaren. Det finns dock inget hinder enligt lagen mot att ett lärosäte utser en viss provledare som ges ett övergripande ansvar och beslutsbefogenhet i en byggnad med flera näraliggande provlokaler. Enligt andra stycket får provdeltagare som avses i första stycket, efter beslut av Universitets- och högskolerådet, inget resultat på provet. Rådet får besluta om uteblivet provresultat i samtliga fall då en provdeltagare vägrat genomgå en in- eller utpasseringskontroll enligt första stycket, alltså även i de fall provdeltagaren vägras tillträde till lokalen under en del eller . Ett sådant beslut om att inte meddela något resultat på provet gäller hela provet, dvs. även för de provpass som provdeltagaren redan kan ha genomfört. Rådet kan också besluta att en provdeltagare som vägrar att genomgå en utpasseringskontroll ska stängas av från deltagande i provet av från tidpunkten för provet. Med att vägra att genomgå en in- eller utpasseringskontroll avses bl.a. vägran att passera en uppställd larmbåge med metalldetektor eller underlåtenhet att stå stilla så att personalen kan utföra en undersökning med en handhållen metalldetektor. För att undvika kontrollen kan provdeltagaren t.ex. gå in i lokalen genom att gå utanför en uppställd larmbåge eller gå förbi den person som ska utföra en kontroll med handhållen detektor. Det kan också röra sig om provdeltagare som vägrar att gå ut ur provlokalen i de fall det rör sig om en utpasseringskontroll. I de fall en provdeltagare har blivit undersökt av en metalldetektor eller annan sådan utrustning, och detektorn har indikerat att personen har något av metall på sig, kan det bli aktuellt att genomföra en kroppsvisitation. Om provdeltagaren inte låter ordningsvakten fullfölja visitationen med undersökning i detta skede kan det också anses utgöra en vägran att genomgå kroppsvisitation. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om omhändertagande av ett elektroniskt hjälpmedel, behandlas i avsnitt 7.4.9. Enligt bestämmelsen får en ordningsvakt från en provdeltagare omhänderta ett elektroniskt hjälpmedel som kan befaras komma till användning eller ha använts som ett hjälpmedel vid fusk på högskoleprovet, och som påträffas vid en in- eller utpasseringskontroll. Med omhändertagande här avses att utrustningen tillfälligt fråntas provdeltagaren och förvaras så att han eller hon inte har tillgång till den. Vad som avses med elektroniskt hjälpmedel anges i 1 § andra stycket. Om man vid en in- eller utpasseringskontroll påträffar ett elektroniskt hjälpmedel, som kan användas vid fusk på högskoleprovet, bör provdeltagaren i första hand uppmanas att stänga av hjälpmedlet och lägga det på anvisad plats. Denna åtgärd kan vidtas både av en provledare och en ordningsvakt. Är föremålet mer uppenbart ägnat för fusk – t.ex. mobiltelefoner som har modifierats för att kunna ta emot samtal under provet och som provdeltagaren bär under kläderna samt trådlösa hörsnäckor med tillhörande batteri – bör ett omhändertagande vara självklart. Paragrafen, som anger hur omhändertagna föremål ska hanteras, behandlas i avsnitt 7.4.10. Ett föremål som har omhändertagits av en ordningsvakt enligt 11 § ska överlämnas till en provledare för förvaring, se också 6 § andra stycket. Föremål som lämnas till förvaring ska förvaras på ett betryggande sätt. Med betryggande förvaring avses att förvaringen ska ske så att det inte finns risk för att föremålet försvinner eller skadas. Förvaringen bör lämpligen ske i ett låst utrymme eller på en plats som kan övervakas av provledaren under hela provdagen. Hur förvaring av sådana föremål ska ordnas rent praktiskt bör ske i samråd mellan Universitets- och högskolerådet och de lärosäten där kontrollerna utförs. Om provdeltagaren begär det ska han eller hon få ett skriftligt bevis på omhändertagandet. Det bör innehålla datum, hänvisning till den föreslagna lagen och en beskrivning av det som omhändertagits. Oavsett om provdeltagaren begär det eller inte, bör han eller hon få en nummerbricka eller liknande, så att förväxling av omhändertagna föremål inte sker vid utlämnandet. Bestämmelsen, som reglerar återlämnande av föremål och anmälan till , behandlas i avsnitt 7.4.11. Av första stycket framgår att ett elektroniskt hjälpmedel kan omhändertas som längst till provdagens slut. Det gäller även om provdeltagaren beslutar att avbryta provet . Om det är praktiskt möjligt finns dock inget som hindrar att han eller hon genast kan få tillbaka sina ägodelar. Enligt andra stycket ska provledaren skyndsamt anmäla omhändertagandet till , om det omhändertagna föremålet kan antas omfattas av bestämmelserna om beslag enligt 27 kap. 1 § . Enligt den bestämmelsen får ett föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott tas i beslag. Beslag är alltså möjligt om ett föremål kan komma att åberopas som bevis i ett mål eller på något sätt kan leda en förundersökning framåt. Ett föremål får också tas i beslag om det kan vara avhänt någon genom brott eller för att säkra verkställigheten av förverkande. Om utrustningen t.ex. kan antas ha betydelse som bevisning i ett mål ska provledaren skyndsamt anmäla omhändertagandet till . Omhändertagandet får i dessa fall bestå längre än till provdagens slut, tills frågan om föremålet ska tas i beslag har prövats. Avsikten med bestämmelsen är inte att provledaren ska vara tvungen att göra en ingående bedömning av om ett omhändertaget föremål kan komma att tas i beslag med stöd av regler. Bestämmelsen är därför formulerad så att det är tillräckligt att det kan antas att föremålet kan komma tas i beslag för att anmälan till ska göras. Om föremålet inte återlämnas vid provdagens slut, ska åtgärden dokumenteras skriftligt. Det kan antas att det vanligaste kommer att vara att föremål återlämnas när provdeltagaren lämnar provet. denna förhållandevis korta tid bör det inte finnas något dokumentationskrav. Omhändertas föremål , med stöd av 11 § andra stycket, ska omhändertagandet dokumenteras skriftligen. Paragrafen, som innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt i vissa fall, behandlas i avsnitt 9.2. Bestämmelsen i första stycket innebär att tystnadsplikt gäller för personer som är eller har varit verksamma i enskilt bedriven verksamhet som anlitas i kontrollverksamhet enligt lagen. Tystnadsplikten innebär ett förbud att röja uppgifter oavsett på vilket sätt det sker, t.ex. muntligen eller genom att en handling lämnas ut eller på annat sätt. Bestämmelsen är inte begränsad till vissa kategorier av befattningshavare eller anställda, utan gäller allmänt för personer i privata företag och annan enskild verksamhet. Exempelvis omfattas ordningsvakter som är anställda av privata vaktbolag, vilka Universitets- och högskolerådet träffar avtal med om utförande av in- och utpasseringskontroller vid högskoleprovet, av tystnadsplikten. Detsamma gäller annan personal inom sådana företag som tar del av information som skyddas av bestämmelsen. Tystnadsplikten avser uppgift om planering och andra förberedelser för kontroll med radiovågsdetektor enligt 2 § och in- eller utpasseringskontroll med kroppsvisitation enligt 5 §. Bestämmelsen gäller till en början för information som anger var kontrollerna ska utföras, som t.ex. uppgift om provort och specifik lokal. Även uppgifter som indirekt kan avslöja var kontrollerna ska företas omfattas, t.ex. uppgifter i instruktioner till eller scheman för de personer som ska utföra kontrollerna. Även annan slags information om kontrollverksamheten kan förekomma. Det är endast obehörigt röjande av en uppgift som är otillåten. Vid tolkningen av obehörighetsrekvisitet är avsikten att ledning ska kunna sökas i det skaderekvisit som finns i den föreslagna bestämmelsen i 17 kap. 4 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Med ledning därav gäller att utlämnande av uppgifter vars röjande varken motverkar en kontroll eller skadar den framtida verksamheten inte är obehörigt, se vidare kommentaren till 17 kap. 4 a § offentlighets- och sekretesslagen. Ett utlämnande är inte heller obehörigt om det finns en uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning. Den som uppsåtligen röjer uppgift för vilken tystnadsplikt gäller, eller olovligen utnyttjar sådan hemlighet, kan dömas för brott mot tystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § till böter eller fängelse i högst . Den som begår gärningen av oaktsamhet kan dömas till böter. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Av andra stycket framgår att offentlighets- och sekretesslagen gäller för offentlig verksamhet. De provledare som lärosätena anställer tillfälligt för att arbeta under högskoleprovet torde i normalfallet delta i myndigheternas genomförande av provet på sätt som avses i 2 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen och som innebär att de blir bundna av sekretesslagstiftningen i offentlighets- och sekretesslagen. För det fall ordningsvakter anställs tillfälligt på motsvarande sätt direkt av Universitets- och högskolerådet, i stället för att sändas ut av ett anlitat privat vaktbolag, torde dessa också bli bundna av tystnadsplikten enligt offentlighets- och sekretesslagen. Bestämmelsen, som reglerar överklagande av beslut, behandlas i avsnitt 7.5. Av första stycket framgår att Universitets- och högskolerådets beslut enligt 10 § andra stycket om att inte meddela något resultat på provet och att stänga av en provdeltagare från deltagande i provet får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Enligt andra stycket får andra beslut enligt lagen inte överklagas. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.4.2, upplyses om att regeringen, med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen, kan meddela närmare föreskrifter om hur stor andel av de anmälda provdeltagarna som ska få omfattas av in- eller utpasseringskontroll med kroppsvisitation enligt 5 §. Regeringen kan alltså, upp till det tak som anges i 5 § andra stycket, föreskriva hur stor andel av de anmälda provdeltagarna som ska omfattas av sådan kontroll. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.3.4, 7.3.5, 7.4.12 och 7.4.13, anges att regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen kan meddela föreskrifter om vilka konsekvenser som följer för provdeltagare som påträffats med pågående radiokommunikation eller med ett elektroniskt hjälpmedel vid kontroller enligt lagen. Det anges också att regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, med stöd av samma bestämmelse, kan meddela närmare föreskrifter om genomförandet av kontrollerna samt omhändertagande av elektroniska hjälpmedel som påträffas vid en in- eller utpasseringskontroll. Av bestämmelsen framgår att lagen träder i kraft . Övervägandena finns i kap. 11. 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:578) om ordningsvakter Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 7.4.14. Ändringen innebär att ordningsvakter får förordnas att tjänstgöra även vid in- eller utpasseringskontroller enligt 5 § lagen om kontroll vid högskoleprovet. Paragrafen har ändrats på så sätt att hänvisning sker även till 2 c §. 13.3Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Paragrafen är ny och innebär att sekretess gäller för uppgift som hänför sig till planering eller andra förberedelser för sådan kontroll som avses i den föreslagna lagen om kontroll vid högskoleprovet, om det kan antas att syftet med kontrollen motverkas eller den framtida kontrollverksamheten skadas om uppgiften röjs. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Bestämmelsen omfattar alla slags uppgifter som förekommer i och har betydelse för planeringen och förberedelserna av kontrollverksamheten. Sekretess gäller till en början om det kan antas att syftet med kontrollen motverkas om uppgiften röjs. Även om det raka skaderekvisitet i princip innebär att det föreligger en presumtion för att uppgifterna är offentliga, är uppgifter som kan röja var kontroll med radiovågsdetektor och in- och utpasseringskontroll med kroppsvisitation vid högskoleprovet planeras ske – t.ex. provort och specifik lokal – typiskt sett sådana att de kommer att vara sekretessbelagda vid en mycket summarisk prövning i det enskilda fallet. Detsamma gäller uppgifter som röjer var kontroller inte kommer att ske och för uppgifter som endast indirekt röjer vilka kontroller som planeras. En utlämnandeprövning kommer således i de allra flesta fall leda till att en sådan uppgift inte kan lämnas ut. Beslut om var kontrollerna kommer att utföras och annan uppgift som kan röja denna information torde i de allra flesta fall vara unik för varje provtillfälle.