sou · H7B340 · 2019-08-30 00:00:00 — En svårighet när man studerar gymnasieskolans likvärdighet och utveckling övre tid är att gymnasieskolan erbjuder en mängd olika program och kurser – som dessutom förändrats över tiden och bedöms på olika grunder. Det här kapitlet beskriver hur elever med olika tidigare skol- resultat klarar sina fortsatta studier och inträdet på arbetsmarkna- den.1 Fokus ligger på att dokumentera hur skillnaderna mellan elever med olika studiebakgrund har förändrats i samband med olika gymnasiereformer. Det ska belysa hur väl gymnasieskolan lyckas identifiera och hjälpa studiesvaga elever samt om skolans kompen- serande roll har förändrats över tiden. Dessutom syftar beskriv- ningen till att visa hur skolpolitiken påverkat elever med olika för- utsättningar och vilka konsekvenser det haft på lite . Vi avser också att belysa skillnader i studieresultat mellan skolor och elevgrupper. Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Bilaga 7 till LU2019 I det här avsnittet beskrivs studiedeltagande och genomströmning på gymnasieskolan för elever med olika förutsättningar. Vi använder genomsnittsbetyget/meritvärdet från som mått på elevernas förutsättningar. För att illustrera utvecklingen för elever i olika delar av betygsfördelningen har vi valt att dela upp eleverna i tre jämnstora grupper; de 1/3 svagaste eleverna, de 1/3 medelele- verna och de 1/3 starkaste eleverna. Liknande mönster – om än inte lika tydligt – erhålls om man i stället delar in elever efter deras pre- dicerade förutsättningar respektive föräldrarnas utbildning eller in- komst. Figur 8.1 visar andel som börjar på gymnasiet , uppdelat på betyg från . De streckade linjerna visar andelen som börjar på gymnasiet överhuvudtaget, medan de hel- dragna linjerna visar andelen som går på ett nationellt program. Skillnaden mellan de streckade och heldragna kurvorna utgörs av elever på individuella programmet/introduktionsprogram. I princip alla elever med höga respektive medelhöga grundskolebetyg börjar på gymnasiet . Inledningsvis gick dock inte 15– av eleverna med svaga grundskolebetyg på gymnasiet. Det är också i denna grupp som ökningen av gymnasiedeltagandet var som kraftigast . Därefter går i stort sett alla elever i gymnasieskolan. Bilaga 7 till LU2019 Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Not: Figuren visar andelen av en födelsekohort som registrerats på gymnasieskolans första år , för den tredjedelen av eleverna med de sämsta grundskolebetygen, tredjedelen med medel- betyg, samt tredjedelen med de bästa betygen. De streckade linjerna visar utvecklingen för alla pro - gram, medan de heldragna linjerna visar utvecklingen för nationella program. Skillnaden mellan de streckade och de heldragna linjerna utgörs av elever på det individuella programmet/introduktions - program. Den första heldragna lodräta linjen anger införandet av det mål - och kunskapsrelaterade betygssystemet på gymnasiet, den streckade linjen visar införandet av behörigh etskrav till nationella program medan den andra heldragna linjen anger införandet av Gy2011. Även om studiedeltagandet på gymnasiet har varit i det närmaste fullständigt, finns stora skillnader vad gäller vilka program eleverna läser på. De heldragna kurvorna i figur 8.1 visar andelen som går på ett nationellt program, vilket i princip alla elever med medelbetyg eller högre betyg gör. Bland elever med låga betyg från har dock andelen som går på ett nationellt program minskat kraftigt. Utvecklingen inleddes i och med introduktionen av det individuella programmet 1992/93, vilket var avsett för elever som inte sökt eller inte kommit in på vald utbildning. Denna grupp bestod dock nästan uteslutande av elever med låga grundskolebetyg. Därmed kom om- kring av elever med låga betyg att gå på det individuella programmet . Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Bilaga 7 till LU2019 Införandet av behörighetskrav till gymnasiet 1998/99 ökade an- delen elever på det individuella programmet med drygt 6 procent- enheter bland elever med svaga betyg, medan andra elever i stort sett var opåverkade. gick nästan var fjärde elev med låga grundskolebetyg på det individuella programmet. Vid gymnasie- reformen 2011 skärptes behörighetskraven till de nationella pro- grammen som det individuella programmet ersattes av fem introduktionsprogram. Även denna förändring påverkade studie- svaga elever mest, och andelen på introduktionsprogrammen ökade med i denna grupp. har andelen studiesvaga elever som går på introduktionsprogrammen fortsatt att ökat, troligen beroende på en ökad andel utlandsfödda elever. Utöver ökad sannolikhet att gå på ett nationellt program har grundskolebetygen också en avgörande betydelse för gymnasie- elevernas val av studieinriktning. Figur 8.2 visar att omkring nio av tio elever med höga grundskolebetyg går ett högskoleförberedande gymnasieprogram. Motsvarande andel för elever med medelbetyg varierar mellan 50–, medan bara två av tio elever med låga betyg går ett högskoleförberedande program. Högskoleförbere- dande program/linjer har varierat i popularitet . –90-talen ökade andelen på teoretiska inriktningar bland framför allt elever med låga och genomsnittliga betyg. Utvecklingen vände , då yrkesprogrammen ökade i andel bland elever med höga betyg och medelbetyg. Möjligen berodde det på att skillnaderna mellan olika typer av program minskade vid införandet av programgymnasiet. har pendeln åter svängt mot ökad popularitet för högskoleförberedande program. Utvecklingen påbörjades före gymnasiereformen 2011, men förstärktes i samband med reformen och åren därefter. Bilaga 7 till LU2019 Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Not: Figuren visar andelen gymnasienybörjare som registrerats på teoretiska/studieförberedande linjer/program på gymnasiet, för den tredjedelen av eleverna med de sämsta grundskolebetygen, tredje- delen med medelbetyg, samt tredjedelen med de bästa betygen. Den första heldragna lodräta linjen anger införandet av det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet på gymnasiet, den streckade linjen visar införandet av behörighetskrav till nationella program medan den andra heldragna linjen anger införandet av Gy2011. Frågan är hur det förändrade studiedeltagandet har påverkat genomströmningen i gymnasieskolan. Som vi visat i avsnitt 5.1.2 ökade andelen elever med ofullständiga betyg från gymnasiet , för att därefter stiga . Figur 8.3 visar att risken att lämna gymnasieskolan utan slutbetyg är ojämnt fördelad mellan elever med olika grundskolebetyg. av elever med höga grundskolebetyg har oavslutade gymnasiestudier, och det sker inga större förändringar . Bland de med medelbetyg saknade ungefär var tionde elev avgångsbetyg från gym- nasiet i början av perioden. I samband med införandet av det mål- relaterade betygssystemet ökade andelen utan slutbetyg bland dessa elever med . Introduktionen av behörig- hetskrav till nationella program ökade andelen med ofullständiga gymnasiestudier ytterligare något. Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Bilaga 7 till LU2019 bland elever med medelbetyg som inte avslutar sina studier minskat kontinuerligt, och ligger på ungefär samma nivå som i början av perioden. För elever med låga grundskolebetyg har utvecklingen varit mer dramatisk. I början av perioden saknade lite drygt var femte elev avgångsbetyg från gymnasieskolan. I samband med förlängningen av yrkesprogrammen och införandet av det individuella programmet ökade risken för oavslutade gymnasiestudier. Trenden förstärktes vid införandet av det målrelaterade betygssyste- met, då andelen utan slutbetyg ökade med omkring 10 procent- enheter. Andelen med ofullständiga gymnasiestudier fortsatte också att öka under de efterföljande åren. Trenden förstärktes ytterligare vid införandet av behörighetskrav på gymnasiet. saknade omkring hälften av lågpresterande elever slut- betyg från gymnasiet. Det har dock skett en viss återhämtning , och är det som saknar slutbetyg. Sammantaget är i stort sett hela uppgången i andelen utan slutbetyg från gymnasiet koncentrerad till studiesvaga elever. Det är inte bara andelen utan slutbetyg som ökat , utan även studietiden för de som fullföljer utbildningen. Det gäller dock enbart för elever med svaga grundskolebetyg, vilket framgår av figur 8.4. I början av perioden tog av avgångna från gymnasiet på sig än normalt. I samband med införan- det av det individuella programmet ökade andelen med sent gym- nasieavslut bland studiesvaga elever, en utveckling som sedan fort- satt under efterföljande år. Som mest tog en av fem elever på sig att avsluta sina gymnasiestudier än avsett. Bilaga 7 till LU2019 Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Not: Figuren visar andelen gymnasieelever som påbörjar men inte avslutar sina gymnasiestudier , för den tredjedelen av eleverna med de sämsta grundskolebetygen, tredjedelen med medel- betyg, samt tredjedelen med de bästa betygen. Den första heldragna lodräta linjen anger införandet av det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet på gymnasiet, den streckade linjen visar införande t av behörighetskrav till nationella program medan den andra heldragna linjen anger införandet av Gy2011. Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Bilaga 7 till LU2019 Not: Figuren visar andelen avgångna från gymnasiet som avslutar studierna senare än förväntat, för den tredjedelen av eleverna med de sämsta grundskolebetygen, tredjedelen med medelbetyg, samt tred - jedelen med de bästa betygen. Den första heldragna lodräta linjen anger införandet av det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet på gymnasiet, den streckade linjen visar införandet av behörighets - krav till nationella program medan den andra heldragna linjen anger införandet av Gy2011. Vilka som påbörjar respektive avslutar sina gymnasiestudier får förstås konsekvenser för vilka som slutligen erhåller en gymnasieutbildning. Figur 8.5 visar andel av en födelsekohort som har en gymnasieutbild- ning , uppdelat på olika grundskolebetyg. Precis som tidigare är utvecklingen för elever med höga grundskolebetyg relativt stabil, och har en gymnasieutbildning under större delen av perioden. För elever med medelbetyg sjönk andelen med en avslutad gym- nasieutbildning vid införandet av det mål- och kun- skapsrelaterade betygssystemet. Nedgången fortsatte under efter- följande år möjligen till följd av en ökad popularitet för högskole- förberedande program. I samband med införandet av behörighet till nationella gymnasieprogram sjönk andelen med en gymnasieut- Bilaga 7 till LU2019 Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan bildning något.2 har andelen med en avslutad gymnasieutbildning på normaltid ökat successivt. Dock är det en något lägre andel som också uppfyller kraven för en gymnasie- examen i den nya gymnasieskolan (streckad kurva). Not: Figuren visar andelen av en årskull som har en gymnasieutbildning , för den tred - jedelen av eleverna med de sämsta grundskolebetygen, tredjedelen med medelbetyg, samt tredjedelen med de bästa betygen. Den första heldragna lodräta linjen anger införandet av det mål - och kunskaps- relaterade betygssystemet på gymnasiet, den streckade linjen visar införandet av behörighetskrav till nationella program medan den andra heldragna linjen anger införandet av Gy2011. De heldragna kurvorna visar andel med slutbetyg, medan de streckade kurvorna visar andel med gymnasieexamen (vilket var möjligt ). Bland elever med svaga grundskolebetyg har andelen som avslutat gymnasiet minskat påtagligt. ökade andelen lågpresterande elever som slufört gymnasiet , vilket hänger samman med ett ökat inflöde på gymnasiet. Som mest hade av studiesvaga elever fullföljt gymnasiet i normaltid. Introduktionen av det individuella programmet och för- längningen av yrkesprogrammen medförde ett trendbrott, och andelen med en gymnasieutbildning sjönk påtagligt. 2Det kan delvis bero på en generösare tolkning av perioder av frånvaro som tillfälligt tilläm- pades . Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Bilaga 7 till LU2019 stärktes vid införandet av det mål- och kunskapsrelaterade betygs- systemet, då andelen studiesvaga som avslutade gymnasiet sjönk med upp emot . Nedgången fortsatte de efterföl- jande åren och accentuerades i samband med införandet av behörig- hetskrav till nationella program. Som visats ovan medförde behörig- hetsreglerna att andelen elever på det individuella programmet ökade, vilket i sin tur tycks ha minskat genomströmningen på gym- nasiet något. kan också den tillfälligt generösare tolk- ningen av frånvaro året innan ha spelat in. har andelen studiesvaga elever med en slutförd gymnasieutbildning ökat stadigt, och ligger runt drygt 45 pro- cent. Andelen som uppfyller kraven för en gymnasieexamen är lägre.3 Vad den trendmässiga förbätt- ningen i andelen som slutför gymnasiet beror på är svårt att säga. I bästa fall handlar det om förbättrad undervisningskvalitet. Det är också möjligt att sänkta krav och starka incitament att släppa igenom elever bidrar till ökingen. I kapitel 5 visade vi att många elever som saknar slutbetyg från gymnasiet ändå tycks delta i stora delar av utbildningen. Eftersom ökningen av ofullständiga gymnasiestudier är koncentrerad till studiesvaga elever, är det särskilt intressant att undersöka hur an- delen som varit registrerade på gymnasiet har utvecklats för dessa elever. Precis som tidigare antar vi att elever som avslutat minst en 2-årig gymnasieutbildning, eller som har varit registrerad på gymnasieskolan år 3, har studerat på gymnasiet. Figur 8.6 visar andel av en årskull som läst på gym- nasiet. Nästan alla elever med medelgoda eller höga betyg studerar på gymnasiet . Den något ökande andelen med ofull- ständiga gymnasiestudier bland dessa elever – i samband med inför- andet av det nya betygssystemet – har ingen motsvarighet i detta mått på gymnasiedeltagande. Andelen studiesvaga elever som läst på gymnasiet är betydligt mindre än för andra grupper. I början av perioden ökar dock andelen kraftigt, vilket är en följd av det ökande inflödet till gymnasiet. Det sker sedan en viss avmatt- ning, vilket sammanfaller med införandet av programgymnasiet. 3Om man i stället följer eleverna till ökar andelen som fullföljer gymnasiet, men det övergripande mönstret kvarstår. Bilaga 7 till LU2019 Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Not: Figuren visar andelen av en födelsekohort som läst på gymnasiet, för den tredjedelen av eleverna med de sämsta grundskolebetygen, tredjedelen med medelbetyg, samt tredjedelen med de bästa betygen. Elever antas ha genomgått gymnasiestudier om de erhållit slutbetyg från minst en 2-årig gymnasieutbildning, eller har varit registrerade på det tredje gymnasieåret. D en första heldragna lodräta linjen anger införandet av det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet på gym- nasiet, den streckade linjen visar införandet av behörighetskrav till nationella program medan den andra heldragna linjen anger införandet av Gy2011. Vad som är speciellt intressant att notera är att andelen med minst två års gymnasiestudier inte påverkas nämnvärt av införandet av det målrelaterade betygssystemet. Under de efterföljande åren sjunker andelen som läst på gymnasiet, för att sedan återhämta sig . Möjligen hänger nedgången ihop med in- förandet av strängare behörighetskrav till gymnasiet. Sammantaget tycks konsekvenserna av 1990-talets gymnasiereformer för 2-åriga gymnasiestudier inte alls vara lika dramatiska som för andelen som saknar slutbetyg. Det tyder på att flertalet elever utan slutbetyg trots allt deltar i huvuddelen av utbildningen. Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Bilaga 7 till LU2019 Frågan är hur det förändrade studiedeltagandet och genomström- ningen har påverkat studieresultaten på gymnasiet. Analyser av betygsskillnader på gymnasieskolan är problematisk av två skäl. För det första får inte alla elever på gymnasieskolan slutbetyg. Det var mindre problematisk under linjesystemet då omkring 85–av eleverna erhöll slutbetyg. Vid införandet av programgymnasiet läsåren 1992/93–1995/96 sjönk andelen med slutbetyg till . Från och med /2002 har vi möjlighet att komplettera slutbetygen med uppgifter från elevernas samlade betygsdokument, vilket gör att betygsuppgifter återigen finns till- gängliga för 85–av eleverna. För att undvika svårtolkade tidsseriebrott kompletterar vi saknade betyg på gymnasiet med betygsuppgifter från . För det andra är det svårt att jämföra betygen på olika linjer/ program. Vi har därför försökt omvandla gymnasiebetygen till en gemensam skala. Metoden utnyttjar överensstämmelsen mellan gym- nasiebetygen och grundskolebetygen. För varje program och läsår ersätts varje betygssteg i ett visst ämne (eller grupp av ämnen) med det genomsnittliga grundskolebetyget för samma ämne. Därmed är förhoppningen att betygen från olika program bättre kan jämföras. I det här avsnittet analyserar vi betygsskillnader mellan gymnasie- skolor. Figur 8.7 visar att mellanskolvariationen har ökat ungefär lika mycket på gymnasiet som i , om än från en betydligt högre nivå. Från att ha legat relativt stabila på i början av perioden tilltog skillnaderna mellan skolor . kan gymnasieskolan förklara av variationen i elevernas betyg i svenska. De streckade linjerna visar hur stor andel av gymnasiebetygen som kan förklaras av elevernas gymnasieskola för elever med samma grundskolebetyg och mätbara familjebakgrund.4 För elever med samma förutsätt- 4Notera att vi har tillgång till betydligt bättre information om elevernas förutsättningar på gymnasieskolan än på , eftersom vi utöver uppgifter om elevernas familje- bakgrund också har information om grundskolebetyg. Om vi bara kontrollerar för skillnader Bilaga 7 till LU2019 Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan ningar finns mycket små förändringar av mellanskolvariationen i gymnasiebetyg. De ökande skillnaderna mellan gymnasieskolor kan därmed nästan uteslutande förklaras av ökad elevsortering snarare än av ökade skillnader i skolkvalitet eller i betygsättning. Gymnasie- skolan förklarar dessutom relativt lite av betygsskillnaderna mellan elever; omkring 1,0–1,av resultatvariationen kan hänföras till gymnasieskolan. Skillnaderna i provresultat mellan gymnasie- skolor är något större och mellanskolvariationen uppgår till . i elevernas familjebakgrund kvarstår omkring 6–av det ökade skillnader mellan gymnasieskolor. Det är först när vi också lägger in kontroller för elevernas grundskolebetyg som hela den uppåtgående trenden försvinner. Det visar att en betydande del av den ökade mellanskolvariansen beror på ökad sortering med avseende på egenskaper som vanligtvis kan vara svåra att mäta. Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Bilaga 7 till LU2019 Not: Figuren visar intraklasskorrelationer för elevernas betyg i genomsnittsbetyg/meritvärde, på gym - nasiet med avseende på skola, med och utan att ta hänsyn till elevernas förutsättningar. Skillnader i elevförutsättningar mellan skolor beaktas genom att först skatta årliga betygsregressioner där vi kontrollerar för elevernas kön, dummyvariabler för födelsemånad, dummyvariabler för födelselan d, indikatorer för om elevens föräldrar är födda i eller utanför , mammans och pappans ålder vid barnets födelse, elevens födelseordning, antalet syskon, indikator för om föräldrarna har separerat före skolstart, dummyvariabler för mammans och pappans högsta utbildningsnivå, mam- mans och pappans inkomst vid 35–, indikatorer för saknade uppgifter om mamman eller pappan, samt skolfixa effekter. Residualerna från betygsregressionerna adderas till de skolfixaeffekterna och används sedan för att skatta intraklasskorrelationer, och vi relaterar korrelationerna till den totala betygsvariationen. Den första lodräta linjen anger införandet av det mål - och kunskapsrelaterade betygssystemet i , medan den andra linjen visar införandet av nuv arande betygssystem. Under har den fristående skolsektorn ex- panderat kraftigt på gymnasienivå. gick av gymnasisterna på en fristående gymnasieskola. är motsvarande siffra mer än var fjärde elev. Även om gymnasieskolan i genomsnitt inte har ökat i betydelse för elevernas resultat kan det ändå finnas skillnader mellan olika typer av huvudmän. Figur 8.8 visar skillnaderna mellan fristående gymnasieskolor respektive mel- lan kommunala gymnasieskolor, samt skillnaden mellan huvud- mannatyperna. Vi har också tagit hänsyn till skillnader i skolornas elevsammansättning. Precis som på så är skillnaderna mellan fristående skolor större än mellan kommunala skolor. Däre- mot verkar inte skillnaderna förändras märkbart över tiden. Intres- sant nog finns i genomsnitt inte heller några större skillnader i skol- resultat mellan fristående och kommunala gymnasieskolor. Skol- verket (2018b) analyserar dock skillnader i studieprestationer på högskolan bland studenter från fristående och kommunala gym- nasieskolor och konstaterar att studenter från fristående skolor hade bättre betyg, men presterade sämre på högskolan. Bilaga 7 till LU2019 Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Skillnad kommunala och fristående skolor Not: Figuren visar intraklasskorrelationer för elevernas betyg i genomsnittsbetyg/meritvärde, på gym - nasiet med avseende på skola, med och utan att ta hänsyn till elevernas förutsättningar, samt upp - delat på huvudman. Skillnader i elevförutsättningar mellan skolor beaktas genom att först skatta årliga betygsregressioner där vi kontrollerar för elevernas kön, dummyvariabler för födelsemånad, dummy- variabler för födelseland, indikatorer för om elevens föräldrar är födda i eller utanför , mammans och pappans ålder vid barnets födelse, elevens födelseordning, antalet syskon, indikator för om föräldrarna har separerat före skolstart, dummyvariabler för mammans och pappans högsta ut - bildningsnivå, mammans och pappans inkomst vid 35–, indikatorer för saknade uppgifter om mamman eller pappan, samt skolfixa effekter. Residualerna från betygsregressionerna adderas till d e skolfixaeffekterna och används sedan för att skatta intraklasskorrelationer, och vi relaterar korrelation - erna till den totala betygsvariationen. Den första lodräta linjen anger införandet av det mål - och kun- skapsrelaterade betygssystemet i , medan den andra linjen visar införandet av nuvarande betygssystem. 8.2.2Resultatskillnader mellan olika elevgrupper De små resultatskillnaderna mellan gymnasieskolor tyder på att huvuddelen av variationen i elevresultat beror på skillnader mellan elever inom skolor. I det här avsnittet kommer vi därför att belysa resultatutvecklingen mellan låg- och högpresterande elever, elever med olika familjebakgrund, pojkar och flickor, samt svensk- och utlandsfödda elever. Resultat och likvärdighet i gymnasieskolan Bilaga 7 till LU2019 8.2.2.1 Låg- och högpresterande elever Inledningsvis redogör vi för hur gymnasiebetygen har förändrats för de bästa respektive sämst presterande eleverna. Vi beräknar först resultaten för lågpresterande elever (den tionde percentilen, p10), medelelever (medianen, p50) samt högpresterande elever (resultaten vid den nittionde percentilen, p90). Därefter undersöker vi hur resultaten för låg-, medel- och högpresterande elever förhåller sig till varandra, genom att beräkna kvoter mellan grupperna; den totala spridningen (p90/p10), spridningen i den nedre delen av fördel- ningen (p50/p10) samt i den övre delen (p90/p50). Figur 8.9 visar betygsskillnaderna mellan låg- och högpresterande elever på gymnasiet uppdelat på yrkesinriktade och högskole- förberedande linjer/program. Skillnaderna mellan hög- och lågpres- terande elever höll sig tämligen när betygen var norm- baserade. Vid införandet av meritvärdessystemet ökade betygsskill- naderna för både yrkesinriktade och teoretiska program. För elever på yrkesprogram ökade betygen framför allt i den övre delen av fördelningen, medan betygen ökade mest för lågpresterande elever på högskoleförberedande program.