sou · H7B366 · 2019-12-18 00:00:00 — Resultaten av sådan övervakning ska ses över och användas för att avgöra vilka krav som bör ställas på övervakningsprogrammen i befintliga och framtida förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt. När det gäller val av övervakningspunkter ska kontrollerande över- vakning användas för ett så stort antal ytvattenförekomster att en bedömning kan göras av den allmänna ytvattenstatusen i varje avrin- ningsområde eller delavrinningsområde inom avrinningsdistriktet. 2.Operativ övervakning ska genomföras för att fastställa statusen för de vattenförekomster som bedöms ligga i riskzonen för att inte uppfylla miljömålen och för att bedöma de förändringar av statusen för dessa vattenförekomster som åtgärdsprogrammen resulterar i. Programmet kan ändras förvaltningsplanen för avrinningsdistrikten gäller, framför allt om syftet är att minska över- vakningsfrekvensen när konsekvenserna inte anses betydande eller den aktuella påverkan har försvunnit. När det gäller val av övervak- ningsstationer ska operativ övervakning utföras för alla de vatten- förekomster som har bedömts ligga i riskzonen för att inte uppfylla miljömålen och för de vattenförekomster i vilka prioriterade ämnen släpps ut. För att kunna bedöma omfattningen av den påverkan som ytvattenförekomster utsätts för ska medlemsstaterna övervaka de kvalitetsfaktorer som återspeglar den påverkan som vattenförekoms- ten eller vattenförekomsterna utsätts för. 3.Undersökande övervakning ska genomföras – när orsaken till överskridandena är okänd –när den kontrollerande övervakningen visar att målen för en viss vattenförekomst troligtvis inte kommer att uppnås, och operativ övervakning inte redan har inletts, i syfte att fastställa orsakerna till att en eller flera vattenförekomster inte uppnår miljömålen –för att fastställa omfattningen och konsekvenserna av oavsiktliga föroreningsincidenter. Denna undersökande övervakning ska ligga till grund för inrättande av ett åtgärdsprogram som syftar till att nå miljömålen och särskilda åtgärder som är nödvändiga för att komma till rätta med effekterna av oavsiktliga föroreningsincidenter. Övervakning av grundvattnets kvantitativa status Ett nät för övervakning av grundvattennivån ska upprättas och ut- formas så att det ger en tillförlitlig bedömning av den kvantitativa statusen för alla grundvattenförekomster eller grupper av förekomster inklusive bedömning av den tillgängliga grundvattenresursen. Nätet ska innehålla tillräckligt representativa övervakningspunkter för att uppskatta grundvattennivån i varje grundvattenförekomst eller grupp av förekomster under hänsynstagande till kort- och långsiktiga varia- tioner i fråga om bland annat grundvattenbildning. Observations- frekvensen ska vara tillräcklig för bedömningar av den kvantitativa statusen hos varje grundvattenförekomst eller grupp av förekomster under hänsynstagande till kort- och långsiktiga variationer i fråga om grundvattenbildning. De resultat som kommer fram genom övervakningsnätet ska användas för att bedöma kvantitativ status hos förekomsterna. Övervakning av grundvattnets kemiska status Nätet för övervakning av grundvattnet ska upprättas och utformas så att det ger en heltäckande översikt över grundvattnets kemiska status inom varje avrinningsområde och så att långsiktiga uppåt- gående tendenser när det gäller föroreningar som är förorsakade av människor upptäcks. På grundval av den karakterisering och konsekvensbedömning som genomförs i enlighet med artikel 5 och bilaga II ska medlemsstaterna för varje period förvaltningsplanen för avrinningsområdet är tillämp- lig upprätta ett program för kontrollerande övervakning. Resultaten av detta program ska användas för att upprätta ett operativt över- vakningsprogram som ska tillämpas för planens återstående period. 1.Kontrollerande övervakning ska ske för att komplettera och validera konsekvensbedömningsförfarandet samt tillhandahålla upp- lysningar som används för bedömning av de långsiktiga tendenserna både till följd av förändringar i de naturliga förhållandena och genom mänsklig verksamhet. Tillräckligt antal övervakningsstationer ska väljas ut för förekomster som har bedömts vara i riskzonen och före- komster som korsar en medlemsstats gräns. En uppsättning grund- parametrar ska övervakas i alla utvalda grundvattenförekomster. 2.Operativ övervakning ska ske mellan de kontrollerande övervakningsprogrammen för att fastställa kemisk status för alla grundvattenförekomster eller grupper av förekomster som bedöms vara i riskzonen samt fastställa förekomsten av even- tuella långsiktiga uppåtgående tendenser för koncentrationen av varje typ av förorenande ämnen på grund av mänsklig verksamhet. Operativ övervakning ska ske för alla grundvattenförekomster eller grupper av förekomster som identifieras som att de riskerar att inte uppfylla målen. Urvalet av övervakningsstationer ska också återspegla en bedömning av i vilken mån övervakningsdata från den stationen är representativa för kvaliteten på grundvattenförekomsten eller grundvattenförekomsterna i fråga. Operativ övervakning ska ske tillräckligt ofta mellan de kontrollerande över- vakningsprogrammen för att konsekvenserna av påverkan i fråga ska kunna upptäckas, dock minst en gång . Enligt 7 kapitlet vattenförvaltningsförordningen ska varje vatten- myndighet se till att program för övervakning av vattnets tillstånd i vattendistriktet finns och genomförs enligt artikel 8 i ramdirektivet för vatten och artikel 3 i prioämnesdirektivet. Ett övervakningspro- gram ska revideras minst . När vattenmyndigheten genom- för programmen ska det ske i samverkan med de myndigheter, kom- muner, organisationer och övriga som vattenmyndigheten finner lämpligt. Havs- och vattenmyndigheten och SGU får inom sina ansvars- områden meddela närmare föreskrifter om programmens innehåll och genomförande. Havs- och vattenmyndigheten får meddela före- skrifter om sådan mindre intensiv övervakning som avses i direktivet om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område. Information till och samråd med allmänheten I ramdirektivet för vatten regleras frågan om information till och samråd med allmänheten i artikel 14. Medlemsstaterna ska uppmuntra aktiv medverkan från samtliga berörda parter när det gäller att genomföra ramdirektivet, särskilt att utarbeta, se över och uppdatera förvaltningsplanerna för avrinnings- distrikten. Medlemsstaterna ska för varje avrinningsdistrikt offent- liggöra följande, som ska göras tillgängligt för kommentarer från allmänheten, däribland användarna: –En tidtabell och ett arbetsprogram för utarbetandet av planen samt en redogörelse för vilka samråd som ska genomföras, före början av den period som planen avser. –En interimsöversikt över väsentliga vattenförvaltningsfrågor i av- rinningsområdet före början av den period som planen avser. –Kopior av utkast till förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet före början av den period som planen avser. På begäran ska underlag och information som har använts för att utarbeta utkast till förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet göras tillgängliga. För att möjliggöra ett aktivt deltagande och samråd ska medlemsstaterna anslå av för skriftliga kommentarer till dessa handlingar. Enligt 5 kapitlet ska den som upprättar ett förslag till åtgärdsprogram genom kungörelse i ortstidning eller på annat sätt ge de myndigheter, kommuner, organisationer, verksamhetsutövare, allmänheten och övriga som berörs av åtgärdsprogrammet tillfälle att lämna synpunkter på förslaget. Vidare ska man i en särskild sammanställning redovisa synpunkterna och hur hänsyn tas till dem samt foga sammanställningen till de övriga hand- lingarna i ärendet. Enligt 2 kapitlet 4 § vattenförvaltningsförordningen ska vattenmyn- digheterna planera sitt arbete så att det möjliggör och uppmuntrar till deltagande av alla som berörs av förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön. Innan vattenmyndigheten fattar beslut om kvalitets- krav, förvaltningsplaner och åtgärdsprogram eller i övrigt handlägger frågor av större betydelse ska myndigheten samråda med de myndig- heter, kommuner, organisationer, verksamhetsutövare och enskilda som berörs av beslutet. Enligt 6 kapitlet vattenförvaltningsförordningen ska samråd ge- nomföras vid åtgärdsprogrammens upprättande och tillkännagivande. Vid samråd enligt bestämmelserna i ska den tid under vilken synpunkter kan lämnas på förslaget till åtgärdsprogram för ett vattendistrikt vara och bestämmas så att det efter samrådstidens utgång finns skälig tid för en sådan prövning som avses i 4 §. Av kungörelsen av förslaget till åtgärdsprogram ska det framgå var handlingarna finns tillgängliga samt inom vilken tid och till vem synpunkter ska lämnas. Förslaget till åtgärdsprogram ska finnas till- gängligt för allmänheten hos vattenmyndigheten och samtliga läns- styrelser och kommuner inom det område som programmet omfattar. När det gäller förvaltningsplaner ska enligt 5 kapitlet vattenför- valtningsförordningen handlingar hållas tillgängliga hos vattenmyn- digheten och samtliga länsstyrelser och kommuner inom distriktet. ska genom kungörelse i ortstidning ge myndig- heter, kommuner, organisationer, verksamhetsutövare, allmänhet och övriga som berörs tillfälle att lämna syn- punkter på handlingarna. Av kungörelsen ska det framgå var hand- lingarna finns tillgängliga samt inom vilken tid, på vilket sätt och till vem synpunkter kan lämnas. Efter samråd ska vattenmyndigheten i en särskild sammanställning redovisa de synpunkter som har lämnats och hur de har beaktats. Sammanställningen ska fogas till handlingarna i ärendet. Vattenmyndigheterna och övriga länsstyrelser ska, när det är lämp- ligt, bilda referensgrupper med olika intressenter för att skapa den samverkan som avses i 2 kapitlet 4 § vattenförvaltningsförordningen. Samordning inom internationella distrikt Enligt artikel 3 i ramdirektivet för vatten ska medlemsstaterna se till att ett avrinningsområde som täcker mer än en medlemsstats territo- rium hänförs till ett internationellt avrinningsdistrikt. Medlems- staterna ska se till att ramdirektivets krav för att uppnå miljömålen enligt artikel 4, och i synnerhet alla åtgärdsprogram, samordnas för hela avrinningsdistriktet. När det gäller internationella avrinnings- distrikt ska de berörda medlemsstaterna tillsammans sköta denna samordning och får för detta ändamål använda befintliga strukturer som internationella avtal givit upphov till. Om de berörda medlems- staterna begär det ska kommissionen vidta åtgärder för att det ska bli lättare att upprätta åtgärdsprogrammen. Om ett internationellt avrinningsdistrikt i sin helhet ligger inom EU, ska medlemsstaterna enligt artikel 13 i ramdirektivet säkerställa samordning i syfte att utarbeta en enda internationell förvaltnings- plan för avrinningsdistriktet. Om en sådan internationell förvaltnings- plan inte utarbetas, ska medlemsstaterna utarbeta förvaltningsplaner som omfattar åtminstone de delar av det internationella avrin- ningsdistriktet som befinner sig på deras territorium för att uppnå målen i ramdirektivet. I 8 kapitlet vattenförvaltningsförordningen anges att , och vattendistrikt innehåller internatio- nella avrinningsområden som är gemensamma med . Dessa vattendistrikt är därför sådana internationella vattendistrikt som avses i artikel 3.3. i ramdirektivet för vatten. Vidare finns en erinran om att det gäller särskilda bestämmelser för det internationella av- rinningsområde som är gemensamt för och i lagen (2010:897) om gränsälvsöverenskommelse mellan . I kapitel 8 finns vidare bestämmelser om att vattenmyndigheterna i de internationella vattendistrikten, inför beslut inom vattenför- valtningen, ska samråda med myndigheter med motsvarande upp- gifter i i syfte att åstadkomma en enhetlig tillämpning av de norska och svenska regler som införts för genomförandet av ram- direktivet. I vissa situationer ska vattenmyndigheten underrätta re- geringen. Enligt artikel 15 i ramdirektivet för vatten ska medlemsstaterna sända kopior av förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt och alla senare uppdateringar till kommissionen och till alla andra berörda med- lemsstater efter offentliggörandet. Medlemsstaterna ska lämna sammanfattande rapporter om analyser (artikel 5) och övervakningsprogram (artikel 8). Medlemsstaterna ska efter offentliggörandet av varje förvaltningsplan för ett avrinningsdistrikt eller uppdatering lägga fram en interimsrapport med en beskrivning av hur långt genomförandet av det planerade åt- gärdsprogrammet har framskridit. Enligt artikel 18 ska Europeiska kommissionen offentliggöra en rapport om ramdirektivets genomförande och över- lämna den till och rådet. Rapporten ska innefatta följande: 1.En översyn av hur direktivets genomförande fortskrider. 2.En översyn av yt- och grundvattenstatusen i gemenskapen sam- ordnat med Europeiska miljöbyrån. 3.En översikt över de förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt som har lagts fram, inklusive förslag till förbättringar av framtida planer. 4.En sammanfattning av svaret på var och en av de rapporter eller rekommendationer till kommissionen som framförts av medlems- staterna. 5.En sammanfattning av de förslag, regleringsåtgärder och strate- gier som har utarbetats. 6.En sammanfattning av svaren på och rådets kommentarer till tidigare genomföranderapporter. Kommissionen ska även offentliggöra en rapport om hur genomför- andet fortskrider på grundval av medlemsstaternas sammanfattande rapporter samt överlämna den till och medlems- staterna senast . Kommissionen ska efter offentliggörandet av varje rapport offentliggöra en interimsrapport som på grundval av med- lemsstaternas interimsrapporter redogör för hur genomförandet fort- skrider. Även den ska överlämnas till och rådet. Vidare ska kommissionen, när det är lämpligt och i överensstäm- melse med rapporteringscykeln, sammankalla en konferens med berörda parter från var och en av medlemsstaterna om gemenskapens vattenpolitik, för att de ska kunna ge synpunkter på kommissionens rapporter om genomförandet och för att utbyta erfarenheter. Del- tagarna ska omfatta företrädare för de berörda myndigheterna, Euro- paparlamentet, icke-statliga organisationer, parterna på arbetsmark- naden och inom näringslivet, konsumentorganisationer, akademiker och andra experter. Enligt 9 kapitlet vattenförvaltningsförordningen ska Havs- och vatten- myndigheten inom sitt och fullgöra de upp- gifter i fråga om information och rapportering till Europeiska kom- missionen som följer av ramdirektivet, grundvattendirektivet och prioämnesdirektivet. Vattenmyndigheterna ska till Havs- och vattenmyndigheten lämna de förvaltningsplaner, åtgärdsprogram och andra uppgifter som myndigheten behöver för sin rapportering enligt vattenförvaltnings- förordningen eller badvattenförordningen. Havs- och vattenmyndigheten och SGU får inom sina ansvars- områden meddela närmare föreskrifter om hur och när de uppgifter som avses ska redovisas. I denna bilaga redogörs närmare för . Det görs en genomgång av direktiven, utredningens iakttagelser om vatten, syn på förändringsbehov och förslag. Regeringen beslutade att låta en särskild utredare göra en översyn av miljöövervakningen på lokal, regional och nationell nivå, föreslå en lämplig avgränsning mellan miljöövervakning och närlig- gande verksamheter samt bedöma behovet av framtida miljöövervak- ning.1 Syftet är att identifiera synergier och lösningar som kan leda till en mer kostnads- och resurseffektiv miljöövervakning, hur övrig miljöinformation skulle kunna komplettera miljöövervakningen och hur miljöinformationen ska bli mer tillgänglig. Genom regeringsbeslut förlängdes utredningstiden till den 30 april 2019.2 Utredningen överlämnade sitt betänkande miljöövervakning – dess uppgift och organisation för en god miljö- förvaltning.3 menar att syftet med miljöövervak- ning är att följa tillståndet i miljön, upptäcka nya miljörisker och vara ett underlag för att bedöma arbetet för att nå nationella miljökvalitetsmål. Utredningen genomförde en kartläggning av den svenska miljööver- vakningen. Statens totala utgifter för miljöövervakning inklusive närliggande verksamheter beräknades av utredningen till . I det beloppet ingick dels ett särskilt anslag för miljöövervakning som disponeras av och Havs- och vattenmyndigheten (), dels övrig statlig finan- siering (). Utredningen konstaterade att underlag från miljöövervakningen används i många sammanhang. De har en avgörande betydelse för att kunna bedöma om en hållbar utveckling främjas genom arbetet för att nå miljökvalitetsmålen. Underlag från miljöövervakningen är också viktiga för att bedöma generella effekter av miljöåtgärder och identifiera nya miljörisker. De används för rapportering till EU, internationella organ och för officiell statistik. De behövs för till- stånds- och prövningsärenden samt tillsyn. Andra användnings- områden är samhällsplanering och kompletterande underlag för för- valtning av naturresurser. Data från den statliga miljöövervakningen är väsentliga för verk- samhetsutövare som referens när de ska bedöma den egna verksam- hetens påverkan på den omgivande miljön. Miljöövervakningen har också en funktion i ett demokratiskt samhälle att ge tillförlitligt under- lag för information om tillståndet i miljön till medborgarna. Sam- spelet mellan miljöövervakning och miljöforskning är viktigt, genom att miljöövervakningens uppgifter kommer forskningen till del kan nya övervakningsmetoder utvecklas och nya miljörisker analyseras. Miljöövervakningens data kan dock inte ensamt tillgodose alla de olika behov av underlag som finns inom . För många beslut om åtgärder krävs ofta kompletterande information som t.ex. uppgifter om påverkansfaktorer som emissioner. Insam- lingen av data om sådana faktorer ligger utanför miljöövervak- ningens område. gjorde följande sammanfattande iakttagelser om miljöövervakning av vatten: –Omfattande övervakning utan att krav och behoven tillgodoses: Många övervakar vatten i . Statliga myndigheter, verksamhetsut- övare, kommuner och organisationer bedriver miljöövervakning. Trots detta uppfylls inte krav enligt förordningar och behov som följer av miljökvalitetsmålen enligt ansvariga myndigheter. har fått kritik av för att den svenska övervak- ningen av vatten inte uppfyller de krav som följer av ramdirek- tivet för vatten. –Det saknas en samlad strategi för att tillgodose de krav och behov som finns av övervakning av vatten i förhållande till främst bland annat vattenförvaltningsförordningen samt för uppföljning av miljökvalitetsmålen. –Överblick över vilken övervakning som bedrivs av olika aktörer saknas. Arbetet pågår för att utveckla den statliga miljöövervak- ningen av vatten för att tillgodose behov enligt olika förordningar som grundas på EU-regler. Arbetet bedrivs utan att en samlad kunskap finns om vilken övervakning som bedrivs av aktörer utan- för staten. –Beskrivning av den statliga miljöövervakningen inom alla delprogram är inte uppdaterad. Vissa beskrivningar av den statligt finansierade miljöövervakningen som bedrivs i delprogram är inaktuella. Vid Havs- och vattenmyndigheten bedrivs ett arbete med att upp- datera beskrivningarna (). –Det bedrivs en omfattande övervakning av fisk som är statligt finansierad. Fisk övervakas och finansieras av staten både inom miljöövervakningen och övervakning som genomförs för det kom- mersiella fiskbeståndet. Ofta når data från provfisken inte data- värden, och en långsiktig strategi för att inkorporera dem i en sam- lad utvärdering saknas. –Många aktiviteter behöver genomföras innan miljöövervaknings- program kan utformas som tillgodoser kraven. Sådana aktiviteter är t.ex. statusklassificering, typindelning och gruppering av vatten- förekomster. Sådant arbete pågår. Innan det arbetet har slutförts är det svårt att avgöra vilka delar av dagens övervakning som upp- fyller vattenförvaltningens behov och vilka delar som behöver revi- deras. Det behövs också kunskap om vilken miljöövervakning av vatten som bedrivs av andra aktörer utanför staten. –Den statliga miljöövervakningen av vatten förefaller vara bristfälligt samordnad. Det saknas överblick över den vattenrelaterade miljö- övervakning som bedrivs av myndigheter. Inom staten berörs många myndigheter på central nivå som ansvariga eller utförare av vattenrelaterad miljöövervakning. Dessutom bedriver fler myn- digheter verksamheter med andra ändamål som innefattar miljö- övervakning. Länsstyrelserna får bidrag av för miljöövervakning. Det finns sammanlagt cirka 120 regionala miljö- övervakningsprogram inom sötvatten, grundvatten samt kust- och havsövervakning som finansieras av statliga medel. –Den utökade övervakningen som behövs för grundvatten har skat- tats till . Skattningen avser övervakning av grundvatten och har genomförts i förhållande till krav och behov enligt vattenförvaltningsförordningen och miljökvalitets- målen. För övriga områden saknas skattningar av de krav och behov som har redovisats av ansvariga myndigheter. –Ansvarsfördelningen inom staten är uppdelad på många myndig- heter och finansieras från olika anslag inom olika utgiftsområden. Ansvarsfördelningen för grundvatten är särskilt splittrad. Detta är ett av de områden där de största bristerna har identi- fierats av de ansvariga myndigheterna. SGU:s olika uppgifter som dels ansvarig för föreskrifter och vägledning till vattenmyndig- heterna för grundvatten, dels utförare på uppdrag av Naturvårds- verket och Havs- och vattenmyndigheten kan leda till oklarheter och bristande effektivitet. –Heltäckande revisioner eller utvärderingar genomförs inte. De senaste mer heltäckande revisionerna genomfördes och 2007 av programområde Sötvatten och Kust och hav. Sådan kommer inte att genomföras i fortsättningen enligt den ordning som Havs- och vattenmyndigheten har infört för revisioner. Det är ovanligt att miljöövervakning som utförs av länsstyrelserna, verk- samhetsutövare och organisationer omfattas av översyner och Den regionala miljöövervakningen ska ses över i sär- skild ordning. Kostnadsuppskattningar för förslag till förändringar ingår inte regelmässigt i utvärderingarna. –Översyner, utvärderingar och revisionen av oberoende aktörer genom- förs sällan. I stort sett genomförs ingen utvärdering eller revision av befintliga program av oberoende aktörer. Havs- och vatten- myndigheten anlitar i huvudsak SLU för att genomföra revisioner eller utvärderingar inom olika områden. SLU är ut- förare av den nationella miljöövervakningen och även i stor ut- sträckning av den regionala. Inom den akvatiska miljöövervak- ningen har genomfört revisioner och översyner av de program som myndigheten själv är ansvarig för. menar att det produceras stora mäng- der underlag från miljöövervakningen som borde användas mer för att beskriva och analysera tillståndet i miljön. Hanteringen av data från miljöövervakning är central för att de ska komma samhället till nytta. Utredningen visar dock att det finns oklarheter i ansvar, brister och flaskhalsar i den statliga datahanteringen inom miljöövervak- ningen. Dessutom finns det stora mängder data från andra aktörer som skulle kunna göras tillgängliga och bidra till en ökad användning inom miljöövervakningen. Det gäller data från t.ex. verksamhets- utövare, vattenvårdsförbund, kommuner och länsstyrelser. Möjligheterna att upptäcka nya miljörisker är begränsade. Det beror bland annat på att stora mängder data inte tas omhand och används i analyser. Dessutom är miljöövervakningen traditionellt inte, med vissa undantag, utformad för att upptäcka nya miljörisker. Det saknas tydligt ansvar för övergripande samordning och tydlighet om prioriteringarna i styrningen av miljöövervakningen. Naturvårds- verket har ett ansvar för den övergripande administrativa sam- ordningen av miljöövervakningen på myndighetsnivå, men det är otydligt vad det ansvaret innebär. Myndigheten saknar verktyg för en verklig samordning.