sou · H7B366 · 2019-12-18 00:00:00 — 276Bundesministerium für Umwelt, Naturschutz und nukleare Sicherheit, enheten för All- gemeine, grundsätzliche, internationale und europäische , e-brev . 277www.umweltbundesamt.de/themen/wasser/wasserrecht/recht-der-oberflaechengewaesser (avläst ). direktiv /105/EG), kvalitetskrav på analyser och på interkali- brering i nationell rätt. I den förordningen formuleras bland annat kraven på att ta fram uppgifter om miljöbelastning och för kemiskt och ekologiskt tillstånd eller potential, till exempel genom att fast- ställa avrinningsområdesspecifika miljökvalitetsnormer.278 Grund- vattendirektivet har införlivats genom grundvattenförordning. Vattenlagstiftningen i delstaterna består av vattenlagar (Landes- wassergesetz) och förordningar (Landesverordnung) som delvis kom- pletterar den nationella lagstiftningen och i vissa enstaka fall innebär en avvikande reglering. Inom vattenförvaltningen har förbundsnivån rätt att ta fram ramföreskrifter, vilket innebär att den centrala för- bundsnivån tar fram en rättslig regleringsram gentemot delstaterna, vilka genom delstatslagar och delstatsförordningar fyller i och kom- pletterar den nationella lagstiftningen. Inom vattenlagstiftnings- området har förbundsnivån enligt grundlagen s.k. konkurrerande lagstiftningskompetens (konkurrierende Gesetzgebungskompetenz). Delstaterna kan avvika från nationella regler, dock inte när det gäller till exempel EU-regler. Avvikelser uppges dock vara relativt ovan- liga. Däremot har delstaterna ofta tagit fram kompletterande lag- stiftning på delstatsnivå. Enligt vattenlagen tillhör de stora vattenvägarna i Tysk- land (Bundeswasserstraßen) förbundsstaten.279 I andra fall går vatten i ett vattendrag och grundvatten inte att äga: Wasser eines fließenden oberirdischen Gewässers und Grundwasser sind nicht eigentumsfähig.280 En fastighetsägare har inte rätt att använda vatten på sådant sätt att det skulle behövas tillstånd från en myndighet eller att bygga ut en vattenkälla: 278Vid sidan av vattenlagen (WHG) finns ett antal förordningar som är viktiga för vatten- politikens genomförande, bl.a. avloppsvattenförordningen (Abwasserverordnung, AbwV), ytvattenförordningen (Oberflächengewässerverordnung, OGewV) och grundvattenförord- ningen (Grundwasserverordnung, GrwV). 2794 § Wasserhaushaltsgesetz, WHG. 2804 § Wasserhaushaltsgesetz, WHG. Das Grundeigentum berechtigt nicht 1. zu einer Gewässerbenutzung, die einer behördlichen Zulassung bedarf, 2. zum Ausbau eines Gewässers.281 Fastighetsägare och de som har rätt att använda vattendrag och sjöar måste tolerera att en tredje part kan använda vattnet om denne har tillstånd till det eller om det inte behövs något tillstånd för att an- vända vattnet: Eigentümer und haben die Benutzung durch Dritte zu dulden, soweit für die Benutzung eine behördliche Zulassung erteilt worden oder eine behördliche Zulassung nicht erforderlich ist.282 2814 § Wasserhaushaltsgesetz, WHG. 2824 § Wasserhaushaltsgesetz, WHG. Det federativa systemet i innebär att ansvaret för vatten- frågor delas av olika myndigheter på både förbunds- och delstats- nivå. uppges arbeta nära tillsammans med del- statsregeringarna i vattenförvaltningen. arbetar för att de regler som finns på EU- och förbundsnivå genomförs på lika sätt i delstaterna. Inom är det miljöministeriet (Bundesministerium für Umwelt, Naturschutz und Reaktorsicherheit, BMUN) som handlägger bl.a. vattenfrågor. Ministeriet har samman- lagt cirka 1 200 anställda och en budget på . Det finns också centrala myndigheter som har uppgifter inom vattenområdet. Den federala miljömyndigheten (Umweltbundesamt, ) har en avdelning för vattenfrågor (Abteilung Wasser) i Dessau. är en vetenskaplig myndighet med cirka 1 600 medarbetare på 13 platser i som övervakar, analyserar och värderar till- ståndet i miljön. ger även råd till politiken och medverkar i framtagandet av lagförslag. ska arbeta nära delstaternas miljö- myndigheter. Det federala om vatten (Bundes- anstalt für Gewässerkunde, BfG) är ett vetenskapligt institut i . Myndigheten är ansvarig för de nationella vattenvägarna (Bundes- wasserstraßen). är inriktat på att förbättra natur- och vattenskyddet i olika delar av de tyska huvudvattenvägarna, t.ex. när det gäller för fiskvandring. Vidare kan nämnas kommissionen för att värdera vattenhotande ämnen (Kommission Bewertung wassergefähr- dender Stoffe, KBwS) som består av företrädare från centrala stats- förvaltningen, delstaterna, industrin och ämnesexperter. Dessutom finns German Water Partnership som är en s.k. innovationsplattform för tysk vattenförvaltning och som är inriktad på att utveckla vatten- förvaltningen i andra länder. Nätverket har cirka 350 medlemmar (2014). Information om vattenförvaltningen har samlats på webbplatsen Wasserblick som är gemensam för förbundsnivån och delstaterna.283 283http:///servlet/is/148547/ (avläst ). Källa: !/vizhome/1_Governance_1/1Governance (avläst ). Genomförandet av all vattenrättslig lagstiftning på både förbunds- och delstatsnivå är en uppgift för delstaterna. Delstaternas vattenför- valtning är till övervägande del integrerad i den allmänna delstatsför- valtningen. I delstaterna i östra har delvis särskilda miljöför- valtningar införts. I de flesta delstaterna genomförs vattenförvaltningen på tre nivåer på samma sätt som den övriga delstatsförvaltningen är uppbyggd, dock med vissa skillnader mellan delstaterna när det gäller t.ex. hur uppgifterna har fördelats: 1.Högsta myndighet (Oberste Behörde) är ett delstatsministerium med ansvar för vattenförvaltning, oftast ett miljöministerium. Detta ska styra vattenförvaltningen och genomföra vattenförvaltningen på en överordnad nivå. 2.Mellaninstans (Mittelinstanz) är i flera delstater områdesreger- ingen (Bezirksregierung) och områdesregeringens ordförande () eller motsvarande myndigheter som har ansvar för den regionala vattenförvaltningsplaneringen och olika viktigare vattenförvaltningsinsatser. 3.Undre instans (Untere Instanz) inom vattenförvaltningen är kretsarna (Kreis) eller städer som inte ingår i en krets (kreisfreie Stadt). De ansvarar för bl.a. vattenrättsliga förfaranden, ämnes- rådgivning och övervakning av vatten. Förutom de vattenmyn- digheter som fattar vattenrättsliga beslut finns även s.k. tekniska ämnesmyndigheter som har bl.a. rådgivande och undersökande uppgifter. För att komma överens om vattenförvaltningspolitiken har delstat- erna och förbundsnivån slagit sig samman till ett gemensamt organ för vattenfrågor (Bund/Länderarbeitsgemeinschaft Wasser, LAWA). Inom LAWA samordnar sig delstaterna dels mellan varandra när det gäller genomförandet av förvaltningen, dels med förbundsnivån när det gäller lagstiftningen. Ordförande för är en hög tjänsteman (Ministerialdirigent) vid miljöministeriet (Mini- sterium für Umwelt, Energie und Naturschutz) i . Perso- nalen på finns vid . Vidare har de drygt 11 000 kommunerna uppgifter inom vattenför- valtningen när det gäller bl.a. den centrala vattenförsörjningen och avloppen. Avloppsrening är en offentlig uppgift, medan vattenför- sörjningen också delvis är privatekonomiskt organiserad. För att täcka kostnaderna tar aktörerna ut avgifter för vatten och avlopp. Andra uppgifter som kommunerna har är skötseln av mindre sjöar och vattendrag och fysisk planering. Kommunerna är viktiga aktörer när det gäller bland annat översvämningsskydd. Kommunerna har viktiga uppgifter när det gäller genomförandet av både den förbundsgemensamma miljölagstiftningen och delstater- nas miljölagar. Från central nivå betonas att kommunerna har en roll i vattenförvaltningen tillsammans med den centrala förbundsnivån och delstaterna. Kommunerna är både en del av delstatsnivån, har hand om lokala uppgifter och kan genom sin självförvaltningsrätt själva bestämma om sin verksamhet: ist eine gemeinsame , Ländern und Kommunen. Nur durch sachbezogenes Zusammenwirken aller Ebenen kann ein fortschrittlicher Gewässerschutz verwirklicht werden. Wobei die Kommunen einerseits sind, andererseits bei örtlichen Angelegenheiten aber auch einen eigenen Gestaltungs- spielraum haben (Selbstverwaltungsrecht), der verfassungsrechtlich ge- schützt ist.284 Kommunerna kan också samarbeta i olika organisera bland annat dricksvattenförsörjning och avlopppshantering så effek- tivt som möjligt. Det finns olika föreningar med företrädare från forskning, verksamhetsutövare och politik som arbetar utifrån vatten- förvaltningens mål med bland annat regelverk och tekniska riktlinjer. När ramdirektivet för vatten infördes innebar det att de befintliga förvaltningsstrukturerna fick anpassas för att genomföra vattenför- valtningen, framför allt inom de internationella avrinningsdistrikten. I avrinningsdistrikten inrättades nationella avrinningsdistriktsgemen- skaper (Nationale Flussgebietsgemeinschaften) för att samordna mel- lan delstaterna. Vid gemenskapernas möten stäms olika frågor av mellan berörda delstater och förbundsnivån när det gäller t.ex. hur EU-direktiv ska genomföras eller att ta fram en gemensam stånd- punkt för inför ett möte i en internationell avrinnings- distriktskommission. i handlar till stor del om avrinnings- områden som är gemensamma med andra länder och där förvalt- ningen organiseras i internationella kommissioner. är med- lem i flera internationella avrinningsdistriktskommissioner (Fluss- gebietskommissionen): , , , , och / Saar. Det finns även en internationell kommission för . Dessutom finns bilaterala kommissioner (Bilaterale Kommissionen) som ska lösa konkreta, praktiska frågor om t.ex. vilka effekter som åtgärder på en sida av en gränsflod får på den andra sidan. Ett exem- pel på detta är floden som utgör gränsen mellan och . Samordningsinstanser (Koordinierungsgremien) inrättades i de internationella avrinningsdistrikten för att säkerställa den avstäm- ning (Abstimmung) som krävs enligt ramdirektivet. Dessa samord- ningsinstanser arbetar utifrån olika rättsliga regleringar; det kan vara både en informell och ibland en mer formaliserad grund som t.ex. ett 284Umweltbundesamt (2017): Wasserwirtschaft in Grundlagen, Belastungen, Maßnahmen. statsfördrag eller en förvaltningsöverenskommelse. De berörda för- valtningarna i deltar i detta arbete, och även vattenför- valtningarna i grannländerna tas med tidigt i arbetet för att nå en överenskommelse och undvika meningsskiljaktigheter. Ansatserna i koordineringen skiljer sig åt mellan avrinningsdistrikten eftersom de varierar i storlek och det finns skillnader i vilka delstater och grann- länder som ingår i respektive distrikt. Avrinningsdistriktens förvaltningsplaner och åtgärdsprogram tas fram och beslutas på olika sätt, till exempel av delstatsministerier eller av en samarbetsorganisation i avrinningsdistriktet. Styrningen inom den tyska vattenförvaltningen utgår från att kriterier och principer arbetas fram och läggs fast för hela medan det konkreta genomförandearbetet sker i avrinningsdistrikten. För varje avrinningsdistrikt tas det fram en förvaltningsplan (Bewirt- schaftungsplan) och ett åtgärdsprogram (Maßnahmenprogramm). Några exempel på planer och program lämnas i beskrivningarna av några avrinningsdistrikt nedan. Förvaltningsplaner och åtgärdsprogram är bindande enbart för den behöriga myndigheten – de har ingen omedelbar verkan gentemot tredje person. Myndigheternas arbete med att genomföra åtgärds- programmen sker genom bland annat tillståndsgivning, åtgärds- arbete och kontroll. Den behöriga myndigheten måste bidra till att nå ramdirektivets mål genom sina olika åtgärder.285 Det finns en generell skyldighet att beakta förvaltningsplanen när individuella beslut fattas.286 285FGG Weser (2015): Bewirtschaftungsplan 2015 bis 2021 für die Flussgebietsgemeinschaft Weser gemäß § 83 WHG. 286Vattenmyndigheterna/Länsstyrelserna (2017): Jämförelse av olika EU-länders åtgärdsprogram. Weser – delstatsövergripande avrinningsdistrikt Ett exempel på ett avrinningsdistrikt i som bara berör tyska delstater är Weser (Flussgebietseinheit Weser). I avrinnings- distriktet finns en samarbetsorganisation (Flussgebietsgemeinschaft Weser, FGG Weser) där sju delstater (, , , , , och ) samarbetar. Huvuduppgift för FGG Weser är arbetet enligt ram- direktivet för vatten och översvämningsdirektivet. Samarbetsorgani- sationens uppgifter sammanfattas på följande sätt: •delstatsövergripande genomförande och samordning av vatten- förvaltningsuppgifterna, särskilt vad gäller att arbeta mot förore- ningar •delstatsövergripande beslut om betydelsefulla delstatsövergrip- ande åtgärder och vattenrättsliga beslut om vattenmiljön och om högvattenskydd •datainsamling om vattenkvaliteten, inklusive utvärdering och offentliggörande av data •delstatsövergripande reglering i händelse av förorening av vattnet och/eller andra händelser som innebär risker för vattnet, vilket regleras i en s.k. varningsplan (Warnplan Weser – Alarmierung, Information und Entwarnung). FGG Weser bildades genom en så kallad förvaltningsöverens- kommelse (Verwaltungsvereinbarung) som en efterföljare till det 1964 bildade zur (ARGE Weser). FGG Wesers arbete utgår från den grund för vattenförvaltningen som LAWA har tagit fram. Endast i de frågor där det inte finns någon grund från LAWA måste de berörda del- staterna komma fram till ett beslut. Framtagandet och samord- ningen av förvaltningsplaner och åtgärdsprogram sker utifrån för- valtningsöverenskommelsen. För genomförandet av åtgärdsprogrammet ansvarar delstaternas behöriga myndigheter: Für die sind die zuständigen gemäß § 7 WHG (Artikel 3 der EG- WRRL) im Einzugsgebiet verantwortlich.287 I det delstatsövergripande så kallade ingår företrädare för berörda delstaters miljöministerier. Rådet samordnar och beslutar om det ämnesmässiga och strategiska innehållet i avrinningsdistriktets aktiviteter. beslutar enligt förvaltningsöverenskommel- sen om bland annat om allmänna riktlinjer, information till och sam- råd med allmänheten, rapportering till , utkast till förvaltningsplaner och åtgärdsprogram, tidsplaner för arbetet med ramdirektivet, kontorets arbetsplaner, avgöranden när det gäller det administrativa genomförandet av ramdirektivet i de berörda del- staterna samt annan vattenförvaltningsplanering som rör Weser. FGG Wesers kontor i tar fram underlag till . Till sin hjälp finns även tematiska arbetsgrupper med ämnessakkunniga från de olika delstaterna. är högsta beslutande organ när det gäller grundläggande vattenförvaltningsmål för avrinningsdistriktet och olika rapporter. fattar exempelvis de slutliga besluten om förvaltningsplaner och åtgärdsprogram. Ministerkon- ferensen avgör också eventuella konflikter som inte kan lösas inom . Dessutom kan avstämningar ske bilateralt mellan olika delstater i vissa vattenförvaltningsfrågor. FGG Wesers organisationsstruktur är sammanfattningsvis upp- byggd på följande sätt utifrån de tre nivåerna beslut, avgörande och genomförande: •Genomförande: Tematiska arbetsgrupper Ordförandeskapet i FGG Weser innehas av delstaten (). FGG Weser har sitt kontor i , och därifrån samordnas delstaternas gemensamma arbete. Vid kontoret arbetar sex personer. Syftet med samarbetet beskrivs på följande sätt: 287Flussgebietsgemeinschaft Weser (2016): Bewirtschaftungsplan 2015 bis 2021 für die Fluss- gebietsgemeinschaft Weser gemäss § 83 WHG. Nachhaltiges Flussgebietsmanagement erfordert eine länderübergrei- fende Kooperation. Denn Flüsse bilden mit ihren Einzugsgebieten ökologische Einheiten. Eingriffe und Nutzungen wirken sich auch über Ländergrenzen hinweg aus.288 Kontoret ska sammanställa och se till att beslut fattas om delstats- övergripande övervakningsprogram. Kontoret ska också samla in och värdera olika undersökningsresultat och ta fram underlag vad gäller bl.a. miljömål och belastningsgränser. Kontoret deltar också i framtagandet av förvaltningsplaner och samordnar allt arbete utifrån ramdirektivet för vatten och översvämningsdirektivet i Wesers av- rinningsdistrikt. För avrinningsdistriktet finns en förvaltningsplan (Bewirtschaft- ungsplan) och ett åtgärdsprogram (Maßnahmenprogramm) för perio- den –2021.289 En stor del av avrinningsdistriktet ligger i delsta- ten . Delstaten har tagit fram ett gemensamt underlag till förvaltningsplaner och åtgärdsprogram i de vattendistrikt som berör delstaten (Weser, , Ems och ). Där beskrivs bl.a. tillståndet för både ytvatten och grundvatten i delstaten samt strate- gier och åtgärder för att nå målen för vattnen i till 2021. Förvaltningsplanen för Weser består av två delar:290 1.Den första delen innehåller en sammanfattande beskrivning av tillståndet för vattnen i avrinningsdistriktet, undersökningspro- grammen, målen, riskanalyser samt åtgärdsprogrammet. 2.I den andra delen presenteras mer detaljerat vilka ändringar som har gjorts jämfört med förra förvaltningsplanen och åtgärdspro- grammet. Förvaltningsplanen beskrivs som en ”ramplan” som ska beskriva det stegvisa genomförandet av ramdirektivet på en aggre- gerad nivå för olika vattenförekomster och planeringsenheter. De planerade åtgärderna i åtgärdsprogrammet presenteras på basis av en aggregerad åtgärdskatalog som har tagits fram för hela Tysk- land av LAWA. Detaljerad information om den mer konkreta planer- ingen åligger de enskilda delstaterna. 288www.fgg-weser.de/ (avläst ). 289www.fgg-weser.de/component/jdownloads/send/8-eg-wrrl/331-bwp2015-weser-final- textteil-160318 (avläst ). 290FGG Weser (2015): Bewirtschaftungsplan 2015 bis 2021 für die Flussgebietsgemeinschaft Weser gemäß § 83 WHG. Den delstat som har ansvar för en vattenförekomst ska genom- föra bland annat analyser av karakteristika, fastläggande av förvalt- ningsmål och åtgärder för åtgärdsprogram och förvaltningsplaner. Om en vattenförekomst berör flera delstater ska delstaterna komma överens om hur arbetet genomförs. – ett avrinningsdistrikt i Ett exempel på ett avrinningsdistrikt som till övervägande del endast berör en delstat är Eiders avrinningsdistrikt (Flussgebietseinheit , FGE )291 i den nordtyska delstaten . Behörig myndighet för avrinningsdistriktet är delstatens miljömini- sterium (Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes ). Inom FGE har det bildats ett insynsråd (Flussgebietsbeirat) som ska följa processen med genomförandet av ramdirektivet i Eiders avrinningsdistrikt. I insynsrådet ingår olika företrädare för organisa- tioner inom näringsliv, jordbruk och miljöfrågor samt företrädare för berörda myndigheter, sammanlagt cirka 50 aktörer. Insynsråden för de tre avrinningsdistrikten i bjuds in av del- statens miljöministerium till ett gemensamt möte där bl.a. informa- tion om vattenarbetet lämnas. Avrinningsdistriktet är indelat i nio åtgärdsområden (Bearbei- tungsgebiete) och där har alla viktiga organisationer och myndigheter samlats i nio arbetsgrupper (Arbeitsgruppen, AG) som träffas med jämna mellanrum. menar att på så sätt spelar de cirka 500 vatten- och markorganisationerna i Schleswig- en viktig roll i arbetet med ramdirektivets genomförande. För denna uppgift har organisationerna gått samman i 33 åtgärds- områdesförbund (Bearbeitungsgebietsverbände) som fungerar som sekretariat i respektive arbetsgrupp. har ingått avtal med dessa förbund om de konkreta vattenplaneringsuppgifterna som läggs över på förbunden. I förvaltningsplanen –2021 konsta- teras att på så sätt deltar huvudaktörerna i vattenförvaltningen, och ansvarsfördelningen har blivit tydlig: 291Vissa mindre delar av distriktet ligger i , varför det är klassificerat som ett inter- nationellt avrinningsdistrikt. Durch die und ihrer Arbeits- gruppen sind die Hauptbetroffenen und interessierten Verbände an Planungen und Abstimmungen zur auf dieser Ebene beteiligt und die Verantwortlichkeiten bei klar geregelt worden.292 De 500 vatten- och markorganisationerna är även i egenskap av s.k. självförvaltningsorgan inom vattenförvaltningen (wasserwirtschaft- liche Selbstverwaltungskörperschaften) ansvariga för utbyggnad och underhåll av olika vatten i delstaten. De representerar fastighets- ägarna vid de olika vattnen. har arbetsgrupperna även uppgifter vad gäller översvämningsdirektivet. Varje arbetsgrupp har en egen arbetsordning där bl.a. samarbete och beslutsformer regleras. Beslut i frågor som är relevanta för vattenskyddet ska fattas med konsensus. I frågor där man inte kan enas inom arbetsgruppen får miljöministeriet i egenskap av behörig myndighet fatta beslut. Arbetsgrupperna får alla dokument och resultatet av planeringsprocessen, diskuterar resultat och metoder och kommunicerar sina invändningar och rekommendationer med . I arbetsgrupperna ingår följande aktörer: •kretsar och kretsfria städer •kommuner, städer, myndigheter •delstatens kust- och havsskydd (observatör, ingen rösträtt). 292Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes (2015): Bewirtschaftungsplan (gem. Art. 13 EG-WRRL bzw. § 83 WHG) FGE , . Bewirtschaftungszeitraum 2016–2021. Finansieringen av åtgärder sker framför allt genom dels avgifter till delstaterna för grund- och ytvatten, dels nationellt gällande av- gifter för avloppsvatten. I finns framför allt två finansiella instrument när det gäller att täcka miljökostnaderna för vattentjänster: dels avgifter till del- staterna för grund- och ytvatten (Wasserentnahmeentgelt, WEE), dels de nationellt gällande avgifterna för avloppsvatten (Abwasser- abgabe). Enligt den nationella avloppsavgiftslagen293 och delstaternas kom- pletterande föreskrifter utgår nationellt beslutade avgifter för av- loppsvatten som innehåller vissa skadliga ämnen. Tanken är att ge ekonomiska incitament för att i mesta möjliga mån reducera de skad- liga ämnena i vatten. Enligt den federala miljömyndigheten är av- loppsavgiften den första miljöavgiften med en styrande funktion som infördes i på nationell nivå. Avloppsavgiften innebär att det är förorenarna som ska betala åtminstone en del av de kost- nader som avloppsutsläppen innebär. Enligt miljömyndigheten inne- bär avgiften också att ramdirektivets bestämmelser om kostnads- täckning för vattentjänster kan nås: Durch sie wird das Verursacherprinzip in der Praxis zur Anwendung gebracht, da Direkteinleiter zumindest einen des Umweltmediums Wasser ausgleichen müssen. Durch die Abwasserabgabe wird die umgesetzt, wonach zur Kostendeckung für Wasser- dienstleistungen auch die Umwelt- und Ressourcenkosten zu internali- sieren sind.294 Avloppsavgiftens storlek utgår från mängden av olika skadliga ämnen (35,per så kallad skadeenhet). Den som uppfyller vissa krav kan få rabatt på avgiften, och dessutom kan vissa in- vesteringar för att förbättra avloppshanteringen räknas ifrån när avgiften ska betalas. Avgiften betalas till delstaterna och intäkterna ska användas till vattenrenande åtgärder. 293Abwasserabgabengesetz – AbwAG (in vom , BGBl. I, S. 114 ff, zuletzt geändert durch Art. 2 V vom , BGBl. I, S. 1290). 294www.umweltbundesamt.de/themen/wasser/wasserrecht/abwasserrecht (avläst ). federala miljömyndigheten en studie av avgiften, inklusive möjliga förändringar av dess konstruktion.295 I de flesta delstater296 finns dessutom vattenavgifter på grund- vatten, och delvis även på ytvatten. Avgifterna regleras genom varje delstats lagstiftning. Tanken är att dessa avgifter ska främja en spar- sam vattenförbrukning. Privathushållen betalar enligt förbundsreger- ingen i genomsnitt per kubikmeter dricksvatten, och den fasta avgiften uppgår till . Det finns inga uppgifter om industrins och jordbrukets kostnader för att använda vatten. I 13 av 16 delstater måste företag som hämtar sitt vatten direkt från t.ex. sjöar och floder betala en vattenersättning, vars storlek varierar mel- lan delstaterna. sydtyska delstaten används vatten- avgiften WEE , och har även 12 andra delstater infört en vattenavgift.297 Avgiften är lagreglerad på delstatsnivå.298 Syftet är att uppnå en skonsam hantering av vatten: Ein wesentliches Ziel ist ein schonender Umgang mit der Ressource Wasser, der Vorsorgeaspekten Rechnung trägt.