sou · H7B324 · 2019-06-03 00:00:00 — Det är således fråga om en för svenska förhållanden ovanlig lagstiftningsprodukt. Det är inte vår avsikt att genom den föreslagna lagen försvåra det mycket angelägna antidopningsarbete som utförs inom idrotten och som har stöd i konventioner antagna av och FN. Verksamhetens känsliga karaktär, tillsammans med det förhållandet att antidopningsarbetet grundar sig på privaträttsliga regler, innebär dock att lagen måste utformas så att all rimlig hänsyn tas till idrottsutövarnas personliga integritet. Det är vår ambition att den av oss föreslagna lagen ska vara proportionerlig i förhållande till det mål som eftersträvas och att lagen ska säkerställa ett gott skydd för enskildas personliga integritet. Den föreslagna lagen kommer vidare att innehålla olika former av skyddsåtgärder som har till syfte att skydda enskildas rättigheter och intressen i antidopningsarbetet. I några avseenden kommer lagförslaget att innehålla en viss dubbelreglering i förhållande till dataskyddsförordningens regler. Den omständigheten att lagen riktar sig till privaträttsliga aktörer kan dock tala för att en särskild tydlighet bör eftersträvas i regleringen. Förslag: Lagens syfte ska vara dels att möjliggöra att personuppgifter kan behandlas inom idrottens antidopningsarbete på ett ändamålsenligt sätt, dels att skydda fysiska personer mot att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. Syftet med lagen är tudelat. Den syftar dels till att ge aktörerna inom idrottens antidopningsarbete möjlighet att behandla personuppgifter på ett effektivt, ändamålsenligt och rättssäkert sätt i detta arbete, dels till att tillförsäkra de personer som berörs av behandlingen ett gott skydd för sina personuppgifter. Det förekommer att registerförfattningar innehåller en inledande bestämmelse som anger författningens syfte. En sådan inledande bestämmelse kan få relevans i rättstillämpningen genom att ge vägledning för tolkningen av de materiella bestämmelserna i lagen. En syftesbestämmelse kan också ha betydelse genom att den anger att lagen endast innehåller sådana bestämmelser som är av dataskyddsrättslig karaktär (jfr SOU 2015:39 s. 220). Vidare kan bestämmelsen tydliggöra att det finns en rättslig grund för personuppgiftsbehandlingen enligt de krav som anges i artikel 6.3 i dataskyddsförordningen. Samtliga dessa skäl talar för att lagen bör innehålla en syftesbestämmelse. Dataskyddsförordningens syfte återfinns i artikel 1. Där anges att förordningen fastställer bestämmelser om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av personuppgifter. Förordningen ska vidare skydda fysiska personers grundläggande rättigheter och friheter, särskilt deras rätt till skydd av personuppgifter. Det anges också att det fria flödet av personuppgifter inom unionen varken får begränsas eller förbjudas av skäl som rör skyddet för fysiska personer med avseende på behandlingen av personuppgifter. Enligt vår bedömning är vårt förslag till reglering av syftet med lagen förenligt med vad som följer av dataskyddsförordningen. Förslag: Med idrottens antidopningsarbete avses i lagen sådant arbete som utförs på grund av världsantidopningskoden eller de till koden hörande internationella standarderna. Lagen ska vara tillämplig när personuppgifter i detta arbete behandlas av 1.Sveriges Riksidrottsförbund () samt föreningar och förbund som är anknutna till RF, 2.andra föreningar och förbund i som är anknutna till ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av världsantidopningskoden, samt 3.annan signatär av världsantidopningskoden än RF, om personuppgifterna behandlas i . Lagen ska vidare vara tillämplig när personuppgifter behandlas i idrottens antidopningsarbete som utförs på uppdrag av en signatär av världsantidopningskoden av 1.organ som är etablerat i , samt 2.organ som inte är etablerat i , om personuppgifterna behandlas i . Lagen ska endast gälla om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om personuppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgänglig för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. 7.2.1Verksamhet som bör omfattas av lagen Utredningens direktiv innehåller ingen närmare precisering av vad som ska avses med antidopningsarbete inom idrotten. I direktiven hänvisas till det arbete som utförs av Världsantidopningsbyrån () och den världsantidopningskod som har antagits av . Vidare sägs att antidopningsarbetet inom idrotten i framför allt sköts av RF, som har genomfört världsantidopningskoden i sitt regelverk genom att anta Idrottens antidopingreglemente. Det anges i sammanhanget vara en förutsättning att idrottens antidopningsverksamhet även framöver är förenlig med världsantidopningskodens bestämmelser. Direktiven innehåller dock ingen begränsning till endast den behandling av personuppgifter som RF utför. Enligt direktiven ska det vara en utgångspunkt för utredningen att det är RF som hanterar större delen av idrottens antidopningsarbete i , men att också myndigheter och privata aktörer arbetar mot dopning i samhället samt att det i arbetet mot dopning sker behandling av personuppgifter. Således anges det inte direkt i utredningsdirektiven vems personuppgiftsbehandling som den föreslagna lagen bör omfatta eller vilken verksamhet den ska vara tillämplig på. Det sagda innebär att det finns anledning att närmare diskutera hur lagen om dataskydd i idrottens antidopningsarbete bör avgränsas. Arbete som utförs på grund av världsantidopningskoden har genom att ratificera konvention mot dopning med dess tilläggsprotokoll samt konvention mot dopning inom idrotten påtagit sig ett ansvar för att bekämpa dopning inom idrotten. har också lämnat sitt godkännande till det antidopningsarbete som utförs enligt världsantidopningskoden. Vidare har förbundit sig till principerna i koden. Världsantidopningskoden är, som tidigare framgått, det fundamentala och universella dokument som stora delar av den organiserade idrotten ska rätta sig efter. Koden syftar till att tillförsäkra alla idrottsutövare deras grundläggande rätt att delta i en idrott fri från dopning och på så sätt främja god hälsa och rättvisa för idrottsutövare. Ett ytterligare syfte med världsantidopningskoden är att harmonisera antidopningsarbetet inom idrotten på internationell och nationell nivå. Världsantidopningskoden innehåller regler som signatärerna av koden är skyldiga att följa. Den reglerar t.ex. vad som utgör en dopningsförseelse. Koden innehåller vidare bestämmelser om bl.a. dopningskontroller, vistelserapporteringar, resultathantering och utredning av dopningsförseelser. Till världsantidopningskoden hör ett antal internationella standarder, sex stycken, som är obligatoriska att följa för signatärerna av världsantidopningskoden. En internationell standard avser medicinsk dispens från dopningsreglerna, en annan standard avser dopningskontroller och utredning. Ytterligare en standard avser skyddet av privatlivet och personuppgifter. I den senare standarden anges att den inte är tillämplig för det fall den bryter mot inhemsk lagstiftning. Enligt vår mening är det vid utformningen av vår lag rimligt att utgå från det ansvar har åtagit sig för idrottens antidopningsarbete enligt världsantidopningskoden. Således är det vår uppfattning att lagen om dataskydd i idrottens antidopningsarbete bör vara tillämplig för all den personuppgiftsbehandling som sker i på grund av sådant antidopningsarbete som utförs i enlighet med världsantidopningskoden och de internationella standarder som tillhör koden. Lagen bör dock endast vara tillämplig för behandling av personuppgifter i detta antidopningsarbete och inte vid personuppgiftsbehandling för intern administration som avser löne- och ekonomiadministration samt andra personalfrågor. I den interna administrationen får normalt dataskyddsförordningen tillämpas. Världsantidopningskoden och de tillhörande standarderna utvärderas och uppdateras kontinuerligt. En ny version av världsantidopningskoden är t.ex. planerad att antas , för att börja gälla . För att inte den av oss föreslagna lagen ska behöva ändras då justeringar görs i koden och standarderna bör lagens hänvisning till dessa instrument vara dynamisk och alltså avse koden och de kompletterande standarderna i den gällande lydelsen. Nedan finns en bild över de aktörer som kan behandla personuppgifter i ett antidopningsarbete som utförs i i enlighet med världsantidopningskoden och som därför omfattas av våra förslag. Antidopningsarbete som utförs av RF och dess medlemsorganisationer RF samt och Paralympiska Kommitté är svenska signatärer av världsantidopningskoden. Antidopningsarbetet har dock av de två senare organisationerna överlåtits till RF, som är svensk idrotts nationella antidopningsorganisation (NADO) i enlighet med världsantidopningskoden (se 13 kap. 1 § i ). Således är RF enligt världsantidopningskoden skyldigt att utföra antidopningsarbete inom idrotten i . RF erhåller också hela det statliga anslaget för insatser mot dopning. Den föreslagna lagen bör därför omfatta den personuppgiftsbehandling som sker inom detta antidopningsarbete. RF:s antidopningsarbete bedrivs enligt i alla organisationsled inom organisationen, under ledning av (se 13 kap. 1 §). Antidopningsarbetet utförs främst av den operativa Antidopingavdelningen, som därmed också utför den större delen av personuppgiftsbehandlingen i detta arbete. Även behandlar personuppgifter, t.ex. vid anmälan av bestraffningsärenden enligt Idrottens antidopingreglemente. Personuppgifter behandlas också av de dopningskontrollfunktionärer som utför dopningskontroller. Vidare behandlar personuppgifter i avidentifierad form vid bedömning av idrottsutövares ansökningar om dispens från dopningsreglerna. Även de dömande instanserna, och , behandlar personuppgifter i samband med bestraffningsärenden. All denna personuppgiftsbehandling bör omfattas av den föreslagna lagen. som är medlemmar i ska enligt aktivt arbeta för en dopningsfri verksamhet inom förbundet och anslutna föreningar. De ska också upprätta en plan för antidopningsarbetet. Vidare ska de på begäran av bl.a. lämna uppgifter och avge yttranden (se 11 kap. 4 §). Ett specialidrottsförbund i som av ett internationellt specialidrottsförbund eller på annat sätt underrättats om ett positivt prov eller misstänkt fall av dopning eller annan misstänkt förseelse mot dopningsreglerna ska också underrätta (se 13 kap. 5 §). Vidare följer av artikel 2.3 i RF:s föreskrifter för nationell antidopingverksamhet att specialidrottsförbund är skyldiga att till rapportera vilka idrottsutövare som av ett internationellt specialidrottsförbund utsetts att ingå i dess kontrollpool och därmed ska dopningstestas regelbundet. Specialidrottsförbunden ska också på begäran av lämna person- och adressuppgifter till idrottsutövare som kan ingå i en kontrollpool. Även specialidrottsförbund som är medlemmar i behandlar således personuppgifter i antidopningsarbetet. Enskilda idrottsföreningar som är anknutna till RF ska enligt på begäran av avge yttranden samt lämna uppgifter till kommissionen (se 8 kap. 5 §). Det kan t.ex. handla om att lämna ut deltagarlistor för olika tävlingar där dopningstester kan behöva utföras. Även enskilda idrottsföreningar kan därmed i någon mån behandla personuppgifter i antidopningsarbetet. Distriktsidrottsförbunden och specialdistriktsidrottsförbunden behandlar dock endast i begränsad omfattning personuppgifter i detta arbete. Det kan t.ex. förekomma att distriktsidrottsförbunden behandlar personuppgifter i samband med planering av förebyggande dopningskontroller. Det är huvudorganisationen som enligt världsantidopningskoden har ett krav på sig att utföra ett antidopningsarbete. Enligt vår mening är det dock rimligt att även sådan personuppgiftsbehandling som i antidopningsarbetet utförs av RF:s medlemsorganisationer omfattas av lagen. Denna personuppgiftsbehandling utförs nämligen som ett led i RF:s antidopningsarbete (se 13 kap. 1 § i ). Medlemsorganisationerna kan vidare ha krav på sig att utföra ett antidopningsarbete eftersom de tillhör internationella specialidrottsförbund som är signatärer av världsantidopningskoden. Det är således vår bedömning att den personuppgiftsbehandling som i antidopningsarbetet utförs av RF samt de föreningar och förbund som är anknutna till RF bör omfattas av den föreslagna lagen. Den av oss föreslagna lagen omfattar dock endast sådan personuppgiftsbehandling som sker i ett antidopningsarbete som utförs på grund av världsantidopningskoden med tillhörande standarder. Om det skulle förekomma antidopningsarbete som inte kan anses grunda sig på koden, ger vår lag inte stöd för personuppgiftsbehandlingen på grund av sådant arbete. Antidopningsarbete som utförs av föreningar och förbund utanför RF Det finns ett fåtal nationella specialidrottsförbund i som inte är medlemmar i , men som tillhör internationella specialidrottsförbund som är signatärer av världsantidopningskoden. Ett sådant nationellt specialidrottsförbund är som tillhör Internationella . Andra exempel är som ingår i och som tillhör . För att ett nationellt specialidrottsförbund ska få ingå i ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av världsantidopningskoden krävs enligt koden att det nationella förbundet följer bestämmelserna i koden (se artikel 20.3). Ett nationellt specialidrottsförbund ska bl.a. anta regler som innebär att dess idrottsutövare ska följa antidopningsreglerna. Ett nationellt specialidrottsförbund ska också bl.a. underrätta den nationella antidopningsorganisationen och det internationella specialidrottsförbundet om eventuella dopningsförseelser. Således har även nationella specialidrottsförbund som inte tillhör RF indirekt ett krav på sig att utföra ett antidopningsarbete i enlighet med världsantidopningskoden, om de tillhör ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av koden. I detta antidopningsarbete sker, liksom hos de nationella specialidrottsförbund som är anknutna till RF, en viss behandling av personuppgifter. Den föreslagna lagen bör därför omfatta även dessa nationella specialidrottsförbund. Härigenom skapas en rättslig grund enligt artikel 6.3 i dataskyddsförordningen för den personuppgiftsbehandling som sker i förbundens antidopningsarbete (se avsnitt 6.1 och 6.3). Mot bakgrund av att de nationella specialidrottsförbunden som här avses tillhör internationella specialidrottsförbund som är signatärer av världsantidopningskoden, får det normalt presumeras att det antidopningsarbete som utförs av de nationella förbunden utförs på grund av koden med tillhörande standarder. Om det skulle förekomma antidopningsarbete hos de nationella specialidrottsförbunden som inte kan anses grunda sig på koden, ger emellertid vår lag inte stöd för personuppgiftsbehandlingen på grund av sådant arbete. Enligt vår mening bör lagen även omfatta sådana idrottsföreningar i som genom sitt medlemskap i de här aktuella specialidrottsförbunden är anknutna till ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av världsantidopningskoden. Dessa idrottsföreningar kan nämligen, i samma utsträckning som de idrottsföreningar som är anknutna till RF, bli skyldiga att lämna information och deltagarlistor m.m.till det nationella eller internationella specialidrottsförbundet i antidopningsarbetet. Även idrottsföreningar som är anknutna till ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av världsantidopningskoden kan därmed i någon mån behandla personuppgifter i det antidopningsarbete som utförs enligt koden och bör därför omfattas av lagen. Antidopningsarbete som utförs av andra signatärer RF står för huvuddelen av alla dopningskontroller som utförs inom idrottens antidopningsarbete i . Enligt världsantidopningskoden får dock dopningstester, förutom av de nationella antidopningsorganisationerna, utföras i även av internationella specialidrottsförbund och större tävlingsarrangörer (se artikel 5 i koden). Även har rätt att utföra dopningstester enligt världsantidopningskoden, men utför inte något sådant operativt arbete. som är signatärer av världsantidopningskoden har således möjlighet att i utföra dopningstester på idrottsutövare som tävlar på internationell nivå. I vilken utsträckning detta sker skiljer sig åt mellan de olika internationella specialidrottsförbunden. Vissa väljer att inte alls utföra dopningstester i , eftersom de anser att det arbete som utförs av RF är tillräckligt. Andra låter utföra egna dopningstester i viss utsträckning. Vidare kan det alltså förekomma att tävlingsarrangörer som är signatärer av världsantidopningskoden, såsom de olympiska kommittéerna, utför dopningstester i före, under och efter en viss tävling. Även andra länders nationella antidopningsorganisationer kan tänkas utföra dopningstester i . Exempelvis kan nationella antidopningsorganisation dopningstesta tyska skidåkare när de befinner sig i . Normalt ger man dock i sådana fall RF eller ett privat serviceföretag i uppdrag att utföra dopningstesterna. och tävlingsarrangörer som är signatärer av världsantidopningskoden kan vara etablerade såväl inom som utom EU. Så kan vara fallet även för de nationella antidopningsorganisationerna. Dataskyddsförordningen är som huvudregel tillämplig för dem som är etablerade i unionen eller EES (jfr artikel 3.1). Förordningen är dock därtill i vissa fall tillämplig även för personuppgiftsansvariga och personuppgiftsbiträden som inte alls är etablerade inom EU/EES. Enligt artikel 3.2 ska förordningen tillämpas, trots att etablering inom unionen saknas, om behandlingen avser registrerade som befinner sig i unionen och har anknytning antingen till utbjudande av varor eller tjänster till registrerade i unionen eller övervakning av registrerades beteende i unionen. Dopningskontroller innebär i sig en kontroll av idrottsutövares intag av förbjudna substanser. Enligt vår mening får dopningskontrollerna därmed anses ha anknytning till övervakning av registrerades beteenden i unionen. Således är förordningen tillämplig även för sådana organisationer som inte är etablerade inom EU/EES men som utför dopningskontroller här. Dopningstester som sker i av ovannämnda organ kan inte sägas följa av ett uttryckligt krav enligt världsantidopningskoden. Enligt koden får dock detta antidopningsarbete utföras i och utförs också . Enligt vår mening är det lämpligt att vår lag omfattar sådan personuppgiftsbehandling som utförs i som en följd av världsantidopningskoden. Det är därför vår uppfattning att vår lag om dataskydd i idrottens antidopningsarbete bör omfatta sådan personuppgiftsbehandling som i antidopningsarbetet sker i av signatärer till världsantidopningskoden. Antidopningsarbete som utförs av serviceföretag De internationella specialidrottsförbunden har normalt inte egna dopningskontrollfunktionärer. Inte heller tävlingsarrangörer eller har egna kontrollfunktionärer. Om dessa organisationer vill att ytterligare dopningskontroller ska utföras i kan de ge RF i uppdrag att utföra kontrollerna. Uppdraget kan dock även ges till ett privat serviceföretag. Även RF och andra nationella antidopnings- organisationer kan ge serviceföretag i uppdrag att utföra dopningskontroller. För RF:s del sker detta normalt när svenska idrottsutövare befinner sig utomlands, exempelvis på träningsläger. Serviceföretagen kan vara etablerade såväl inom som utom EU. har ett serviceföretag, IDTM (nedan kallat IDTM), sitt säte i . Bland företagets tjänster ingår att organisera, planera och genomföra dopningstester i enlighet med världsantidopningskoden. Testerna genomförs på idrottsutövare över hela världen, så även i , utifrån kundernas önskemål. Bland företagets tjänster ingår även resultathantering och hantering av dispensansökningar. Vi har ovan sagt att det är vår uppfattning att dataskyddsförordningen är tillämplig även för sådana organisationer som inte är etablerade inom EU/EES men som utför dopningskontroller här. Det är alltså vår uppfattning att förordningen är tillämplig även för serviceföretag som inte är etablerade inom EU/EES men som utför dopningskontroller på idrottsutövare som befinner sig här (jfr artikel 3.2 i dataskyddsförordningen). Serviceföretagen är visserligen inte signatärer av världsantidopningskoden, men de utför sitt arbete på uppdrag av en signatär och i enlighet med koden. Om serviceföretagen inte skulle omfattas av den föreslagna lagen, skulle det kunna innebära att de inte har någon rättslig grund för sin personuppgiftsbehandling enligt dataskyddsförordningen. Detta skulle få till följd att serviceföretagen inte har rätt att utföra det arbete som får anses förutsättas i världsantidopningskoden. Enligt vår mening bör därför serviceföretagen omfattas av vår lag om dataskydd i idrottens antidopningsarbete. Antidopningsarbete som utförs vid Dopinglaboratoriet Endast särskilda av ackrediterade laboratorier får analysera dopningsprov enligt världsantidopningskoden. Ett sådant ackrediterat laboratorium finns i , vid i . Verksamheten drivs av och finansieras nästan uteslutande av de avgifter som kunderna betalar för varje prov. Förutom RF består kunderna av andra nationella antidopningsorganisationer samt internationella specialidrottsförbund. Dopinglaboratoriet får i samband med analys av ett dopningsprov tillgång till ett provnummer som är kopplat till en idrottsutövare. Laboratoriet får också uppgift om idrottsutövarens kön, sporttillhörighet och disciplin samt eventuella av idrottsutövaren lämnade uppgifter om användning av medicin. Laboratoriet får inte tillgång till personuppgifter som direkt avslöjar identiteten på den idrottsutövare vars dopningsprov ska analyseras. Provnumret kan emellertid knytas till idrottsutövaren via de uppgifter som RF eller någon annan kund har om dopningskontrollen. Med personuppgifter avses varje upplysning som direkt eller indirekt kan identifiera en person (se artikel 4.1 i dataskyddsförordningen). Det krävs inte att den personuppgiftsansvarige själv ska förfoga över samtliga uppgifter som gör identifieringen möjlig för att en personuppgift ska anses föreligga (se t.ex. SOU 1997:39 s. 341). Eftersom laboratoriets kunder har tillgång till en s.k. nyckel som möjliggör identifiering av de idrottsutövare vars dopningsprov analyseras hos Dopinglaboratoriet, behandlar laboratoriet personuppgifter i antidopningsarbetet. Det finns en hel del som talar för att personuppgiftsbehandlingen vid Dopinglaboratoriet omfattas av tillämpningsområdet för patientdatalagen (2008:355). Om så är fallet bör som utgångspunkt inte vår lag omfatta den personuppgiftsbehandlingen eftersom det skulle leda till en dubbelreglering. Patientdatalagen är tillämplig vid vårdgivares behandling av personuppgifter inom hälso- och sjukvården (se 1 kap. 1 §). Med vårdgivare avses i lagen bl.a. ett landsting i fråga om sådan hälso- och sjukvård som har ansvar för (se 1 kap. 3 §). Med hälso- och sjukvård avses enligt samma bestämmelse bl.a. verksamhet som avses i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). Enligt definitionen i 2 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen avses med hälso- och sjukvård bl.a. åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Begreppet hälso- och sjukvård har getts samma definition sedan tillkomsten av den äldre hälso- och sjukvårdslagen . Definitionen får anses vara ganska vid och omfattar även miljöinriktade och individinriktade förebyggande åtgärder. Sådana åtgärder kan innefatta insatser för att fastställa hur kemiska, biologiska, fysiska, sociala och psykologiska faktorer inverkar på befolkningens hälsotillstånd. Beträffande individinriktade förebyggande åtgärder innefattas även åtgärder för att uppspåra hälsoproblem (se prop. 1981/82:97 s. 110 f.). Privata laboratorier, t.ex. mikrobiologiska eller genetiska laboratorier, som tar emot uppdrag från vårdgivare avseende exempelvis provtagning och analys, betraktas normalt inte som vårdgivare.