sou · H6B388 · 2019-01-01 00:00:00 — I sammanhanget är det därför intressant att belysa ställningstagande gällande den finska personliga assistansen och vad avgörandet kan betyda för den svenska assistansersättningen och personlig assistans i LSS. Vi uppfattar att det verkar finnas en skill- nad från den finska personliga assistansen och det skulle kunna leda till att svensk assistansersättning fortsatt faller in under sakområdet för sjukdom. Syftet med den finska assistansen är att ge nödvändig hjälp för att klara de funktioner som hör till normal livsföring som en person på grund av funktionsnedsättning eller sjukdom inte klarar av. Hjälpen ska möjliggöra ett självständigt liv för en person med funktionsnedsättning. Det är kommunens ansvar att ordna personlig 27EU-domstolens förhandsavgörande , C-679/16, ECLI:EU:C:2018:601 punkterna 71–73. assistans för en person som på grund av sin funktionsnedsättning eller sjukdom behöver sådan service för att klara de funktioner som tillhör normal livsföring.28 Om behovet av personlig assistans i främst grundar sig på omsorg och vård bör det medicinska behovet tillgodoses på annat sätt än genom personlig assistans. Den svenska assistansersättningen ska inte heller beviljas för sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen.29 Det finns därför också likheter mellan den finska personliga assistansen och den svenska assistansersättningen. Det skulle kunna leda till samma konsekvens för assistansersättningen om bedömer att personlig assistans enligt LSS och assistansersättning inte ska samordnas, utan där istället EUF-fördraget kan blir tillämpligt. Det skulle kunna tala för att den också bör anmäla i vart fall personlig assistans i LSS att samordnas som sjukdom alternativt förmåner vid långvarigt vårdbehov i förordningen. Vi anser att det först bör noteras att det finska förhandsav- görandet avviker från tidigare avgöranden som har gällt förmåner vid långvarigt vårdbehov och sjukdom.30 Men om man fortsättningsvis kommer att följa ställningstagande idet finska avgörandet, skulle det vid en prövning av den svenska assistansersättningen kunna innebära att skulle göra en liknande bedömning för assistansersättningen. skulle således kunna komma fram till att assistansersättning är en förmån vid sjukdom för att den inte främst beviljas för medicinska eller sjukvårdande insatser. Även om den svenska assi- stansersättningen inte beviljas för medicinsk vård, kan ett argument för att den svenska assistansersättningen fortsatt ska ses som en social trygghetsförmån vid sjukdom vara att en person som har assi- stansersättning kan behöva sjukvårdande insatser. Det finns en möjlighet inom ramen för det svenska systemet att låta personliga assistenter utföra vissa sjukvårdsåtgärder, dvs. Det är ett argument som skulle tala för att assistansersättningen och personlig assistans i LSS har ett visst inslag av medicinska respektive sjuk- vårdande insatser även om det räknas som egenvård. Det talar för att 281–3 §§ lag om stöd och service på grund av handikapp. 2951 kap. 5 § socialförsäkringsbalken. 30Se bland annat dom Molenaar, C-160/96, ECLI:EU:C:1998:84, EU-dom- stolens dom i mål nr C-215/99 Jauch, ECLI:EU:C:2000:698. dom Hosse, C- 286/03, ECLI:EU:C:2006:125. dom, Kommissionen mot Parlamentet och Rådet, C- 299/05, ECLI:EU:C:2007:608. dom i /07, ECLI:EU:C:2009:255. den svenska assistansersättningen fortsatt faller in under sakområdet för sjukdom. Det verkar som att i det finska förhandsavgör- andet tar fasta på att när det inte är en medicinsk eller sjukvårdande insats är det inte heller en förmån vid sjukdom. Vi menar att för- handsavgörandet leder till ovisshet när det gäller kommissionens förslag om förmåner vid långvarigt vårdbehov. Enligt förslaget är definitionen av vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov inte medi- cinska eller sjukvårdande insatser och de ska följa bestämmelserna vid sjukdom. Det återstå att se hur det kommer att lösas. Bedömning: Assistansersättning är fortsättningsvis vårdförmån vid sjukdom. Insatserna enligt LSS är också vårdförmåner vid sjukdom. Förslag: Regeringen ska till kommissionen anmäla insatserna i LSS som vårdförmåner vid sjukdom. Om insatserna enligt LSS är sociala trygghetsförmåner som sam- ordnas under kapitlet för sjukdom eller enligt förmåner vid lång- varigt vårdbehov, är frågan om de ska klassificeras som vårdförmåner eller kontantförmåner. En annan fråga är om den statliga assistans- ersättningen, som klassificeras som vårdförmån, ska klassificeras som en kontantförmån. Åtskillnad mellan kontantför- måner och vårdförmåner har väsentlig betydelse eftersom kontant- förmåner kan exporteras, det vill säga utbetalas i en annan EU/EES- stat än den behöriga staten.31 har i rättspraxis gjort skillnad mellan vårdförmåner och kontantförmåner efter förmåner- nas innehåll och funktion.32 31Artikel 21.1 i förordning 883/2004. 32Se bl.a. dom i Dekker, C-33/65, ECLI:EU:C:1965:118 och Vaassen- Göbbels, C-61/65, ECLI:EU:C:1966:35. Vårdförmåner definieras i förordningen som förmåner som är av- sedda att tillhandahålla, tillgängliggöra, direkt betala eller ersätta kost- naden för sjukvård och sjukvårdsprodukter samt sidotjänster till denna vård. I definitionen av vårdförmåner anges att det även om- fattar förmåner vid långvarigt vårdbehov.33 När det gäller vårdför- måner har fastslagit att förmåner som utgör en betal- ning av eller ersättning för kostnader som uppkommit i samband med vistelse på ett vårdhem, till följd av en persons vårdbehov, är vårdförmåner även om de består av en betalning av ett penning- belopp som ersättning för kostnader.34 Det vill säga att förmåner som ersätter kostnader kan även vara vårdförmåner. 15.4.2Kontantförmåner är förmåner som inte är vårdförmåner Det finns inte någon definition av kontantförmåner i förordningen, utan dessa definieras indirekt genom att de inte är vårdförmåner. har bland annat förtydligat att en kontantförmån vid sjukdom täcker en inkomstförlust vid sjukdom och avser att bibe- hålla den generella levnadsnivån.35 Huvudsakligen rör det sig om för- måner som betalas ut under kortare sjukdomsperioder.36 har vidare hänvisat till vissa faktorer för att det ska handla om en kontantförmån vid sjukdom. Målet handlade om den tyska vårdförsäkringsförmånen, vilken syftade till att täcka kost- nader för vård som utförs i hemmet av tredje man. Den försäkrade gavs rätt att få ersättning i form av vård eller i form av ett månatligt bidrag som gjorde det möjligt för förmånstagaren att välja den form av hjälp som han eller hon ansåg var mest lämplig. klassificerade den aktuella förmånen som en kontantförmån vid sjukdom eftersom den är ett komplement till sjukförsäkringen. 33Artikel 1 va i förordning 883/2004. Till definitionen av vårdförmån har det gjorts ett tillägg genom och rådets förordning 988/2009 av om ändring av förordning 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen och fast- ställandet av innehållet i bilagorna. Se exempelvis dom i Molenaar C-160/96, ECLI:EU:C:1998:84, dom i mål nr C-215/99 Jauch, ECLI:EU:C:2000:698; dom i Gouvernement de la Communauté française, Gouvernement wallon Mot Gouvernement flamand, mål nr C-212/06, ECLI:EU:C:2007:398. 34EU-domstolens dom i , C-208/07, ECLI:EU:C:2009:455 punkten 48. 35EU-domstolens dom i mål nr C-466/04 Acereda Herrera, ECLI:EU:C:2006:405, punkten 33. 36EU-domstolens dom i , C-503/09, ECLI:EU:C: 2011:500. faktorer som menade var avgörande för att det en förmån ska vara en kontantförmån var följande. 1.Förmånen är en periodisk utbetalning, utan krav på att visa att ut- gifter ska ha uppkommit, beloppet utges som ett schablonbelopp som är oberoende av personens levnadsomkostnader. 2.Försäkringen är ett stöd som gör det möjligt att uppnå en förbätt- ring av den vårdbehövandes levnadsstandard. 3.Slutligen har förmånstagaren stor frihet att använda de belopp som han eller hon har tilldelats.37 15.4.3Gränsdragningen mellan vårdförmåner och kontantförmåner i förslaget till att reglera förmåner vid långvarigt vårdbehov Förmåner vid långvarigt vårdbehov avser sociala trygghetsförmåner som är antingen vård- eller kontantförmåner, men kommissionen lämnar inget förslag på definition av kontantförmåner respektive vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov.38 Kommissionen har dock i bakgrundsrapporten till förslaget uttalat att kontantförmåner vid lång- varigt vårdbehov inte har som främsta syfte att täcka inkomstför- luster.39 har kommissionen uttalat att förslaget ska vara status quo och följa rättspraxis. Detta leder till att det blir otydligt vad som är en kontantförmån vid förmåner vid lång- varigt vårdbehov. Förslaget följer inte rättspraxis och kommissionen har inte utvecklat detta. Man kan därför argu- mentera för att tidigare bedömningar av kontant- förmån bör gälla. Vårdförmåner är förvisso definierade i förordningen, men den definitionen avser medicinsk vård. När det gäller kommissionens förslag har Rådet beslutat om en allmän inriktning gällande förslag 37EU-domstolens dom i Molenaar, C-160/96, ECLI:EU:C:1998:84 punkterna 34–36. 38Se dom i Vaassen-Göbbels, C-61/65, ECLI:EU:C:1966:39 som avsåg rådets förordning nr 3 av om social trygghet för migrerande arbetstagare (30, 1958, s. 561), vilken föregick förordning nr 1408/71 och i vilken samma terminologi användes. Se senare avgörande, dom i Acereda Herrera, mål nr C-466/04 ECLI:EU:C:2006:405, punkten 33. 39European Commission (2016) Commission staff working document, impact assessment, part 2, SWD 2016 (460) final, s. 127. till en definition av vårdförmåner för förmåner vid långvarigt vård- behov. Den föreslagna definitionen anger att vårdförmåner vid lång- varigt vårdbehov är förmåner som är avsedda att tillhandahålla, direkt betala eller ersätta kostnaden för insatser till personer med ett långvarigt vårdbehov.40 Det vill säga utan att nämna medicinsk vård. Det uppfattar vi tyder på att personlig assistans enligt både social- försäkringsbalken och LSS samt andra insatser i LSS som inte främst är medicinsk vård, kan anses som vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov och som huvudregel enbart beviljas till de som är bosatta i . Det ska noteras att i det finska avgörandet om personlig assistans bedömde att eftersom förmånen inte syftar till att förbättra hälsotillståndet, det vill säga det är inte en medicinsk insats är den inte en förmån vid sjukdom. Vi kan inte bedöma hur det finska målet kommer att påverka förslaget om förmåner vid långvarigt vårdbehov (se avsnitt 15.3.4). 15.4.4Resonemang om insatserna i LSS är vård eller kontantförmåner Enligt LSS ansvarar kommunen, om inget annat avtalats enligt 17 §, för samtliga stödformer utom råd och stöd som landstingen som regel är huvudman för. Insatserna beviljas när en person har ansökt om insatsen och det finns ett behov av insatserna som inte tillgodo- ses på annat sätt. Även om behovet till viss del tillgodoses på annat sätt kan det finnas rätt till kompletterande insatser enligt LSS.41 Insatserna i LSS bör ha en aktiverande prägel med syfte att de som har en funktionsnedsättning ska kunna bo och arbeta som andra.42 Insatserna i LSS ges i form av olika stöd som får ses som en tjänst. Den enskilde får alltså inte någon ekonomisk ersättning. Utred- ningen bedömer därför när det gäller insatserna i LSS, undantaget personlig assistans, att de bör ses som tjänster eller naturaförmåner 40Artikel 1 va i förordning 883/2004. Förmåner som är avsedda att tillhandahålla, tillgänglig- göra, direkt betala eller ersätta kostnaden för sjukvård och sjukvårdsprodukter samt sido- tjänster till denna vård. har konstaterat att begreppet vårdförmåner inte ute- sluter att en sådan förmån kan utgöra en kontant utbetalning av en institution som ansvarar för utbetalningar, bland annat i form av betalning av eller ersättning för kostnader. EU-dom- stolens dom i Vaassen-Göbbels, C-61/65, ECLI:EU:C: 1966:39. Dessutom har Administra- tiva kommissionen kompletterat förordningen genom ett vägledande beslut. Beslut S5, OJ C 106 s. 54–55. 417 § LSS. 1992/93:159, s. 172. Se även , L., m.fl., Nya sociallagarna, (, Zeteo). 1992/93:159, s. 172. och därmed klassificeras som vårdförmåner. En naturaförmån får en person där han eller hon beviljas insatsen. Det innebär att en person som har beviljats insats enligt LSS (vårdförmån) i en svensk kommun inte kan exportera insatsen till en annan medlemsstat. Det blir alltså inte tal om att kommunen ska utföra insatser enligt LSS i en annan medlemsstat. 15.4.5Resonemang om personlig assistans och assistansersättning är kontant- eller vårdförmåner Det kan noteras att kommissionen i sin analys i förslaget till för- måner vid långvarigt vårdbehov gjort bedömningen att assistans- ersättningen är en kontantförmån vid sjukdom. Det kan leda till att även personlig assistans i LSS kan bedömas som en kontantförmån eftersom det inte finns några materiella skillnader mellan assistans- ersättning och personlig assistans. har uttalat att begreppet kontantförmåner huvud- sakligen omfattar förmåner avsedda att kompensera förlorad inkomst för att en sjuk arbetstagare ska behålla sin levnadsstandard.43 För att det ska anses som kontantförmån ska förmånen utgöra en ökning av eller ett tillägg till mottagarens inkomst för att köpa tjänsten, men förmånen ska inte vara utbytbar mot en tjänst.44 I detta sammanhang kan det svenska systemets valfrihet att välja mellan biträde av per- sonlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans väcka frågan om det kan påverka om förmånerna är vård eller kontantförmåner. Det blir dock orimligt att det svenska syste- mets valfrihet för den enskilde skulle avgöra hur klassificeringen av förmånerna ska göras. Syftet med förmånen är ju detsamma, nämligen att se till att en person får den hjälp som hon eller han behöver på grund av sin funktionsnedsättning, oavsett om förmånen tillhanda- hålls som en tjänst eller genom kontanta medel som ska användas för att köpa en tjänst. Det sagda innebär att valfriheten inte kan påverka klassificeringen. Vi bedömer rättsläget som att assistansersättningen fortsatt är en vårdförmån men frågan har inte varit uppe för prövning i . Ett krav för att EU-rättsligt bedöma förmånen 43Se dom Vaassen-Göbbels, C-61/65, ECLI:EU:C:1966:39, som avsåg rådets förordning nr 3 av om social trygghet för migrerande arbetstagare vilken föregick förordning nr 1408/71 och i vilken samma terminologi användes. 44EU-domstolens dom, Kommissionen mot Parlamentet och Rådet, C-299/05, ECLI:EU:C:2007:608 punkterna 60–61. som en kontantförmån är att förmånstagaren helt fritt kan använda ersättningen, vilket mottagaren av assistansersättning inte kan. Per- sonlig assistans och assistansersättning täcker inte förmånstagarens inkomstbortfall, utan det täcker lönekostnader för den som är person- lig assistent. Det finns dock en mindre del som ska täcka administ- ration och utbildning m.m.45 Den kan ses som en del av ersättningen som det står förmånstagaren mer fritt att använda, vilket möjligen skulle vara en omständighet som skulle kunna tala för att förmånen som helhet bedöms som en kontantförmån. Det finns alltså omstän- digheter som tyder på att det är möjligt att assistansersättning och per- sonlig assistans kan komma att klassificeras som kontantförmåner, som det finns annat som tyder på att de i stället kan komma att klassificeras som vårdförmåner. Det som främst talar för att per- sonlig assistans och assistansersättning ska klassificeras som vård- förmåner är att dessa inte är kopplade till inbetalda avgifter utan är tjänster, som tillförsäkras en person som har behov av assistans.46 Där- utöver kan förmåner som ersätter kostnader vara vårdförmåner.47 15.4.6Insatser i LSS och assistansersättning faller in under den föreslagna definitionen av vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov Bedömning: Om förslaget om förmåner vid långvarigt vårdbe- hov antas kan assistansersättning och insatser enligt LSS falla in under definitionen av vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov. Om kommissionens förslag om förmåner vid långvarigt vårdbehov godkänns av parlamentet och rådet och därmed antas så bedömer utredningen att assistansersättning och insatser i LSS bör klassificeras som vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov. Det starkaste argumentet är att den föreslagna definitionen av vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov antas. Den definitionen är inte medicinsk, vilket tyder på att assistansersättning och insatser i LSS faller in under definitionen av vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov och som förslås följa bestämmelserna om sjukdom. Vi uppfattar att förslaget syftar till att 455 a § förordningen (1993:1091) om assistansersättning. 46EU-domstolens dom Europeiska kommissionen mot Republiken , C-433/13, ECLI:EU:C:2015:602. Se även dom Tolley, C-430/15, ECLI:EU:C:2017:74. 47EU-domstolens dom i , C-208/07, ECLI:EU:C:2009:455 punkten 48. säkerställa att bland annat den svenska assistansersättningen fortsatt ska vara en vårdförmån. Det är med anledning av denna definition viktigt att förmånerna assistansersättning och insatserna i LSS klassi- ficeras som förmåner vid långvarigt vårdbehov och inte under någon annan risksituation. I det fall som definitionen inte antas har i flertalet avgöranden konstaterat att förmåner vid långvarigt vårdbehov, i av- saknad av en särskild reglering, ska samordnas som förmåner vid sjuk- dom. Vi bedömer därför att det finns goda argument för att förmånerna kan bedömas som vårdförmåner vid sjukdom. Det är värt att notera att det finska förhandsavgörandet avviker från fast rätts- praxis att förmåner vid långvarigt vårdbehov ska samordnas som för- mån vid sjukdom. Avgörandet avviker också från den föreslagna defi- nitionen av vårdförmåner vid långvarigt vårdbehov (se avsnitt 15.3.4). 15.5Vad kan det innebära att en förmån inte omfattas av förordning 883/2004? Den bestämmer och anmäler till kommissionen vilka nationella sociala trygghetsförmåner som ska omfattas av för- ordningen och alltså ska samordnas.48 En klassificering som medlems- staterna har gjort av om en viss förmån omfattas av förordningen eller inte kan ändras av en nationell domstol eller av EU-domstolen.49 Det kan ske genom att en nationell domstol begär ett förhands- avgörande eller genom att kommissionen för en fördragsbrottstalan mot en medlemsstat. kan då göra självständiga bedöm- ningar av om de nationella förmånerna ska omfattas av förordningen eller inte och ta ställning till hur de ska samordnas.50 tolkning är bindande för den domstol som begärt förhandsavgörandet och den måste tillämpa tolkning när den ska avgöra målet. domar är på samma sätt bindande för andra nationella domstolar som har att ta ställning till en identisk fråga. En tänkbar risk om den inte anmäler insatser enligt 48Artikel 9 i förordning 883/2004. Det är som upprättar förteckningen som sedan publiceras i EUT. 49Se exempelvis dom i Europeiska kommissionen mot och Europeiska unionens råd, C-299/05, ECLI:EU:C:2007:608. 50EU-domstolens dom Rheinhold och Mahla, C-327/92, ECLI:EU:C:1995:144, punkten 18. LSS som sociala trygghetsförmåner är att det i slutändan blir EU- domstolen som avgör om insatserna i LSS ska omfattas eller inte och hur, det vill säga under vilken social risk som de ska samordnas. 51 Det finns andra sociala risker som skulle kunna vara aktuella, exempelvis invaliditet som samordnas på ett annat sätt än förmåner vid sjukdom. 15.5.1EUF-fördraget i stället för förordningen Att inte anmäla att förmåner ska samordnas enligt förordning 883/ 2004 skulle kunna leda till att bestämmelserna i tillämpas. Om EUF-fördraget bestämmelser tillämpas kan det i det enskilda fallet leda till att förmånerna måste exporteras på ett lik- nande sätt som den finska personliga assistansen (se avsnitt 15.3.4). Om EUF-fördragets bestämmelser tillämpas kan det även leda till samma otydliga rättsläge som fanns inom den gränsöverskridande hälso- och sjukvården innan patientrörlighetsdirektivet52 antogs. EU- domstolen menade att gränsöverskridande hälso- och sjukvård kunde ersättas på antingen förordningens eller EUF-fördragets bestämmelser. I det fall som vårdförmånen ersätts på EUF-fördragets bestämmelser har inte staten kostnadskontroll utan medlemsstaten ska ersätta den faktiska vårdkostnaden. Patienter kunde vid planerad vård antingen ansöka om förhandstillstånd eller ansöka om efterhandsersättning när det gällde hälso- och sjukvård. Vid ett förhandstillstånd i enlig- het med förordning 883/2004 regleras kostnaderna mellan respek- tive medlemsstaters försäkringsinstitutioner enligt de tariffer som gäller i vårdstaten. Vid efterhandsersättning betalar patienten själv alla sina vårdkostnader och kan sedan bli ersatt av sin försäkringsinsti- tution (i är det ) enligt de tariffer som gäller i den stat där man är försäkrad. Det innebar att en person som var försäkrad i och som ansåg sig behöva vårdförmån i en annan medlemsstat kunde grunda sin rätt på EUF-fördragets bestämmelser och få ersättning i för sina kostnader.53 En annan otydlighet som bland annat skapade merarbete för myn- digheterna vara att i vissa situationer överlappade flera regelverk för ersättning för gränsöverskridande vård i efterhand varandra. 51EU-domstolens dom Rheinhold och Mahla, C-327/92, ECLI:EU:C:1995:144, punkten 18. 52Se mål C-120/95 Decker och mål C-158/96 Kohll, samt , P. (2004). Mot en gemen- sam europeisk sjukvårdspolitik?, s. 99. 53Artikel 56 i EUF-fördraget. som var berättigad till ersättning enligt förordningen var också i de flesta fall berättigad till ersättning enligt EUF-fördragets bestäm- melser.54 Det kunde innebära att myndigheterna skulle utreda vilket av regelverket som var mest fördelaktigt för den enskilde.55 Kan upprätthålla det nationella bosättningskravet för assistansersättning och personlig assistans enligt LSS Assistansersättningen och insatserna i LSS är förmåner som är base- rade på att den assistansberättigade är bosatt i . Därför är frå- gan om bosättningskravet kan upprätthållas trots att det begränsar den fria rörligheten enligt EUF-fördraget. De problem som kan finnas med att assistansersättningen och personlig assistans blir exportabla kontantförmåner är att möjlig- heten till kontroll av att rätten till förmån består är begränsade.56 I detta sammanhang kan det finska målet om personlig assistans åter- igen nämnas eftersom den finska domstolen ställt frågan om en begränsning av den fria rörligheten kan rättfärdigas med bland annat skäl som hänför sig till kommunens skyldighet att utöva tillsyn över hur personlig assistans ordnas och kommunens möjligheter att välja på vilket sätt det är lämpligast att ordna assistansen. menar att det finns en verklig och tillräcklig anknytning till eftersom förmånstagaren är stadigvarande bosatt i och åter- vänder dit . Det gör det möjligt för kommunen att utöva tillsyn och bedöma att villkoren för förmånen består.57 Det som vi upp- fattar som ett problem i det svenska systemet, inte enbart relaterat till assistansersättning, är att en person som är utomlands behåller sin stadigvarande bosättning i under . Det finns inga krav på att återvända med regelbundenhet . Ett större problem är att svenska myndigheter, som exempelvis Försäk- ringskassan inte vet vilka som är bosatta i . Det leder till att det kommer att finnas svårigheter för att utöva tillsyn och bedöma att villkoren för förmånen består. 54Försäkringskassan (2010), Vårdförmåner med stöd av förordning 1408/71, vägledning 2010:01, version 1, s. 55. 55Försäkringskassan (2001), Vårdförmåner i internationella förhållande, version 13, s. 60. 56110 kap. 57a § socialförsäkringsbalken. 57EU-domstolens förhandsavgörande, C-679/16, ECLI:EU:C:2018:601, punkterna 68 och 70. I ett annat avgörande från som rörde en belgisk arbetslöshetsförmån var förmånstagaren enligt belgisk nationell lag- stiftning skyldig att vara bosatt i . Den nationella bestäm- melsen begränsar den fria rörligheten enligt EUF-fördraget.