sou · H7B323 · 2019-05-08 00:00:00 — Överhuvudtaget behöver statistik och data som belyser betydel- sen av kön, socioekonomi och ålder ingå i analysen. Det handlar bland annat om att leva upp till högt ställda krav på att statistiken ska vara könsuppdelad samt ska analyseras ur ett jämställdhetsper- spektiv i de fall där det handlar om mer än att bara presentera siffror. finns krav på att officiell statistik ska vara fördelad på kön.107 I förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetun- derlag finns också krav på att all individbaserad statistik som myn- digheter redovisar i sina årsredovisningar ska vara uppdelad på kön. Målet med metodutveckling är att så långt som möjligt visa ut- vecklingen , jämförelser med befolkningen i övrigt, skillna- der mellan kvinnor/män respektive flickor/pojkar, förutsättningar som går att koppla till specifika funktionsnedsättningar samt bak- grundsfaktorer såsom socioekonomisk status, födelselandsland etc. Metodutveckling behövs även för samstämmighet vad gäller de- finitioner men även för att kunna bryta ned data ytterligare (dis- aggregering) – exempelvis gällande personer med intellektuella funk- tionsnedsättningar. Dessa olika utvecklingsfrågor är nödvändiga för att uppfylla krav på uppföljning. hade SCB ett särskilt uppdrag att redovisa data för att möjliggöra uppföljning av levnadsvillkoren för personer med 106En ramlag för den sociala statistiken (IESS) är under beredning inom EU. Om det nu gällande förslaget beslutas kommer det att innebära att EHIS (European Health Interview Survey) och SILC (Statistics of income and living conditions) kommer innehålla objektiva mått på personer med funktionsnedsättning. EHIS kommer att genomföras och SILC . Hälsofördjupningen i SILC, där det objektiva måttet på personer med funk- tionsnedsättning ingår, kommer dock endast att genomföras . SCB:s avser att komplettera undersökningen nationellt, så att uppgifter samlas in . I SILC och i LFS (Labour Force Survey) kommer därtill ett subjektivt mått samlas in mer regelbundet., epost till utredningen från SCB . 107Förordning (2001:100) om den officiella statistiken, 14 § Individbaserad officiell statistik skall vara uppdelad efter kön om det inte finns särskilda skäl mot detta. Styrning och uppföljning i praktiken SCB skulle, i den utsträckning det är möjligt, redovisa uppgifter i befintlig statistik om personer med funktions- nedsättning utifrån bl.a. kön, ålder och utländsk bakgrund, samt överlämna färdigställd statistik till Myndigheten för delaktighet (MFD) för att möjliggöra uppföljning av funktionshinderspolitiken och genomförandet av Agenda 2030. Regeringen angav även att Redovisningen av uppdraget ska föregås av en dialog om innehållet med Myndigheten för delaktighet. Denna dialog kan även resultera i förslag till hur befintliga data i större utsträckning kan användas för att följa upp funktionshinderspolitiken och kostnader för detta. Vidare ska myndigheten efter dialog med Myndigheten för delaktighet redovisa ut- vecklingsmöjligheter samt kostnader framöver gällande statistik om lev- nadsvillkor för personer med funktionsnedsättning. SCB föreslår att myn- digheten ges ett långsiktigt uppdrag, inklusive en samordnande roll, avseende statistik om levnadsförhållanden för personer med funk- tionsnedsättning. Redovisningen innehåller även förslag till en översyn av definitionen av personer med funktionsnedsättning och förslag till utökad datainsamling för att bättre kunna belysa levnads- förhållanden för personer med funktionsnedsättning.108 Synergier med andra utvecklingsarbeten Utredningen ser flera möjliga synergier med andra utvecklingsar- beten som rör statistik och nyckeltal när det gäller mänskliga rättig- heter och social hållbarhet. Det gäller såväl uppdraget till SCB om ett nationellt uppföljningssystem för genomförandet av Agenda 2030 som SCB:s uppdrag att ta fram resultatindikatorer avseende mänskliga rättigheter.109 Här vill utredningen uppmärksamma att det redan pågår arbete med att ”översätta” mellan FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och de globala hållbarhetsmålen (SDG:s/Agenda 2030).110 108Statistiska centralbyrån (2018). 1092018 gav regeringen i uppdrag att samordna utvecklingen, produktionen och tillgänglig- görandet av statistik för uppföljning av genomförandet av Agenda 2030 (Fi2018/02412/SFÖ). SCB har även tagit fram förslag till indikatorer för regeringens nationella arbete för mänskliga rättigheter, enligt regeringsuppdrag Ku2018/01727/DISK. SCB har redovisat uppdraget i rapporten för regeringens nationella arbete för mänskliga rättigheter (2019). 110humanrights.dk/publications/rights-persons-disabilities-2030-agenda-sustainable- development, hämtad . Styrning och uppföljning i praktiken Uppgiftsskyldighet för andra myndigheter Andra myndigheter ska vara skyldiga att lämna uppgifter till SCB avseende personer med funktionsnedsättning. Utredningen föreslår att levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning ska inrättas som ett nytt statistikområde för officiell statistik. Av 6 § statistikförordningen följer att statliga myndigheter ska lämna de uppgifter som behövs för framställning av officiell statistik till sta- tistikansvariga myndigheter. 7.5.2Flera perspektiv och källor För att uppföljningen av funktionshinderspolitiken inte ska stanna vid myndigheternas redovisningar menar utredningen att det är an- geläget att följa upp politiken även utifrån andra perspektiv och från andra källor. Utvärdering av offentlig verksamhet bör baseras på ut- värderingspluralism.111 Det vill säga att kunskapsunderlag ska tas in från olika källor – myndigheter, oberoende akademisk forskning och sektoriella forskningsinstitut. Analys- och utvärderingsutredningen lyfter bland annat: Regeringen får i för liten utsträckning underlag för att kunna bedöma effekter av olika insatser, kostnadseffektivitet eller hur den samlade måluppfyllelsen ser ut inom ett område. Analys- och utvärderingsmyn- digheterna har en viktig roll vad gäller kopplingen mellan forskning och politik och skulle i högre grad kunna tillgodose regeringens behov ge- nom att lämna rekommendationer till regeringen, baserade på utvärde- ringar och forskningsresultat.112 Analys- och utvärderingsutredningen menar också att analys- och utvärderingsresurser kan vara en central brygga mellan politik och forskning. Mycket information och kunskap skapas oavsett statlig påverkan, och strukturer behövs för att hantera olika information.113 Styrning och uppföljning i praktiken Myndigheternas uppföljning och analys utgör basen Utredningen menar att uppföljningen av funktionshinderspolitiken till stor del ska baseras på den uppföljning som myndigheter med samord- nande ansvar inom sju samhällsområden föreslås koordinera enligt vårt förslag. Även andra myndigheter med utpekat ansvar, inte minst analys- myndigheterna, ska bidra till uppföljningen inom respektive samhälls- område. Uppföljningen som myndigheterna genomför ska utgöra basen i den samlade uppföljningen av funktionshinderspolitiken. För att vara så relevant som möjligt ska uppföljningen ske i nära samverkan med funktionshindersrörelsen, kommunsektorn, andra myndigheter och övriga berörda aktörer. Utredningen menar att den expertkunskap som finns inom respektive område hos olika aktörer är avgörande för kvaliteten på uppföljningen. Genom att systema- tiskt ta tillvara erfarenheter, kunskap och synpunkter från funk- tionshindersorganisationer i första hand, men också andra relevanta aktörer, kan man fånga upp olikheter mellan olika gruppers levnads- förhållanden och prioritera relevanta frågeställningar. Vi föreslår vidare att MFD även i fortsättningen ska ansvara för övergripande uppföljning och analys av funktionshinderspolitiken. MFD:s uppföljning och analys ska inriktas på att värdera utveck- lingen utifrån ett helhetsperspektiv. Den ska peka ut särskilt ange- lägna problem och brister och identifiera påverkbara hinder för jäm- likhet och delaktighet. 7.5.3Följa det nationella målet och hur konventionen förverkligas i Uppföljning med konventionens krav som grund Utredningens förslag bygger på att uppföljning och analys av funk- tionshinderspolitiken ska belysa hur det nationella målet uppfylls och hur mänskliga rättigheter enligt förverkligas i . Detta eftersom har ratificerat konventionen och då den nu utgör utgångspunkt för det nationella målet för funktions- hinderspolitiken. Uppföljning och analys bör därför innefatta ett an- tal aspekter: Styrning och uppföljning i praktiken •Levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning •Funktionshinderspolitikens genomförande, resultat och effekter av politiken •Analys av hinder för jämlikhet och delaktighet. Det nationella målet för funktionshinderspolitiken utgår från FN- konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsätt- ning. Konventionen kräver att staterna ska följa upp konventionen genom att samla in statistik och information.114 Artikel 31 om insamling av statistik och information är central för skyldighet att följa upp genomförandet av FN-konven- tionen. ”åtar sig att insamla ändamålsenlig information, där- ibland statistik och forskningsrön [som ska] användas till att bidra till att bedöma konventionsstatens genomförande av sina åtaganden enligt denna konvention”. Kravet på uppföljning gäller alla samhälls- nivåer, alla samhällssektorer och av alla samhällsaktörer. Utöver denna redovisningsskyldighet kräver uppföljning för att information om genomförandet av konventionen ska kunna kopplas till behov av styrning. Uppföljningen syftar till att göra det möjligt att identifiera och bemöta de hinder som perso- ner med funktionsnedsättning ställs inför och utforma och genom- föra riktlinjer som ger verkan.115 Det är ett generellt krav i flera internationella konventioner att staterna ska rapportera uppgifter om lagstiftning, vidtagna åtgärder och åtnjutande av rättigheter i praktiken för olika målgrupper. för mänskliga rättigheter har tagit fram en modell med tre nivåer för indikatorer för att främja och övervaka implemen- teringen av mänskliga rättigheter. •Strukturella indikatorer som visar hur effektiv lagstiftningen är för att säkra mänskliga rättigheter. •Processindikatorer som handlar om vad som görs för att förverkliga rättigheterna och vilka förutsättningar för lika möjligheter som skapas. Indikatorerna inkluderar verksamhet, åtgärder och program. 114FN-konventionen artiklar 4, 31 och 33. I åtagandet att främja, skydda och säkerställa åtnjutandet av rättigheterna i (Artikel 1 Syfte) ingår som en bärande del att ha vetskap om huruvida rättigheterna främjas, skyddas och säkerställs i eller ej. Det är alltså en skyldighet att veta om rättigheterna uppfylls i praktiken. 115FN-konventionen artiklar 31 (1), 31 (2). Styrning och uppföljning i praktiken •Resultatindikatorer som visar på utfallet i form av graden av för- verkligandet av rättigheter. Som vi nämnt tidigare behöver resultat/utfallsindikatorer visa om målet för samhällsområdet är uppnått eller ej. Såväl process- som strukturindikatorer pekar i sin tur på vilka förutsättningar som råder och vilka aktiva åtgärder som genomförs för att uppnå målet. Syftet med att strukturera indikatorerna enligt denna modell är att koppla ihop uppföljning med möjligheten att identifiera hinder för att uppnå målen. Dessa hinder och möjliga förslag till lösningar ska ingå i rapporteringen till regeringen. Rapporteringskraven för liknar i stora delar den sociala rapportering som funnits i med undersökningarna av befolkningens levnadsförhållanden. Men rapporteringen utifrån ska också visa vad staten gör, det vill säga redogöra för olika åtgärder som genomförts. Den ska även innehålla en lägesrapport, nationella data och jämförelser, analys av hur exempelvis diskrimineringsskyddet fungerar samt identifiera brister och hinder och visa utveckling . Data ska också redovisas uppdelad efter olika funktionsnedsättningar.116 lämnade sin första rapport till 2011. Efter granskning återkopplade sina iakttagelser och re- kommendationer på rapporten. Enligt kommittén belyste rapporten ett alltför smalt perspektiv av hur konventionens rättigheter för- verkligas. Kommittén påpekade att rapporten inte omfattade hela bredden av konventionens alla rättighetsområden och att indikatorer saknades på viktiga områden. Den iakttog också att det är ett pro- blem att uppgifter från kommunerna är frivilliga och menade att behöver förmå kommunerna att följa upp hur konventionen genomförs. Kommittén noterade också att det inte fanns information upp- delad på olika typer av funktionsnedsättningar och påpekade att så- dan information är nödvändig för att uppmärksamma specifika bris- ter som drabbar vissa grupper. Kommittén iakttog också brister på grund av att uppgifter och information inte redovisades efter flera indelningsgrunder, exempelvis kön och ålder. 116Tössebro (2018). Styrning och uppföljning i praktiken uppmärksammar brister i statistiskt underlag är inte något unikt för . Det är vanligt att stater saknar sta- tistiskt underlag och andra former av empiriska data som relaterar till mänskliga rättigheter och när data finns så är den sällan möjlig att jämföra mellan stater.117 ställer också krav på att informationen ska brytas ned på ett ändamålsenligt sätt. Konventionens rättigheter gäller alla personer med funktionsnedsättning. Dessutom erkänner konven- tionen behovet av att skydda personer med funktionsnedsättning från diskriminering på alla grunder.118 Det innebär att en ändamålsenlig nedbrytning av den information som samlas in under Artikel 31 ska kunna visa på skillnader även på andra grunder än funktionsnedsätt- ning. Genom att dela in uppgifter efter flera indelningsgrunder kan man ur ett intersektionellt perspektiv belysa faktorer som samverkar och förstärker varandra, såsom betydelsen av kön, socioekonomi eller ålder. Följa framväxten av universell utformning Utredningen menar att det är viktigt att även följa upp utvecklingen och tillämpningen av universell utformning i samhället. Vi anser att de processindikatorer som tas fram bör spegla hur universell utform- ning som vägledande princip för genomförandet för funktionshin- derspolitiken får genomslag inom de olika prioriterade samhällsom- rådena. För detta kan det krävas att nya metoder utvecklas, men vi ser ett stort värde i att det redan från start finns möjlighet att följa framväxten av universell utformning. 117Kjearum & (2017) s. 101. 118FN-konventionen artikel 5 (2). Styrning och uppföljning i praktiken är ett av de mest statistikförda samhällena i världen, men frå- gan är om vi har rätt sorts statistik och vilka perspektiv som fångas i befintlig statistik och data när det gäller funktionshinderspolitiken och säkerställande av rättigheterna i . Uppföljning och analys av funktionshinderspolitiken behöver ge kunskap om ett nuläge, genomförda insatser och effekter samt ut- veckling . För det första behöver uppföljningen av funk- tionshinderspolitiken alltså visa levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning, inbegripet skillnader i levnadsförhållan- den för personer med funktionsnedsättning jämfört med övriga i be- folkningen.119 På så sätt uppmärksammas brister och uppföljningen ger en indikation på om utvecklingen går framåt eller bakåt i något avseende. Uppgifter om att ingen förändring sker kan vara en nog så viktig information. För det andra behöver uppföljningen visa vilka insatser som ge- nomförs och effekterna av insatserna om det är möjligt. I båda de- larna bör uppföljningen kopplas till målen i styrsystemet. Resultaten kan användas för att identifiera områden som kräver insatser för att riva hinder och främja jämlikhet i levnadsvillkor. Varje aktör behöver ha kunskap om hur den ska bidra till genom- förandet av det nationella målet för funktionshinderspolitiken och till förverkligandet av rättigheter. Det kräver uppföljning av egna insatser och resultat av dessa i förhållande till rättigheter för individer och i förhållande till strukturer. Det huvudsakliga syftet med uppföljningen är alltså att ge kun- skap om var de största problemen finns och vilka insatser som fun- gerar bäst. På så sätt bidrar uppföljningen till att ge styrsignaler om vilka åtgärder riksdag och regering behöver vidta och vart resurser behöver riktas. 7.5.5Från utredningar till myndigheter Historiskt har statliga utredningar och framför allt de två statliga handikapputredningarna –1976 respektive 1989–1992 haft stor betydelse för uppföljning och utvärdering av funktionshinderspoli- tiken. Utredningarna har genomfört en bred insamling och analys av 119FN-konventionen artikel 5. Styrning och uppföljning i praktiken den kunskap som funnits vid aktuell tidsperiod om situationen för personer med funktionsnedsättning. har de statliga myndigheterna en större roll när det gäller att ta fram kunskap om utvecklingen mot att personer med funk- tionsnedsättning har jämlika levnadsvillkor och fullt ut kan delta i samhället. initierade exempelvis en utvärder- ing av den svenska handikappolitiken 2001.120 7.5.6MFD:s uppföljning av funktionshinderspolitiken Både och Handisam hade i uppdrag att följa upp och utvärdera funktionshinderspolitiken. I fallet med Handisam var uppföljningsuppdraget nära knutet till de handikap- politiska strategierna och de samhällsområden som var prioriterade. är det MFD som följer upp funktionshinderspolitiken och dess genomslag i samhället. 1.följa upp, utvärdera och analysera insatser från statliga myndigheter, kommuner, landsting och andra aktörer i förhållande till de natio- nella funktionshinderspolitiska målen, 2.bidra med kunskapsutveckling kring levnadsvillkor och rättigheter för personer med funktionsnedsättning, 3.inneha samlad kunskap om arbetet för ökad tillgänglighet och dess resultat samt om utveckling och skillnader i levnadsvillkoren för per- soner i alla åldrar och kön med olika funktionsnedsättningar bland annat genom att genomföra kartläggningar, uppföljningar, utvärde- ringar och analyser, däribland samhällsekonomiska analyser, 4.föreslå lämpliga åtgärder för en effektiv styrning och samordning av det funktionshinderspolitiska arbetet. MFD beskriver själva att funktionshinderspolitiken följs upp utifrån offentliga aktörers arbete med att integrera funktionshinderperspek- tivet och levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning i sin verksamhet.121 Underlaget från uppföljningen ska ge en bild av hur lyckas genomföra funktionshinderspolitiken och förverkliga 120Riksförsäkringsverket (2002). 121Socialstyrelsen har tidigare haft specifika regeringsuppdrag att ta fram ett system för att följa levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning och därtill ett uppdrag att ta fram en tematisk rapport. Styrning och uppföljning i praktiken FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsned- sättning. I regleringsbrevet hade MFD i uppdrag att redovisa utvecklingen inom funktionshinderspolitiken i en samlad rapport. All individbaserad statistik ska presenteras, kommenteras och analyseras efter kön. En undersökningspanel Rivkraft med cirka 3 000 personer som har olika funktionsnedsättningar bidrar till uppföljningen genom att ge perspektiv på vad som ligger bakom olika utfall. MFD samlar och redovisar också statistiska underlag från befolkningsundersökningar och annan offentlig statistik. Man har även genomfört fördjupnings- studier om jämställdhet, arbetsmarknadsområdet och arbetet inom landsting och regioner. Under senaste strategiperioden tog MFD emot och analyserade rapporter om insatser från de strategiska myn- digheterna. Vid strategiperiodens slut tog MFD fram en samlad ut- värdering och analys av funktionshinderspolitiken 2011–2016 och ett förslag på struktur för genomförande, uppföljning och inriktning inom funktionshinderområdet. Statskontoret gjorde 2016 en myndighetsanalys av MFD och be- dömde då att MFD:s uppföljning löpte på utan större problem. Statskontoret uppmärksammade dock att MFD:s kommunenkät fått kritik från SKL för uppgiftslämnarbördan för kommunerna.122 och flera andra strategiska myndigheter har yttrat sig kritiskt till att deras rapportering skulle ske så ofta. menade att den omfattande årliga rapporteringen har varit tidskrä- vande och tar resurser i anspråk som innebär att annat får stå till- baka.123 Flera strategiska myndigheter menade att MFD behandlat samtliga mål med samma dignitet i sin årliga rapport vilket innebär att myndigheter som har mål som är lätta att nå kan redovisa ett bättre utfall än dem som har mål som är svåra att nå. MFD har upp- fattats som lite ”fyrkantiga” i sin tolkning av måluppfyllelsen. I Statskontorets rapport framgår det att MFD:s årliga redovisning inte tydligt visade hur myndigheten har viktat och bedömt myndig- heternas måluppfyllelse. MFD:s uppföljning har förändrats sedan Statskontoret gjorde granskningen. Det är framför allt uppföljningen av myndigheter, kom- muner och landsting som har förändrats. Fem återkommande tema- enkäter till kommuner (arbetsmarknad, fysisk tillgänglighet, idrott, 122Statskontoret (2016). 123Socialstyrelsen (2016). Styrning och uppföljning i praktiken kultur samt utbildning) har ersatts med en enkät med fokus på funktionshinderperspektiv i styrning och ledning. Målet med den nya uppföljningen är att koppla den närmare till konventionen och till mänskliga rättigheter. Under den senaste strategiperioden –2016 genomförde flera myndigheter särskilda undersökningar för att analysera situationen för personer med funktionsnedsättning, som reger- ingsuppdrag eller för att följa upp resultatet av egna etappmål. Ex- empelvis utvärderade PTS digital delaktighet – en slags skuggunder- sökning av webbtillgänglighet i förhållande till SCB:s undersökning It-användning bland individer.124 PTS undersökning gav ett annat utfall mot vad SCB:s undersökningar visat. PTS kunde bland annat konstatera att personer med kognitiva funktionsnedsättningar behöver uppmärksammas särskilt för att inte hamna efter i den digitala samhällsutvecklingen. genomförde särskilda analyser av jämlik vård, där myndigheten konstaterade ojämlik tillgång till hälso- och sjukvård för personer med psykisk ohälsa och personer med LSS-insatser. Analy- serna avsåg bland annat tillgång till vård och behandling för cancer, akut hjärtinfarkt, diabetes och stroke. använde data från flera källor för att lägga ett pussel och på så sätt få ut mer av be- fintliga uppgifter. genomför också särskilda undersök- ningar om personlig assistans, boenden för barn och om individuellt självbestämmande inom ramen för sitt befintliga sektorsansvar för funktionshinderspolitiken. 124SCB-undersökningen It-användning bland individer (numera Befolkningens it-använd- ning) visar privatpersoners tillgång till och användning av it, /hitta-statistik/statistik-efter- amne/levnadsforhallanden/levnadsforhallanden/befolkningens-it-anvandning/, Styrning och uppföljning i praktiken håller på att utveckla sitt ana- lysverktyg 18 för att få en tydligare koppling till Barnkonven- tionen och den temaindelning som finns där. Totalt kommer det att utvecklas fler indikatorer, bland annat eftersträvar man att få med flera indikatorer där barnen själva beskriver sin situation. ska systematiskt följa och analysera sam- hällets utveckling och jämställdhetspolitikens möjligheter att styra mot de sex jämställdhetspolitiska delmålen. I arbetet genomför myndigheten egna uppföljningar och analyser och använder tillgäng- lig statistik, studier, aktuell forskning och andra myndigheters upp- följningar med relevans för området. Agenda 2030 med 17 globala mål för hållbar utveckling antogs av FN:s medlemsstater 2015. Enligt agendan ska undertecknande stater bedriva ett hållbarhetsarbete som tar hänsyn till levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning.