sou · H7B346d3 · 2019-11-29 00:00:00 — CPSS-Iosco (2012), Principles for financial market infrastructures, , april. Ds 2015:2, Värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instru- ment. ECB (2018), Opinion of of 26 October 2018 on the review of Finnish law concerning preparedness obliga- tions applicable in the financial sector (/2018/46). (2010), Stärkt krisberedskap i betalningssystemet, Fi 2010/1619. FSPOS (2017), FSPOS rapport om höjd beredskap, krav och förutsätt- ningar för beredskapsplanering för aktörerna inom den finansiella sektorn, Finansiella Sektorns Privat-Offentliga Samverkan, 28 no- vember. Försvarsberedningen (2017), Motståndskraft – Inriktningen av total- försvaret och utformningen av det civila försvaret 2021–2025, Ds 2017:66. MSB (2018), Nationell risk- och förmågebedömning, Myndigheten för Samhällsskydd och Beredskap, MSB1221. (2016), Framställning om modernisering av äldre lagar som påverkar beredskapsansvar, Skrivelse av , dnr 2016-00486. (2017), Finansiell infrastruktur, . (2017), Ramavtal av mellan Riks- gäldskontoret och avseende laddningsbara kort- tjänster för statliga myndigheter, Förbetalda kort, dnr 2016/1206. (2007), Krisberedskap i betalningssystemet, RiR 2007:28. SOU 1986:22, och . Förslag till ny riks- bankslag och ändrat huvudmannaskap för . SOU 1993:116, och beredskapsansvar. SOU 1995:125, Finansiell verksamhet i kris och krig. SOU 2011:78, Stärkt krisberedskap i det centrala betalningssystemet. SOU 2015:25, En ny säkerhetsskyddslag. Krisberedskap och höjd beredskap SOU 2018:26, Några frågor i skyddslagstiftningen. SOU 2018:42, Tryggad tillgång till kontanter. SOU 2018:82, Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen. 36.1Uppgiftsskyldighet och behandling av insamlade uppgifter Uppgiftsskyldighet för finansinstitut m.fl. Enligt den nuvarande riksbankslagen ska ett finansinstitut eller an- nat företag som står under tillsyn av lämna de uppgifter som anser vara nödvändiga dels för att följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaderna, dels för att övervaka betalningssystemets stabilitet (6 kap. 9 § första stycket riksbanks- lagen). avses bankinstitut (banker och utländska bank- företag som bedriver verksamhet från filial i ), kreditmarknads- företag, värdepappersinstitut, Första–Fjärde AP-fonderna enligt lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder), enligt lagen (2000:193) om , försäk- ringsföretag som har tillstånd att driva försäkringsrörelse i enligt försäkringsrörelselagen (2010:2043), Svenska skeppshypo- tekskassan samt utländska företag som med stöd av 4 kap. 1, 3 eller 4 § lagen om bank- och finansieringsrörelse driver verksamhet från filial i . Det första ledet av bestämmelsen i 6 kap. 9 § första stycket fick sin nuvarande lydelse 1990. Det beskrevs i förarbetena som en all- mänt utformad befogenhet att inhämta uppgifter för att ska kunna följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaderna. Uppgiftsskyldigheten för instituten avser enligt förarbetena endast de uppgifter som krävs för att ska kunna utforma och tillämpa sin valuta- och kreditpolitik (prop. 1989/90:135 s. 69). Uttrycket ”övervaka betalningssystemets stabilitet” i det andra ledet av bestämmelsen är avsett att vara vidare än RIX-systemet och andra infrastruktursystem för betalningar. Bestämmelsen infördes under bankkrisen . Den motiverades med att skulle ha möjlighet att fullgöra sin uppgift att tillhanda- hålla likviditetsstöd (prop. 1992/93:135 s. 37). För att ska kunna fullgöra denna uppgift på ett effektivt sätt borde banken en- ligt regeringen ha möjlighet att inhämta uppgifter från de institut som kan behöva likviditetsstöd från . Uppgiftsskyldighet för svenska utgivare av värdepapper Efter anmodan av ska också svenska utgivare av värde- papper till lämna de uppgifter om emitterade värdepap- per som anser nödvändiga för att följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaderna eller för att övervaka betalnings- systemets stabilitet (6 kap. 9 § andra stycket riksbankslagen). Riks- banken har meddelat föreskrifter om uppgiftsskyldigheten.1 Uppgifter om betalningsbalansstatistik m.m. framställer betalningsbalansstatistik och statistik över utlandsställningen. För att ska kunna göra det, är den som för egen eller annans räkning har utfört transaktioner med ut- ländsk motpart eller hållit tillgångar och skulder med utlandsanknyt- ning skyldig att till lämna de uppgifter som behövs som underlag för betalningsbalansstatistik och för statistik över utlandsställningen (6 kap. 9 § tredje stycket samma lag). 1Se föreskrifter (RBFS 2014:1) om skyldighet att lämna uppgifter om emitterade värdepapper. Föreskrifterna innehåller bestämmelser om rapportering till av upp- gifter rörande egna emitterade värdepapper som anser nödvändiga för att följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaderna och för att övervaka betalningssystemets sta- bilitet. De insamlade uppgifterna används även för framställning av statistik rörande värdepap- persmarknader. kan samla in uppgifter genom att vända sig direkt till ett företag eller med stöd av föreskrifter. Att får meddela föreskrifter om uppgiftsskyldigheten följer av 6 kap. 9 § fjärde stycket samma lag. får vidare meddela föreskrifter om att uppgifter som ska lämnas till i stället ska lämnas till Statistiska central- byrån (6 kap. 10 och 11 §§ samma lag). Beträffande uppgiftsskyldig- heten från finansinstitut m.fl. och emittenter av värdepapper (dvs. inte för betalningsbalansstatistiken och statistiken över utlandsställ- ningen), ska samråda med och Sta- tistiska centralbyrån innan banken meddelar föreskrifter (6 kap. 10 § samma lag). Syftet med samrådet med är att i möjligaste mån undvika att både och Finansinspektio- nen samlar in liknande uppgifter. ansvar för att ta fram statistik De uppgifter som samlar in behöver som regel behand- las ytterligare innan den används i verksamheten, t.ex. genom regi- strering, organisering eller bearbetning. En slutprodukt av en sådan behandling kan vara statistik. Vilken statistik ska ta fram och vad den ska innehålla framgår dock inte mer i detalj av riksbanks- lagen. Däremot framgår det av 6 kap. 4 § andra stycket riksbanks- lagen att löpande ska offentliggöra statistiska uppgifter om valuta- och kreditförhållandena. Av 6 kap. 9 § tredje stycket samma lag följer vidare att framställer betalningsbalans- statistiken och statistiken över utlandsställningen. framställer bl.a. följande statistik. har uppdragit till Statistiska cen- tralbyrån, att samla in, sammanställa och publicera finansmark- nadsstatistiken. Statistiken omfattar t.ex. penningmängd, balansräk- ningar, räntestatistik och värdepappersmarknaden. Statistiken bygger på rapportering från monetära finansinstitut, vilket innefattar ban- ker, bostadsinstitut, finansbolag, kommun- och företagsfinansierande institut, monetära värdepappersbolag och monetära investerings- fonder (penningmarknadsfonder). Betalningsbalansen är en sammanställning av ett lands reala och finan- siella transaktioner gentemot utlandet. har uppdragit åt att producera, sammanställa och publicera statistik för räkning. På uppdrag publicerar månatlig statistik över svenska emittenters värdepappersupplåning. Uppgift- erna omfattar alla emissioner av värdepapper som offentlig och pri- vat sektor har genomfört i och i utlandet. Uppgifterna byg- ger dels på direktrapportering av värdepappersemissioner från upp- giftslämnare, dels på uppgifter från . Den pub- licerade statistiken omfattar bl.a. uppgifter om valuta, löptid och räntevillkor. Uppgifterna används av bl.a. i arbetet med penningpolitik och finansiell stabilitet. omsättningsstatistik på penning- och obligationsmark- naden samt valutamarknaden baseras på uppgifter som inrapporte- rats från motparter. •Statistik över korta penningmarknadsräntor avser att börja publicera uppgifter om dags- låneränta. Denna ränta kommer att baseras på information om de penningpolitiska motparternas transaktioner på penningmarknaden (jfr det som sägs i avsnitt 36.3 om pågående arbete inom vad gäller en ny referensränta). samlar in och sammanställer statistik över olika typer av elektroniska och kontanta betalningar från bl.a. banker och andra betaltjänstleverantörer Den betalningsstatistiken rapporteras till ECB och Banken för internationell betalningsutjämning (BIS). för också statistik över bl.a. betalningar i RIX-systemet. Databasen för övervakning och tillsyn över finansmarknaderna För övervakning och tillsyn finns det en särskild databas över finansmarknaderna, se lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna. Den databasen finns hos . Uppgifter får behandlas i databasen för sammanställning och ana- lys av information som behövs i 1.Riksbankens verksamhet för att främja ett säkert och effektivt be- talningsväsende, 2.Finansinspektionens verksamhet för tillsyn över finansiella mark- nader och företag, samt 3.Riksbankens, och verksamheter för framställning av statistik. I databasen får sådana uppgifter behandlas som samlats in med stöd av 6 kap. 9 § första och andra styckena riksbankslagen (se ovan) och med stöd av bestämmelser i lagar och EU-förordningar som berör tillsynsverksamhet. För att uppgifter som tas in med stöd av lag ska få behandlas i databasen ska de ha samlats in med stöd av föreskrifter om periodisk rapportering. Utöver sådana uppgifter får i databasen behandlas 1.uppgifter om eller ekonomiska förhållanden, 2.uppgifter som är allmänt tillgängliga, 3.uppgifter från andra centralbanker eller från Banken för interna- tionell betalningsutjämning, under förutsättning att uppgifterna har samlats in för tillsyns- eller övervakningsändamål, och 4.uppgifter om juridiska personers resultat- och balansräkningar. Personuppgifter får inte behandlas i databasen. har direktåtkomst till uppgifterna i databasen i ban- kens verksamhet för att främja ett säkert och effektivt betalningsvä- sende samt i bankens verksamhet för framställning av statistik. har direktåtkomst till uppgifterna i databa- sen i inspektionens verksamhet för tillsyn över finansiella marknader och företag samt i inspektionens verksamhet för framställning av statistik. Kommitténs förslag: På begäran av ska finansiella företag som driver verksamhet i lämna de uppgifter som är nödvändiga för att banken ska kunna utföra sina uppgifter en- ligt den nya riksbankslagen. Därutöver ska följande juridiska och fysiska personer på Riks- bankens begäran lämna de uppgifter som är nödvändiga för att banken ska kunna utföra vissa uppgifter enligt denna lag. 1.Svenska utgivare av värdepapper, i fråga om verk- samhet avseende penningpolitik och det finansiella systemet. 2.Deltagare i system för betalningsavveckling, ju- ridiska personer som har ett kvalificerat innehav i en sådan och företag till vilka sådana deltagare har utkontrakterat verksam- het, i fråga om verksamhet avseende det finansi- ella systemet. 3.Juridiska personer inom finansiell infrastruktur som står un- der övervakning från och företag till vilka sådana juridiska personer har utkontrakterat verksamhet. 4.De juridiska personer och näringsidkare som omfattas av verksamhet avseende krisberedskap och höjd be- redskap, i fråga om denna verksamhet och verksamheten avse- ende kontanter. 5.Den som för egen eller annans räkning har utfört transak- tioner med utländsk motpart eller hållit tillgångar och skulder med utlandsanknytning, i fråga om betalnings- balansstatistik och statistik över utlandsställningen. Ett finansiellt företag som är uppgiftsskyldigt, ska på begäran även lämna de uppgifter om dotterföretag som anser är nödvändiga. får meddela föreskrifter om uppgiftsskyldig- heten. får också meddela föreskrifter om att vissa upp- gifter som ska lämnas till i stället ska lämnas till Sta- tistiska centralbyrån. Beträffande andra uppgifter än sådana som rör betalningsstatistiken och statistik över utlandsställningen, ska ge och tillfälle att yttra sig innan den meddelar sådana föreskrifter. Behovet av uppgifter på olika områden För att ska kunna fullgöra de uppgifter som banken till- delas enligt kommitténs förslag, behöver samla in och behandla uppgifter på en rad olika områden. Det gäller även sådana uppgifter som inte är allmänt tillgängliga. behöver kunna få informationen direkt från företagen. Bestämmelserna om uppgifts- skyldighet i den nuvarande riksbankslagen är visserligen relativt om- fattande. Det finns dock skäl att överväga en bestämmelse av upp- giftsskyldighet som på ett tydligt sätt omfattar alla verksamhetsområden enligt den nya riksbankslagen. En sådan be- stämmelse bör bl.a. omfatta alla relevanta delar av den finansiella in- frastrukturen och det finansiella systemet i övrigt. Som berörs nedan finns det på vissa områden skäl att överväga en utvidgning av kretsen uppgiftsskyldiga aktörer. Det bör också framhållas att enligt kommitténs för- slag tilldelas uppgifter utöver penningpolitik och det finansiella sy- stemets stabilitet och effektivitet. Exempelvis ges ett större ansvar än tidigare för krisberedskap och höjd beredskap. Mot denna bakgrund framstår det som lämpligt att ersätta de nu- varande bestämmelserna med bestämmelser om uppgiftsskyldighet som gäller i förhållande till samtliga uppgifter enligt den nya riksbankslagen. Kommittén övergår till att på ett övergri- pande plan behandla vilket behov av uppgifter som kan ha på olika områden. Det som sägs nedan utesluter inte att även kan in- hämta information på frivillig väg, t.ex. vad gäller undersökningar avseende allmänhetens betalningsvanor, eller till följd av avtal som ingås med stöd av den nya riksbankslagen. motparter i penningpolitiken är olika finansiella före- tag, framför allt banker och andra kreditinstitut. På penningpoliti- kens område behöver ha tillgång till sådana uppgifter som är nödvändiga för att den ska kunna bedöma och analysera ef- fekterna av olika möjliga penningpolitiska åtgärder och hur den pen- ningpolitiska transmissionen fungerar. Den aktuella informationen rör bl.a. följande frågor: •omsättning och prissättning på finansiella marknader, såsom penningmarknaden, räntemarknaden och valutamarknaden •bankers in- och utlåning till andra finansiella företag, vad gäller både volymer och räntor •bankers in- och utlåning till icke-finansiella företag och hushåll, i fråga om volymer och räntor, bankernas finansieringskostnader och finansieringsmodeller Vissa uppgifter om finansiella företags likviditetsförsörjning, finan- siering, utlåning m.m. enligt ovan är även av betydelse för Riksban- kens uppgift att bidra till ett stabilt och effektivt finansiellt system. Det gäller exempelvis uppgifter om bankers finansiering och liknan- de förhållanden som påverkar det finansiella systemets motstånds- kraft. Som beskrivs i kapitlen 22 och 23 ska kunna ge likviditetsstöd för att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet. Stöd får ges till vissa finansiella företag, nämligen svenska företag som står under tillsyn av , motsvarande utländska företag som driver verksamhet i genom filial och centrala motparter. Det är rimligt att även fortsättnings- vis får begära uppgifter från sådana företag som är eller kan bli före- mål för stöd eller som behövs för att bedöma exempelvis riskerna med eller effekterna av lämnade eller planerade stödåtgärder. Infor- mation kan också behövas som ett led i krisförberedelser. Eftersom uppgifter avseende det finansiella syste- met syftar till att detta ska vara stabilt och effektivt, kan behöva inhämta uppgifter som avser effektivitetsfrågor och inte endast hot mot stabiliteten i systemet. Vidare ska övervaka den finansiella infrastrukturen och på ett vidare plan bedöma om det finansiella systemet är väl funge- rande och verka för att identifiera sårbarheter och risker i det finan- siella systemet som kan leda till allvarliga störningar eller betydande effektivitetsförluster (se avsnitt 24.2). För att fullgöra dessa uppgif- ter behöver tillgång till information om det finansiella systemet som sådant och om uppbyggnaden av risker som hotar sta- biliteten och effektiviteten i det finansiella systemet. be- höver därför kunna få tillgång till information från en relativt bred krets av finansiella företag. Krisberedskap och höjd beredskap föreslagna ansvar för krisberedskap och höjd bered- skap innebär att behöver kunna inhämta uppgifter om enskilda företags beredskapsplanering och t.ex. deras förmåga att driva verksamheten vidare under krig. Framför allt rör det sig om uppgifter som har betydelse för att ska kunna bedöma om företaget i fråga efterlever de krav som ställs på det (se av- snitt 35.7.3). I avsnitt 35.7.8 lämnas förslag till en ny sekretessbestämmelse av- seende betalningssystem och liknande system. Uppgifter som in- hämtas inom ramen för arbete med krisberedskap och höjd beredskap kommer i många fall att omfattas av sekretess enligt denna bestämmelse. I fråga om kontanthanteringen kan behöva inhämta uppgifter av olika slag. Det kan t.ex. gälla kostnader och prissättning, eftersom dessa förhållanden kan påverka kostnaderna för t.ex. han- deln och konsumenter – vilket i sin tur påverkar tillgången till kon- tanter. I avsnitt 36.3 föreslås att ska få tillhandahålla och offent- liggöra sådana referensräntor och andra referensvärden som avses i EU:s förordning om referensvärden. För att göra detta behöver Riks- banken ha rätt att från finansiella företag inhämta uppgifter om vissa transaktioner. Allmänt om rätt till uppgifter I det föregående beskrivs vilken typ av uppgifter som kan behöva för sin verksamhet. Det är knappast möjligt att uttöm- mande reglera vilka slags uppgifter som ska lämnas till och av vem. Enligt den nuvarande riksbankslagen anges i stället vilka företag som är skyldiga att lämna de uppgifter som begär. Kommittén föreslår att den nya riksbankslagen utformas på motsvarande sätt. I det följande identifieras den krets av aktörer som ska vara skyl- dig att lämna de uppgifter som anser nödvändiga för att utföra sina uppgifter. Vilka specifika företag som faktiskt kommer att behöva lämna uppgifter beror dock på vilka uppgifter det är fråga om och vad uppgifterna ska användas till. För att ett företag ska vara skyldigt att lämna uppgifter till Riks- banken ska det framgå av en begäran från . En sådan be- gäran kan avse ett enskilt fall eller framgå av föreskrifter som Riks- banken meddelar. får bara begära sådana uppgifter som den på sakliga grunder anser vara nödvändiga för att utföra sina uppgifter. Proportionalitetsprincipen enligt förslaget i avsnitt 13.5 eller enligt 5 § förvaltningslagen är tillämplig i sådana fall. De uppgifter som får del av kan användas för att framställa statistik. För att uppgifterna ska vara användbara för Riks- banken kan de dock också behöva behandlas på annat sätt. Dessa frågor behandlas i 36.1.3. Nedan behandlas först vilka finansiella företag som ska vara skyl- diga att lämna uppgifter till oavsett i vilken del av Riks- bankens verksamhet som behovet av uppgifter uppkommer. Där- efter behandlas utformningen av lagstödet för att inhämta uppgifter från aktörer även utanför kretsen finansiella företag som driver verk- samhet i , avseende vissa av uppgifter. Av beskrivningen ovan framgår att för sin verksamhet kan behöva inhämta uppgifter från en bred krets finansiella företag, dvs. företag som står under tillsyn av och mot- svarande utländska företag, AP-fonder och Svenska skeppshypo- tekskassan. Information från dessa aktörer är av betydelse för alla verksamhetsområden. Med hänsyn till de kopplingar som finns mellan olika verksamhetsområden, t.ex. pen- ningpolitik och finansiell stabilitet, är det också en fördel om Riks- banken kan vända sig till samma krets finansiella företag för att få uppgifter oavsett om uppgiften behövs i en eller flera verksamhets- områden. Jämfört med de företag som ska lämna uppgifter enligt 6 kap. 9 § första stycket riksbankslagen kommer fler utländska företag att bli uppgiftsskyldiga. bör dock inte ha några maktbefogen- heter beträffande utländska företag som inte har någon verksamhet i . Kommittén föreslår därför att finansiella företag som dri- ver verksamhet i på begäran av ska lämna de upp- gifter som är nödvändiga för att banken ska kunna utföra sina upp- gifter enligt den nya riksbankslagen. Genom ändringar i kapitalkravsdirektivet och tillsynsförord- ningen som har beslutats kommer vissa holdingföretag som äger ak- tier i exempelvis banker att bli tillståndspliktiga och stå under tillsyn av kommer då att omfat- 2Se artikel 21a i och rådets direktiv (EU) 2019/878 av om ändring av direktiv /36/EU vad gäller undantagna enheter, finansiella holdingföretag, blandade finansiella holdingföretag, ersättning, tillsynsåtgärder och tillsynsbefogenheter och kapitalbevarande åtgärder. Se även artikel 1 i och rådets förordning (EU) 2019/876 av om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 vad gäller bruttoso- tas av definitionen av finansiella företag. Om ett sådant holdingbolag är moderföretag till ett institut kan även det bli uppgiftsskyldigt. För arbete avseende det finansiella systemet kan det vara nödvändigt med underlag som beskriver förhållandena för hela koncerner, t.ex. de svenska bankkoncernerna. Sådana uppgifter be- höver också samlas in inom ramen för verksamheten inom Banken för internationell betalningsutjämning och ECBS. Det gäller bl.a. uppgifter om svenska bankgruppers värdepappersinnehav och lån. För att kunna svara mot behov, är det därför nödvän- digt att kan samla in uppgifter inte bara om ett visst fi- nansiellt företag som driver verksamhet i , utan även om för- hållandena hos utländska dotterföretag. sker utan att det finns en explicit bestämmelse som ger rätt att begära upplysningar om utländska dotterföretag. Det bör dock tydliggöras att har rätt till sådan insamling från uppgiftsskyldiga svenska moderbolag. Kommittén föreslår att detta kommer till uttryck genom en be- stämmelse som anger att om begär det ska ett finansiellt företag som driver verksamhet i lämna de uppgifter om dotterföretag som är nödvändiga för att banken ska kunna fullgöra sina uppgifter. Svenska utgivare av värdepapper Enligt den nuvarande riksbankslagen ska svenska utgivare av värde- papper på begäran lämna de uppgifter om emitterade värdepapper som anser är nödvändiga dels för att följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaden, dels för att övervaka betalningssystemets stabilitet. Bestämmelsen infördes eftersom er- farenheter från finanskrisen visade att kan få behov av uppgifter om svenska utgivares utestående värdepappersemissioner i samband med övervakningen av betalningssystemets stabilitet. liditetsgrad, stabil nettofinansieringskvot, krav för kapitalbas och kvalificerade skulder, mot- partsrisk, marknadsrisk, exponeringar mot centrala motparter, exponeringar mot företag för kollektiva investeringar, stora exponeringar, rapporteringskrav och krav på offentliggörande av information, samt av förordning (EU) nr 648/2012. exempel på uppgifter som med stöd av bestämmelsen blir tillgängliga för nämnde finansutskottet enskilda aktörers lånekost- nader för värdepappersupplåningen, förfallostruktur och kreditvär- dering för de utestående emissionerna.3 anförde att genom att kunna visa hur finansieringskostnaderna utvecklas, hur refinansieringsbehovet ser ut den närmaste framtiden och hur kre- ditvärderingsinstitutens bedömningar utvecklas skulle analys och bedömning av betalningssystemets stabilitet förbättras. menade att för tillgång till tillförlitlig information om svenska värdepapper i arbetet med finansiell stabilitet är det centralt att ges rätt att samla in uppgifter om utgivna värdepapper från emittenter. Enligt kommitténs bedömning bör även fortsättningsvis kunna inhämta denna typ av in- formation. Sådana uppgifter bör enligt den nya riksbankslagen avse verksamhet i fråga om penningpolitiken och det finan- siella systemet. Deltagare i system för betalningsavveckling, deltagare till dem och underleverantörer