sou · H7B360 · 2019-12-13 00:00:00 — Skälen för utredarens förslag: Artiklarna 16 och 17 i krishan- teringsdirektivet enligt dess ursprungliga lydelse har tidigare genom- förts i 3 kap. i lagen om resolution, som kompletteras ifråga om när ett hinder för resolution, eller sådan nedskrivning eller konvertering som avses i 6 kap., består i att företaget inte uppfyller kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder. Enligt definitionen i 1 kap. 1 § första stycket utgörs resolution av rekonstruktion och avveckling. Artiklarnas omfattning utökas även för att omfatta alla företag som kan ingå i en resolutionsgrupp enligt den nya ordningen. Bland annat införs en förkortad process för att åtgärda brister i att uppfylla kravet. Den tid företaget har på sig att återkomma med egna förslag till åtgärder och en plan för att genomföra dessa har kortats från . För andra hinder gäller fortfarande den . Åtgärdskatalogen har också kompletterats med fler åtgärder för det fall hinder för resolution avser bristande efterlevnad av kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder i alla dess beståndsdelar, inbe- gripet till vilket belopp kravet ska uppfyllas med kapitalbas och andra efterställda skulder. Dessa ändringar ska framgå av lag. 17.2Förfoganderestriktioner till följd av underlåtenhet att uppfylla det riskvägda kravet på kapitalbas och kvalificerad skuld. Utredarens förslag: ska, efter samråd med , kunna besluta om restriktioner avseende vissa värdeöverföringar när ett företag inte uppfyller det kombi- nerade buffertkravet när det beaktas utöver kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder uttryckt som procent av det totala riskvägda exponeringsbeloppet. Företaget ska meddela om en sådan situation uppstått. Som underlag till beslutet ska , efter samråd med Finans- Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder inspektionen, bedöma orsakerna bakom situationen och behovet, lämpligheten och proportionaliteten i en sådan inskränkning. ska dock ta beslut om restriktioner senast efter att en sådan situation uppkommit. Riksgälds- kontoret ska emellertid beakta bristande allmänna förutsätt- ningar på marknaden eller negativa spridningseffekter som riske- rar underminera den finansiella stabiliteten. Ett beslut avser ett förbud för företaget att genomföra värde- överföringar utöver ett högsta förfogandebelopp, beräknat i relation till kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder uttryckt som en procentandel av det totala riskvägda exponeringsbeloppet i enlighet med artikel 92.3 i tillsynsförordningen. Bestämmelser om själva beräkningen föreslås genomföras på lägre nivå än lag. Enligt ett nytt bemyndigande får regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om beräk- ning av förfogandebeloppet och vad som i övrigt krävs för tillämp- ning av bestämmelserna ovan. Innehållet i direktivet: I artikel 16a finns bestämmelser om restrik- tioner motsvarande de som gäller när ett företag inte uppfyller det kombinerade buffertkravet enligt kapitaltäckningsdirektivet. I arti- kel 16a.1 anges att sådana restriktioner är tillämpliga när ett företag uppfyller det kombinerade buffertkravet i enlighet med kapital- täckningsdirektivet, men inte när det kravet beaktas utöver kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder som avses i artiklarna 45c och 45d i krishanteringsdirektivet när kravet beräknats i enlighet med artikel 45.2 a, det vill säga som procent av det totala riskvägda expo- neringsbeloppet. ska i en sådan situation ha befogenhet att förbjuda företaget att vidta värdeöverföringar som överstiger det högsta förfogandebelopp (nedan kallat det högsta utdelningsbara beloppet). Om företaget befinner sig i den situation som beskrivs ovan, ska resolutionsmyndigheten, efter samråd med den behöriga myndighe- ten, utan onödigt dröjsmål bedöma huruvida den ska utöva befogen- heten att begränsa företagets möjligheter att vidta värdeöverföringar till ett högsta förfogandebelopp, med beaktande av vissa instituts- specifika aspekter, som skälen till att företaget underlåtit att uppfylla kravet och andra uppgifter om underlåtenheten såsom underlåten- hetens varaktighet och omfattning samt dess inverkan på möjlig- Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder heten att försätta den berörda enheten i resolution. Vidare ska bedömningen avse utvecklingen av enhetens finansiella situation och sannolikheten för att den inom en överblickbar framtid kommer att uppfylla det villkor som avses i artikel 32.1 a, det vill säga sannolik- heten för fallissemang, och kunna säkerställa efterlevnad av kravet på kapitalbas och kvalificerad skuld inom en rimlig tidsram. Bedöm- ningen omfattar också företagets oförmåga att ersätta skulder som inte längre uppfyller löptids- eller kvalificeringskriterierna i artik- larna 72b och 72c i tillsynsförordningen eller enligt artikel 45b eller 45f.2, och om oförmågan beror på marknadsomfattande störningar eller inte. ska bedömningen omfatta ett övervägande av om en restriktion är den mest lämpliga och proportionella åtgärden för att ta itu med enhetens situation, särskilt mot bakgrund av företagets potentiella inverkan på både finansieringsvillkoren och möjligheten att försätta det berörda företaget i resolution. ska upprepa sin prövning av om den ska utöva befogenheten i 1 åtminstone en gång så länge enheten befinner sig i den situation som utgör grunden för beslut om restrik- tion. Om resolutionsmyndigheten efter genomförd bedömning inte tar något beslut om restriktioner, och ett sådant beslut fortfarande inte tagits som företaget fortsatt befinner sig i samma situa- tion efter det att företaget underrättat resolutionsmyn- digheten, ska resolutionsmyndigheten, efter samråd med behörig myndighet, besluta om restriktioner, utom i de fall där resolutions- myndigheten bedömer att situationen inte främst beror på företaget utan på minst två av följande fyra orsaker: 1.Allvarliga störningar av de finansiella marknadernas funktion med omfattande finansiella påfrestningar på marknaden i flera segment av de finansiella marknaderna. 2.Om dessa störningar inte bara leder till ökad prisvolatilitet för enhetens kapitalbasinstrument och kvalificerade skuldinstrument eller ökade kostnader för enheten utan leder också till att mark- naderna helt eller delvis stängs, vilket hindrar enheten från att emittera kapitalbasinstrument och kvalificerade skuldinstrument på dessa marknader. 3.Om stängningen av marknaden inte enbart drabbar företaget utan också flera andra företag. Störningarna på de finansiella markna- derna som avses i första orsaken hindrar den berörda enheten från Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder att emittera kapitalbasinstrument och kvalificerade skuldinstru- ment i tillräckligt stor volym för att avhjälpa underlåtelsen 4.Om restriktionerna leder till negativa spridningseffekter för en del av banksektorn, vilket potentiellt underminerar den finan- siella stabiliteten. Skulle resolutionsmyndigheten komma fram till att inte besluta om någon restriktion, ska den underrätta den behöriga myndigheten om sitt beslut och lämna en skriftlig förklaring till sin bedömning. efter , det vill säga när skyl- digheten för resolutionsmyndigheten att ta beslut uppstod, ska reso- lutionsmyndigheten upprepa sin bedömning huruvida undantaget är tillämpligt. Artikel 16a.4–6 innehåller bestämmelser om hur ett högsta förfo- gandebelopp beräknas. Skälen till utredarens förslag: Artikel 16a har likheter med bestämmelserna i 8 kap. i lagen (2014:966) om kapitalbuffertar (buffertlagen). saknas emellertid sådana bestämmelser med koppling till underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder. Bestämmelserna i artikel 16a bör därför genom- föras i den svenska rättsordningen. Artikel 16a.1–3 föreslås genom- föras i lag, medan bestämmelserna i artikel 16a.4–6 om beräkning av förfogandebeloppet genomförs på lägre nivå än lag med stöd av ett nytt bemyndigande. Uppdelningen överensstämmer med hur mot- svarande bestämmelser genomförts i buffertlagen. Tolkning och tillämpning av motsvarande bestämmelser i lagen om resolution torde därmed i tillämpliga delar kunna baseras på motsvarande bestäm- melser i buffertlagen. ska enligt de nya bestämmel- serna kunna besluta om restriktioner avseende vissa värdeöverföringar om ett företag brutit mot det kombinerade buffertkravet när det beaktas utöver kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder som avses i artikel 45c och 45d uttryckt som en procentandel av det totala riskvägda exponeringsbeloppet i enlighet med artikel 45.2 a. Några sådana förfoganderestriktioner kan alltså inte komma ifråga i fall där företaget inte uppfyller bruttosoliditetskravet eller kravet på efter- ställning beräknat som ett belopp av TLOF, eller enligt den formel som avser det alternativa kravet på efterställning, se avsnitt 14.9. Storleken på restriktionerna bestäms genom beräkning av ett högsta förfogandebelopp. Det framräknade högsta förfogandebelop- Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder pet är det belopp som företaget får använda för värdeöverföringar enligt artikel 16a.1 a–c. Såväl kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder för resolutions- enheter som övriga företag i en resolutionsgrupp omfattas. Ingripan- det utgörs av en begränsning för företaget att vidta värdeöverföringar på liknande vis som i 8 kap. 3 § lagen (2014:966) om kapitalbuffertar. Inför ett beslut ska , efter samråd med Finans- inspektionen, bedöma vilka orsaker som ligger till grund för under- låtenheten, företagets behov och möjligheter att åtgärda bristen samt lämpligheten och proportionaliteten i en sådan inskränkning, särskilt avseende dess påverkan på företagets finansieringssituation och möjligheten att sätta företaget i resolution. Företaget ska meddela så snart det befinner sig i en situation som kan utlösa restriktioner enligt bestäm- melsen. Tidpunkten för när företaget uppfyller förutsättningarna för en sådan situation, oaktat om företaget skulle bryta mot plikten att genast meddela , utgör därmed utgångspunkten för tidsfrist inom vilken ska besluta om restriktioner utifrån myndighetens bedömningar av företagsspe- cifika förutsättningar. Därefter är tvärtom huvudregeln att Riksgälds- kontoret ska ta beslut om inskränkningar om företaget inte upp- fyller kraven, oavsett vad en företagsspecifik bedömning enligt ovan kommer fram till. kan emellertid besluta att inte kräva några restriktioner om företagets underlåtenhet bedöms bero på bristande allmänna förutsättningar som att marknaden är dys- funktionell eller om en sådan inskränkning skulle kunna leda till negativa spridningseffekter som riskerar att underminera den finan- siella stabiliteten. 17.3Åtgärder med stöd av artikel 45k Utredarens förslag: befintliga befogenheter att ingripa enligt 15 kap. LBF och 25 kap. LVM ska göras tillämp- liga när företag som ingår i samma koncern som ett institut inte uppfyller kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder. Finans- inspektionen ska även kunna ingripa mot någon som ingår i styrelsen i ett företag som omfattas av ett sådant krav eller är dess verkställande direktör eller ersättare för någon av dem, om före- Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder taget inte uppfyller kravet. Aktuella beslut om åtgärder när kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder inte uppnås ska ske efter samråd med . Utredarens bedömning: Kraven i övrigt i artikel 45k omfattas av befintlig reglering och förslagen i avsnitt 17.1 och 17.2. I artikel 45k har de befogenheter och åtgärder som de berörda myndigheterna kan tillgripa när en enhet underlåter att uppnå kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder i artikel 45e eller 45f samlats. Enligt artikel 45k.1 ska sådan underlåtenhet åtgärdas genom åtmin- stone något av följande: 1.Befogenheter att åtgärda eller avlägsna resolutionshinder enligt artikel 17 och 18. 2.Befogenheter som avses i artikel 16a. 3.Åtgärder som avses i artikel 104 i kapitaltäckningsdirektivet. 4.Åtgärder för tidigt ingripande enligt artikel 27. 5.Administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder enligt artiklarna 110 och 111. För att uppnå kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder i arti- kel 45e ska enheten efterleva kraven i artiklarna 45b–d, det vill säga uppnå kravet både i fråga om nivå och i fråga om efterställning. När de åtgärder eller befogenheter enligt artiklarna, som artikel 45k hänvisar till, vidtas eller utövas ska dock relevanta myndigheter till- lämpa de förutsättningar som anges i de specifika artiklarna. Det innebär att endast vissa delar av kravet kan vara relevanta avseende en specifik åtgärd (se till exempel artikel 16a). Relevanta myndigheter får även göra en bedömning av om ett företag fallerar eller sannolikt kommer att fallera i enlighet med artikel 32, 32a eller 33. De aktuella befogenheterna är fördelade mellan Riksgäldskon- toret och . Det förhållandet att det i artikel 45k anges att underlåtenheten att uppnå kravet på kapitalbas och kvali- Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder ficerade skulder ska åtgärdas åtminstone genom någon av de aktuella befogenheterna eller åtgärderna innebär att bristerna kan angripas genom åtgärder på fler än ett sätt. Av artikel 45k.2 framgår dock att resolutionsmyndigheterna och de behöriga myndigheterna ska sam- råda med varandra när de utövar sina respektive befogenheter. Genom ett sådant förfarande kan åtgärderna mellan myndigheterna samordnas som det säkerställs att myndigheterna sam- arbetar vid sina respektive bedömningar för att vidta de mest lämp- liga åtgärderna utifrån den enskilda situationen. 17.3.2Riksgäldskontorets befogenheter att vidta åtgärder Innehållet i direktivet: Av artikel 45k framgår att underlåtenhet att uppnå kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder ska kunna åtgär- das genom befogenheter som avses i artikel 16a och genom befogenheter att åtgärda eller avlägsna resolutionshinder enligt arti- kel 17 och 18. Innehållet i dessa artiklar redogörs för i avsnitt 17.1 respektive 17.2. Skälen för utredarens bedömning: I avsnitt 17.1 respektive 17.2 behandlas frågan om hur artikel 16a respektive ändringarna i artikel 17 och 18 bör genomföras. befogenheter att vidta åtgärder enligt bestämmelserna bedöms genomförda genom förslagen till 3 kap. 26–30 §§ respektive 12–16 och 24 §§. Dessa bestämmelser ger redan myndigheten möjlighet att vidta åtgärder vid underlåtenhet att uppnå kravet på kapitalbas och kvalificerade skul- der i de situationer och under de förutsättningar som de aktuella artiklarna föreskriver. Det framgår även att ska vidta åtgärder efter samråd med . Det behöver därför inte vidtas några ytterligare åtgärder för att genomföra kraven i artikel 45k i denna del. 17.3.3Finansinspektionens befogenheter att vidta åtgärder Innehållet i direktivet: Av artikel 45k framgår att underlåtenhet att uppnå kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder ska kunna åtgärdas genom åtgärder som avses i artikel 104 i kapitaltäcknings- direktivet, åtgärder för tidigt ingripande enligt artikel 27 i krishan- teringsdirektivet samt administrativa sanktioner och andra admi- Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder nistrativa åtgärder enligt artiklarna 110 och 111 i krishanterings- direktivet. I artikel 104 anges specifikt vilka befogenheter som behöriga myndigheter som ett minimum ska ha för att fullgöra de förpliktelser som följer av direktivet och tillsynsförordningen. Genom bestäm- melsen har behöriga myndigheter bland annat befogenhet att kräva ett särskilt kapitalbaskrav, en förstärkning av styrformer, processer, rutiner och strategier och extra eller mer frekvent rapportering samt begränsa eller förbjuda utdelningar eller räntebetalningar från ett institut. Av artikel 27 framgår att de behöriga myndigheterna åtminstone ska förfoga över vissa specifikt angivna åtgärder för tidigt ingri- pande. De behöriga myndigheterna ska bland annat kunna kräva att institutets ledningsorgan analyserar situationen, fastställer åtgärder för att komma till rätta med de problem som har konstaterats och utformar en åtgärdsplan för det samt en tidtabell för att genomföra åtgärderna. Andra åtgärder som de behöriga myndigheterna enligt artikel 27 ska kunna kräva är att institutets ledningsorgan upprättar en förhandlingsplan om skuldomläggning med vissa eller alla av sina borgenärer i enlighet med återhämtningsplanen i tillämpliga fall samt att ändringar görs av institutets affärsstrategi eller juridiska eller operativa strukturer. Av artikel 110 framgår att medlemsstaterna ska fastställa regler för administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder som ska tillämpas när kraven i direktivet inte uppfylls. Enligt artikel 111.2 ska ingripande åtminstone kunna ske genom ett offentligt uttalande, ett föreläggande enligt vilken det krävs att den ansvariga personen upphör med sitt agerande eller inte upprepar det eller ett tillfälligt förbud för en ledamot av företagets ledningsorgan eller annan per- son som kan hållas ansvarig att utöva uppdrag i företaget. Därutöver ska ingripande kunna ske genom sanktionsavgift avseende både den fysiska och den juridiska personen samt administrativa avgifter. Skälen för utredarens förslag och bedömning: Bestämmelser om befogenhet att vidta administrativa åtgär- der och sanktioner gentemot institut finns framför allt i 15 kap. LBF respektive 25 kap. LVM. Avgörande för om ska ingripa mot en juridisk person är om företaget har åsidosatt sina skyldigheter enligt respektive lag och andra författningar som reglerar företagets verksamhet (se 15 kap. 1 § LBF respektive 25 kap. Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder 1 § LVM). I fråga om åtgärder mot fysiska personer framgår det av 15 kap. 1 a § LBF och 25 kap. 1 a–d §§ LVM vilka överträdelser från företagets sida som kan leda till åtgärder. I 15 kap. LBF respektive 25 kap. LVM anges ett antal åtgärder som kan besluta om vid en överträdelse. Finans- inspektionen ska välja den åtgärd som är mest ändamålsenlig i det enskilda fallet (prop. 2002/03:139 s. 382). Valet av åtgärd ska i första hand bero på hur allvarlig en överträdelse är. Om överträdelsen är ringa eller ursäktlig, om institutet gör rättelse eller om någon annan myndighet vidtagit åtgärder mot institutet och dessa åtgärder be- döms som tillräckliga, får avstå från att ingripa. Den allvarligaste formen av ingripande mot en juridisk person är återkallelse av tillståndet. Om det är tillräckligt kan Finansinspek- tionen emellertid välja den mindre ingripande åtgärden varning. Vid överträdelser som inte är så allvarliga att tillståndet ska återkallas kan ingripa genom föreläggande att begränsa rörelsen i något avseende, minska riskerna i den eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med situationen och med förbud att verkställa beslut. Därutöver har möj- lighet att ingripa genom beslut om anmärkning (15 kap. 1 § LBF och 25 kap. 1 § LVM). En anmärkning eller varning får förenas med en sanktionsavgift (15 kap. 7–9 §§ LBF och 25 kap. 8–10 §§ LVM). Avseende finansiella holdingföretag, blandade finansiella holding- företag och holdingföretag med blandad verksamhet finns bestäm- melser om ingripandeåtgärder i 8 kap. tillsynslagen. Av 2 § framgår att ska förelägga ett sådant holdingföretag att vidta åtgärder för att göra rättelse, om det inte uppfyller de krav som ställs på det enligt lagen, tillsynsförordningen eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Enligt 3 § kan ett föreläggande även förenas med vite. Ytterligare möjligheter att ingripa mot aktuella holdingföretag i vissa specifikt angivna situationer föreslås nu införas i 2 och 2 a §§ Artikel 104 i kapitaltäckningsdirektivet har i huvudsak genom- förts genom bestämmelserna i 8 kap. 1–3 §§ tillsynslagen, 15 kap. 1 § LBF samt 25 kap. 1 § LVM. möjlighet att enligt dessa förelägga ett institut eller företag som bryter mot en författ- ning att vidta åtgärder , har bedömts ge inspektionen utrymme att ålägga instituten och företagen att vidta de åtgärder som räknas upp i artikel 104. Vissa åtgärder har dock bedömts vara Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder av så ingripande karaktär att de ändå har motiverat ett särskilt om- nämnande i 15 kap. 1 § LBF respektive 25 kap. 1 § LVM (se prop. 2006/07:5 s. 358 f. och prop. 2013/14:228 s. 222). Därutöver finns i 2 kap. 1 § tillsynslagens bestämmelser som ger Finans- inspektionen möjlighet att besluta om ett särskilt kapitalbaskrav. Ingripande enligt 15 kap. 1 § LBF och 25 kap. 1 § LVM kan ske även vid åsidosättande av andra författningar som reglerar ett insti- tuts verksamhet. har därmed direkt med stöd av dessa bestämmelser möjlighet att ingripa mot ett institut även vid underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder i . Det finns också möjlighet för att besluta om ett särskilt kapitalbaskrav för ett institut enligt 2 kap. 1 § tillsynslagen, till exempel om situationen bedöms innebära att det är nödvändigt för att täcka risker som institutet är eller kan bli expo- nerat för eller det finns andra situationer som är specifika för det enskilda institutet som ger anledning till väsentliga tillsynsmässiga betänkligheter. En åtgärd enligt 2 kap. 1 § tillsynslagen är visserligen begränsad till att en bedömning görs i samband med en översyn och utvärdering. Avsikten med artikel 45k torde emellertid inte vara att de åtgärder som anges i artikeln ska tillämpas under andra förutsätt- ningar än de som regleras i de angivna bestämmelserna. Den begränsning som följer av 2 kap. 1 §, genom att ett särskilt kapital- baskrav endast kan beslutas om en översyn och utvärdering visar på brister, blir därmed tillämplig även i fråga underlåtenhet att uppnå kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder. Eftersom åtgärderna i artikel 104 därmed är möjliga att vidta även när ett institut underlåter att uppnå kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder behöver det inte vidtas några särskilda åtgärder för att uppfylla artikel 45k i den delen. Det finns emellertid inte några bestämmelser som ger Finans- inspektionen möjlighet att ingripa mot andra företag som ingår i samma koncern som ett institut. Möjligheten att vidta åtgärder enligt 8 kap. 2 § tillsynslagen avseende holdingföretag gäller endast vid överträdelser av lagen, tillsynsförordningen eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Mot bakgrund av att kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder regleras i är bestämmelsen i tillsyns- lagen därmed inte tillämplig i fråga om underlåtelse att uppfylla det kravet. Befogenhet för att i enlighet med artikel 45k i dessa fall ingripa även mot andra företag som ingår i Underlåtenhet att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder samma koncern som ett institut bör därför införas. Relevanta bestäm- melserna i 15 kap. LBF och 25 kap. LVM bör då göras tillämpliga. Bestämmelserna i artikel 27, som endast avser åtgärder mot institut, syftar till att ge den behöriga myndigheten möjligheter att förhindra en försämring av ett instituts finansiella och ekonomiska situation innan någon annan utväg finns än att inleda ett resolutionsförfarande. I samband med genomförandet av artikel 27 uttalades det att möjlig- heterna att ingripa enligt bestämmelsen påminner om de som ska kunna vidtas enligt kapitaltäckningsdirektivet och som genomförts genom bestämmelser i 15 kap. LBF och 25 kap. LVM. Dessa bestäm- melser ansågs därför göra det möjligt att vidta de åtgärder för tidigt ingripande som krävs enligt artikel 27 (se prop. 2015/16:5 s. 289 ff.). Det behöver därmed inte vidtas några ytterligare åtgärder utöver de ovan angivna för att uppfylla kraven i artikel 45k i denna del. Även artikel 110 och 111 har bedömts genomförda genom bestämmelserna i 15 kap. LBF och 25 kap. LVM (se prop. 2015/16:5 s. 739).