sou · H6B388 · 2019-01-01 00:00:00 — Den regel om omprövning av beslut om assistansersättning som gäller innebär att ska ompröva rätten till assi- stansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfatt- ning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. I specialmotiveringen anges att skyldighet att ompröva rätten till assistansersättning är begränsad till förhållanden som är hänförliga till den försäkrade och som innebär att den försäkrades rätt till assistansersättning minskar i omfatt- ning.4 Det ska vara faktiska förhållanden som har ändrats, vilket innebär att ändrad praxis i fråga om rätten till assistansersättning inte kan ligga till grund för omprövning. Att de ändrade förhållandena ska vara hänförliga till den försäkrade ska förstås i vid bemärkelse och ändringar i den försäkrades livssituation betraktas som hänförliga till den försäkrade. Det kan exempelvis vara fråga om att den försäk- rades hjälpbehov tillgodoses genom ett annat samhällsstöd eller att den försäkrade har flyttat till ett annat boende. Omprövningen avser endast frågan i vilken utsträckning de ändrade förhållandena innebär 2017/18:78, s. 20. 2017/18:78, s. 27 f., bet. 2017/18:SoU17, rskr. 2017/18:164. Ny lag om stöd och service att rätten till assistansersättning har minskat i omfattning. Timmar med assistansersättning som inte berörs av de ändrade förhållandena ska alltså inte omprövas och de timmar som berörs av de ändrade för- hållandena ska endast omprövas utifrån dessa ändrade förhållanden. har , som framgår ovan, fattat beslut om när ett beslut om assistansersättning ska kunna bli föremål för omprövning. Vi ser inget behov av att nu komma med förslag om att dessa regler ska förändras utan den frågan bör övervägas i sam- band med en utvärdering av den lagstiftning som trädde i kraft . Det är viktigt att den som fått rätt till assistansersättning kan utgå från att den rätten kvarstår om behovet av stöd är oförändrat, men det utesluter inte att man kan överväga regler om att beslut om sådant stöd ska följas upp med jämna mellanrum. Vi anser att det finns be- hov av att på något sätt följa upp att den som får assistansersättning får det stöd han eller hon har behov av. Här kan en jämförelse göras med regleringen avseende sjukersättning, den som beviljats sådan har rätt till den framöver men det sker en uppföljning av arbetsförmågan minst . Denna uppföljning innebär inte att rätten till ersättning alltid ska genomgå en ny prövning och om det finns skäl att anta att ersättning inte längre ska utges kan ersättningen endast förändras i enlighet med de krav som gäller enligt de allmänna be- stämmelserna om omprövning.5 Vi anser att , när det gäller personer med assi- stansersättning, bör vara skyldig att följa upp deras behov av stöd minst . Ersättningen ska då endast kunna förändras i enlighet med reglerna om omprövning av rätten till assistansersätt- ning. Om den försäkrade har fyllt bör dock inte ha någon skyldighet att göra en sådan uppföljning. 14.6Ett barnrättsperspektiv i lagen Förslag: I bestämmelsen om barnets bästa ska uttryckligen anges att barnets bästa ska utredas och särskilt beaktas vid åtgärder som rör ett barn. Vid bedömningen av barnets bästa ska hänsyn tas till barnets åsikter. 2016/17:1, Utgiftsområde 10, s. 55 ff., bet. 2016/17:SfU1, rskr. 2016/17:122. Ny lag om stöd och service Det ska framgå av lagen att barnet ska få relevant information, om exempelvis sina rättigheter, handläggningen, de beslut som kan komma att fattas och dess konsekvenser. Barnet ska också infor- meras om beslut varigenom ärendet avgörs och de skäl som bestämt utgången. Informationen ska anpassas till barnets ålder, mognad och andra individuella förutsättningar. Den som ger informationen ska så långt möjligt försäkra sig om att barnet förstått informa- tionen. Ett barn ska ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör barnet och dessa ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Det finns bestämmelser i om att när åtgärder rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas och när en insats rör ett barn ska barnet få relevant information och ges möjlighet att framföra sina åsikter. Barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. inkorporeras som svensk lag och då tydliggörs att konventionsåtagandena enligt ska säkerställas på alla nivåer inom offentlig verk- samhet och att ett barnrättsbaserat synsätt ska genomsyra all verksam- het som berör barn och unga. tog i sitt betänkande upp frågan om kopplingen till artikel 3 i borde bli tydligare i LSS.6 I den kartläggningsrapport utredningen låtit göra hade brister noterats när det gällde genomslaget för principen om barnets bästa i den praktiska tillämpningen av LSS. Principen om barnets bästa utgör enligt gällande rätt inte ett kriterium för att en insats enligt lagen ska beviljas utan bestämmelsen har störst betydelse vid andra åtgärder än beviljandet av insatser, t.ex. vid utförandet av insatserna, vid pla- nering och vid tillståndsgivning och tillsyn. Inkorporeringen av ger frågan om barnets bästa som ett kriterium för rätt till insats ökad aktualitet och en särskild utredare, barnkonventionsutredningen, ska genomföra en kartläggning för att belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med barnkonventionen.7 Syftet är att ge ett stöd i det fortsatta arbetet med transformering av konventionens bestämmelser inom olika rätts- områden och uppdraget ska redovisas . 6SOU 2016:19, s. 201 ff. Ny lag om stöd och service har fått i uppdrag att följa upp hur principen om barnets bästa tillvaratas i bedömningar, beslut och planering av insats enligt LSS och redovisa det . föreslog att det av lagen ska framgå att barnets bästa ska utredas och särskilt beaktas vid åtgärder som rör ett barn, allt ifrån att ett ärende inleds till beslut, liksom andra åtgärder som rör barnet men också i ärenden där barnet indirekt berörs, t.ex. där en förälder har rätt till en insats enligt lagen. Barnets bästa ska särskilt beaktas och en avvägning göras mellan skilda intressen. Att barnets bästa särskilt ska beaktas innebär att det är av särskild vikt, men det är inte avgörande. Bedömningen av barnets bästa är en pro- cess med flera steg och utredningen föreslog att det i bestämmelsen ska framgå att barnets bästa ska utredas. Utredningen föreslog också att det av lagen skulle framgå att barnet ska få relevant information, om exempelvis sina rättigheter, handläggningen, de beslut som kan komma att fattas och dess konsekvenser. Barnet ska också infor- meras om beslut varigenom ärendet avgörs och de skäl som bestämt utgången. Informationen ska anpassas till barnets ålder, mognad och andra individuella förutsättningar. Den som ger informationen ska så långt möjligt försäkra sig om att barnet förstått informationen. förslag i de delar som avser LSS bereds i Regeringskansliet.8 Vi delar barnrättighetsutredningens uppfattning att barnrättsper- spektivet bör tydliggöras i LSS och sådana bestämmelser bör därför ingå i den nya lag vi föreslår. Vid en fortsatt beredning av våra förslag i den här delen bör även slutsatserna från barnkonventionsutred- ningens kartläggningsuppdrag vägas in. Förslag: Den nya lagen om stöd och service till vissa personer med funktionsnedsättning ska träda i kraft . ska alla beslut om personlig assistans som kommunerna fattat anses utgöra beslut om assistansersättning och vara ett ansvar för i enlighet med reglerna i socialförsäkringsbalken. 2017/18:186, s. 58. Ny lag om stöd och service till och med ska de som har ett beslut om personlig assistans eller assi- stansersättning ha möjlighet att antingen ansöka om sådan ersätt- ning på nytt eller vända sig till kommunen och ansöka om någon av de nya insatserna i lagen om stöd och service åt vissa personer med funktionsnedsättning. Sådana ansökningar ska behandlas en- ligt de nya reglerna och prövningen ska ske med bortseende från att behovet vid prövningstillfället är tillgodosett genom ett beslut om personlig assistans eller assistansersättning. Per upphör alla beslut om personlig assi- stans och assistansersättning som meddelats före att gälla. Vi föreslår en rad olika förändringar av nuvarande regler om stöd till personer med funktionsnedsättning, främst när det gäller personlig assistans. De innebär bl.a. att personlig assistans, eller assistansersätt- ning, kommer att vara en insats för en mindre grupp än . Moti- ven är flera men framför allt att vi anser att personlig assistans inte är den mest ändamålsenliga insatsen för en del av dem som får insatsen. Det gäller barn och personer med behov av hjälp som förutsätter ingående kunskaper om honom eller henne. Vi uppskattar att det är drygt 3 000 personer som har per- sonlig assistans beslutad av kommunen eller assistansersättning och att 1 180 personer får sådant stöd främst med hänsyn till behov av hjälp som förutsätter ingående kunskaper om honom eller henne, se vidare avsnitt 17.3.2. En grundläggande princip i svensk rätt är att en ny lag inte ska ges retroaktiv verkan. Ett absolut förbud mot retroaktiv lagstiftning finns dock endast beträffande straff eller annan särskild rättsverkan av brott och skatter eller strafflikande administrativa påföljder enligt olika skatteförfattningar.9 Det finns dock inte någon för alla andra situationer bestämd princip om när övergångsbestämmelser är nöd- vändiga för att undvika retroaktiv tillämpning av ny lagstiftning. Det finns inte heller någon sådan bestämd princip för när ny lagstiftning får ges retroaktiv verkan. En viktig utgångspunkt för utredningens arbete har varit att skapa en tydlig lagstiftning i syfte att öka förutsägbarheten och ge enskilda 92 kap. 8 § regeringsformen. Ny lag om stöd och service trygghet när det gäller rätten till stöd och service. Den som har ett beslut om personlig assistans eller assistansersättning har inrättat sitt liv efter detta vilket talar för att sådana beslut inte ska påverkas av en ny lag. Inom lyfts skyddet för berättigade förväntningar, den som har en förmån bör kunna utgå från att den kvarstår. Mot detta talar att utredningens förslag syftar till att ge personer med funktionsnedsättning ett mer ändamålsenligt stöd, vilket innebär att en del av dem som har insatsen personlig assistans i stället är berättigade till andra insatser som är avsedda att ge dem ett bättre stöd. Vi anser mot den bakgrunden att det är rimligt att de som har ett beslut om personlig assistans eller assistansersättning bör få tillgång till de nya formerna av stöd som vi föreslår. Det måste både finnas en möjlighet att ansöka om någon av de nya insatserna trots att behovet är tillgodosett genom personlig assistans eller assistansersätt- ning men också en möjlighet för myndigheterna att pröva om den som har ett sådant beslut har rätt till insatsen enligt de nya reglerna. Om behovet kan tillgodoses med annat stöd, någon av de nya insat- serna, bör den enskilde ha möjlighet att ansöka om dessa i stället. För att den som har behov av stöd ska kunna planera sitt liv och utgå från att de beslut som han eller hon har tagit om boende, syssel- sättning m.m. kan stå fast utifrån tillgången till stöd i det dagliga livet måste den förändring som vi föreslår genomföras . Det finns olika alternativ för en sådan övergångsperiod, vilken också måste ta hänsyn till att dagens delade huvudmannaskap för personlig assistans ska övergå till en insats endast inom ramen för assistansersättningen. En möjlighet är att ange att beslut om personlig assistans med- delade av kommunen från och med lagens ikraftträdande ska anses utgöra beslut om assistansersättning och kommunerna får då skicka över beslutet och de handlingar som utgör underlag för detta till . För den som har ett beslut om biträde av personlig assistent får då betala ut assistansersättning som ska täcka kostnaderna för att tillhandahålla stödet. En annan möj- lighet är att kommunen, vi föreslår nedan, fortsatt ansvarar för den personliga assistansen för den som har kommunalt beslut om insatsen. Den faktiska övergången till enbart ett statligt ansvar för den personliga assistansen sker då först vid övergångstidens slut. Ny lag om stöd och service Ett alternativ som skulle beröra alla som har ett beslut om personlig assistans eller assistansersättning är att ange att alla beslut som meddelats ska gälla som längst till och med , dvs. Under den tiden måste alla som har ett beslut om personlig assistans eller assistans- ersättning göra en ny ansökan om insatsen. De som inte längre upp- fyller förutsättningarna för att få personlig assistans har då möjlighet att ansöka om någon av de nya insatserna personligt stöd till barn eller förebyggande pedagogiskt stöd, eller kan i stället välja att ansöka om t.ex. personlig service och boendestöd. Vid prövningen av sådana ansökningar måste myndigheten då bortse från att behovet av stöd är tillgodosett genom beslutet om assistansersättning. En annan utgångspunkt kan vara att endast de som får per- sonlig assistans, eller assistansersättning, för behov av annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om honom eller henne ska få sin rätt till stödet omprövat. Det skulle förutsätta att fick i uppgift att leta fram dessa beslut och bedöma om personen har rätt till assistansersättning och om så inte är fallet genom omprövning med stöd av de nya reglerna slå fast att någon rätt till ersättning inte längre föreligger. Den enskilde blir då hänvisad till att inom viss angiven tid ansöka om annat stöd, inom ramen för lagen om stöd och service åt vissa personer med funktionsnedsättning, eller enligt annan lagstiftning. Nuvarande utformning av reglerna, där det inte är självklart att bedömningen av behovet av stöd redovisats på ett sätt som gör det möjligt att på ett enkelt sätt avgöra vems rätt till stödet som bör bli föremål för omprövning, innebär dock att en sådan ord- ning blir rättsosäker. Om alla beslut om personlig assistans och assi- stansersättning skulle gälla tillsvidare skulle sedan vid omprövning kunna ta ställning till om den enskilde har rätt till ersättningen eller i stället ska ansöka om en annan insats enligt LSS. Mot bakgrund av vårt ställningstagande ovan att inte föreslå en bestäm- melse om regelmässig omprövning av assistansersättning ser vi inte heller en övergångslösning som är knuten till en sådan som lämplig. Vi menar att det finns starka rättssäkerhetsskäl för att välja att begränsa giltigheten av samtliga beslut om personlig assistans och assi- stansersättning . På så vis kan en likvärdig behandling garanteras genom att alla som har insatsen får en helt ny prövning. Det skulle vara möjligt att låta dem som är behålla sina beslut om personlig assistans och assistansersättning Ny lag om stöd och service tills de fyllt . Vi anser dock att det med hänsyn till våra förslag om en mer ändamålsenlig insats för barn inte är lämpligt med en sådan särbehandling som i praktiken kan innebära att relativt små barn inte får tillgång till den nya insatsen. En annan möjlighet är att låta besluten om personlig assistans och assistansersättning kvarstå för dem som är . Det skulle dock innebära skarpa gränser, där en likvärdig behandling inte kan upprätthållas. En väl tilltagen övergångsperiod bör motverka att barn får byta insats under endast . Vi menar därför att det inte finns skäl för ett sådant undantag. Vi föreslår således att den nya lagen om stöd och service till vissa personer med funktionsnedsättning ska träda i kraft . Alla beslut om personlig assistans som kommunerna fattat dess- förinnan ska anses utgöra beslut om assi- stansersättning och vara ett ansvar för i enlighet med reglerna i socialförsäkringsbalken. därefter ska de som har sådan ersättning ha möjlighet att antingen ansöka om sådan ersättning på nytt eller vända sig till kommunen och ansöka om någon av de nya insatserna i lagen om stöd och service åt vissa personer med funktionsnedsättning. Sådana nya ansökningar ska behandlas enligt de nya reglerna. Vissa undantag måste dock gälla för personer som ansöker om assistansersättning. Vi anser att en övergångsperiod måste vara så lång att den ger enskilda tillräcklig tid att anpassa sig till de nya förutsättningarna och skapar utrymme för dem vars behov ska mötas med en annan insats än att få denna på plats. En övergångstid framstår då som alltför kort och vi föreslår en sådan från . Senast per upphör alla beslut om personlig assistans och assistansersättning som meddelats före att gälla. Kommunala beslut om personlig assistans är inte utformade på samma sätt som beslut om assistansersättning, det finns ett antal regler i socialförsäkringsbalken som saknar motsvarighet i LSS och kommunerna har stor frihet när det gäller att utforma besluten. När till och med ska tillämpa de kommunala besluten utifrån reglerna i socialförsäkringsbalken och förordningen (1993:1091) om assistansersättning måste de därför anpassas för att stämma med den formella regleringen. Det innebär dock inte att rätten till stödet, assistansersättning, kan ändras. Ny lag om stöd och service Kommunerna måste sända över de handlingar som Försäkrings- kassan behöver för att överta ansvaret för insatsen personlig assistans. En bestämmelse om detta måste ingå i övergångsreglerna till den nya lagen där det också måste framgå att socialnämnden ska lämna de uppgifter som behövs för att ska kunna överta an- svaret för den enskildes personlig assistans. Det innebär att 10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) kan tillämpas, vilket gör att sekretess då inte hindrar att uppgifterna lämnas. Sekretessen inom är inte lika stark som den som gäller inom men vi ser inte att det är något problem då sekretessen måste anses tillräcklig för de aktuella uppgifterna. Våra förslag i kapitel 12 innebär att besluten om att en försäkrad av särskilda skäl får ett högre belopp än schablonbeloppet bör ses över. Dessa beslut kan bl.a. grunda sig på att ett stort antal timmar med assistans är förlagda under obekväm arbetstid. Införandet av olika schabloner utifrån om assistansen utförs under obekväm arbetstid eller inte bör då i mindre grad påverka behovet av ett högre belopp än schablonbeloppet. För att säkerställa att det högre beloppet endast utgår för behov utöver vad som ingår i de olika schablonbeloppen bör därför beslut om det högre beloppet omprövas. Vi föreslår därför att under en övergångstid ska genomföra dessa omprövningar. 14.8Förberedelse av nya LSS-insatser Förslag: ska ta fram kunskapsstöd och annat mate- rial avseende innehållet i de nya insatserna personligt stöd till barn, förebyggande pedagogiskt stöd och personlig service och boende- stöd. Arbetet bör genomföras i samarbete med Myndigheten för delaktighet, SKL och funktionshinderrörelsen. Informations- och utbildningsinsatser måste genomföras i sam- band med att dessa nya insatser införs. Vi har föreslagit att det ska finnas fler insatser i den nya lagen om stöd och service åt vissa personer med funktionsnedsätt- ning, personlig service och boendestöd, personligt stöd till barn och förebyggande pedagogiskt stöd. Det är kommunerna som ska besluta om och tillhandahålla dessa insatser och det behövs tid för att ta fram Ny lag om stöd och service kunskapsstöd och annat material som behövs för att insatserna ska få den kvalitet som är tänkt. För att sådana nya insatser ska få en ändamålsenlig utformning och en hög kvalitet bör få i uppdrag att ta fram kunskaps- stöd och annat material när det gäller innehållet i insatserna. Myn- digheten för delaktighet (MFD) bör delta i arbetet liksom kommuner, Kommuner och Landsting (SKL) och funktionshinderrörel- sen. Det finns också behov av informations- och utbildningsinsatser i samband med att dessa nya insatser införs. Med hänsyn till de förberedelser som måste ske innan de nya insatserna kan beviljas föreslår vi att lagen ska träda i kraft först den På så vis ges utrymme för sådana utvecklingsåtgärder, som är en förutsättning för ändamålsenliga insatser av god kvalitet, innan enskilda får rätt till insatserna. Förslag: och ska planera och genomföra informationsinsatser innan förändringarna träder i kraft. Dessa bör genomföras i samarbete med Kommuner och Landsting och kommunerna och innebära att en- skilda som berörs får individuellt anpassad information. Våra förslag innebär en rad förändringar när det gäller stödet till per- soner med funktionsnedsättning. Under en övergångstid kommer alla som har personlig assistans eller assistansersättning att behöva ansöka om stöd på nytt. Det kan vara någon av de nya insatserna vi föreslår, en annan insats i lagen om stöd och service åt vissa personer med funktionsnedsättning eller en nya ansökan om assistansersätt- ning. För att alla ska få kunskap om vad dessa förändringar innebär, och också få veta vad som gäller för just dem måste riktade informa- tionsinsatser genomföras. De som berörs måste få individuellt anpas- sad information utifrån de förutsättningar de har att kommunicera. Vi föreslår att och får i uppdrag att planera och genomföra sådana insatser innan föränd- ringarna träder i kraft. De bör genomföras i samarbete med SKL och kommunerna. 15 Samordning inom EU Europeiska kommissionen har föreslagit förbättrade samordningsbestämmelser när det gäller förmåner vid långvarigt vård- behov och även föreslagit begränsningar av likabehandlingsprincipen. Kommissionens förslag har förhandlats mellan kommissionen och medlemsstaterna och pågår förhandlingar mellan , ministerrådet och kommissionen. Dessa beräk- nas vara färdiga . Mot bakgrund av kommissionens förslag till ändrade samord- ningsbestämmelser har ett tilläggsuppdrag därför lämnats till utred- ningen. Utredaren ska göra en risk- och konsekvensanalys av hur relevant unionsrätt kan påverka åtaganden och skyldigheter när det gäller insatser enligt LSS samt assistansersättningen.1 Kommissionens förslag och en bakgrund om bestämmelserna i och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen (för- ordning 883/2004) och annan relevant unionsrätt finns i kap. 21. 15.2Insatser i LSS är sociala trygghetsförmåner Bedömning: Insatserna i LSS är sociala trygghetsförmåner enligt och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssyste- men. Assistansersättning och insatserna i LSS kommer inte att kunna föras in i bilagan över särskilda icke avgiftsfinansierade kontantförmåner. De olika insatserna i LSS och kriterierna för att beviljas dem beskrivs närmare i kap. 5–10. För att sätta LSS insatserna i ett europeiskt sammanhang tar vi avstamp i hur har resonerat kring hur man ska se på förmåner som riktar sig till personer som behöver hjälp och stöd av en annan person i det dagliga livet, kap. 21. EU- domstolens avgöranden är också en bakgrund till kommissionens förslag att reglera förmåner vid långvarigt vårdbehov. För att en för- mån ska samordnas ska det vara en social trygghetsförmån. När det gäller skillnaderna mellan social trygghet, socialhjälp och särskilda icke avgiftsfinansierade kontantförmåner framgår de i kap. 21. En första fråga som utredningen måste ta ställning till är alltså om insat- serna i LSS är sociala trygghetsförmåner enligt förordningens defi- nition (avsnitt 15.2). Därefter tar vi ställning till om dessa omfattas av något sakområde (social risksituation) i förordningen (se av- snitt 15.3–15.4). 15.2.1Tidigare svenska ställningstaganden angående insatser enligt LSS och assistansersättningen i förhållande till förordningen När LSS-reformen genomfördes var bedömningen att ett eventuellt EU-medlemskap inte skulle påverka insatserna i LSS. I förarbetena framgår att det fanns skäl att anta att assistansersättningen skulle omfattas av den då gällande förordning 1408/71. Assistansersätt- ningen skulle därigenom anses som en vårdförmån och inte som en kontantförmån vid invaliditet. Eftersom förmånen bedömdes vara en vårdförmån var den inte exportabel.