sou · H6B388 · 2019-01-01 00:00:00 — Det är kommunen som genomför en utredning och bedömning av en persons behov vid en ansökan om stöd. Det finns ingen reglering i Handikappservicelagen när det gäller bedömningen av servicebehovet, däremot anges tidsramar för utredningen och att en serviceplan ska upprättas.57 Enligt Handikappservicelagen är service- planen en plan över stöd och service som en person med funktions- nedsättning behöver för att klara av det dagliga livet. Av service- planen ska de relevanta omständigheter kring en persons individuella funktionsförmåga, livssituation och servicebehov som beslut om servicens omfattning, innehåll och genomförande fattas utifrån framgå detaljerat. Målet när en serviceplan tas fram är att kommunen och personen stödet gäller ska ha en så överensstämmande uppfattn- ing som möjligt om personens funktionsförmåga och behov av stöd. Serviceplanens syfte är dels att säkerställa att en person med funk- tionsnedsättning får lämplig och ändamålsenlig service, dels möjlig- göra uppföljning av att stöd och service som beviljats motsvarar personens resurser och behov. I serviceplanen ska det framgå hur ofta och under vilka omständigheter planen ska ses över. Den indivi- duella livssituationen för en person med funktionsnedsättning påver- kar tidsintervallet för översynen, men planen bör bedömas och ses över med minst 2–mellanrum.58 Syftet med handikappservicelagen är att främja förutsättningarna för personer med funktionsnedsättning att leva och vara verksamma som jämbördiga medlemmar av samhället samt att förebygga och undanröja olägenheter och hinder som funktionsnedsättningen med- för. Målet med utredningen av servicebehovet hos personer med funktionshinder är att utreda vilka åtgärder, tjänster och föränd- ringar som kan uppfylla dessa mål.59 Behovet av hjälp bedöms genom att man beaktar personens indi- viduella servicebehov och hans eller hennes livssituation i sin helhet. Funktionsförmågan och hjälpbehovet kan förändras av olika anled- ningar och detta är viktigt att beakta när funktionsförmågan bedöms. Vidare kan en målinriktad helhet av rehabilitering, vård och service förbättra funktionsförmågan. Också externa förändringar, exempel- vis i boendemiljön eller kollektivtrafiken, kan påverka en persons 573 a § Lag om service och stöd på grund av handikapp (/380). 58https://thl.fi/sv/web/handbok-for-handikappservice/serviceplanering/utredning-av- servicebehovet. 59https://thl.fi/sv/web/handbok-for-handikappservice/serviceplanering/utredning-av- servicebehovet. förmåga att klara sig på egen hand. Den här dynamiken gör att stöd och service som ges måste vara flexibelt och ändras i takt med att en persons behov förändras. Bedömningen av funktionsförmågan kräver dels ett multiprofessionellt samarbete utifrån den sakkunskap som professionella inom socialarbete, rehabilitering, vårdarbete och me- dicin har, dels personens egna bedömning av sin funktionsförmåga. Användningen av olika bedömningsmetoder för att bedöma funk- tionsförmågan är en central del av utredningen av servicebehovet som ska komplettera samtal med klienten och dennas närstående, obser- vation av hur klienten klarar av de dagliga rutinerna samt en utredning av faktorer i omgivningen60 var 14 861 personer beviljade personlig assistans. Av dem fick drygt var tredje person assistans och mer än hälften /vecka. var beviljade minst /vecka.61 Enligt uppgift till utredningen kan personer som omfattas av omsorgslagen i vissa fall beviljas per- sonlig assistans (stödperson) för fritidsintressen och andra aktivi- teter utanför sitt serviceboende.62 Den här gruppen verkar inte sär- skiljas i statistiken över personlig assistans, men kan förklara varför mer än hälften av mottagarna beviljats färre än assistans . Det skulle också innebära att den grupp som omfattas av det som vi avser med personlig assistans i i praktiken utgörs av cirka 7 000 personer i . Hur organiseras stödet? I finns tre modeller för hur personlig assistans kan till- handahållas: 1.Arbetsgivarmodell – en person med funktionsnedsättning eller en vårdnadshavare till ett barn med funktionsnedsättning eller någon annan laglig företrädare för barnet är den personliga assistentens arbetsgivare, 2.Servicesedelmodell – Kommunen ger en person med funktions- nedsättning en servicesedel som avses i lagen om servicesedlar 60https://thl.fi/sv/web/handbok-for-handikappservice/serviceplanering/bedomning-av- funktionsformagan. 61Statistik hämtad från thl.fi, . 62Information lämnad till utredningen i möte vid THL i . inom social- och hälsovården (569/2009) för att han eller hon ska kunna skaffa personlig assistans, 3.Servicemodell – Kommunen ordnar personlig assistansservice för en person med funktionsnedsättning från en offentlig eller privat serviceproducent eller utför servicen själv eller ingår avtal om servicen med en annan kommun eller andra kommuner. Personlig assistans ska tillhandahållas på det sätt som är lämpligt för personen som beviljats stödet, och som hans eller hennes individu- ella livssituation förutsätter, så att assistansen främjar hans eller hennes självbestämmanderätt, delaktighet och förmåga att klara sig självständigt. Sätten att tillhandahålla personlig assistans kan kom- bineras till en helhet som bäst möter hjälpbehoven hos den aktuella personen.63 hade arbetsgivarmodellen, knappt servicesedelmodellen och servicemodel- len. I av fallen förelåg en kombination av insatserna.64 Enligt uppgift till utredningen var servicesedelns värde 2017.65 I regel utses inte en anhörig eller någon annan närstående till en person med funktionsnedsättning till personlig assistent, men i sär- skilda fall förekommer det om detta tillgodoser intresset för perso- nen med funktionsnedsättning.66 Enligt uppgift till utredningen är skälet för att anhöriga inte får vara assistenter att man då inte kan garantera självständigheten. Vid särskilda skäl, exempelvis vid en resa utomlands , kan det dock göras undantag. Ett annat särskilt skäl kan vara om det föreligger omfattande behov av hjälp med kommunikation och det därför bedöms vara i den funk- tionsnedsattas intresse med en närstående som assistent. Ytterligare en förklaring är att det finns möjlighet för närstående att beviljas ersättning för närståendevård.67 Närståendevård beviljas med hänsyn till omsorgsbehovet hos personen med funktionsnedsättning och hur krävande vården är. Ersättningens storlek beror på hur bindande och krävande vården är. Från är vårdarvodet minst 638 d § Lag om service och stöd på grund av handikapp (/380). 64Statistik hämtad från thl.fi, . 65Information lämnad till utredningen i möte i (). 668 d § sista stycket Lag om service och stöd på grund av handikapp (/380). 67Lag om stöd för närståendevård 2.12.2005/937. Under en tung behandlingsfas ska vårdarvo- det vara . Vårdarvodet betalas till närståendevårdaren och räknas som skatte- pliktig inkomst.68 Den finska har antagit en lag som reformerar yrkes- utbildningen för såväl unga som vuxna och där den centrala utgångs- punkten är kompetens och att man utgår från kunden. I reformen förnyas yrkesutbildningens finansiering, styrning, verksamhetspro- cesser, examenssystem, anordnarstrukturer. Det införs också mer inlärning på arbetsplatsen, individuella studievägar och avreglering. Reformen bereds i tätt samarbete med anordnarna av yrkesutbild- ning och intressentgrupperna.69 I samband med reformen har en ny examensbenämning för per- sonliga assistenter fogats till en ny yrkesexamen under kompetens- området för hemarbetsservice. I och med att examen trädde i kraft från och med början av 2018 är personlig assistent en skyddad exa- mensbenämning som endast de som avlagt examen får använda.70 24.4.2Andra stöd som motsvarar LSS-insatser Kommunen ska ordna med skälig färdtjänst, följeslagarservice, dag- verksamhet, personlig assistans och serviceboende om det, till följd av en persons funktionsnedsättning eller sjukdom, är nödvändigt med sådan service för att personen ska klara av de funktioner som hör till normal livsföring. Kommunen har dock inte särskild skyl- dighet att ordna serviceboende eller personlig assistans om tillräcklig omsorg om en person med funktionsnedsättning inte kan tryggas genom åtgärder inom den öppna vården.71 Nedan redogörs för olika typer av stöd som riktas till personer med funktionsnedsättning. 68www.kommunforbundet.fi/sakkunnigtjanster/social-och-halsovard/socialvard/ aldreservice/social-och-halsovard/narstaendevard. 69Lag om yrkesutbildning (531/2017). Lagen trädde i kraft . 70www.jhl.fi/sv/eget-yrkesinriktat-utbildningsprogram-personliga-assistenter-assistans- tryggar-en-smidig-vardag-handikappade/. 718 § Lag om service och stöd på grund av handikapp (/380). Till färdtjänst och tillhörande ledsagarservice hör transporter som en person med omfattande funktionsnedsättning behöver för sådant som hör till det dagliga livet. Det gäller transporter i samband med arbete, studier, uträttande av ärenden, deltagande i samhällelig verk- samhet eller rekreation. Till transporter som hör till det dagliga livet räknas transporter inom personens hemkommun eller till närbelägna kommuner. När det gäller att ordna färdtjänst och därtill hörande ledsagarservice räknas personer som har särskilda svårigheter att röra sig, och som på grund av sin funktionsnedsättning eller sin sjukdom inte kan anlita de offentliga kollektivtrafikmedlen utan oskäligt stora svårigheter, till dem som har stora funktionsnedsättningar. Färd- tjänst ska ordnas för dessa personer så att de förutom de resor som är nödvändiga med tanke på arbete och studier även beviljas minst arton enkelresor som hör till det dagliga livet per månad.72 Dagverksamheten ordnas i verksamheter utanför hemmet och har till syfte att dels ge stöd till personer att klara sig själva, dels främja sociala kontakter. Verksamheten riktas till arbetsoförmögna perso- ner som på grund av en mycket svår funktionsnedsättning inte har förutsättningar att delta i sådan arbetsverksamhet som avses i 27 e § i socialvårdslagen (710/1982)73 och som får sin huvudsakliga försörj- ning av förmåner som beviljas på grund av sjukdom eller arbets- oförmåga. Dagverksamheten ska om möjligt ordnas så att en person kan delta i verksamheten antingen eller deltid.74 723–6 §§ 2 kap. Förordning om service och stöd på grund av handikapp. 73Enligt 27 d § i socialvårdslagen ska kommunen anordna verksamhet i sysselsättningssyfte för personer som på grund av handikapp, sjukdom eller någon annan motsvarande orsak har särskilda svårigheter att klara de funktioner som hör till normal livsföring och som utöver arbetsförvaltningens tjänster och åtgärder behöver stödåtgärder enligt 1 mom. för att komma ut på den öppna arbetsmarknaden. Enligt 27 e § i socialvårdslagen avses med arbets- verksamhet för handikappade verksamhet i syfte att bevara och främja en persons funktions- förmåga. Arbetsverksamhet anordnas för arbetsoförmögna personer som på grund av handi- kapp inte har förutsättningar att delta i arbete enligt 27 d § och som får sin huvudsakliga för- sörjning av förmåner som beviljas på grund av sjukdom eller arbetsoförmåga. 748 b § Lag om service och stöd på grund av handikapp (/380). Serviceboendet är en bostad med tjänster i anslutning till boendet som rör det dagliga livet. Det kan handla om hjälp med att förflytta sig, påklädning, personlig hygien, mathushållning och städning av bostaden. Det gäller också hjälp som behövs för främjande av invå- narens hälsa, rehabilitering och trivsel. Den som på grund av sin funktionsnedsättning eller sin sjukdom fortlöpande, under olika tider av dygnet eller i särskilt stor utsträckning behöver en annan persons hjälp för att klara av sina dagliga sysslor kan få insatsen.75 Kommunen ska ersätta en svårt funktionsnedsatt person för skäliga kostnader för ändringsarbeten i bostaden samt för anskaffning av redskap och anordningar i bostaden, om dessa åtgärder med hänsyn till funktionsnedsättningen eller sjukdomen är nödvändiga för att personen ska klara de funktioner som hör till normal livsföring. Kommunen har dock inte särskild skyldighet att ersätta kostnaderna, i det fall tillräcklig omsorg om personen inte kan tryggas genom åtgärder inom den öppna vården.76 En funktionsnedsatt person kan, utifrån det behov som följer av en funktionsnedsättning eller sjukdom, helt eller delvis ersättas för kostnader för stöd som behövs för att uppnå syftet med lagen. Likaså kan ersättning ges för extra kostnader för kläder och spe- cialkost som behövs på grund av funktionsnedsättningen eller sjuk- domen. Vidare ersätts hälften av kostnaderna för anskaffning av red- skap, maskiner och anordningar som en funktionsnedsatt person behöver för att klara de dagliga funktionerna. Kostnaderna för nöd- vändiga ändringsarbeten som till följd av funktionsnedsättningen måste utföras på redskap, maskiner eller anordningar av standard- modell ersätts i sin helhet.77 Inom begreppen redskap, maskiner och anordningar täcks en mängd objekt inom ett brett spektrum från 7510–11 §§ 2 kap. Förordning om service och stöd på grund av handikapp. 769 § 2 stycket Lag om service och stöd på grund av handikapp (/380). 779 § 1 stycket Lag om service och stöd på grund av handikapp (/380). hushållsapparater till stöd för att anskaffa och anpassa en bil. När en person ansöker om ersättning för kostnader bedömer kommunen på vilket sätt hjälpmedlet stödjer. Om personen beviljas ersättning av kommunen utgår stödet till hälften av kostnaden i den del som kommunen anser som skälig av det anskaffningspris som personen med funktionsnedsättning har betalat för det aktuella redskapet. Stödet är en anslagsbunden tjänst som personen inte har subjektiv rätt till och kommunens ersättning är bunden till ”nödvändiga” och ”verkliga” kostnader som en persons funktionsnedsättning eller sjuk- dom ger upphov till.78 Specialomsorger om personer med utvecklingsstörning När det gäller personer med utvecklingsstörning finns särskilda be- stämmelser om specialomsorger för dem som på grund av medfödd, eller i utvecklingsåldern erhållen sjukdom eller skada, har hämmats eller störts i sin utveckling eller sina psykiska funktioner och som inte kan få den service de behöver med stöd av någon annan lag.79 Specialomsorgernas syfte är att hjälpa en person att reda sig i det dagliga livet, självständigt förtjäna sitt uppehälle, anpassa sig i sam- hället samt att säkerställa den vård och omsorg som behövs. I special- omsorgerna ingår exempelvis individuell planering, behövlig handled- ning, rehabilitering och funktionell träning, ordnande av arbetsterapi och bostäder samt annan motsvarande verksamhet som främjar anpassning inom samhället, ordnande av hjälpmedel och hjälpmate- rial för personligt bruk och individuell vård och annan omvårdnad.80 För en person med stöd och service utifrån Specialomsorgslagen ska service- och vårdplanen som upprättas innehålla uppgifter om: •åtgärder som främjar personens förutsättningar att klara sig på egen hand och stärker självbestämmanderätten •skäliga anpassningar som säkerställer att personen fullt ut kan delta och vara delaktig •de kommunikationsmetoder som används av personen 78https://thl.fi/sv/web/handbok-for-handikappservice/pa-svenska/startsidan/stod-till-ett- sjalvstandigt-liv/hjalpmedel/arbetsfordelningen-inom-hjalpmedelstjansterna. 791 § Lag angående specialomsorger om utvecklingsstörda (23.6.1977/519). 802 § Lag angående specialomsorger om utvecklingsstörda (23.6.1977/519). •de sätt på vilka personens specialomsorger i första hand kan genomföras utan begränsande åtgärder •de begränsningsåtgärder som enligt en bedömning krävs när per- sonen ges specialomsorger •klargörande av personens åsikter. Service- och vårdplanen ska följas upp vid behov, dock minst var sjätte månad, om det inte är uppenbart onödigt.81 I allmänhet omfattar det nationella försäkringssystemet alla som långvarigt bor eller förvärvsarbetar i . För att anses som bosatt i måste en person ha laglig rätt att bo i landet, exempelvis via ett arbetstillstånd eller andra särskilda avtal (så som ). Bosättningsperioden måste ha varat eller ha varit avsedd att vara . Om en person lämnar för en uppehållstid som sträcker sig över eller är planerad att vara 12 måna- der, eller mer än 6 månader eller längre, så upphör tillhörigheten till det norska socialförsäkringssystemet. Tillhörigheten till det nationella socialförsäkringssystemet gäller även personer som bor i andra länder men som arbetar i . Likaså omfattas egenföretagare inom europeiska ekonomiska gemenskapen (EES).82 En person med funktionsnedsättning som anses bosatt i kan få individuellt stöd och hjälp.83 Kommunerna ansvarar enligt Lov om kommunale helse- og omsorgstjenester m.m. (helse- og omsorgstjeneste- loven) för ett antal lagreglerade tjänster till personer med funktions- nedsättning. Rättigheterna för den som omfattas av kommunala insat- ser regleras i Lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og bruker- rettighetsloven). 81https://thl.fi/sv/web/handbok-for-handikappservice/serviceplanering/serviceplanen. 82European Commission (2018). Your social security rights in . 83I vissa fall kan även personer som inte kan anses bosatta i en kommun få hjälp och stöd. Se om rett til helse- og omsorgstjenester til personer uten fast opphold i riket. Rättigheter för den som behöver omsorg Det övergripande målet för lagen är att säkerställa att patienter och brukare får likvärdig tillgång till hälso- och omsorgstjänster av god kvalitet. Lagens bestämmelser ska bidra till att främja förhållandet mellan patient respektive omsorgsmottagare och hälso- och omsorgs- tjänsten, främja social trygghet och beskydda den enskildas liv, integritet och människovärde.84 Enligt lagen har en patient eller brukare rätt till nödvändigt stöd och värdiga tjänster från kommunen.85 Kommunen är skyldig att göra en individuell plan för brukaren och ska samarbeta med andra tjänsteleverantörer för att bidra till ett samlat stöd för den enskilda. Personer med behov av långvariga och koordinerade tjänster ska dessutom erbjudas en koordinator av kommunen.86 Vidare har en person rätt att medverka vid val mellan tillgängliga och försvarbara former av såväl tjänster som undersöknings- och behandlings- metoder. Informationen vid medverkandet ska vara anpassat efter personens förmåga att ge och ta emot information. Det gäller också de barn som har förmåga att skapa sig egna ståndpunkter med hän- syn till barnets ålder och mognad. Själva stödet ska i möjligaste mån utformas i samarbete med personen insatsen gäller.87 I ska kommunerna registrera information i IPLOS- registret om dem som tar emot och dem som ansöker om hälso- och omsorgstjänster i kommunen samt upplysning om de tjänster som mottagarna ges.88 Helsedirektoratet är databehandlingsansvarig för , som är huvudkällan för statistik gällande hälso- och omsorgstjänster.89 Vägledningen för att registrera infor- mationen består av nitton kapitel som rör allt ifrån boendeför- hållande till risk för undernäring och bruk av tvång. Två av kapitlen gäller funktionsnedsättningen. Det ena handlar om att utifrån ICF gradera funktionsförmågan på en femgradig skala där 1 betyder att personen inte behöver någon hjälp och 5 betyder att personen behöver hjälp med allt gällande en given aktivitet. 84§ 1–1 Lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og brukerrettighetsloven). 85§ 2–1 a Lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og brukerrettighetsloven). 86§ 2–5 Lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og brukerrettighetsloven). 87§ 3–1 Lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og brukerrettighetsloven). 88IPLOS är en förkortning för Individbasert Pleie- og omsorgsstatistik och är ett pseudonymt individbaserat centralt hälsoregister. 89Statistisk sentralbyrå (2018). Kommunale helse- og omsorgstjenester 2017. handlar om de funktionsvariabler som ingår i registret vilka handlar om exempelvis den dagliga livsföringen, förmågan att sköta sin hälsa och sin ekonomi samt fatta beslut.90 Praktiskt bistånd och upplärning – Personlig assistanse I har kommunen det överordnade ansvaret att ombesörja att personer i kommunen erbjuds nödvändiga hälso- och omsorgstjäns- ter och att tjänsterna kan erbjudas i form av personlig assistans.91 En förutsättning för rätt till stödet är att personen har rätt till nöd- vändiga hälso- och omsorgstjänster från kommunen.92 En person som till följd av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder inte klarar den dagliga livsföringen kan beviljas praktiskt bistånd. Det gäller personer om inte kan ta hand om sig själva eller är beroende av praktisk eller personlig hjälp för att klara den dagliga livsföringen. Med upplärning avses övning i den dagliga livsföringen för att göra personen så självständig som möjligt i det dagliga livet. Det stöd som ges kan handla om hjälp med inköp, matlagning, städ- ning, tvätta kläder, personvård, egenvård och annan praktisk hjälp. Det är kommunen som bedömer om en person är berättigad till stödet och i vilken omfattning.93 När det gäller praktiskt bistånd har kommunen rätt att ta betalt för servicen i form av en egenandel. Stöd som rör personvård och egenvård räknas till upplärning och är gratis. Egenandelen får aldrig vara större än kommunens egna kostnader för tjänsten (självkost- nad). Om kommunen väljer att ta ut avgift ska egenandelen beräknas med hänsyn till hushållets sammanlagda beskattningsbara inkomst innan avdrag och om den är lägre än 2 grundbelopp94 får inte avgiften överstiga 205 NKK per månad.95 Registrereing av IPLOS-data i kommunen. Sist endret 29.6.2018. 91Lov om kommunale helse- og omsorgstjenester m.m. (LOV-2011-06-24-30) § 3–1 och § 3–2 første ledd nr. 6 bokstav b. 92Lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og brukerrettighetsloven) (LOV-1999-07- 02-63) § 2–1 a andre ledd. 93§ 3–2 Lov om kommunale helse- og omsorgstjenester m.m. 958–10 §§ 2 kap. om egenandel for kommunale helse- og omsorgstjenester. Brukerstyrt personlig assistanse (BPA) I ska kommunen kunna erbjuda att personlig assistans i form av praktiskt bistånd och upplärning ska kunna organiseras som Brukerstyrt personlig assistanse (BPA).96 BPA infördes med ett krav på att den som beviljades stödet själv skulle kunna arbetsleda assistansen. Målgruppen för insatsen vidgades 2005 då kravet på att själv arbetsleda slopades och därmed kom lagen att även omfatta barn och personer med kognitiv funktionsnedsättning. Lagen blev 2015 en rättighetslagstiftning. BPA är ett sätt att mer brukarstyrt organisera tjänsterna praktiskt bistånd och upplärning. Detta inkluderar all hjälp i den dagliga livsföringen vad gäller praktiska uppgifter i hemmet och hushållet, till exempel handla livsmedel, matlagning, tvätta kläder, städa, hjälp med att lägga sig, stå upp, duscha och tvätta sig etc. Vidare kan assistansen ges för att leva ett aktivt liv i gemenskap med andra. Målet med BPA är att personer med behov av stöd ska få ett aktivt och så självständigt liv som möjligt trots funktionsnedsättningen.97 För att rätt till BPA ska föreligga krävs att personen är under , har ett långvarigt behov , och att behovet av personlig assistans är stort. Med stort behov menas minst , men personer med 25–32 timmars behov har rätt till tjäns- ten om inte kommunen kan påvisa att det blir dyrare än att organi- sera stödet på annat sätt.98 var antalet mottagare av BPA 3 971 personer, varav 607 var eller äldre.99 Enligt direkt information framkom det i en arbetsrapport att BPA var den genomsnittliga beviljade tiden . var det genomsnittliga antalet timmar BPA och annat stöd i hemmet (hemsjukvård, praktiskt bistånd, avlastning och omsorgslön) . Någon uppgift om antal timmar för BPA hade inte sammanställts.100 96Lov om kommunale helse- og omsorgstjenester m.m. (LOV-2011-06-24-30) § 3–8. 97Helsedirektoratet (2015). brukerstyrt personlig assistanse BPA. (IS-2313). 98Lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og brukerrettighetsloven) (LOV-1999-07- 02-63) § 2–1. 99Statitisk Sentralnyrå (2018). Kommunale helse- og omsorgstjenester 2017.