sou · H7B34 · 2019-01-28 00:00:00 — Det är dock utredningens bedömning att även dessa elever behöver vägledning i samband med eller i nära anslut- ning till mottagandet i syfte att underlätta den inledande planeringen av studierna men att det bör ske utifrån den övergripande regler- ingen i 2 kap. 29 § skollagen om tillgång till individuell karriärvägled- ning där elevens behov och förutsättningar är styrande. Antalet nyanlända ungdomar i har ökat kraftigt , med särskilt stort mottagande . Detta har inneburit att en allt större andel elever i den svenska gymnasie- 93 kap. § skollagen. skolan går på språkintroduktion. /2015 var antalet språk- introduktionselever 13 966 (motsvarande av alla gymnasie- elever), /2016 var antalet 18 694 (5,) och /2017 var antalet 35 863 (). var drygt 32 000 elever registrerade på språkintroduktion och enligt preliminära statistik är motsvarande antal för /2019 22 500 elever. I av språkintroduktion framhålls10, att studie- och yrkesvägledarna har en mycket viktig roll för språk- introduktionseleverna, eftersom de inte känner till det svenska utbild- ningssystemet och den svenska arbetsmarknaden. Eleverna har varie- rade förutsättningar för studier, inte minst beroende på ålder vid skolstart i och skolbakgrund i hemlandet. Helt nyanlända elever, som just kommit till och som påbörjar sin utbildning i gymnasieskolan, behöver vägledning för att se olika vägar in i det svenska samhället där språkintroduktion måste ses som ett första steg av flera. Utredningen föreslår därför att nyanlända elever även i samband med att de börjar i gymnasieskolan ska erbjudas karriär- vägledning inför att deras individuella studieplan upprättas. Eftersom nyanlända elever på språkintroduktion i gymnasie- skolan har vistats i och inte har överblick över det svenska utbildningssystemet och den svenska arbetsmarknaden före- slår utredningen att de elever som har fullföljt sin utbildning och som på grund av sin ålder inte kan fortsätta sin utbildning i gymnasie- skolan, ska erbjudas individuell karriärvägledning om fortsatta utbild- ningsmöjligheter. En sådan vägledning ska syfta till att underlätta vid en eventuell övergång till andra utbildningar, t.ex. vuxen- utbildning (komvux) eller folkhögskola. I praktiken hinner många elever på språkintroduktion inte uppnå behörighet till och påbörja nationella program innan de blir för gamla för vidare studier i gym- nasieskolan. Därmed finns behov av alternativa utbildningsvägar för de elever som vill fortsätta sin utbildning efter språkintroduktion. För att främja den röda tråden i elevernas utbildning finns behov av en väl fungerande karriärvägledning samt smidiga övergångar till andra utbildningsformer när elever har fullföljt sin utbildning i gymnasie- skolan så att återvändsgränder undviks. Detta förutsätter att karriär- 10Uppföljning av språkintroduktion. Beskrivande statistik på nationell nivå och nyanlända elevers övergångar till och från språkintroduktion. vägledaren har en bred kompetens om de olika möjliga utbildnings- alternativen och en fungerande samverkan mellan gymnasieskolan, komvux och folkhögskolor m.fl. Enligt de vägledare som utredningen haft kontakt med finns ett stort behov av samlad kunskap om nyanlända och vägledning, liksom särskilt stödmaterial att använda i vägledningssammanhang med ny- anlända elever och deras vårdnadshavare. faller det ofta på den enskilda vägledaren att ta fram sådant material, på olika språk, på lätt svenska eller med bilder som illustrerar det svenska utbildnings- systemet och arbetslivet i . Vägledare efterfrågar också mate- rial som kan användas av lärarna inom den generella vägledningen i undervisningen. Även stödmaterial som beskriver metoder som visat sig vara effektiva vid vägledningen av nyanlända elever och som beaktar såväl kulturella skillnader som språkliga aspekter av vägledningen, efterfrågas av vägledare. För att komplettera det informationsmaterial som tillhandahåller för nyanlända elever och föräldrar om hur skolväsendet fungerar, föreslår utredningen att Skol- verket ges ett uppdrag om att vidareutveckla informationsmaterialet. Elever som avser att avsluta sin gymnasieutbildning eller gymnasiesärskoleutbildning eller riskerar att inte erhålla en gymnasieexamen i gymnasieskolan Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar (UVAS) föreslår i sitt slutbetänkande11 att det i skollagen införs en bestämmelse om skyldighet för rektorn vid en gymnasieskola respektive gym- nasiesärskola att erbjuda elever ett avslutande vägledningssamtal. Sam- ordnaren föreslår att det ska gälla för elever som riskerar att avsluta sin utbildning utan att fullfölja den, samt elever som riskerar att slut- föra sin utbildning på ett nationellt gymnasieprogram utan att erhålla en gymnasieexamen. Vägledningssamtalen kan fylla en särskilt viktig funktion för att ge dessa elever bättre information om vägarna framåt mot ett fullföljande av sin utbildning. 11Vårt gemensamma ansvar – för unga som varken arbetar eller studerar. Denna utredning har i arbetet också identifierat behov av väg- ledningsinsatser för målgruppen elever som riskerar att slutföra sin utbildning på ett nationellt gymnasieprogram utan att erhålla en gymnasieexamen. Många unga som fullföljer sin utbildning med ett studiebevis saknar kunskap om vad som krävs för att de ska få en examen och hur de kan nå dit. Behov av karriärvägledning finns även för de elever som vill avbryta eller faktiskt avbryter sin utbildning . Elever som avbrutit sin utbildning kan ha svårt att finna andra vägar till studier eller arbete och riskerar livslångt utanförskap. Kost- naderna för samhället för elever som inte fullföljer sin gymnasieutbild- ning eller gymnasiesärskoleutbildning kan bli stor. Kommunerna har enligt skollagen ett aktivitetsansvar för att ungdomar som är folkbok- förda i kommunen, har fullgjort sin skolplikt men inte fyllt och inte genomfört eller har fullföljt en utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Av Skolinspektionens kvalitetsgranskning av kom- munernas aktivitetsansvar för ungdomar 2018, var drygt 95 000 unga registrerade som aktuella för aktivitetsansvaret. Av granskningen framgår att det är vanligt att kommunerna inte har rutiner och arbetssätt som ger förutsättningar att löpande och snabbt iden- tifiera eller kontakta ungdomar som ingår i aktivitetsansvaret.12 Utredningen föreslår därför, i likhet med det som Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar föreslår i sitt slutbetänkande, att det införs en skyldighet att erbjuda elever som avser att avsluta sin gymnasieutbildning eller gymnasiesärskoleutbildning , indi- viduell karriärvägledning. Samma skyldighet ska gälla för elever i gymnasieskolan som riskerar att efter fullföljd utbildning inte erhålla en gymnasieexamen utan få ett studiebevis i stället. Det kan natur- ligtvis vara svårt att fånga elever innan de avbryter sin utbildning, men skolan kan t.ex. koppla denna vägledningsinsats till det arbete som ändå ska göras mot bakgrund av skollagens krav på utredning av frånvaro och särskilt stöd.13 12Att motivera ungdomar tillbaka till utbildning. 1315 kap. 16 § och 3 kap. 8 § skollagen (3 kap. 8 § får en ny beteckning, 3 kap. 7 §, ). Vägledning är en viktig del av vuxenutbildningen, inte minst med anledning av vuxenutbildningens varierande och komplicerade system som omfattar folkhögskoleutbildningar, utbildningar inom yrkes- högskolan och utbildningar vid universitet och högskolor. Inom kommunernas vuxenutbildning finns ett utbud av olika utbild- ningsanordnare som bidrar till ett stort och differentierat utbud av kurser. För att en individ ska kunna finna sin egen väg genom systemet och hitta en målsättning för sina studier krävs ofta stöd i form av vägledning. Många personer som har ett behov av att delta i utbildning på så väl grundläggande som gymnasial nivå i syfte att bl.a. etablera sig på arbetsmarknaden är studieovana och kräver därför ett motiveringsarbete, stöd och vägledning. Detta gäller inte minst ny- anlända i och personer med kort tidigare utbildning. För ny- anlända som avser att påbörja studier inom vuxenutbildningen är väg- ledning ofta av avgörande betydelse för att studierna ska motsvara deras behov, då man som nyanländ inte kan förväntas överblicka det svenska utbildningssystemet eller den svenska arbetsmarknaden. De kan också ha behov av att komplettera en tidigare utbildning från hemlandet eller läsa en helt ny utbildning. Utan stöd av en vägledare är det ofta inte möjligt för individen att finna de kombinationer av kurser och andra insatser som på ett så effektivt sätt som möjligt leder fram mot slutmålet med utbildningen, vilket ofta är etablering i . Som redovisats i kapitel 3 ska elever i vuxen- utbildning (komvux) och särskild utbildning för vuxna (särvux) ha tillgång till studie- och yrkesvägledning. Även den som avser att påbörja en utbildning ska ha tillgång till vägledning. Elever ska erbjudas vägledning i samband med att den individuella studieplanen upprättas. Hemkommunen är dessutom skyldig att se till att den som avser att påbörja utbildning i komvux på grundläggande nivå eller i svenska för invandrare eller särvux på grundläggande nivå erbjuds studie- och yrkesvägledning. Kommunernas skyldighet att erbjuda vägledning till den som avser att påbörja utbildning infördes till följd av propositionen Ökad individanpassning – en effektivare sfi och vuxen- utbildning (prop. 2014/15:85). Propositionens förslag var begränsade till grundläggande nivå och i svenska för invandrare varför det saknas motsvarande bestämmelser vad det gäller de som avser att påbörja utbildning inom komvux eller särvux på gymnasial nivå. skäl för att inte omfatta gymnasial nivå i kommunernas skyldighet angav regeringen att det för sfi och grundläggande komvux och särvux redan fanns en skyldighet för kommunerna att aktivt nå dem som har rätt till sådan utbildning och motivera dem att delta i sådan utbildning. Vidare konstaterade regeringen att en skyldighet för kommunerna att erbjuda studie- och yrkesvägledning även till den som avser att påbörja utbildning på gymnasial nivå skulle innebära en ambitions- höjning och därmed nya krav på kommunerna och att det då saknades underlag för att kunna ta ställning till om en utökning av kommu- nernas skyldigheter till att omfatta även gymnasial nivå var befogat. Kommunerna har dock en skyldighet att informera om möjligheterna till utbildning på gymnasial nivå och ska aktivt verka för att vuxna i kommunen deltar i sådan utbildning. Då de generella bestämmelserna om tillgång till vägledning i 2 kap. 29 § skollagen föreslås förtydligas och förstärkas även i fråga om den som avser att påbörja utbildning bedömer utredningen att det inte finns tillräckliga skäl för att föreslå en utökad skyldighet för hemkommunen att erbjuda vägledning till den som avser att påbörja utbildning på gymnasial nivå, även om det skulle vara mer enhetligt inom vuxenutbildningen. Detta trots att undersökningar visar att det finns stora skillnader mellan kommuner vad gäller tillgång till vägled- ning.14 Den bristande tillgången till vägledning är ett skolformsöver- gripande problem vilket utredningen redogjort för i kapitel 5 och 6. Den nuvarande regleringen av studie- och yrkesvägledningen är enligt utredningens bedömning en bidragande orsak till detta. Utred- ningen föreslår därför olika kompletterande förtydliganden av regel- verket i syfte att klargöra vad elever och presumtiva elever ska ha tillgång till, vad de ska erbjudas, vem som ska erbjuda vad och i vilken omfattning. Utredningen bedömer att dessa förslag även kommer att leda till en förbättrad tillgång till vägledning för den som avser att påbörja utbildning på gymnasial nivå förutsatt att kommunerna verkligen ser till att den som avser att påbörja utbildning på gymnasial nivå i komvux och särvux har en reell tillgång till individuell karriär- vägledning utifrån dennes behov och förutsättningar. En väl fungerande vägledning är fördelaktig både för individen och för samhället. Som en följd av den föreslagna benämningen karriärvägledning, föreslår utredningen att bestämmelserna i 20 kap. 10 a och 30 §§ och 14Jfr betänkande, vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet. 21 kap. 10 a § skollagen samt 2 kap. 16 § förordningen om vuxen- utbildning ändras så att det framgår att hemkommunen är skyldig att se till att den som avser att påbörja utbildning på grundläggande nivå eller i svenska för invandrare erbjuds individuell karriärvägled- ning respektive att eleven ska erbjudas individuell karriärvägledning i samband med utarbetande av den individuella studieplanen inom vuxenutbildningen, i stället för den nu gällande skrivningen om studie- och yrkesvägledning. 10.4Karriärvägledarens uppgifter ska tydliggöras Förslag: Karriärvägledarens uppgifter ska tydliggöras i skollagen. Den individuella karriärvägledningen ska utföras av en karriär- vägledare. För att få anställas utan tidsbegränsning som karriärvägledare ska den sökande liksom ha en utbildning avsedd för sådan verk- samhet. Den möjlighet som finns att anställa den som inte upp- fyller dessa krav för högst i sänder ska fortsättningsvis gälla. Bedömning: bör det i skollagen införas krav på en karriär- vägledarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) eller utbildning som kan anses motsvara kraven i en sådan examen för att få anställas utan tidsbegränsning som karriärvägledare. Skälen för förslaget och bedömningen Karriärvägledarens uppgifter ska tydliggöras i skollagen I skollagen finns inga uttryckliga bestämmelser som reglerar studie- och yrkesvägledaren och hans eller hennes ansvarsområde. I läroplanerna15 framgår dock att studie- och yrkesvägledaren, eller den personal som fullgör motsvarande uppgifter, har ansvar för vissa 15Förordningen om läroplan för , förskoleklassen och fritidshemmet, förordningen om läroplan för grundsärskolan, förordningen om läroplan för specialskolan samt för förskole- klassen och fritidshemmet i vissa fall, förordningen om läroplan för sameskolan samt för för- skoleklassen och fritidshemmet i vissa fall, förordningen om läroplan för gymnasieskolan, förordningen om läroplan för gymnasiesärskolan samt förordningen om läroplan för vuxen- utbildningen. Enligt 2 kap. 29 § skollagen ska elever i alla skol- former utom förskolan och förskoleklassen ha tillgång till personal med sådan kompetens att deras behov av vägledning inför val av fram- tida utbildnings- och yrkesverksamhet kan tillgodoses. Som beskri- vits i avsnitt 10.3 föreslår utredningen att bestämmelsen i 2 kap. 29 § skollagen ska förtydligas på ett sådant sätt att det framgår att elever i alla skolformer, utom förskolan och förskoleklassen, ska ha tillgång till både individuell och generell karriärvägledning med preciseringar av vad som avses med dessa två vägledningsformer. Utredningens förslag om ett förtydligande av 2 kap. 29 § skollagen är därmed också utgångspunkten för utredningens övriga förslag om karriärvägled- ning som syftar till att tydliggöra vad eleverna har rätt till, vem som ska göra vad och vilka krav som ska ställas på huvudmännen. Många av de studie- och yrkesvägledare som utredningen har mött har lyft vikten av att vägledares arbetsuppgifter preciseras i författ- ningarna både för att stärka professionen och för att bidra till att vägledningen får tydligare ställning i skolan. Utvärderingar och upp- följningar visar att förväntningarna på vad studie- och yrkesvägled- ning kan åstadkomma är låga. T.ex. visar Skolinspektionens kvalitets- granskning 2013 att det i två tredjedelar av skolorna saknades en tydlig ansvarsfördelning för arbetet med studie- och yrkesvägledningen. Det är också utredningens uppfattning att den på många håll låga kun- skapen om vad studie- och yrkesvägledaren kan bidra med leder till otydlighet och bristande kvalitetsuppföljning. Som ett led i att stärka karriärvägledningen, öka kvaliteten i karriärvägledningen, tydliggöra vad eleverna har rätt till, vem som ska göra vad och vilka krav som ska ställas på huvudmännen föreslår utredningen att karriärvägledarens uppgifter ska tydliggöras genom att det införs bestämmelser om karriärvägledarens uppgifter i skollagen. Vidare föreslår utredningen att det ska framgå av skollagen att den individuella karriärvägledningen ska utföras av en karriärvägledare. finns inget krav på att det ska finnas särskild personal för studie- och yrkesvägledning i skolorna. Däremot framgår av nu gällande bestämmelser i skollagen att för att få anställas utan tidsbegränsning för studie- och yrkesvägledning ska den sökande ha en utbildning avsedd för sådan verksamhet. Bestämmelserna innebär ett krav på adekvat utbildning för att utan tidsbegränsning få anställas för studie- och yrkesvägledning i skolväsendet, i de fall huvudmannen valt att inrätta särskilda tjänster för studie- och yrkesvägledning. är adekvat utbildning måste prövas från fall till fall. Det är utred- ningens erfarenhet att skolhuvudmän har tolkat det som ett krav på examen från studie- och yrkesvägledarutbildningen. Av skollagen framgår att den som inte uppfyller anställningskraven får anställas för högst i sänder16. Alla skolor har inte en vägledare anställd utan väljer att köpa in vägledningstjänster. Denna möjlighet ska fort- farande vara möjlig. Utredningen bedömer dock att i de fall huvud- mannen väljer att anställa en karriärvägledare utan tidsbegränsning bör dagens krav på viss utbildning även fortsättningsvis gälla. Även dagens möjlighet att anställa den som inte uppfyller dessa krav för högst i sänder bör fortsättningsvis gälla. Väljer man att inte anställa karriärvägledare på skolan eller centralt hos huvudmannen kan bestämmelserna i 23 kap. skollagen om entre- prenad tillämpas, då uppgifter inom utbildning eller annan verksamhet enligt skollagen som inte är hänförliga till undervisningen kan över- lämnas på entreprenad inom samtliga skolformer. Om dessa uppgifter läggs ut på entreprenad enligt 23 kap. skollagen gäller bestämmel- serna som finns för utbildningen, om inte annat anges, vilket innebär att kravet på utbildning avsedd för sådan verksamhet för en karriär- vägledare även kan ställas vid entreprenad17. Bedömning om att bör ytterligare krav för anställning som karriärvägledare införas Bland de synpunkter som utredningen har inhämtat finns den om införandet av en yrkeslegitimation. Utredningen har valt att inte pre- sentera ett sådant förslag. Utredningen bedömer att det finns mer ändamålsenliga sätt att reglera yrkeskategorin karriärvägledare med tillhörande kompetenskrav så att det ger den tydliga koppling mellan utbildning, yrkestitel och arbetsuppgifter som en yrkeslegitimation syftar till. finns inget strikt krav på avlagd yrkes- examen för anställning som karriärvägledare inom skolväsendet. Det finns således inte något direkt bindande krav på avlagd yrkesexamen för anställning som vägledare även om det krävs att den sökande ska ha utbildning avsedd för sådan verksamhet. Med de förslag som utredningen i övrigt lägger, med särskild beaktande av att yrkes- kategorin och dess uppgifter ska regleras specifikt, är det rimligt att 162 kap. 30 § skollagen. 17Jfr 23 kap. 1–3 §§ skollagen. införa krav på en avlagd examen, i likhet med de krav som finns för andra yrkeskategorier inom skolväsendet. Det stora ansvar som läggs på karriärvägledarna förutsätter att de innehar specifik kunskap och kompetens. Då det råder brist på utbildade vägledare och utredningens förslag förutsätter tillgång till vägledare med utbildning och kompetens, är det dock svårt att skärpa kraven för anställning. Utredningen bedömer dock att det , när behovet av utbildade karriärvägledare är tillgodosett, bör införas krav på att den sökande, för att få anställas utan tidsbegränsning som karriär- vägledare, ska ha en karriärvägledarexamen enligt bilaga 2 till högskole- förordningen (1993:100) eller en utbildning som kan anses motsvara kraven i en sådan examen, i skollagen. Detta för att ytterligare stärka professionen och kvaliteten i karriärvägledningen. Ett sådant införande skulle sannolikt även innebära en reglering av yrket. Med det följer att det genom lag, förordning eller andra föreskrifter, direkt eller indirekt, krävs bestämda yrkeskvalifikationer för att få tillträde till eller utöva verksamheten eller någon form av denna eller använda en viss yrkestitel.18Att införa en yrkesreglering av någon form innebär att vissa hinder uppstår på arbetsmarknaden då det inte är möjligt att få arbete av ett visst slag utan att först genomgå särskild utbildning, eller att det inte är möjligt att använda en viss titel som är förbehållen den som har genomgått särskild utbildning. I sådant fall skulle det bl.a. innebära en skyldighet för att enligt EU:s yrkeskvalifikationsdirektiv19 bedöma proportionaliteten i de krav som begränsar tillträdet till eller utövandet av yrket och att meddela resultaten av bedömningen. Vad en reglering av yrket innebär beskrivs närmare i kapitel 8. Möjligheten att anställa karriärvägledare för högst i sänder för den som inte uppfyller dessa krav bör dock alltjämt fortsatt finnas kvar. 185 § 2 lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer. 19Europaparlamentets och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer, i lydelsen enligt och rådets direktiv /55/EU. 10.5Karriärvägledningen i utbildningen ska stärkas 10.5.1Framtidsval ska införas i och motsvarande skolformer Förslag: Framtidsval ska införas som en del av utbildningen i , grundsärskolan och specialskolan. Framtidsval ska komplettera övriga former av generell karriärvägledning och bidra till att utveckla och bredda elevens kunskaper om samhälls- och arbetsliv inför kommande studie- och yrkesval. Det ska även vara möjligt för skolhuvudmännen att erbjuda framtidsval till elever i gymnasieskolan inom introduktionsprogrammen yrkesintroduk- tion, individuellt alternativ och språkintroduktion. Framtidsval ska genomföras av en karriärvägledare. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om framtidsval. Sådana föreskrifter får inne- bära att framtidsval endast ska finnas i vissa årskurser. Av skolförordningen ska det framgå att framtidsval ska inne- hålla områdena val och framtidsplanering, arbetsliv och samhälle samt utbildningsvägar och yrkesområden. ska få i uppdrag att ta fram det närmare innehållet i framtidsval. ska även få i uppdrag att ta fram kompe- tensutvecklingsinsatser för verksamma karriärvägledare, i syfte att stärka karriärvägledares kompetens att genomföra framtidsval. I denna utrednings direktiv anges att det ska analyseras hur under- visningen inom kunskapsområdet arbetslivskunskap kan stärkas. Som redogjorts för i kapitel 7 bedömer utredningen att detta kun- skapsområde bör ha ett brett perspektiv och ge utrymme för utveckling av kunskaper om arbetsliv, kopplingen mellan utbildning och arbete, tillgång och efterfrågan på arbetsmarknaden, rättslig reglering m.m. Härutöver bör det ges möjlighet för eleverna att tillförskaffa sig de kompetenser som är nödvändiga för att kunna röra sig inom flexibla utbildningssystem och arbetsmarknader. Sådana kompetenser kan vara att kunna samla, analysera, sätta samman och organisera sig själv och utbildnings- och yrkesinformation, ha färdigheter att kunna fatta och genomföra beslut liksom att hantera övergångar och växlingar i livet. Det behöver ingå som en del i den generella karriärvägledningen och ge eleverna stöd i och verktyg för att lära känna sig själva och öka medvetenheten om sina personliga egenskaper, intressen, värderingar, attityder, kompetenser och förmågor. I kunskapsområdet bör också ingå att göra elever medvetna om vad som påverkar de val de gör för att de ska kunna förstå sig själva i förhållande till en tänkt framtid. Redan i och i de motsvarande skolformerna måste eleverna göra aktiva val av fortsatt utbildningsväg baserat på vad de tror sig vilja arbeta med .