sou · H7B336 · 2019-06-26 00:00:00 — För skattskyldiga som på grund av sjukdom eller funk- tionsnedsättning tvingas använda egen bil eller förmånsbil i stället för kollektivtrafik ges skattereduktion för den del av avståndet enkel väg som överstiger och upp till och med . Skälen för kommitténs förslag: I vår föreslagna avståndsbaserade modell ska samma regler gälla för skattskyldiga som använder egen bil eller förmånsbil för resor mellan bostaden och arbetsplatsen. Av bl.a. förenklingsskäl bör samma regler även gälla för skattskyldiga 22Se SKV A 2015:25. 23SFS 1969:106, prop. 31–32. Vissa andra frågor vid skattereduktion för arbetsresor som på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning behöver an- vända bil för arbetsresor. Det torde vara ovanligt att skattskyldiga behöver använda bil vid arbetsresor enbart på grund av ålder. Vi be- dömer därför att det är tillräckligt att den nya avståndsmodellen endast behöver särskild reglering av bilresor på grund av sjukdom och funktionsnedsättning för att fånga in de situationer som kan uppstå i realiteten. Merkostnaderna vid arbetsresor för skattskyldiga med sjukdom eller funktionsnedsättning är av två slag. Om man inte kan resa med kollektiva färdmedel tvingas man resa med bil, vilket oftast är dyrare. Det kan också vara så att bilinnehavet i sig är dyrare än normalt, t.ex. om man behöver en större eller specialutrustad bil. Merkostnaden för att anskaffa eller anpassa en sådan bil är oftast en engångskostnad för vilken man har möjlighet att ansöka om bilstöd. Vi föreslår att det första slaget av kostnadsfördyring – bil i stället för kollektivt färdmedel – kompenseras genom en lägre nedre avståndsgräns i den ordinarie skattereduktionen, medan det senare slaget – dyrare bil – kompenseras genom att beviljat bilstöd inte behöver beaktas vid ansökan om skattereduktion. Detta beskrivs i det följande. Personer som på grund av en varaktig funktionsnedsättning har väsentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand eller att anlita allmänna kommunikationer kan ansöka om bilstöd hos Försäkrings- kassan.25 Bilstödet är till för att köpa eller anpassa ett fordon efter behov. Enligt rättsliga vägledning Arbetsresor med bil tillämpas dagens regler på så sätt att vid beräkning av de verkliga bil- kostnaderna ska hänsyn tas till eventuella bidrag, t.ex. bilstöd. För personer som har bilstöd och eventuellt andra bidrag kan den nya avståndsmodellen i detta avseende bli ekonomiskt fördelaktigare eftersom vi inte föreslår att bilstöd eller andra bidrag ska beaktas vid bestämmandet av skattereduktionen. Enligt rättsliga vägledning får skattskyldiga i den verkliga kostnaden även räkna med kostnader för parkering vid arbetsplatsen. Sådana parkeringskost- nader kommer inte att beaktas eller omfattas av den avståndbaserade modellen. Det är en marginell försämring jämfört med tillämpningen av dagens regelverk. Dagens avdragsregler för arbetsresor för sjuka och personer med funktionsnedsättning är ekonomiskt fördelaktigare än de vanliga 25Regler om bilstöd finns i 52 kap. socialförsäkringsbalken (2010:110). Vissa andra frågor vid skattereduktion för arbetsresor avdragsreglerna för bilresor. För att vårt förslag inte ska medföra alltför stor påverkan för sjuka och dem med funktionsnedsättning som behöver åka bil jämfört med dagens regelverk, har vi funnit att en lämplig lösning är att tillämpa en annan än den ordinarie nedre avståndsgränsen i avståndsmodellen för dessa skattskyldiga. I stället för att tillämpa en nedre avståndsgräns om enkel väg ska enkel väg tillämpas. Kostnadsmässigt kan en sådan nedre avståndsgräns för sjuka och dem med funktionshinder grovt motsvara beloppsgränsen i dagens reseavdrag som gäller även för dessa skattskyldiga. Då personer med sjukdom och funktionsnedsättning har behov av att resa med bil har de också ökade kostnader över den övre avståndsgränsen i den ordinarie skattereduktio- nen. Denna gräns ska därför inte gälla dessa personer utan i stället ska en övre gräns tillämpas, vilket är samma som för skattskyldiga med bristande tillgång till kollektivtrafik. För att omfattas av de generösare bestämmelserna krävs, liksom enligt dagens regler, att den skattskyldige vid förfrågan från Skatte- verket kan visa läkarintyg eller liknande som styrker att personen är förhindrad att använda allmänna transportmedel och därför har behov av att resa med bil mellan bostad och arbetsplats. Skattskyldiga som omfattas av reglerna om sjukdom och funk- tionsnedsättning och begär skattereduktion för det omfattas inte av reglerna om tillägg vid bristfällig kollektivtrafik. Anledningen till det är att denna grupp skattskyldiga i så fall hade fått en omotiverat högre skattelättnad än andra skattskyldiga. Sammantaget ska alltså nuvarande avdrag för arbetsresor med egen bil eller förmånsbil i samband med ålder, sjukdom eller funk- tionshinder avskaffas. Arbetsresor med bil eller förmånsbil i sam- band med sjukdom eller funktionsnedsättning, men inte i samband med ålder, kommer i stället att omfattas av skattereduktionen för arbetsresor för den del av avståndet enkel väg som överstiger 10 kilo- meter och upp till och med . Vissa andra frågor vid skattereduktion för arbetsresor 11.6.1Bakgrund och gällande rätt Näringsidkares utgifter för resor till och från arbetsplatsen följer samma regler i fråga om avdragsrätt och begränsningar i rätten som för anställda i inkomstslaget tjänst (16 kap. 28 § IL). Det innebär bl.a. att beloppsgränsen om gäller. Om näringsidka- ren har utgifter för arbetsresor i både inkomstslaget tjänst och in- komstslaget näringsverksamhet, ska begränsningen avse de samman- lagda utgifterna och i första hand minska avdraget i inkomstslaget tjänst. Regleringen av den situationen att den skattskyldige har kostna- der för arbetsresor i båda inkomstslagen tillkom 1992 när belopps- gränsen återinfördes i inkomstslaget tjänst.26 11.6.2Avdraget för näringsidkares arbetsresor avskaffas och ersätts av skattereduktionen för arbetsresor Kommitténs förslag: Avdraget för näringsidkares arbetsresor av- skaffas. Dessa arbetsresor kommer i stället omfattas av skatte- reduktionen för arbetsresor. Skälen för kommitténs förslag: Innebörden av dagens avdrags- regler för arbetsresor är att samma regler tillämpas för näringsidkare som för löntagare. Reglerna för näringsidkare är tillämpliga för främst enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. Samma princi- likabehandling av avdragsrätten för arbetsresor som gäller i inkomstslaget tjänst och inkomstslaget näringsverksamhet bör även gälla med vår föreslagna avståndsmodell. Det innebär att närings- idkares arbetsresor ska omfattas av skattereduktionen för arbetsresor. 26SFS 1992:841, prop. 1991/92:150 bilaga I:5, s. 22. 12Hantering av andra kostnadsavdrag Vi ska utreda hur en förändrad avdragsrätt förhåller sig till andra kost- nadsavdrag som avser hemresor, inställelseresor, resor under utbild- ning och tjänsteresor och lämna de författningsförslag som bedöms lämpliga. 12.2.1Bakgrund och gällande rätt Utgifter för hemresor får dras av enligt bestämmelsen i 12 kap. 24 § IL. Enligt bestämmelsen får skattskyldig som på grund av sitt arbete vistas på annan ort än där han eller hans familj bor, dra av utgifter för hemresor om avståndet mellan hemorten och arbets- orten är längre än . Avdrag får göras för högst en hem- resa och bara för utgifter för resor mellan två platser inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Avdraget beräknas efter utgiften för det billigaste färdsättet. Skäliga utgifter för flygresa och utgifter för tågresa ska dock dras av. Om det saknas godtagbara allmänna kommunikationer, ska utgifter för resa med egen bil eller den skattskyldiges förmånsbil dras av enligt reglerna i 12 kap. 27 och 29 §§ IL. Det innebär att avdrag ska göras med och för varje kilometer vid användning av egen bil eller med per kilometer för diesel respektive per kilometer för annat drivmedel vid användning av förmånsbil. Dessutom ska kostnader för väg-, bro- och färjeavgifter och trängselskatt dras av. Hantering av andra kostnadsavdrag Utgifter för hemresor ska dras av utan någon beloppsmässig begränsning (12 kap. 2 § första stycket IL). Bestämmelsen om rätt till avdrag för hemresor infördes genom skattereform.1 hade viss avdragsrätt medgetts i praxis.2 Utgifter för hemresor anses vara privata levnadskostnader, men avdragsrätten har införts av sociala skäl och för att inte försvåra rörligheten på arbetsmarknaden.3 Avdrag för hemresor, tillfälligt arbete och dubbelbosättning sum- meras och totalbeloppet fylls i vid punkt 2.3 i inkomstdeklarationen. För var det totalt 67 000 (21 000+46 000) kvinnor och män som yrkade avdrag för dubbel bosättning i inkomst- deklarationen.4 Som flest var det således 67 000 skattskyldiga som gjorde avdrag för hemresor . 12.2.2Avdraget för hemresor lämnas oförändrat Kommitténs förslag: Avdraget för utgifter för hemresor lämnas oförändrat. Några redaktionella ändringar görs med anledning av vårt förslag om skattereduktion för arbetsresor. Skälen för kommitténs förslag: Utgifter för hemresor anses i skattesammanhang utgöra privata levnadskostnader som inte får dras av. Att avdragsrätt för dessa kostnader ändå finns har moti- verats av sociala skäl och för att inte försvåra rörligheten på arbets- marknaden. Vårt uppdrag avser primärt hur avdragssystemet för arbetsresor bör omarbetas. Större materiella förändringar av avdrags- rätten för hemresor och t.ex. avdragsrätten för trängselskatt i sam- band med hemresor kräver ett helhetsgrepp och en djupare analys. Ett sådant arbete ligger utanför ramen för vårt uppdrag och bör utredas i annat sammanhang. Vi föreslår därför inga materiella för- ändringar av avdragsrätten för hemresor med anledning av förslaget om arbetsresor. 1989/90:110 s. 361–362. 1999/2000:2 del 2 s. 151. 1989/90:110 s. 361–362. 4www.skatteverket.se/omoss/varverksamhet/statistikochhistorik/skattpaarbete/faststalldfor Hantering av andra kostnadsavdrag Vårt förslag om arbetsresor medför konsekvenser för bestämmel- sen om hemresor. Det beror på att nuvarande bestämmelse om hem- resor hänvisar till nuvarande bestämmelse om arbetsresor i fråga om resor med egen bil eller förmånsbil. Dessa delar i bestämmelsen om arbetsresor behöver därför tas in i bestämmelsen om hemresor. Ändringarna, som är redaktionella, innebär ingen materiell ändring av reglerna för hemresor. 12.3.1Bakgrund och gällande rätt Utgifter för särskilda resor i samband med att den skattskyldige börjar eller slutar en tjänst, s.k. inställelseresor, ska dras av om resorna företagits mellan två platser inom EES-området (12 kap. 25 § IL). Avdraget beräknas på samma sätt som hemresor. Det innebär att av- draget beräknas efter utgiften för det billigaste färdsättet. Skäliga utgifter för flygresa och utgifter för tågresa ska dock dras av. Om det saknas godtagbara allmänna kommunikationer, ska utgifter för resa med egen bil eller den skattskyldiges förmånsbil dras av enligt reglerna i 12 kap. 27 och 29 §§ IL, dvs. med och för varje kilometer vid användning av egen bil eller med per kilometer för diesel respektive per kilometer för annat driv- medel vid användning av förmånsbil. Kostnader för inställelseresor och för resor mellan bostaden och arbets- och utbildningsplatsen ska dras av bara till den del kostna- derna under beskattningsåret sammanlagt överstiger (12 kap. 2 § tredje stycket IL). Avdragsrätten för inställelseresor infördes 1993.5 Regeringen ut- talade i samband härmed följande6: föreligger normalt rätt till avdrag för kostnader för resor till och från arbetsplatsen. Däremot är kostnaderna för den första resan till den nya arbetsplatsen och sista resan därifrån efter att arbetet upphört, s.k. inställelseresor, inte avdragsgilla. Denna skillnad i avdragsrätt följer i och för sig av den grundläggande principen att kostnader för att skaffa sig eller utvidga en förvärvskälla inte är avdragsgilla. Men skillnaden uppfattas av många som orättvis och svårförståelig. Särskilt markant bli skillnaden när det är fråga om kortvariga arbeten där resekostnaden kan utgöra en 5SFS 1993:1515, prop. 1993/94:90. 1993/94:90 s. 47. Hantering av andra kostnadsavdrag betydligt större summa än arvodesdelen, som fallet inte sällan är för artis- ter. Det är vidare att märka att om en artists verksamhet utgör närings- verksamhet blir resekostnaderna avdragsgilla. I likhet med utredningen anser regeringen att övervägande skäl talar för att man inför en generell avdragsrätt för resekostnader i samband med inställelse till och läm- nande av tjänst. Utvidgningen av avdragsrätten till EU- och EES-området infördes 1996.7 Som skäl angavs sociala- och arbetsmarknadsskäl när arbets- marknadens geografiska område hade ökat.8 Det ansågs viktigt att skattelagstiftningen inte var utformad så att tillfälliga arbeten och uppdrag i EU försvårades. 12.3.2Avdragsrätten för inställelseresor lämnas oförändrat Kommitténs förslag: Avdragsrätten för utgifter för inställelse- resor lämnas oförändrat. Beloppsgränsen sänks för kostnaderna som ska dras av. Utgifterna ska dras av tillsammans med övriga utgifter till den del kostnaderna under beskattningsåret samman- lagt överstiger . Skälen för kommitténs förslag: Avdragsrätten för utgifter för resor i samband med att den skattskyldige börjar eller slutar en tjänst, s.k. inställelseresor, regleras genom särskild reglering vid sidan av regler- ingen av arbetsresor. En skattelättnad för inställelseresor bör av sociala- och arbetsmarknadsskäl alltjämt finnas kvar. Skattskyldigas ersättning för kostnader för inställelse- och arbets- resor eller förmån av sådana resor är under vissa förutsättningar skattefria (11 kap. 26 a § IL). Skattefriheten gäller t.ex. vid oavlönad medverkan i ett tv-program när tv-bolaget betalar resan.9 Men om tv-bolaget betalar kostnaden för logi har personen fått en skattepliktig förmån. Det innebär att även förmånen av inställelse- resan blir skattepliktig. Om avdragsrätten för inställelseresor slopas och infogas i syste- met med förslaget om skattereduktion för arbetsresor kommer den 7SFS 1996:651, prop. 1995/96:152. 1995/96:152 s. 77. 9Se rättsliga vägledning Fria inställelseresor. Hantering av andra kostnadsavdrag skattskyldiges skattelättnad i de fall inställelseresorna är skatteplik- tiga bli lägre än vad den är . Det beror på parametrarna med kilo- metergränser och tidsvinstkrav i systemet med skattereduktion för arbetsresor. Det skulle innebära en ekonomisk försämring för artis- ters m.fl. kortvariga uppdrag inom EU och EES. Denna försämring kan antas påverka viljan att åta sig sådana uppdrag negativt. viinte är önskvärt. En strävan med utformningen av reglerna om skattereduktionen för arbetsresor har varit att reglerna ska vara generella med så få undantag eller särlösningar som möjligt. Detta innebär att avdragsrätten för inställelseresorna inte bör infogas i systemet med skattereduktion för arbetsresor, utan behöver vara kvar i oförändrad form. Nuvarande beloppsgräns om blir dock för hög för dessa resor. Vi bedömer därför att det är lämp- ligt att utgifter för inställelseresor tillsammans med övriga utgifter ska dras av bara till den del kostnaderna under beskattningsåret sam- manlagt överstiger . 12.4Resor under utbildning m.m. 12.4.1Bakgrund och gällande rätt Skattskyldiga som har skattefri förmån av utbildning eller annan åtgärd vid omstrukturering m.m. enligt 11 kap. 17 § IL har rätt till avdrag för utgifter för resor mellan bostaden och platsen för utbild- ningen eller åtgärden enligt reglerna om avdrag för arbetsresor (12 kap. 31 § IL). Avdragsrätten infördes som förmånen gjordes skattefri av arbetsmarknadspolitiska och samhällsekonomiska skäl.10 12.4.2Avdraget för resor under utbildning m.m. avskaffas och ersätts av skattereduktionen för arbetsresor Kommitténs förslag: Avdraget för resor under utbildning m.m. avskaffas. Dessa resor kommer i stället att omfattas av skatte- reduktionen för arbetsresor. 1995/96:152 s. 38 och 42 f. Hantering av andra kostnadsavdrag Skälen för kommitténs förslag: Enligt gällande bestämmelser regle- ras avdragsrätten för utgifter för resor i samband med skattefri för- mån av utbildning eller annan åtgärd genom särskild reglering vid sidan av regleringen av arbetsresor. En skattelättnad för dessa resor i samband med utbildning eller annan åtgärd bör finnas kvar av arbetsmarknadspolitiska och samhällsekonomiska skäl. Eftersom vi föreslår att formen för skattelättnaden för arbetsresor ska ske genom skattereduktion finns skäl att reglera resorna särskilt som i dagens regelverk. Det innebär att nuvarande avdrag för resor i samband med skattefri förmån av utbildning eller annan åtgärd av- skaffas. Dessa resor ska i stället omfattas av skattereduktionen för arbetsresor. Resorna kommer därvid att beaktas vid fastställandet av antal dagar som resor företagits, under förutsättning att antalet res- dagar uppgår till minst 60 under beskattningsåret. 12.5.1Bakgrund och gällande rätt Skattskyldiga som gör tjänsteresor med egen bil ska dra av utgift för tjänsteresor med och för varje kilometer (12 kap. 5 § första stycket IL). Motsvarande gäller för näringsidkare som gör resor med egen bil i näringsverksamheten (16 kap. 27 § IL). Om den skattskyldige använder sin förmånsbil för tjänsteresor och betalar samtliga utgifter för drivmedel som är förenade med resorna, ska utgifter för dieselolja dras av med för varje kilo- meter och utgifter för annat drivmedel med för varje kilo- meter (12 kap. 5 § andra stycket IL). 12.5.2Avdraget för tjänsteresor lämnas oförändrat Kommitténs bedömning: Avdraget för utgifter för tjänsteresor lämnas oförändrat. Skälen för kommitténs bedömning: Tjänsteresor skiljer sig från arbetsresor på så sätt att något privat inslag inte finns i fråga om kostnaderna. Resekostnaderna är en utpräglad kostnad i tjänsten. Om tjänsteresorna infogades i systemet med skattereduktion för Hantering av andra kostnadsavdrag arbetsresor skulle den skattskyldige i vart fall till viss del få betala för sina tjänsteresor. Det framstår inte som ett realistiskt alternativ. Avdraget för utgifter för tjänsteresor lämnas därför oförändrat. Vi ska göra en EU-rättslig analys av de åtgärder som övervägs, bl.a. med avseende på om fri rörlighet och reglerna om stat- ligt stöd. Inom Europeiska unionen omfattas frågor om direkta skatter av medlemsstaternas behörighet. Enligt rättspraxis är medlemsstaterna dock skyldiga att iaktta vid utövandet av sin behörighet. Det innebär att medlemsstaternas skatteregler måste utformas i enlighet med . Avsnitt 13.3 och 13.4 inleds med en allmän beskrivning av det EU-rättsliga regelverk som är relevant för områdena som omfattas av våra förslag och åtföljs sedan av en bedömning av förslagens förenlighet med . Kommitténs bedömning: De föreslagna bestämmelserna om skattereduktion för arbetsresor m.m. är förenliga med regler om fri rörlighet. Skälen för kommitténs bedömning: Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, förkortat EUF- fördraget, innehåller bestämmelser som föreskriver fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital på den inre marknaden. I EUF- fördraget finns även bestämmelser om unionsmedborgarskapet som också skyddar fri rörlighet. De fria rörligheter som i första hand aktualiseras av våra förslag är arbetstagares fria rörlighet (artikel 45) och etableringsfriheten för personer och företag (artikel 49). Artikel 45.2 EUF-fördraget förbjuder all diskriminering av arbets- tagare från medlemsstaterna på grund av nationalitet vad gäller anställ- ning, lön och övriga arbets- och anställningsvillkor. Enligt EU-dom- stolens rättspraxis förbjuder regeln om likabehandling i artikel 45 EUF-fördraget inte endast öppen diskriminering på grund av natio- nalitet utan också varje form av dold diskriminering som, med till- lämpning av andra särskiljningskriterier, i praktiken leder till samma resultat.1 har i detta sammanhang preciserat att även om en bestämmelse i nationell rätt är tillämplig utan åtskillnad med avseende på nationalitet, ska den anses vara indirekt diskrimine- rande, i den mån den till sin natur kan påverka arbetstagare som är medborgare i andra medlemsstater i högre grad än landets egna med- borgare och följaktligen riskerar att särskilt missgynna de först- nämnda, såvida det inte finns sakliga skäl för bestämmelsen och den står i proportion till det mål som eftersträvas.2 Enligt artikel 49 första stycket i EUF-fördraget är inskränkningar för medborgare i en medlemsstat att fritt etablera sig i andra med- lemsstater förbjudna. Etableringsfriheten ska enligt andra stycket i artikeln innefatta rätt att starta och utöva verksamhet som egen- företagare samt rätt att bilda och driva företag, på de villkor som etableringslandets lagstiftning föreskriver för egna medborgare, om inte annat följer av bestämmelserna i kapitlet om kapital. Enligt EU- domstolens rättspraxis ska varje åtgärd som innebär att utövandet av etableringsfriheten förbjuds, försvåras eller blir mindre attraktivt anses utgöra en inskränkning i etableringsfriheten.3 En sådan inskränk- ning kan tillåtas endast om den tar sikte på situationer som inte är 1Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach, C-437/17, p. 2Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach, C-437/17, p. 3Montag, C-480/17, p. objektivt jämförbara eller om den kan motiveras av tvingande skäl av allmänintresse. I så fall krävs det också att inskränkningen är ägnad att säkerställa att det eftersträvade målet uppnås och att den inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.4 Våra förslag innehåller inga kriterier som negativt särbehandlar fysiska eller juridiska personer från andra medlemsländer som ut- nyttjar sin fria rörlighet enligt artikel 45 eller artikel 49 EUF-för- draget. Skattereduktionen för arbetsresor, fast tillägg och väg-, bro- och färjeavgifter beräknas på samma sätt för alla skattskyldiga som omfattas av bestämmelserna. Eftersom våra förslag inte direkt eller indirekt leder till en mindre förmånlig skattemässig behandling av en fysisk eller juridisk person som kommer från en annan medlemsstat är förslagen förenliga med den fria rörligheten i artikel 45 och 49 EUF-fördraget. Kommitténs bedömning: De föreslagna bestämmelserna om skattereduktion för arbetsresor m.m. är förenliga med regler om statligt stöd. Skälen för kommitténs bedömning: Europeiska unionens statsstödsregler finns i artiklarna 107–109 EUF-fördraget.5 Statsstödsreglerna utgår från ett generellt förbud för medlemsstaterna att ge statligt stöd, men det finns undantag. Ett stöd omfattas enligt artikel 107.1 av statsstödsbestämmelserna om det uppfyller fyra kriterier . 4Montag, C-480/17, p. 5I lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler finns bestämmel- ser om bl.a. skyldighet att återkräva olagligt stöd. 1.ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, 2.snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen genom att 3.gynna vissa företag eller viss produktion, och 4.påverka handeln mellan medlemsstaterna. Åtgärder som inte uppfyller dessa fyra kriterier utgör inte ett statligt stöd enligt artikel 107 EUF-fördraget och är därmed till- låtna enligt . Våra förslag om skattelättnad i form av skattereduktion för arbets- resor, fast tillägg och väg-, bro- och färjeavgifter utgör en form av stöd i den mening som avses i . De föreslagna bestämmelserna är emellertid generellt utformade för samtliga skatt- skyldiga, såväl fysiska som juridiska personer. Skattereduktionen för arbetsresor, fast tillägg och väg-, bro- och färjeavgifter gynnar därför inte vissa företag eller viss produktion. Det bör särskilt framhållas att näringsidkare endast kan få det fasta tillägget och skattereduktion för väg-, bro- och färjeavgifter om kraven för bristfällig kollektiv- trafik är uppfyllda. Huruvida dessa krav uppfylls beror på omstän- digheterna i det enskilda fallet om tidsvinst m.m. är uppfylld.