sou · H6B391 · 2019-01-01 00:00:00 — Rapporteringsavgift ska också tas ut om den som ska lämna upp- gifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang har lämnat felaktiga eller ofullständiga uppgifter. I ett sådant fall ska rapporteringsavgift dock inte tas ut om bristen är av mindre betydelse, eller om den uppgiftsskyldige på eget initiativ har rättat de felaktiga uppgifterna eller lämnat uppgifter som har saknats. Rapporteringsavgiften vid fel- aktiga eller ofullständiga uppgifter uppgår till för råd- givare och för användare. I och med att rapporteringsavgiften införs i form av en särskild avgift kommer befintliga bestämmelser i skatteförfarandelagen om bl.a. befrielse att bli tillämpliga. Automatiskt utbyte av upplysningar ska till varje annan medlemsstats behöriga myndighet och till Europeiska kommissionen genom automatiskt utbyte lämna upplysningar om rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrange- mang. Upplysningarna ska lämnas inom efter utgången av det kalenderkvartal då uppgifterna lämnas till av en upp- giftsskyldig rådgivare eller användare. Bestämmelser om informations- utbytet föreslås tas in i lagen (2012:843) om administrativt sam- arbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. DAC 6 innebär att upplysningar även ska lämnas från samtliga andra medlemsstaters behöriga myndigheter till om rappor- teringspliktiga gränsöverskridande arrangemang. kan på detta sätt få kännedom om rapporteringspliktiga arrangemang i andra medlemsstater som t.ex. har påverkat den svenska skattebasen negativt. Som en följd av det föreslagna nya regelverket föreslås mindre ändringar i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i Skatte- verkets beskattningsverksamhet och offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400). De nya reglerna föreslås träda i kraft . Uppgifter ska lämnas om arrangemang där någon omständighet som utlöser upp- giftsskyldighet har inträffat efter . Uppgifter ska även lämnas om sådana gränsöverskridande arrange- mang som är rapporteringspliktiga enligt DAC 6 och där det första steget har genomförts mellan och . Uppgifter om sådana arrangemang ska lämnas . Bestämmelserna om rapporteringsavgift ska inte tillämpas på sådana arrangemang. The remit of the Inquiry has been to review the possibilities of intro- ducing a reporting obligation regarding tax schemes in . While the Inquiry was in progress, Council Directive (EU) 2018/822 of 25 2018 amending Directive 2011/16/EU as regards mandatory automatic exchange of information in the field of taxation in relation to reportable cross-border arrangements (abbreviated as DAC 6) was adopted. The Directive, which entered into force on 25 2018, places an obligation on Member States to introduce rules on a reporting obligation regarding certain cross-border arrangements in the field of taxation, known as ‘reportable cross-border arrange- ments’. It also places an obligation on Member States to exchange information about such arrangements with one another through an automatic exchange of information. The rules proposed by the Inquiry introduce a reporting oblige- tion about tax schemes. Its proposals implement DAC 6 in Swedish law. However, the framework of rules goes beyond what follows from DAC 6 by also covering purely domestic arrangements. The main purpose of the proposed rules is to counter aggressive tax planning. However, they can also counter practices that facilitate certain forms of tax evasion. There are already a number of possibilities for the to obtain indications of the occurrence of new tax schemes. Taxable legal and natural persons have very far-reaching obligations to report information to the . Despite this extensive reporting obligation, at present the often only receives sufficient information about new tax schemes at a relatively late stage, when the schemes have already become wide- spread. In the Inquiry’s assessment one of the most important purposes of a framework of rules about a reporting obligation is to provide early information about new forms of aggressive tax planning and the extent to which they are being used. The Inquiry’s assessment is that at present there are not sufficient possibilities for the to obtain early information of that kind. informa- tion about new tax schemes, and about how many are marketing, intermediating and using them, could improve the ’s control activities and increase the possibilities of closing loopholes in tax legislation at an early stage. Aggressive tax planning distorts competition and disadvantages those who do not use practices of that kind. A reporting obligation about tax schemes is therefore also judged to be capable of leading to healthier competition. The reporting obligation is likely to also be to the benefit of tax- payers. action by the , for instance through legal position papers, would increase predictability, which can con- tribute to greater legal certainty and a decrease in unnecessary court proceedings. The obligation to report information places a heavy administrative burden on those reporting information. However, the Inquiry con- siders that the interest of the receiving informa- tion about the tax schemes more weight than the costs involved. The Inquiry also proposes measures intended to restrict reporting about purely domestic arrangements to information that is of real interest to the . A new reporting obligation is introduced The proposed framework of rules introduces a new reporting obliga- tion regarding ‘reportable arrangements’. The framework of rules does not cover all taxes. As regards purely domestic arrangements, its scope has been limited expressly to arrangements regarding tax levied under the Income Tax Act (1999:1229) or the Act on yield tax on pension funds (1990:661). As regards cross-border arrangements, its scope corresponds to the scope that applies to DAC 6 which means that it mainly covers direct taxes. In view of the design of the rest of the framework of rules, the reporting obligation is likely to mainly cover income tax. The Inquiry proposes setting out provisions about what is a reportable arrangement in a new act on reportable arrangements. The Inquiry proposes including provisions about the obligation to report information about reportable arrangements in a new chapter, Chapter 33 b, of the Tax Procedures Act (2011:1244). Arrangements that are reportable For an arrangement to be reportable it must display at least one of a number of ‘hallmarks’ that indicate that there may be a risk of tax avoidance. The hallmarks relate to the following: 2.Use of an acquired company's losses 5.Fee linked to the tax benefit 8.Impact on the obligation to report information in the case of automatic exchange of financial account information The hallmarks referred to in the first five points are applicable con- cerning both cross-border arrangements and purely domestic arrangements. The other hallmarks only refer to cross-border arrange- ments. So only half of the hallmarks are applicable to purely domestic arrangements. Moreover, the hallmarks referred to in points 3–5 (standardised arrangements, condition of confidentiality and fee linked to the tax benefit) are probably of limited relevance in . By far the greatest number of reports regarding purely domestic arrangements will probably refer to arrangements covered by the hallmark in point 1 (conversion of income). The arrangements referred to in points 1–6, and certain arrange- ments referred to in point 7, are only reportable if a tax benefit is the most important advantage, or one of the most important advantages, that a person can reasonably expect from the arrangement. Certain exemptions for purely domestic arrangements As regards purely domestic arrangements, an exemption is proposed from the reporting obligation for arrangements whose tax effects are a direct and foreseen effect of tax legislation. In addition, the Inquiry proposes enabling the Government or the agency designated by the Government to issue regulations about further exemptions as regards purely domestic arrangements. The purpose is to make exemptions possible for arrangements whose tax effects are not, as such, a direct and foreseen effect of tax legislation but that the nevertheless does not need information about because, for example, the scheme is already well known. The provisions on exemptions only apply to purely domestic arrangements since DAC 6 does not provide scope for exemptions regarding cross-border arrangements. Parties required to report the information It is chiefly advisers that are proposed to be required to report infor- mation. Here adviser means a person who designs, markets, provides or organises a reportable arrangement. Here adviser also means a person who knows or can reasonably be expected to know that they have undertaken, either direct or through other persons, to con- tribute to the design, marketing, provision or organisation of a reportable arrangement. An actor is only considered to be an adviser if they have a certain specific link to the EU. It is only Swedish advisers – i.e. advisers who have such a link to – who can be required to report information in . However, as regards cross-border arrangements, it follows from DAC 6 that other advisers may be required to report information that is of importance with respect to in other Member States. Members of the are also covered by the obligation to report information when they act as advisers. How- ever, in view of their attorney-client privilege a restriction is pro- posed regarding what information Members of the or their legal practices are obliged to report. The Inquiry also proposes to require users of reportable arrange- ments to report information in certain cases. This is, for instance, the case if there is no adviser. An arrangement may, for example, have been designed internally in a company. Given the way in which the definition of adviser is framed, there is not considered to be an adviser either if the person who has given advice or assisted in some other way in the arrangement does not have a link to the EU. A user of a reportable arrangement is also obliged to report information if their adviser (or all their advisers if there are several) are unable to report full information on account of attorney-client privilege. Special provisions are proposed for situations in which there are several advisers or users or when a person is required to report infor- mation in several different EU countries. These provisions mean that it is often sufficient for the information to be reported by a single actor and in a single country. Information to the person who is required to report information about a reportable arrangement If a Swedish adviser is unable to report full information about a reportable arrangement on account of legal professional privilege, the adviser has to notify the other advisers or, with regard to purely domestic arrangements, the other Swedish advisers about their obligation to report information. If there is no other adviser who is able to report full information or, with regard to purely domestic arrangements, no other such Swedish adviser, corresponding informa- tion has to be given to the user of the arrangement instead. The information that has to be reported The information that has to be reported about a reportable arrange- ment includes identification details of all advisers and users, a description of the arrangement and the rules that form the basis for the arrangement, information about the date on which the first step in the arrangement was taken or will be taken, information about the value of the arrangement and information about the Member States that are likely to be affected by the arrangement. It is only information that the person required to report infor- mation has knowledge of or access to that needs to be reported. Some information does not need to be reported by an adviser where the adviser is unable to provide the information on account of attorney-client privilege. When the information has to be reported Information about reportable arrangements has to be reported within a 30-day period. For advisers the main rule is that the period is counted as of the day after the day when the adviser made the arrangement available or as of the day after the day when the first step in the arrangement was taken, depending on which happened first. However, for certain advisers the period is, instead, counted as of the day after the day when the adviser provided their services regarding the arrangement. For users the period is counted as of the day after the day when the arrangement was made available to the user or as of the day after the day when the user took the first step in the arrangement, depending on which happened first. A person who is an adviser has to file updates in periodic reports regarding certain arrangements. This applies to arrangements that do not need to be substantially customised to be implemented by new users and can therefore be marketed in a wider circle. The updates have to include information about new users of the arrangement. The updates have to be made at the end of each calendar quarter. The provisions are intended to target what are called marketable arrange- ments in DAC 6. The Inquiry’s assessment is that arrangements of this kind are only likely to occur to a limited extent in . A new special charge in the form of a reporting charge is added to the Tax Procedures Act. A reporting charge will be levied if the person who has to report information about a reportable arrangement does not do so in due time. This charge is 000 for advisers and 500 for users. If the reporting obligation has not been met within 60 days a second reporting charge will be levied. This charge is at least 000 for advisers and at least 000 for users. However, if the breach occurs in the business activities of the person required to report information, the charge can be higher depending on sales in these business activities. The highest charge is 000 for advisers and 000 for users. A reporting charge will also be levied if the person required to report information about a reportable arrangement has reported incorrect or incomplete information. However, in such cases a report- ing charge will not be levied if the deficiency is of minor importance or if the person required to report information has, on their own initiative, corrected the incorrect information or reported the informa- tion that was missing. This reporting charge in the case of incorrect or incomplete information is 000 for advisers and 500 for users. Since the reporting charge is being introduced in the form of a special charge, existing provisions in the Tax Procedures Act about relief, for instance, will be applicable. Automatic exchange of information has to communicate information about reportable cross-border arrangements to the competent authorities of all other Member States and to Commission via the automatic exchange of information. The information has to be com- municated within one month of the end of the calendar quarter in which the information is reported to the by an adviser or user who is obliged to report information. The Inquiry proposes placing provisions on this exchange of information in the Act on administrative cooperation in Union in the field of taxation (2012:843). DAC 6 means that information also has to be communicated from the competent authorities of all other Member States to about reportable cross-border arrangements. This enables the to become aware of reportable arrange- ments in other Member States that may, for instance, have had a negative impact on the Swedish tax base. As a result of the new framework of rules proposed, minor amend- ments are proposed in the Act concerning the processing of data within the taxation operations of the (2001:181) and in the Public Access to Information and Secrecy Act (2009:400). Entry into force and transitional provisions The new legislation is proposed to enter into force on 1 2020. Information has to be reported about arrangements where a circum- stance that triggers the obligation to report information occurred after 30 2020. Information also has to be reported about cross-border arrange- ments that are reportable under DAC 6 when the first step was taken between 25 2018 and 30 2020. Information about arrangements of that kind has to be reported by 31 2020. The provisions on the reporting charge are not applicable to these arrangements. 1.1Förslag till lag om rapporteringspliktiga arrangemang Härigenom föreskrivs1 följande. Lagens innehåll och tillämpningsområde 1 § I denna lag finns bestämmelser om vad som utgör ett rappor- teringspliktigt arrangemang. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet avseende rapporteringspliktiga arrangemang finns i 33 b kap. skatte- förfarandelagen (2011:1244). 2 § Lagen gäller för arrangemang som inte är gränsöverskridande och som avser skatt som tas ut enligt inkomstskattelagen (1999:1229) eller lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Lagen gäller också för gränsöverskridande arrangemang som avser skatter som omfattas av lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. 3 § Lagen gäller, utöver vad som följer av 2 §, även för gränsöver- skridande arrangemang som 1.skulle kunna påverka rapporteringsskyldigheten enligt rådets direktiv /107/EU av om ändring av direk- tiv 2011/16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upp- lysningar i fråga om beskattning, enligt det multilaterala avtalet mellan behöriga myndigheter om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton som undertecknades eller 1Jfr rådets direktiv /16/EU av om administrativt samarbete i fråga om beskattning, i lydelsen enligt rådets direktiv (EU) 2018/822. enligt liknande avtal om automatiskt utbyte av upplysningar om finan- siella konton, eller 2.skulle kunna försvåra identifieringen av verkligt huvudmanna- 4 § I lagen finns –definitioner och förklaringar (5–12 §§), –huvudregler om rapporteringspliktiga arrangemang (13 §), –bestämmelser om undantag (14 och 15 §§), och –bestämmelser om kännetecken (16–28 §§). 5 § En person anses vid tillämpning av denna lag vara hemma- hörande i en viss jurisdiktion om personen enligt lagstiftningen i denna jurisdiktion hör hemma där i skattehänseende, utan hänsyn till vad som följer av skatteavtal. 6 § Med gränsöverskridande arrangemang avses i denna lag ett arrangemang som berör mer än en medlemsstat i Europeiska unio- nen, eller en medlemsstat och ett tredjeland, och som uppfyller minst ett av följande villkor: 1.samtliga deltagare i arrangemanget är inte hemmahörande i samma jurisdiktion, 2.en eller flera av deltagarna i arrangemanget är hemmahörande i mer än en jurisdiktion, 3.en eller flera av deltagarna i arrangemanget bedriver närings- verksamhet i en annan jurisdiktion via ett fast driftställe och arrange- manget är hänförligt till det fasta driftstället, 4.en eller flera av deltagarna i arrangemanget bedriver verksam- het i en annan jurisdiktion utan att vara hemmahörande eller ha ett fast driftställe i denna jurisdiktion, 5.arrangemanget skulle kunna påverka rapporteringsskyldighe- ten enligt rådets direktiv /107/EU av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning, enligt det multi- laterala avtalet mellan behöriga myndigheter om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton som undertecknades eller enligt liknande avtal om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton, 6.arrangemanget skulle kunna försvåra identifieringen av verkligt huvudmannaskap. 7 § Med verklig huvudman avses i denna lag detsamma som i 1 kap. 3–7 §§ lagen (2017:631) om registrering av verkliga huvudmän. 8 § Med person avses i denna lag detsamma som i 7 § lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. avses i denna lag en person som inte är en fysisk person. 9 § Med anknutna personer avses i denna lag två personer som är närstående till varandra på något av följande sätt: 1.en person deltar i ledningen av en annan person genom att utöva ett väsentligt inflytande över denna andra person, 2.en person kontrollerar av rösterna i den andra personen, 3.en person innehar, direkt eller indirekt, av kapitalet i den andra personen, 4.en person har rätt till eller mer av vinsten i den andra personen. Om fler än en person uppfyller ett villkor som anges i första stycket när det gäller en och samma person, eller om en och samma person uppfyller ett sådant villkor när det gäller flera personer, ska samtliga personer anses vara anknutna personer. 10 § Vid bedömningen av om personer är anknutna till varandra enligt 9 § ska personer som agerar tillsammans i fråga om innehav av kapitalet eller rösterna i ett företag behandlas som en enda person. Vid ett indirekt innehav ska bedömningen av om villkoret i 9 § första stycket 3 är uppfyllt göras genom att andelarna på respektive nivå multipliceras med varandra. En person som innehar av rösterna ska anses inneha av rösterna. Vid tillämpningen av 9 § ska en fysisk person och dennes make eller maka och släktingar i rätt upp- eller nedstigande led räknas som en enda person. 11 § Med rådgivare avses i denna lag detsamma som i 33 b kap. 8 § skatteförfarandelagen (2011:1244). 12 § Med användare avses i denna lag detsamma som i 33 b kap. 10 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Huvudregler om rapporteringspliktiga arrangemang 13 § Ett arrangemang som inte är gränsöverskridande är rapporter- ingspliktigt om det uppvisar något av de kännetecken som anges i 16–20 §§. Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt om det uppvisar något av de kännetecken som anges i 16–28 §§. För att ett arrangemang som avses i 16–21 §§ eller 22 § 2 a), 3 eller 4 ska vara rapporteringspliktigt krävs också att en skatteförmån är den viktigaste fördel, eller en av de viktigaste fördelar, som en per- son rimligen kan förvänta sig av arrangemanget. 14 § Ett arrangemang som inte är gränsöverskridande är inte rappor- teringspliktigt om de skattemässiga effekterna av arrangemanget är en direkt och förutsedd följd av skattelagstiftningen. 15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ytterligare undantag när det gäller arrange- mang som inte är gränsöverskridande. 16 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om det innebär att en inkomst omvandlas till en tillgång eller gåva, eller till en annan kategori av inkomst som beskattas lägre eller undantas från beskattning. Användning av ett förvärvat företags underskott 17 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om 1.det innefattar förvärv av andelar i ett företag, 2.den huvudsakliga verksamheten i företaget avvecklas i samband med förvärvet, och 3.förvärvaren, eller en till förvärvaren anknuten person, använder företagets underskott hänförliga till tid före förvärvet för att minska sin skattepliktiga inkomst. 18 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om arrange- manget 1.väsentligen är standardiserat till dokumentation eller struktur, 2.är tillgängligt för fler än en användare utan att i väsentlig mån behöva anpassas för att kunna genomföras. 19 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om an- vändaren eller en deltagare i arrangemanget har förbundit sig att inte röja för andra rådgivare, eller för eller en utländsk skatte- myndighet, hur en skatteförmån kan uppnås genom arrangemanget. Ersättning kopplad till skatteförmånen 20 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om råd- givarens ersättning 1.fastställs med hänsyn till storleken av den skatteförmån som arrangemanget medför, eller 2.är beroende av om arrangemanget verkligen medför en skatte- förmån.