sou · H7B339 · 2019-08-16 00:00:00 — Om ett programföretag under en medlemsstats jurisdiktion tillhandahåller en tv-sändning som helt eller huvudsakligen är riktad mot en annan medlemsstats territorium, är det lämpligt att hantera detta genom ett krav på samarbete mellan medlemssta terna och, vid kringgående av sådana regler, kodifiering av rättspraxis (2) i kombination med ett effektivare förfarande; på så sätt tar man hänsyn till med lemsstaternas intressen utan att ifrågasätta den korrekta tillämpningen av ursprungslandsprincipen. Begreppet ”be stämmelser i allmänhetens intresse” har utvecklats i EG- domstolens rättspraxis rörande artiklarna 43 och 49 i EG-fördraget (nu artiklarna 49 och 56 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) och inbegriper bland annat bestämmelser om konsumentskydd, skydd av min deråriga och kulturpolitik. Den medlemsstat som begär samarbete bör säkerställa att de mer specifika nationella bestämmelserna i fråga objektivt sett är nödvändiga, till lämpas på ett icke-diskriminerande sätt och är proportio nella. (42)När en medlemsstat i ett enskilt fall ska bedöma huruvida en sändning från en leverantör av medietjänster som är etablerad i en annan medlemsstat helt eller huvudsakligen är riktad mot sitt territorium, får den hänvisa till indika (1) Dom av i mål C-56/96, mot Vlaamse Gemeenschap, 1997, s. I-3143, punkt 22, och av i mål C-212/97, mot Erhvervs- og Selskabsstyrel sen, 1999, s. I-1459. Se även dom av i mål C-11/95, Europeiska kommissionen mot , 1996, s. I-4115, och av i mål C-14/96, brottmål mot , 1997, s. I-2785. (2) Dom av i mål C-212/97, mot Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, anfört ovan, av i mål 33/74, mot Bestuur van de Bedrijfs vereniging, 1974, s. 1299, och av i mål C- 23/93, mot Commissariaat voor de Media, 1994, s. I-4795, punkt 21. torer såsom tv-reklam- och/eller abonnemangsintäkternas ursprung, tjänstens huvudsakliga språk eller förekomsten av program eller kommersiella meddelanden som särskilt riktar sig till allmänheten i den medlemsstat där de mot tas. (43)Utan hinder av tillämpningen av ursprungslandsprincipen får medlemsstaterna enligt detta direktiv fortfarande vidta åtgärder som begränsar friheten att tillhandahålla tv-sänd ningar, men endast enligt de villkor och i enlighet med det förfarande som fastställs i direktivet. Domstolen har dock konsekvent intagit ståndpunkten att varje begräns ning av friheten att tillhandahålla tjänster, såsom alla avvikelser från en grundläggande princip i fördraget, ska tolkas restriktivt (3). (44)I kommissionens meddelande till och rådet, ”Lagstifta bättre för tillväxt och arbetstillfällen i Europeiska unionen”, betonades att det är nödvändigt med en noggrann analys av vilken lagstiftningsmetod som är lämplig, särskilt för att fastställa huruvida kon ventionell lagstiftning är att föredra för den aktuella sek torn och det aktuella problemet, eller huruvida alternativ som samreglering eller självreglering bör övervägas. Erfa renheten har dessutom visat att både samreglering och självreglering som genomförs i enlighet med medlems staternas olika rättsliga traditioner i hög grad kan bidra till en god nivå på konsumentskyddet. Åtgärder som syftar till att uppnå mål i allmänhetens intresse inom den framväxande audiovisuella medietjänstsektorn är mer effektiva om de vidtas med aktivt stöd av tjänstele verantörerna själva. Självreglering är således ett slags fri villigt initiativ som ger ekonomiska aktörer, arbetsmark nadens parter, icke-statliga organisationer eller föreningar möjlighet att själva och för eget vidkommande anta ge mensamma riktlinjer. Medlemsstaterna bör i enlighet med sina olika rättsliga traditioner erkänna den roll som effektiv självreglering kan ha för att komplettera befintliga mekanismer inom lagstiftning, domstolsväsende och/eller förvaltning samt dess viktiga bidrag till uppnåendet av målen i detta di rektiv. Även om självreglering skulle kunna vara en kom pletterande metod för att genomföra vissa av bestämmel serna i detta direktiv, bör den inte ersätta den nationella lagstiftarens skyldigheter. Samreglering utgör, i sin mini mala form, en rättslig länk mellan självreglering och den nationella lagstiftaren, i enlighet med medlemsstaternas rättsliga traditioner. Samregleringen bör ge fortsatt möj lighet för staten att ingripa om samregleringsmålen inte uppfylls. Även om direktivet inte påverkar medlemssta ternas formella skyldighet när det gäller införlivande, uppmuntras användning av samreglering och självregle ring. Detta bör varken innebära att medlemsstaterna (3) Dom av i mål C-355/98, kommissionen mot , 2000, s. I-1221, punkt 28, och av i mål C-348/96, brottmål mot , 1999, s. I-11, punkt 23. L 95/6 Europeiska unionens officiella tidning åläggs att upprätta system för samreglering och/eller självreglering eller att nuvarande samreglerings- eller självregleringsinitiativ som redan finns i medlemsstaterna och som fungerar effektivt avbryts eller äventyras. (45)Med tanke på de audiovisuella medietjänsternas speciella natur – särskilt deras påverkan på människors åsiktsbild ning – är det viktigt att användarna får veta exakt vem som har ansvaret för tjänsternas innehåll. Därför bör medlemsstaterna säkerställa att användarna har smidig och direkt tillgång till information om medie tjänstleverantören. Det är de enskilda medlemsstaterna som fastställer de praktiska detaljerna för hur detta mål kan uppnås utan att det påverkar tillämpningen av andra relevanta bestämmelser i unionslagstiftningen. (46)Rätten för funktionshindrade och äldre att delta i det sociala och kulturella livet i unionen hänger oupplösligt samman med att audiovisuella medietjänster görs till gängliga. Tillgänglighet bör uppnås exempelvis genom teckenspråk, programtextning, ljudbeskrivning och lätt begripliga skärmmenyer. (47)Mediekompetens handlar om de kunskaper, de färdigheter och den förståelse som konsumenten behöver för att kunna använda medier på ett effektivt och säkert sätt. Mediekompetenta människor kan göra väl underbyggda val, förstå vad slags innehåll och tjänster det handlar om och dra nytta av alla de möjligheter som den nya kom munikationstekniken erbjuder. De kommer att bättre kunna skydda sig och sina familjer mot skadligt eller anstötligt material. Därför bör ökad mediekompetens främjas överallt i samhället och dess utveckling följas noga. och rådets rekommendation av om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle med avseende på konkurrenskraften hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och nätverksbaserade informationstjänster (1) innehåller redan en rad möjliga åtgärder för att främja mediekompetens, till exempel fort bildning för lärare och utbildare, särskild undervisning om Internet för barn från mycket tidig ålder, inklusive lektioner där föräldrar får närvara, eller nationella kam panjer riktade till medborgarna, via alla kommunikations medier, för att ge information om hur man använder Internet på ett ansvarsfullt sätt. (48)Tv-sändningsrättigheter avseende evenemang av stort all mänintresse kan förvärvas av programföretag med en samrätt. Det är dock viktigt att främja mångfald genom en diversifierad nyhetsproduktion och ett diversifierat programutbud i unionen och följa de principer som er känns i artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. (1) EUT L 378, 27.12.2006, s. 72. (49)Det är väsentligt att medlemsstaterna är i stånd att vidta åtgärder för att skydda rätten till information och för att säkerställa bred tillgänglighet för allmänheten till tv-sänd ningar från nationella eller icke-nationella evenemang av särskild vikt för samhället, t.ex. de och världs- och europamästerskapen i fotboll. För detta än damål behåller medlemsstaterna rätten att vidta åtgärder som är förenliga med unionsrätten och som syftar till att reglera hur programföretag inom deras jurisdiktion ut övar sina exklusiva rättigheter att sända sådana evene mang. (50)Det är nödvändigt att arrangemang skapas inom en unionsram för att undvika att det uppstår osäkerhet på det rättsliga området och marknadsstörningar och för att samordna fri rörlighet för televisionstjänster med behovet att förhindra eventuellt kringgående av sådana nationella åtgärder som syftar till att skydda ett legitimt allmänt intresse. (51)Det är särskilt lämpligt att fastställa bestämmelser om utövande av sådana exklusiva rättigheter som program företagen kan ha förvärvat att sända evenemang som anses vara av särskild vikt för samhället i en annan med lemsstat än den som har jurisdiktion över programföre tagen. För att undvika spekulativa rättighetsförvärv i syfte att kringgå nationella åtgärder är det nödvändigt att till lämpa dessa bestämmelser på avtal som ingås efter of fentliggörandet av och rådets direktiv /36/EG (2) och som rör evenemang som äger rum efter genomförandet. Avtal från tiden före offentliggörandet av det direktivet som förnyas anses vara nya avtal. (52)Evenemang av särskild vikt för samhället bör i detta direktiv uppfylla vissa kriterier, det vill säga vara unika evenemang, som är av allmänt intresse inom unionen eller i en viss medlemsstat eller i en viktig del av en viss medlemsstat och anordnas i förväg av en arrangör som lagligen får sälja rättigheterna till dessa evenemang. (53)I detta direktiv avses med fri tv sändning på en kanal, antingen allmän eller kommersiell, av program som är tillgängliga för allmänheten utan extra betalning utöver de finansieringskällor för sändningar som förekommer allmänt i varje medlemsstat (såsom licensavgift och/eller grundanslutningsavgift till ett kabelnät). (54)Medlemsstaterna har rätt att vidta de åtgärder som de bedömer vara lämpliga i fråga om audiovisuella medie tjänster som kommer från tredjeland och som inte upp fyller villkoren i artikel 2, dock under förutsättning att unionsrätten och unionens internationella åtaganden re spekteras. (2) EGT L 202, 30.7.1997, s. 60. Europeiska unionens officiella tidning L 95/7 (55)För att skydda den grundläggande friheten att ta emot information och se till att intressena hos tittarna i unio nen skyddas helt och fullt, bör de aktörer som har en samrätt till tv-sändning av ett evenemang av stort all mänintresse ge andra programföretag rätt att använda korta utdrag i allmänna nyhetsprogram på rättvisa, rim liga och icke-diskriminerande villkor, med vederbörlig hänsyn till ensamrätter. Dessa villkor bör meddelas i så god tid före ett evenemang av stort allmänintresse att övriga aktörer får den tid de behöver för att utöva sin rätt. Ett programföretag bör kunna utöva denna rätt ge nom en mellanhand som uttryckligen agerar på program företagets vägnar från fall till fall. Alla kanaler, däribland kanaler med uteslutande inriktning på sport, får använda sådana korta utdrag för sändningar inom hela EU, och utdragen bör inte vara . Rätten till tillgång till korta utdrag bör gälla i gränsöverskridande fall endast när det är nödvändigt. Därför bör ett pro gramföretag först ansöka om tillgång från ett program företag som är etablerat i samma medlemsstat som har ensamrätt till evenemanget av stort allmänintresse. Begreppet allmänna nyhetsprogram bör inte omfatta en sammansättning av korta utdrag till ett underhållnings program. Ursprungslandsprincipen bör gälla både för till gången till och för sändningen av de korta utdragen. I gränsöverskridande fall betyder det att respektive lagstift ning bör tillämpas i tur och ordning: För det första, när det gäller tillgång till korta utdrag, är det lagstiftningen i den medlemsstat där det programföretag som levererar den ursprungliga signalen (dvs. ger tillgång) är etablerat, som bör tillämpas. Det är normalt den medlemsstat där det ifrågavarande evenemanget äger rum. Om en med lemsstat har inrättat ett likvärdigt system för tillgången till det ifrågavarande evenemanget, bör den medlemssta tens lagstiftning alltid gälla. För det andra, när det gäller sändning av korta utdrag, är det lagstiftningen i den medlemsstat där det programföretag som sänder korta utdrag är etablerat som bör tillämpas. (56)Kraven i detta direktiv angående tillgång till evenemang av stort allmänintresse för korta nyhetsinslag bör inte påverka och rådets direktiv /29/EG av om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättighe ter i informationssamhället (1) och de tillämpliga interna konventionerna på området för upphovsrätt och närstående rättigheter. Medlemsstaterna bör underlätta tillgång till evenemang av stort allmänintresse genom att bevilja tillgång till programföretagets signal i den me ning som avses i direktivet. De får dock välja andra liknande sätt i den mening som avses i detta direktiv. Sådana sätt inbegriper bland annat att bevilja tillgång till platsen för dessa evenemang innan de beviljar tillgång till signalen. Programföretag bör inte vara förhindrade att ingå mer detaljerade avtal. (1) EGT L 167, 22.6.2001, s. 10. (57)Det bör säkerställas att leverantörerna av medietjänster kan tillämpa sin praxis att i efterhand tillhandahålla sina direktsända nyhetsprogram i tv som beställ-tv efter direktsändning utan krav på att skräddarsy det enskilda programmet genom att de korta utdragen utelämnas. Denna möjlighet bör endast föreligga när exakt samma tv-program tillhandahålls på beställning av samma me dietjänstleverantör och kan därför inte användas för att skapa nya affärsmodeller för beställtjänster grundade på korta utdrag. (58)Audiovisuella medietjänster på begäran skiljer sig från tv- sändning när det gäller användarens valfrihet och kon trollmöjligheter samt när det gäller tjänsternas samhälls effekter (2). Detta gör det motiverat med en mindre om fattande reglering av audiovisuella medietjänster på begä ran, som endast behöver följa de grundläggande regler som avses i detta direktiv. (59)Tillgången till skadligt innehåll i audiovisuella medietjäns ter är en viktig fråga för lagstiftare, medier och föräldrar. Nya utmaningar kommer också att uppkomma, särskilt i samband med nya plattformar och nya produkter. Regler som skyddar den fysiska, mentala och moraliska utveck lingen för minderåriga samt den mänskliga värdigheten i alla audiovisuella medietjänster, inbegripet audiovisuella kommersiella meddelanden, är därför nödvändiga. (60)De åtgärder som vidtas för att skydda den fysiska, men tala och moraliska utvecklingen för minderåriga och den mänskliga värdigheten bör noga vägas mot den grund läggande yttrandefriheten, såsom den slås fast i Europe iska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Syftet med dessa åtgärder, såsom användning av person liga identifieringsnummer (PIN-koder), filtersystem eller märkning, bör därmed vara att säkerställa en tillfredsstäl lande nivå på skyddet för den fysiska, mentala och mo raliska utvecklingen för minderåriga och mänsklig värdig het, särskilt när det gäller audiovisuella medietjänster på begäran. Rekommendationen om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle erkänner redan betydelsen av filtersystem och märkning och ger ett antal exempel på möjliga åtgärder som kan vidtas till förmån för minderåriga, till exempel att syste matiskt ge användarna tillgång till ett effektivt filter system som kan uppdateras och är lätt att använda när de tecknar abonnemang hos en Internetleverantör, eller utrusta tillgången till tjänster som särskilt är avsedda för barn med automatiska filtersystem. (2) Dom av i mål C-89/04, mot Com missariaat voor de Media, 2005, s. I-4891. L 95/8 Europeiska unionens officiella tidning (61)Leverantörer av audiovisuella medietjänster som tillhör en medlemsstats jurisdiktion bör under alla förhållanden omfattas av förbudet mot spridning av barnpornografi i enlighet med bestämmelserna i rådets rambeslut /68/RIF av om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi (1). (62)Inga av de bestämmelser i detta direktiv som rör skyddet av den fysiska, mentala och moraliska utvecklingen för minderåriga och mänsklig värdighet innefattar nödvän digtvis krav på att de åtgärder som vidtas för att skydda dessa intressen bör genomföras genom offentliga organs förhandskontroll av audiovisuella medietjänster. (63)Samordning är nödvändig för att underlätta för personer och företag som producerar program med ett kulturellt syfte att ägna sig åt sin verksamhet. (64)Minimikraven för alla offentliga eller privata tv-sänd ningar inom unionen beträffande europeiska, audiovisu ella produktioner har varit ett sätt att främja produktion, oberoende produktion och distribution i de ovan nämnda företagen och kompletterar andra åtgärder som redan vidtagits eller kommer att föreslås för att främja samma syfte. (65)Det är därför nödvändigt att främja marknader av till räcklig storlek för tv-produktioner i medlemsstaterna för att ge avkastning på nödvändiga investeringar, inte bara genom att upprätta gemensamma regler som öppnar na marknader utan också genom att där så är prak tiskt möjligt och med lämpliga medel se till att europe iska produktioner utgör en övervägande del av alla med lemsstaternas tv-sändningar. För att tillämpningen av dessa regler ska kunna övervakas och för att dessa mål ska kunna uppfyllas, bör medlemsstaterna till kommis sionen överlämna en rapport om de delar som reserve rats för europeiska respektive oberoende produktioner enligt detta direktiv. Vid beräkningen av proportionerna bör hänsyn tas till den speciella situationen i och . Kommissionen bör informera medlemssta terna om dessa rapporter, åtföljda där så är lämpligt av ett yttrande som särskilt tar hänsyn till framsteg i förhål lande till , andelen nya program i sändning arna, de speciella villkoren för nya programföretag och den speciella situationen i länder med låg audiovisuell produktionskapacitet eller med begränsat språkområde. (66)Det är viktigt att söka efter lämpliga medel och procedu rer i överensstämmelse med unionsrätten för att främja genomförandet av målen för detta direktiv, så att lämp liga åtgärder vidtas för att uppmuntra europeisk audiovi suell produktions- och distributionsverksamhet och ut veckling, särskilt i länder med låg produktionskapacitet eller med begränsat språkområde. (1) EUT L 13, 20.1.2004, s. 44. (67)Andelarna för europeiska produktioner måste uppnås med hänsyn till den ekonomiska verkligheten. För att uppnå detta mål krävs därför ett progressivt system. (68)Ett åtagande, där så är praktiskt möjligt, om att en viss del av sändningarna ska reserveras för oberoende pro duktioner, skapade av producenter som är oberoende av programföretag, kommer att stimulera nya källor för tv-produktion, särskilt genom att små och medelstora företag skapas. Det kommer att öppna nya möjligheter och lanseringstillfällen för kreativa begåvningar, för kul turella yrken och för personal på det kulturella området. (69)Audiovisuella medietjänster på begäran kan delvis komma att ersätta tv-sändningar. Därför bör de, när det är praktiskt möjligt, främja produktion och distribu tion av europeiska produktioner och på så sätt aktivt bidra till att främja den kulturella mångfalden. Sådant stöd till europeiska produktioner skulle till exempel kunna ges i form av ekonomiska bidrag från sådana tjänster till produktion och förvärv av rättigheterna till europeiska produktioner, en minsta andel av europeiska produktioner i beställvideokataloger eller en attraktiv pre sentation av europeiska produktioner i elektroniska pro gramguider. Det är viktigt att tillämpningen av de be stämmelser som rör främjandet av europeisk produktion genom audiovisuella medietjänster kontinuerligt följs upp. I de rapporter som föreskrivs i detta direktiv, bör medlemsstaterna också särskilt beakta det finansiella bi draget från dessa tjänster till europeiska produktioner och förvärv av sändningsrätter till sådana; de bör också be akta andelen europeiska produktioner i de audiovisuella medietjänsternas utbud samt den faktiska konsumtion som utgörs av de europeiska produktionerna i tjänstens utbud. (70)När artikel 16 genomförs bör medlemsstaterna upp muntra programföretagen att i sina programutbud ha en lämplig andel europeiska samproduktioner eller pro duktioner från andra europeiska länder. (71)När medlemsstaterna definierar begreppet producenter som är oberoende av programföretagen som avses i artikel 17 bör de ta lämplig hänsyn till sådana kriterier som produk tionsföretagets ägande, antalet program levererade till samma programföretag och äganderätten till andrahands rättigheterna. (72)Artiklarna 16 och 17 i detta direktiv bör inte vara till lämpliga på kanaler som endast sänder på ett annat språk än medlemsstaternas språk. När ett sådant språk eller sådana språk utgör en väsentlig del av, men inte hela, kanalens sändningstid, bör artiklarna 16 och 17 likväl inte tillämpas på denna del av sändningstiden. Europeiska unionens officiella tidning L 95/9 (73)Nationella stödåtgärder för utveckling av europeisk pro duktion kan tillämpas i den utsträckning de överensstäm mer med unionsrätten. (74)Målet att stödja audiovisuell produktion i kan efterkommas i medlemsstaterna inom ramen för organi sationen av audiovisuella medietjänster, bland annat ge nom att ett offentligt uppdrag fastställs för vissa leveran törer av medietjänster, inbegripet skyldigheten att väsent ligt bidra till investeringar i europeiska produktioner. (75)Leverantörer av medietjänster, programtillverkare, pro ducenter, författare och andra experter bör uppmuntras att ytterligare utveckla detaljerade begrepp och strategier i syfte att utveckla europeiska audiovisuella spelfilmer som riktar sig till en internationell publik. (76)Det bör säkerställas att biograffilmer sänds inom den tidsperiod som överenskommits mellan rättighetshavarna och leverantörerna av medietjänster. (77)Frågan om särskilda tidsfrister för olika slag av visning av biograffilmer ska i första hand lösas genom överenskom melser mellan berörda parter eller yrkesgrupper. (78)För att medge en aktiv språkpolicy till förmån för ett specifikt språk förblir medlemsstaterna fria att fastställa mera detaljerade eller striktare regler framför allt på grundval av språkkriterier, så länge dessa regler överens stämmer med unionsrätten och särskilt inte är tillämpliga i fråga om återutsändning av program som producerats i andra medlemsstater. (79)Tillgången till audiovisuella medietjänster på begäran ökar konsumenternas valfrihet. Därmed förefaller det var ken motiverat eller logiskt ur tekniskt perspektiv att fö reskriva detaljerade bestämmelser som reglerar audiovisu ella kommersiella meddelanden för audiovisuella medie tjänster på begäran. Alla audiovisuella kommersiella med delanden bör dock utformas på så sätt att den inte bara följer reglerna om identifiering utan också ett antal grundläggande kvalitativa regler i syfte att uppnå tydliga mål av allmänt intresse. (80)Såsom erkändes i kommissionens tolkningsmeddelande om vissa aspekter av bestämmelserna om tv-reklam i direktivet ”Television utan gränser” (1), har utvecklingen av ny teknik för reklam och marknadsföringsinnovatio nerna skapat nya effektiva möjligheter för audiovisuella kommersiella meddelanden i traditionella sändningstjäns ter, vilket kan göra det möjligt för dem att konkurrera på lika villkor med innovativa beställtjänster. (1) EUT C 102, 28.4.2004, s. 2. (81)Affärsmässig och teknisk utveckling ger användarna större valfrihet och ett ökat ansvar i användningen av audiovisuella medietjänster. För att regleringen även fort sättningsvis ska stå i proportion till målen av allmän intresse bör den ge utrymme för en viss flexibilitet när det gäller tv-sändningar. Principen om åtskillnad bör be gränsas till tv-reklam och teleshopping, och produktpla cering bör tillåtas under vissa omständigheter, såvida inte en medlemsstat beslutar något annat. Produktplacering som har formen av smygreklam bör dock förbjudas. Principen om åtskillnad bör inte förhindra användningen av ny reklamteknik.