sou · H7B315 · 2019-03-28 00:00:00 — Bland kvinnor var ”homeopatigruppen” den näst van- ligaste behandlingsformen () och den tredje vanligaste bland män (). Den tredje vanligaste behandlingsmetoden var akupunktur, som hade fått vid det senaste behand- lingstillfället. Bland männen var akupunktur den näst vanligaste be- handlingsmetoden () och bland kvinnor den tredje vanli- gaste (). I enkäten frågades om skälet till varför man valt att söka en alter- nativ terapeut. De svarande fick ta ställning till sju fasta svarsalter- nativ och flera skäl än ett fick anges. Det vanligaste skälet till att söka alternativ behandling var rekommendation av släkt eller vänner som nästan hälften av de tillfrågade svarade. Det näst vanligaste skälet var att deltagaren inte blivit hjälpt av sjukvården och det tredje vanligaste skälet var missnöje med sjukvården. Därefter följde att deltagarna gjort det av nyfikenhet på behandlingen samt skälet ”sista halmstrået”. Undersökningen visade att nästan två tredjedelar av personerna () först hade sökt hjälp i den vanliga sjukvården. Det var också en hög andel av personerna () som sökt alternativ behandling parallellt med att de fått läkarvård. Cirka två tredjedelar av dessa personer hade berättat för läkaren om den samtidiga be- handlingen. Läkarens reaktion var oftast positiv, medan omkring en tredjedel av de svarande inte kunde avgöra om läkarens reaktion var positiv eller negativ och angav att läkarens reaktion var negativ. Negativ reaktion var vanligast vid homeopatisk behandling och vid zonterapi. De tillfrågade personerna fick också svara på om en alternativ tera- peut bättre eller lättare än den vanliga sjukvården skulle kunna ge bot eller lindring vid ett antal olika symtom och besvär. Den största tilltron till alternativ behandling var vid ryggbesvär där mer än tre fjärdedelar skulle välja alternativ behandling. Även vid värk i leder och återkommande huvudvärk eller migrän var tilltron till alternativ behandling stor. Vid cancer, hjärt- eller kärlsjukdom, gallsten eller njursten, infektioner, mag-tarmbesvär samt ångest var tilltron där- emot låg och en femtedel eller färre skulle välja alternativ behandling. Personerna frågades också om de upplevda effekterna av den alternativa behandlingen. angav att de nu var helt besvärsfria eller att de blivit något bättre. Av dessa var det som angav att det var den alternativa behandlingen som var skälet till förbättringen. Därefter kom skälen egna åtgärder, tiden och behand- ling av läkare, sjuksköterska eller annan sjukvårdspersonal. 1procent angav att de hade blivit sämre efter den alternativa behand- lingen. Övriga hade först blivit bättre och sedan sämre igen eller hade oförändrat tillstånd (vardera). Deltagarna frågades även om de upplevt att de blivit felaktigt eller orättvist behandlade. Nästan en tredjedel svarade att de hade upplevt felaktig eller orättvis behandling vid besök på sjukhus eller hos läkare jämfört hos alternativ terapeut. Deltagarna hade ock- så en mer positiv attityd till alternativ behandling och var mer nöjda med den alternativa vården jämfört med den vanliga sjukvården. 2001 (2) I en annan befolkningsundersökning har användningen av vitaminer eller annan stärkande medicin och naturläkemedel studerats. Undersökningen är baserad på data från den nationella enkäten av levnadsförhållanden () som genomförs av SCB. Data hämtades från tre olika ULF-under- sökningar, –1982, –1989 och –1997. I undersök- ningarna ingår ett slumpmässigt urval av personer i åldern 16–. Svarsfrekvensen i respektive undersökning var 86, . Antalet deltagare var 14 642, 12 391 respektive 11 561, dvs. totalt 38 594 personer. Bland de svarande var det ungefär lika många män som kvinnor. Undersökningarna genomfördes med besöksintervju och kompletterades vid behov med telefonintervju. I undersök- ningarna fick deltagarna bl.a. svara på frågan om de använt något av följande läkemedel: (i) vitaminer eller annan stärkande medicin, (ii) naturläkemedel. Svarsalternativen var ja, nej och vet ej. Ingen närmare definition av begreppen gavs i frågan. Rapporterad användning av vitaminer eller annan stärkande medicin var bland männen –1981, ––1997. Bland kvinnorna var rapporterad användning av vitaminer eller annan stärkande medicin –1981, ––1997. Motsvarande siffror för naturläkemedel för männen var –1981, ––1997 och bland kvinnorna –1981, 11 pro- cent ––1997. Den ökade använd- ningen av vitaminer eller annan stärkande medicin skedde fram- för allt mellan undersökningarna som gjordes –1989 och –1997, prevalensen ökade med för såväl kvinnor som för män efter att ha kontrollerat för ålder, socioekono- misk grupp, civil status, rökning och region (odds ratio [OR] 1,7, konfidensintervall [KI] 1,6–1,9, respektive OR 1,7, KI 1,5–1,8) Användningen av naturläkemedel ökade främst mellan undersökningarna –1981 och –1989. Ökningen var totalt hos männen (OR 3,3, KI 2,9–4,0) och hos kvinnorna (OR 2,6, KI 2,3–2,9) efter samma justeringar som ovan. Den ökade användningen av vitaminer eller annan stärkande medicin och naturläkemedel var statistiskt signifikant i alla åldersgrupper, socioekonomiska grupper (förutom för bönder) samt regioner i . De som konsumerade mest vitaminer eller annan stärkande medicin var kvinnor och män i åldern 16–respektive 75–. När det gäller naturläkemedel var den högsta användningen hos kvinnor i åldern 35–och bland män i åldern 55–. 2001b (3) I denna studie har data från –1997 enligt ovan används för att undersöka användningen av vitaminer eller annan stärkande medicin samt naturläkemedel med hänsyn till socio- demografiska faktorer (kön, ålder, utbildning, civil status och bo- stadsort) och olika faktorer kopplade till hälsobeteende och hälso- status (rökning, relativ kroppsvikt [, ], fysisk aktivitet, frekvens av tandläkarbesök och självrapporterad hälsa). Enligt studien var de bästa prediktiva faktorerna för användning av vitaminer eller annan stärkande medicin och naturläkemedel ålder, kön och subjektiv hälsa. Rapporterad användning av vitaminer eller annan stärkande medicin var för männen och 1996–1997. Motsvarande siffror för naturläkemedel var för männen och bland kvinnorna – 1997. För vitaminer eller annan stärkande medicin var användningen störst i den äldsta åldersgruppen (75–). Hos män var använd- ningen lägst i åldersgruppen 35–. För naturläkemedel sågs en ökad användning med åldern hos män, medan hos kvinnor var den högsta användningen i åldern 55–. Det fanns ett samband mel- lan utbildning och användning av vitaminer eller annan stärkande medicin hos män, men inte hos kvinnor. Bland de män som hade en utbildning efter gymnasiet var det dubbelt så många som använde vitaminer eller annan stärkande medicin jämfört med männen som hade grundskoleutbildning. Det fanns också ett samband mellan män som rapporterade mycket god hälsostatus och lägre användning av vitaminer eller annan stärkande medicin jämfört med de som rapporterade dålig hälsostatus. Detsamma gällde användningen av naturläkemedel. Hos kvinnorna var mönstret inte lika starkt. Per- soner som rapporterade att de tränar mer än regelbundet, konsumerade mer frekvent naturläkemedel jämfört med de som tränade mindre frekvent. Samma mönster sågs även för vita- miner eller annan stärkande medicin för män, men inte för kvinnor. 1996 (4) I denna artikel redovisas resultat angående användning av KAM- preparat (natural remedies) från kost cancer (MKC)-studien. är en stor prospektiv kohortstudie med det primära målet att undersöka sambandet mellan kost och efterföljande cancer- risk hos personer i åldrarna 45–. Alla som fullföljde baslinje- undersökningen i och ingår i den aktuella studiepopulationen (n=6 663). 118 personer exkluderades dock på grund av avsaknad av data. Av de återstående 6 545 perso- nerna var 2 667 män och 3 878 kvinnor. Deltagarna i var födda mellan och och bodde i . Deltagarna bestod till av personer som valts ut slumpvis och som kontaktats via brev. Övriga av deltagarna var makar till andra deltagare samt personer som på eget initiativ önskade vara med i studien. I artikeln anges att det var svårt att ange svarsfrekvensen för eftersom det var en öppen kohortstudie där rekry- tering fortfarande pågick. hade 14 000 patienter bjudits in att delta. hade gått i genom screening, väntade på screening och hade avböjt medverkan. Hur många av de återstående som skulle komma att delta var okänt. I information om nämndes inget specifikt om KAM-preparat. Baslinjeundersökningen bestod bl.a. av ett frågeformulär som rörde livsstil, socioekonomiska faktorer, matkonsumtion, mediciner och tidigare sjukdomar. En viktig del av baslinjeundersökningen var kostmätningar. Deltagarna fick föra dagbok och skriva ned vad de åt. Även all konsumtion av KAM-preparat samt läkemedel skulle registreras i dagboken. KAM-preparat definierades som ett preparat som kan antas inte orsaka skadliga effekter vid normal användning hos människa eller djur och där den aktiva komponenten är en del av en växt eller ett djur, eller naturligt förekommande bakteriell kultur, salt eller lösning av salt. Örtteer inkluderades inte. En person som under de av registrering använt ett preparat som innehöll någon av en rad angivna substanser ansågs vara användare av KAM-preparat. Bland de angivna substanserna ingick bl.a. fiskolja, vitlök, , aloe vera, proteiner, aminosyror och antioxidanter. Det var totalt av studiedeltagarna som rapporterade användning av KAM-preparat. Det var en större andel kvinnor än män som rapporterade användning av KAM-preparat, jämfört . De flesta användarna rapporterade använd- ning av ett preparat. Av de som använde KAM-preparat var det av männen och av kvinnorna som använde fler än ett preparat, varav använde fler än två preparat. De vanligaste KAM-preparaten var vitlök följt av . av både männen och kvinnorna som använde KAM-preparat rapporterade även att de använde kosttillskott. Bland de som inte använde KAM-preparat var motsvarande siffror 19 pro- cent bland männen och bland kvinnorna. I analyser där man justerat för ålder, etnicitet, utbildning och civilstånd fann man att det var ökande andel användare av KAM-preparat med åldern hos män. Detta samband såg man inte för kvinnor. Det var en större andel personer med svenskt ursprung än personer som inte hade svenskt ursprung som använde KAM-preparat. En större andel kvinnor med längre utbildning än kvinnor med kortare utbildning använde KAM- preparat. Mönstret var inte lika tydligt för män. För kvinnor fanns det även ett samband mellan alkoholkonsumtion och användning av KAM-preparat, där det var en större andel KAM-användare vid högre alkoholkonsumtion. Hos män såg man i stället ett samband mellan rökning och lägre användning av KAM-preparat. Vidare var det en högre användning av KAM-preparat bland gruppen av kvinnor med lägst andel kroppsfett. Det var också något vanligare att kvinnor med låg självskattad hälsa använde KAM-preparat. Det fanns även ett sam- band mellan användning av läkemedel och användning av KAM-pre- parat både hos kvinnor och män. Användning av läkemedel rappor- terades av av männen som använde KAM-preparat och av av männen som inte använde KAM-preparat. Motsvarande siffror för kvinnor var respektive 51 pro- cent. Man fann inga samband mellan användning av KAM-preparat och civilstånd eller en rad psykologiska faktorer som man mätte. Al-Windi et al. 2000 (5) I en lokal postenkätundersökning utförd i i undersöktes användningen av läkemedel (receptbelagda och icke receptbelagda läkemedel), KAM-preparat (herbal medicines)1 och andra egenvårdsprodukter såsom bandage. Deltagarna fick själva skriva vilka typer av produkter under respektive kategori som använts under det föregående året. Enkäten skickades till ett åldersstratifierat 1Frågan löd: “Did you buy any health food remedies e.g. herbal medicines in 1993, either for illness or as a preventive measure?” Inga fasta svarsalternativ gavs, utan patienten uppmanades att lista preparat som de använt . slumpvis urval bestående av 1 312 personer . Frågeformu- läret besvarades av 827 personer, vilket gav en svarsfrekvens på 63 pro- cent. Medelåldern bland de svarande var . I samtliga kategorier av produkter var det större andel kvinnor än män som uppgav an- vändning under det föregående året (1993). För KAM-preparat var användningen totalt sett , bland kvinnorna jäm- fört för männen. Studien visade att konsumtionen av receptbelagda läkemedel ökade med åldern (efter medelåldern), medan användningen av de icke receptbelagda läkemedlen och KAM- preparaten var mer spridda i olika åldersgrupper. Dålig självupplevd hälsa var det enda av en rad mått på personens välbefinnande som var relaterat till en större sannolikhet att personen använt KAM-preparat. 2001 (6) Användningen av KAM-preparat (remedies/products) har även undersökts via en enkät inom ramen för norra projekt, en befolkningsstudie i och om kardiovaskulär sjuklighet. I befolkningsundersökningen ingår ett slumpmässigt urval av personer i åldern 25–. Denna enkätstudie omfattar primärt deltagare från undersökningen som gjordes , men flertalet hade även deltagit eller . Av 8 051 till- frågade personer var det 5 794 som deltog (svarsfrekvens ). Bland de svarande var det ungefär lika många kvinnor som män och medelåldern var . Enkäten gavs i samband med provtagning. KAM-preparat definierades som mineraler, vitaminer och andra substanser som inte förskrivits av läkare (såsom Q10, kisel, vitlök, , ginkgo biloba, , echinacea, fiskolja och homeo- patiska läkemedel). Inga fasta svarsalternativ gavs, utan patienten uppmanades att lista KAM-preparat som de använt . Tre av tio tillfrågade () rapporterade att de hade använt något KAM-preparat . Enbart vita- miner och eller mineraler hade använts av av deltagarna, enbart andra KAM-preparat av och hade an- vänt både vitaminer och eller mineraler och andra KAM-preparat. Totalt hade 173 olika preparat använts. Andra KAM-preparat domi- nerades av fiskolja, och Q10. Användningen var högst hos kvinnor och högutbildade. Det fanns också en högre användning av KAM-preparat bland personer med låg självupplevd hälsa, särskilt bland kvinnor. Men förekomst av allvarlig kardiovaskulär sjukdom eller diabetes var inte relaterad till användningen av KAM-preparat och generellt sett sågs heller inget samband mellan användning av KAM-preparat och ålder. Användningen av vitaminer och eller mine- raler var över tidsperioden –1999, medan använd- ningen av andra KAM-preparat ökade, framför allt hos kvinnor. Stockholmare och den komplementära medicinen 2001 (7) lät utföra en befolkningsstudie av stockholmarnas inställning till och erfarenhet av alternativ och komplementär medicin. Studien genomfördes av univer- sitet (Tema Hälsa och samhälle). Resultatet av denna studie finns redovisad i rapporten och den komplementära medici- nen. Studien omfattade 1 001 personer som var folkbokförda och stadigvarande bosatta i . Svars- frekvensen i undersökningen var av de som uppfyllde inklusionskriterierna i ett slumpmässigt urval. Personerna intervjua- des via strukturerade telefonintervjuer under en månad . I rapporten konstaterades att de intervjuade stockholmarnas känne- dom om och definitioner av alternativ och komplementär medicin varierade. Kvinnor var mer bekanta med alternativa och komple- mentära behandlingsformer än män. Under intervjun nämndes tolv metoder: akupunktur, antroposofisk medicin, healing, homeopati, kinesiologi, kiropraktik, kristallterapi, massage, naprapati, natur- läkemedel, Rosenterapi och zonterapi. De terapiformer som de flesta kände till var massage, naturläkemedel, akupunktur, kiropraktik och naprapati medan över hälften av de tillfrågade inte kände till antro- posofisk medicin, Rosenterapi, kristallterapi eller kinesiologi. Av de 1 001 tillfrågade personerna uppgav att de besökt vad de skulle vilja kalla för alternativ- eller komplemen- tärmedicinska behandlare2. En större andel kvinnor än män hade erfarenhet av sådana behandlare 2Frågan löd: Vilken erfarenhet har du av följande terapier? Följt av följdfrågor såsom och . Terapierna som lästes upp var akupunktur, antroposofisk medicin, healing, homeopati, kinesiologi, kiropraktik, kristallterapi, massage, naprapati, naturläkemedel, Rosenterapi och zonterapi. (jämfört ). De intervjuade fick också ange vilka av de tolv tidigare nämnda terapierna som de hade egen erfaren- het av. Massage var den behandlingsform som de flesta, , hade prövat i livet (vilken eller vilka typer undersöktes inte närmare). Naturläkemedel hade prövat, kiropraktik , akupunktur , naprapati , zonterapi , homeopati , healing , antroposofisk medicin , Rosenterapi , kinesiologi och kristallterapi . En större andel kvinnor än män hade er- farenhet av metoderna. Med undantag för personer respek- tive var erfarenheten relativt jämnt fördelad över åldrarna. Det var vanligare att personer med längre utbildning använt terapi- formerna. av studiedeltagarna (202 personer) uppgav att de be- handlats med någon av de tolv uppräknade alternativ- och komple- mentärmedicinska metoderna hos någon vårdgivare . Dessa personer fick följdfrågor knutna till det senaste behandlingstillfället. av behandlingstillfällena hade ägt rum hos någon etablerad vårdgivare såsom sjukgymnast, läkare eller sjuksköterska, medan gällde vad som i denna studie be- tecknades som alternativ- och komplementärmedicinska vårdgivare. Massage (), naprapati (), kiropraktik (21 pro- cent) och akupunktur () var de vanligaste terapiformerna och besvär från rörelseorganen var den vanligaste orsaken till att personen hade sökt vård. Den mest frekventa anledningen till att personerna hade valt att gå just till den vårdgivare som man gjort var att man blivit rekom- menderad av släkt och vänner. Detta gällde framför allt besök hos naprapater och kiropraktorer. Endast tre personer angav att de vänt sig till den aktuella vårdgivaren som ett slags sista halmstrå. 60 pro- cent hade gått till läkare först för de besvär som man senare fått alternativ- eller komplementärmedicinsk behandling för. Personerna tillfrågades också om de bedömde att deras besvär hade förbättrats efter den alternativa- och komplementärmedicinska behandlingen. angav att deras besvär hade blivit bättre, varav cirka hälf- ten ansåg att förbättringen berodde på den alternativa- och komple- mentärmedicinska behandling. hade försämrats efter den alternativa- och komplementärmedicinska behandlingen. ten av de tillfrågade stockholmarna ansåg det troligt att de i fram- tiden skulle komma att söka vård hos vad de vill kalla alternativ- eller komplementärmedicinska behandlare, medan knappt en fjärdedel ansåg det som otroligt. Svaret varierade stort utifrån om personerna redan hade erfarenhet av sådan behandling eller inte. av de intervjuade stockholmarna svarade att de använt något naturläkemedel, hälsokostpreparat, större doser vitami- ner eller liknande, varav flera av deltagarna hade använt olika medel. Vanligast förekommande var konsumtion av vitaminer och mineraler i större doser som konsumerades av alla ålderskategorier. Konsumtion av naturläkemedel var högst i åldrarna 30–och högre bland kvinnor och högutbildade. Al-Windi 2004 (8) Användningen av har undersökts i en enkätstudie vid i . Enkäten delades ut till samtliga vård- sökande som besökte vårdcentralen mellan och . Patienterna ombads att fylla i enkäten i samband med besöket på mottagningen om möjligt. En skriftlig påminnelse skicka- des ut till de som inte svarat på enkäten. Det fanns möjlighet att få enkäten översatt till annat språk. Enkäten innehöll frågor om socio- demografiska karaktäristiska, fysisk kondition, upplevd hälsa och besök hos läkare eller KAM-utövare samt användning av läkemedel under det förgående året (). I studien definierades som terapier, eller som icke-allopatisk medicin snarare än som okonventionell medicin. I enkäten efterfrågades om den svarande konsulterat någon alternativ behandlare exempelvis inom massage, akupunktur, kiropraktik eller naprapati eller andra terapier under det föregående året. Enkäten innehöll även en fråga om eventuell använd- ning av KAM-preparat (herbal medicines). Resultaten angående använd- ning av KAM-preparat redovisas i en separat publikation, se nedan. Enkäten delades ut till 1 775 patienter och 1 433 svarade på en- käten, vilket gav en svarsfrekvens på . Bland de svarande var medelåldern . av de svarande var kvinnor. Totalt var det bland de svarande som hade besökt en KAM-utövare under det föregående året. Av dessa var det som besökt en KAM-utövare, som besökt två utövare och som besökt tre eller fler utövare. De vanligaste rapporterade KAM-metoderna var massage, akupunk- tur, kiropraktik och naprapati. Majoriteten av de svarande som kon- sulterat en KAM-utövare rapporterade muskuloskeletal smärta. I studien såg man flera samband i bivariata analyser mellan kon- sultation av KAM-utövare och sociodemografiska faktorer, hälso- status, livsstil och konsumtion av sjukvård. Man fann däremot inga samband mellan de svarande som rapporterat konsultation hos KAM- utövare och rökning, alkoholkonsumtion, civilstånd eller utbildning. Bland de svarande som rapporterat att de konsulterat en KAM-utövare var det en större andel kvinnor än män, en större andel användare bland personer i medelåldern, en större andel som rapporterade låg självupplevd hälsa respektive låg fysisk kondition, en större andel som rapporterade regelbunden fysisk aktivitet och som rapporterade kronisk sjukdom samt en lägre andel av gruppen som var födda i ett land utanför . Men efter justering för möjliga störfaktorer (confounders) såsom sociodemografiska karakteristiska, hälsostatus och livsstilsfaktorer var det endast för kronisk sjukdom och regel- bunden fysisk aktivitet där det kvarstod ett statistiskt signifikant sam- band med konsultation av KAM-utövare det föregående året. Det var ett positivt samband mellan förekomst av kronisk sjukdom och besök hos KAM-utövare (: 4,04, KI 2,20–7,68), medan det var ett negativt samband mellan regelbunden fysisk aktivitet och besök hos KAM-utövare (: 0,43, KI: 0,89–1,36). Al-Windi 2004b (9) Artikeln bygger på samma undersökning som beskrivs ovan, men i denna artikel redovisas resultaten för användning av KAM-preparat (herbal medicine)3. I enkäten frågades om den svarande hade använt något KAM-preparat under det föregående året (2001). I det fall de svarade ja ombads de ange antal produkter, produktnamn och anled- ningen till användandet. Det var av de svarande som hade använt någon form av KAM-preparat och totalt rapporterades 97 olika sorters preparat. De vanligaste diagnoserna bland användarna av KAM-preparat var 3I enkäten frågades om den svarande hade använt något KAM-preparat (herbal medicine) under det föregående året. I det fall de svarade ja ombads de ange antal produkter, produktnamn och anledningen till användandet. muskuloskeletala, respiratoriska och cirkulatoriska sjukdomar, tecken eller symtom. I bivariata analyser fann man att användningen av KAM-preparat var vanligare bland patienter i åldern 45–, bland kvinnor, bland högutbildade, bland patienter födda i nordiska länder eller i samt bland personer med kroniska sjukdomar jämfört med andra åldersgrupper, män, lågutbildade, personer födda utanför och personer utan kroniska sjukdomar. Däremot fann man inga samband mellan civilstånd, sysselsättning eller självupplevd hälsa. I analyser där man tagit hänsyn till möjliga störfaktorer (confounders [ålder, kön, utbildning, födelseland och förekomst av kronisk sjuk- dom]) kvarstod oberoende samband mellan användning av KAM- preparat och kön, utbildningsnivå samt för förekomst av kroniska sjukdomar. Det var en större andel kvinnor än män som rapporterade användning av KAM-preparat under det föregående året (OR: 1,95, KI: 1,40–2,76). Det var också en större andel användare av KAM-preparat bland de svarande med längre utbildning, definierat som , jämfört med de som hade kortare utbildning (OR: 2,10, KI: 1,49–2,97).