sou · H7B329 · 2019-06-05 00:00:00 — Genom utredningens många dialoger med olika aktörer i hälso- och sjukvården framträder en bild där många ser ett behov av, och har en vilja att, jobba hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande, men där många i det dagliga arbetet upplever att det saknas förutsättningar att göra detta på ett strukturerat och ändamålsenligt sätt. I sämsta fall handlar diskussionen om det förebyggande arbetet om att den enskilda medarbetaren borde ”springa fortare” för att hinna med även det. Det uppfattas som att ledningsfunktioner, inklusive politisk ledning, tydligare ställs till svars för akuta och behandlande insatser och att det därmed blir det enda som prioriteras. Det förebyggande blir mer som ett ”bra att ha” när man har råd, det finns intresse eller projektpengar. Att vända det perspektivet är en stor utmaning. En särskild utmaning med förebyggande arbete är svårigheterna för hälso- och sjukvårdens huvudmän och utförare att följa upp och ”räkna hem” resurser som läggs på förebyggande insatser. Som framgår av avsnitt 7.1.3 är det ofta svårt och komplext att mäta Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… effekter när det gäller förebyggande åtgärder. Ofta tittar man på för små resultatenheter (potentiella vinsterna infaller oftast inte på exakt samma ställe i systemet) och för korta tidsperspektiv (insatser under barndomen kan ha effekt på den vuxna människans hälsa) för att kunna dra några relevanta slutsatser. Detta är svårt att hantera för den politiska logiken, där snabba och synliga resultat är viktigt för väljarna, och det är nästintill omöjligt att se längre än en mandat- period. En politiker vinner inga val på något som inte händer. För att vi gemensamt ska kunna vända rådande kultur framhålls från alla håll ett behov av att förankra prioriteringen av det före- byggande arbetet på alla nivåer i systemet; den politiska nivån, verksamhetsledningsnivån och i den kliniska vardagen, och att detta sedan reflekteras i såväl styr- och ledningssystem såsom ersättnings- system och i uppföljning av verksamheter. Tittar man internationellt på hälso- och sjukvårdsystem som lyckats väl med att införliva det förebyggande arbetet så lyfts bl.a. just vikten av att det strategiska styr- och ledningsarbetet har fokus på det förebyggande arbetet som en naturlig del i verksamheten.45 För att lyckas är naturligtvis även tillgång till rätt kompetens avgörande, både hos chefer – som ska klara att leda alla professioner så att deras kompetenser kompletterar varandra – och hos de olika professioner som tillhandahåller olika delar av de förebyggande åtgärderna. Det inkluderar såväl legitimationsyrken som andra yrkesgrupper, såsom t.ex. beteendevetare och folkhälsovetare. Det krävs dels att alla berörda professioner får med sig rätt grund- kompetenser från sina grundutbildningar, men också att möjligheter ges till fortbildning och att det finns adekvat kunskapsstöd att tillgå i vardagen. För förebyggande arbete på såväl individ som befolk- ningsnivå. Men saknar vi på många ställen tillgång till rätt kompetens, och som vi sett i avsnitt 3.2.1 är det brist på flertalet legitimationsyrken runtom i landet. ser t.ex. en stor potential i att arbeta mer intensivt med levnadsvane- frågor inom de stora främjande arenorna barnhälsovård, elevhälsa och mödrahälsovård. Dessa verksamheter saknar dock i stor ut- sträckning tillgång till dietister . För att kunna fortsätta utveckla kunskap och kompetens på det förebyggande området måste 45Elg, Daneryd och , Hållbart sjukdomsförebyggande arbete- En studie av hur man arbetar med sjukdomsförebyggande arbete i två vårdsystem i , HELIX Rapport 2017:001, 2017. Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… naturligtvis också området beforskas och huvudmännen leva upp till HSL:s krav på medverkan i både klinisk och folkhälsovetenskaplig forskning. Avslutningsvis vill vi lyfta ytterligare en tanke som delats med oss. Kanske är det så att vi i har en speciell utmaning i och med att vi längre tillbaka har varit så pass bra på att bygga in det förebyggande arbetet i olika delar av samhället (jfr t.ex. vaccinations- program, tandhälsovård och mödrahälsovård) att det blivit osynligt? Kan det vara så att vi därmed nu riskerar försumma att upprätthålla det arbete som lagt grunden till vår goda folkhälsa? Hur anpassar vi arbetet till dagens samhällskontext och målgruppsanpassar insat- serna till en mer heterogen befolkning och ökande hälsoklyftor? •Vad är det viktigaste min profession kan bidra med i form av hälsofrämjande respektive sjukdomsförebyggande insatser på individnivå respektive befolkningsnivå? •Hur vet jag hur problemen ser ut på befolkningsnivå i mitt område (vilket stöd/verktyg har jag för den analysen)? •Vet jag vem/vilka mina ”samarbetsparters” för det främjande och förebyggande arbetet är och var de finns? 7.3Stärkt samverkan mellan hälso- och sjukvårdens och övriga aktörers hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande arbete För att klara dagens och framtidens utmaningar är det viktigt att det hälsofrämjande och förebyggande arbetet utvecklas och blir mer tvärsektoriellt, kontinuerligt och omfattar olika nivåer i samhället. Det breda hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande arbetet måste i stor utsträckning ske utanför hälso- och sjukvårdens traditionella ramar, inom områden som utbildning, arbetsmarknad, fritid, boende och miljö. Även inom dessa sektorer har hälso- och sjukvården, och framför allt primärvården, en viktig roll såväl i att förmedla kunskap som att medverka till stödjande åtgärder. Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… 7.3.1Pilotprojekt avseende samordnat folkhälsoarbete på regional nivå I propositionen God och jämlik hälsa - en utvecklad folkhälsopolitik (prop. 2017/18:249) aviserade regeringen att man avsåg ta initiativ till pilotprojekt på regional nivå för att skapa bättre förutsättningar för det lokala främjande och förebyggande arbetet. gavs länsstyrelserna46 i och i uppdrag att ta fram varsin projektplan för att utveckla metoder och arbetssätt för samordning av ett regionalt arbete för god och jämlik folkhälsa utifrån folkhälsopolitikens åtta målområden (varav ett är ”en jämlik och hälsofrämjande hälso- och sjukvård”).47 inkom de båda länsstyrelserna med sina respektive projektplaner och gav regeringen dem i uppdrag att genomföra pilot- projekt i enlighet med sina respektive projektplaner. Folkhälsoarbetets infrastruktur – pilotprojekt för samordning av folkhälsoarbete Det övergripande målet med pilotprojektet är att utifrån regionala förutsättningar och de nationella folkhälsopolitiska målen etablera en samordningsstruktur för strategiskt folkhälsoarbete mellan Läns- styrelsen , Region , kommunerna i Väster- botten samt andra regionala nyckelaktörer. Detta eftersom förarbete till projektplanen har visat på att det pågår många olika folkhälso- insatser runtom i länet, men att det saknas en struktur för ett samlat folkhälsoarbete på såväl politisk som operativ nivå. Projektplanen framhåller att det behövs ett tydligare gemensamt ansvarstagande mellan den offentliga, privata och idéburna sektorn. Region lyfts fram som en särskilt central aktör, bl.a. utifrån sina upparbetade strukturer för folkhälsoarbete i länet, till- gång till regionala och lokala hälsodata och folkhälsovetenskaplig kompetens. I kommunerna lyfts bl.a. skolorna fram som viktiga 46Länsstyrelserna har ett specifikt folkhälsouppdrag, reglerat i 3 § 12 förordningen (2017:868) med länsstyrelseinstruktion. De ska beakta folkhälsan inom sitt arbete med bl.a. regional tillväxt, samhällsplanering, krishantering samt alkohol och tobak och därigenom verka för att det nationella folkhälsomålet uppnås. Länsstyrelserna ska även samordna ANDT-frågor och ha en särskild samordningsfunktion för ANDT-frågor, se förordning (2012:606) om sam- ordning inom alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksområdet m.m. 47S2018/064690/FS. Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… arenor för folkhälsoarbete och kommunledningars, folkhälsosam- ordnares och ANDTS48-samordnares viktiga roller påtalas. För att uppnå det övergripande målet planeras en rad aktiviteter: kommunbesök, regional och lokal analys av hälsoläget, folkhälso- deklaration, samordnande folkhälsoråd, workshop, studiebesök och webbsida. De metoder och arbetssätt som projektet använder sig av kommer kontinuerligt att följas och utvärderas av forskare från universitet.49 Folkhälsopilot – skräddarsytt stöd till hälsofrämjande och förebyggande arbete Det övergripande målet med projektet är att skapa bättre förut- sättningar för det lokala främjande och förebyggande folkhälso- arbetet i . Projektet har utöver detta fyra delmål: 1.Strukturer och modeller för regional tvärsektoriell samordning utvecklas, beskrivs och utvärderas. 2.Intern samordning och folkhälsointegrering på i utvecklas och stärks. 3.Alla länets kommuner erbjuds ett behovsanpassat stöd utifrån kunskap om hälsans bestämningsfaktorer, risk- och skydds- faktorer, lokalt förebyggande arbete och förutsättningar för implementering av ett förändringsarbete. 4.De lokala förutsättningarna för ett hälsofrämjande och före- byggande arbete i kommunerna så som ökad prioritering, tvär- sektoriell samverkan och samordning stärks i kommuner som tagit del av regionalt stöd. Utvärderingsplanen omfattar både utvärdering av implementeringen av pilotprojektet genom formativ processutvärdering (följeforsk- ning) och beforskandet av pilotprojektets utfall. Den genomförs av Institutet.50 48Alkohol, narkotika, doping, tobak och spel förkortas ”ANDTS”. 49Länsstyrelsen , Folkhälsoarbetets infrastruktur - Pilotprojekt för samordning av folkhälsoarbete, 2018. 50Länsstyrelsen , Projektplan för Folkhälsopilot – skräddarsytt stöd till hälsofrämjande och förebyggande arbete, 2018. Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… 7.3.2Regionala samverkans- och stödstrukturer för kunskapsutveckling inom () Ett exempel på en befintlig stödjande samverkansstruktur, som också har bäring på det förebyggande arbetet, är de regionala sam- verkans- och stödstrukturer för kunskapsutveckling inom social- tjänsten (RSS) som har sitt uppdrag från den lokala nivån – kom- munerna – och är utformade utifrån förutsättningar i respektive region och län. Syftet med RSS är att skapa bättre samverkan i frågor som rör och närliggande hälso- och sjukvård, mellan kommuner och mellan kommuner och regioner. Bland annat ska RSS stödja utvecklingen av evidensbaserad praktik i och närliggande hälso- och sjukvård och vara en arena för lokala och regionala politiska prioriteringar och strategier inom välfärdsområdet. 7.4Hälso- och sjukvårdens roll i habilitering, rehabilitering och förskrivning av hjälpmedel 7.4.1Rehabilitering och habilitering – centrala begrepp som lätt blir perifera Rehabilitering och habilitering som tidigare rörde mindre grupper rör stora grupper av patienter och är delar av många patienters vårdprocesser. Därmed behöver samverkan med andra delar av hälso- och sjukvården stärkas, inklusive vad gäller informationsdel- ning och tillgång till kunskapsstöd. De patienter som får habilitering och rehabilitering är ofta i situationer som innebär komplexa och omfattande behov. Här är funktioner som fast vårdkontakt (t.ex. en specialistsjuksköterska eller fysioterapeut) och fast läkare i primärvården extra centrala för att kunna erbjuda och säkerställa en sammanhängande och person- centrerad hälso- och sjukvård. Trots att såväl rehabilitering som habilitering anses omfatta stora och sannolikt ökande grupper är inrapporteringen av data, och därmed möjligheten till uttag av data på aggregerad nivå, begränsad. När det gäller kompetensförsörjning av området visar flera rapporter på en problematisk situation. När det gäller såväl rehabilitering, habilitering som hjälpmedel visar våra dialoger på stor upplevd skillnad i utbud och tillgång mellan olika delar i landet. Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… 7.4.2Habilitering, rehabilitering och hjälpmedel enligt gällande rätt ansvar att erbjuda rehabilitering och habilitering regleras i HSL.51 Enligt HSL ska erbjuda habilitering och rehabilitering, hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning och tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade åt den som är bosatt inom . I HSL regleras även att kommunen, i samband med hälso- och sjukvård till patienter som enligt beslut av kommunen bor i särskild boendeform, ska erbjuda habilitering och rehabilitering samt hjälp- medel för personer med funktionsnedsättning.52 Varje kommun ska även i samband med dagverksamhet, enligt 3 kap. 6 § socialtjänst- lagen, erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som vistas där.53 Både region/landsting och kommun kan alltså vara huvudman för habilitering, rehabilitering och tillhandahållande av hjälpmedel. Lag- stiftningen reglerar inte i detalj ansvarsfördelningen dem emellan men insatserna räknas alltid som hälso- och sjukvård. har beslutat om föreskrifter och allmänna råd om samordning av insatser för habilitering och rehabilitering som riktar sig till både landsting och kommun.54 I samband med den s.k. handikappreformen 199455, infördes i HSL bestämmelser som reglerar samhällets skyldighet att erbjuda habilitering, rehabilitering och hjälpmedel. 56 Detta gjordes för att förtydliga vissa grundläggande skyldigheter för kommuner och landsting i förhållande till de nya, specifika, författningsreglerade bestämmelserna om stöd och service till funktionsnedsatta personer som reglerades av den nya lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade.57 I samband med detta framhölls att såväl habili- tering som rehabilitering är målinriktade processer som förutsätter att den enskildes möjligheter till inflytande vid planering, genom- förande och uppföljning beaktas och säkras. En personcentrerad ansats ska alltså vara vägledande. 518 kap. 7 § HSL. 5212 kap. 5 § HSL. 5312 kap. 1 § HSL. 54Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2007:10) om samordning av insatser för habilitering och rehabilitering. 1992/93:159 om stöd och service till vissa funktionshindrade. 563 b § och 18 b § i den äldre hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). 57Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… Ordet habilitering betyder ”att skapa förmåga” och innefattar insatser till personer med medfödda funktionsnedsättningar eller funktionsnedsättningar som uppstått i tidig ålder. Insatserna syftar till att patienterna ska få möjlighet att bibehålla och utveckla sina förmågor. Stödet kan även omfatta insatser riktade till familj och närstående till personer med funktionsnedsättning. Målet med habilitering är att ge patienten bästa möjliga funktionsförmåga och bästa möjliga förutsättningar för självständighet och ett aktivt del- tagande i samhället. Habilitering ges till både vuxna och barn och inbegriper patienter som kan ha fysiska funktionsnedsättningar, t.ex. rörelsehinder orsakade av hjärnskador, muskel- eller nervsjukdomar, missbild- ningar, kognitiva funktionsnedsättningar eller neuropsykiska funk- tionsnedsättningar som olika former av autism. Även barn som har syn- och hörselnedsättningar kan få habilitering, vilket då sker i sam- arbete med syn- och hörselcentraler. Habilitering är en tvärvetenskaplig gren av hälso- och sjukvården och innefattar många olika yrkesgrupper, bl.a. arbetsterapeuter, dietister, läkare, kuratorer, logopeder, psykologer, sjuksköterskor, fysioterapeuter och specialpedagoger. 7.4.4Rehabilitering – olika former Ordet rehabilitering betyder ”att återskapa förmåga”. Rehabilitering är ett begrepp som ofta används i samband med sjukskrivnings- processen och återgången i arbete. Ordet har olika betydelse i olika sammanhang beroende på vilken aktör man talar om och vilket ansvar denne har. Rehabilitering syftar oftast på återanpassning till ett normalt liv för sjuka och för personer med funktionsnedsättning. Man brukar framför allt prata om medicinsk-, arbetslivsinriktad- och social rehabilitering.58 58Lagrådsremiss, Ny lag om koordineringsinsatser för vissa sjukskrivna patienter, 2018. Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… Begreppet medicinsk rehabilitering tar sikte på hälso- och sjuk- vårdens rehabiliterande åtgärder och får anses överensstämma med den tidigare angivna definitionen (jfr avsnitt 7.1.2). Enligt för- arbetena till den äldre hälso- och sjukvårdslagen hörde rehabilitering samman med hälso- och sjukvården59, men för att undanröja varje osäkerhet om det fastslogs ansvaret i HSL. Inom verksamhetsområden i den kommunalt finansierade hälso- och sjukvården som i huvudsak omfattar rehabilitering, får en fysio- terapeut eller en arbetsterapeut fullgöra de uppgifter som annars åligger en medicinskt ansvarig sjuksköterska (). Benämningen blir då medicinskt ansvarig för rehabilitering (). och har ett särskilt medicinskt ansvar för verksamheten inklusive exempelvis patientsäkerhet, hälso- och sjukvårdens ändamålsenlig- het och kvalitet samt journalföring.60 Arbetslivsinriktad rehabilitering syftar till att en försäkrad som har drabbats av sjukdom ska få tillbaka sin arbetsförmåga och få förut- sättningar att försörja sig själv genom förvärvsarbete.61 Den arbets- livsinriktade rehabiliteringen kräver ofta insatser från olika aktörer, där hälso- och sjukvården är en av aktörerna och därigenom inklude- ras medicinsk rehabilitering även här. Både arbetsgivaren och Arbetsförmedlingen ansvarar för den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Åtgärderna ska hjälpa med- arbetaren att så långt det är möjligt behålla eller få tillbaka sin arbetsförmåga. har en roll i att utreda behovet av arbetslivsinriktade åtgärder och samordnar insatser från hälso- och sjukvården, arbetsgivaren, , och andra aktörer. ska bedöma patientens arbets- förmåga och utreda om patienten skulle klara ett arbete trots sin sjukdom. Samordning av arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser innebär vidare att samlar in underlag för att 1981/82:97 om hälso- och sjukvårdslag m.m., s. 52. 6011 kap. 4 § HSL; , Medicinskt ansvarig sjuksköterska () och medicinskt ansvarig för rehabilitering (), 2017, s. 2–3. 6129 kap. 2 § socialförsäkringsbalken (2010:110) (SFB). Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… kunna ta ställning till vilka behov av insatser personen har. För- säkringskassan avgör vilka insatser och rehabiliteringsaktörer som är aktuella utifrån personens behov. genomför inte själv någon rehabilitering men ska däremot följa upp åtgärderna och stötta personen under hela processen. De delar av rehabilitering som arbetsgivaren, via företagshälso- vården, ansvarar för regleras i 3 kap. 2 c § och 6 kap. 9 § arbetsmiljö- lagen (1977:1160). I arbetsmiljölagen regleras att arbetsgivaren ska svara för att den företagshälsovård som arbetsförhållandena kräver finns att tillgå. Med företagshälsovård avses i lagstiftningen en oberoende expertresurs inom områdena arbetsmiljö och rehabili- tering. Företagshälsovården ska särskilt arbeta för att förebygga och undanröja hälsorisker på arbetsplatser samt ha kompetens att identifiera och beskriva sambanden mellan arbetsmiljö, organisation, produktivitet och hälsa. Personer som får rehabilitering har ofta behov av stöd från flera delar av välfärden för att få hjälp med sina medicinska, psykiska, sociala och arbetsmarknadsrelaterade behov. En uppskattning är att ca 300 000 personer kan ha sådana behov. De riskerar att hamna i en gråzon när stöd och insatser krävs från flera olika aktörer som i värsta fall kan leda till en rundgång mellan skola, socialtjänst, Arbetsförmedlingen, hälso- och sjukvård och , med kortsiktiga och ineffektiva insatser som följd.62 Det finns särskilda, upparbetade former för samverkan mellan organisationer i samband med arbetslivsinriktad rehabilitering. Efter införandet av lagen om finansiell samordning av rehabiliterings- insatser63 den kan , , och hälso- och sjukvården samverka inom rehabi- literingsområdet genom att bilda ett samordningsförbund, s.k. Finsam. Syftet med samordningsförbund är att uppnå en effektivare använd- ning av gemensamma resurser och underlätta samverkan mellan 62Finsam, Om Finsam. 63Lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… fick 63 000 personer insatser finansierade genom Finsam.64 Utredningen samordning mellan hälso- och sjukvård och sjukförsäkring (S 2017:04) föreslog i sitt slutbetänkande65 att en ny form av finansiell samordning mellan hälso- och sjukvård och sjukförsäkring ska införas och regleras i lag och förordning. Den nya formen skulle utformas som ett årligt statsbidrag till landsting med syfte att stimulera landstingens arbete med frågor relaterade till sjukskrivning. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Förslagen bereds i och proposition planeras till september 2019.66 företagshälsor67 om arbetsplatsen som en arena för att skapa folkhälsa Arbetslivet förändras med en våldsam kraft. Gamla jobb blir till nya, kunskapskraven och förutsättningarna förändras. Den inter- nationella konkurrensen är stenhård. Arbete och kapital flödar mer eller mindre fritt över och kraven på förändringstakt ökar. finns de gamla arbetsplatserna kvar, med sina risker, problem, människor och relationer. Även arbetsmarknaden förändras. I många sektorer råder kon- stant arbetskraftsbrist, som dessutom kommer bestå över nästa lågkonjunktur, enligt vissa. Vi blir allt äldre och måste arbeta längre, kanske långt över 70. av den arbetande delen av befolkningen är sjukskriven. Om det är ett uttryck för frustration, dålig arbetsmiljö, bristande jämställdhet eller dålig organisation går inte att säga. Men det vi vet är att det goda arbetet stödjer den goda hälsan och där finns det mycket kvar att göra för att det ska bli bra. Kanske måste svaret på de stora frågorna kring ett längre arbetsliv och lägre kostnader för sjukfrånvaro sökas på en annan plats än . Inom företagshälsovården har vi alltsedan de första 64Riksdagen, Finsam – en uppföljning av finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser 2014/15:RFR13, 2015, s. 72. 65SOU 2018:80 Samspel för hälsa Finansiell samordning mellan hälso- och sjukvård och sjuk- försäkring, s. 17–26. 66Regeringskansliet, Propositionsförteckning , 2019, s. 6. 67Sveriges företagshälsor är företagshälsovårdens branschorganisation. Hälso- och sjukvårdens roll i att främja hälsa, förebygga sjukdom och… företagsläkarna i gruvorna vetat att det finns ett samband mellan arbete och hälsa och att preventiva insatser lönar sig. Kanske är det att se arbetsplatsen som en arena för att skapa folkhälsa och inte enbart en plats för att skapa uppehälle och välstånd. Det var enklare förr när den fysiska arbetsmiljön var i fokus. ser vi alltmer komplexa orsakssamband. Hur lågfrekvent buller i fläktsystem kan samvariera med relationsproblem på arbetsplatsen som i sin tur påverkas av den digitala miljön på arbetet och hemma. var det lättare att skilja mellan orsak och verkan – den arbetsrelaterade och den icke arbetsrelaterade ohälsan. kan det vara svårt att urskilja när ett arbete börjar eller slutar, vad som är fritid och arbetstid, privatliv och arbetsliv har blivit själva livet, oseparerbara inom många yrkesroller. Därför måste vi börja tala om den hälsa som gör att vi kan arbeta, fram till eller längre; den arbetspåverkande hälsan. För att komma åt den arbetspåverkande hälsan så måste fokus flyttas från individen till att handla om individen, gruppen och organisationen , och göra det på ett sätt så att det blir meningsfullt och begripligt – så att det bidrar till ett långt hållbart arbetsliv! Ett strategiskt preventivt hälsoarbete helt enkelt. Friska organisationer uppstår inte av en slump.