sou · H7B352 · 2019-12-09 00:00:00 — Den globala finanskrisen belyste problemet med de ibland alltför nära relationerna mellan tillsynsmyndigheter och banker eller andra finansiella företag vilket hade lett till att tillsynen inte var tillräckligt ifrågasättande och proaktiv. Tillsynsmyndigheter i vissa medlems- stater hade, innan bankunionen inrättades, anställda som permanent utförde tillsyn i vissa av bankernas lokaler. Myndigheten hade dagli- gen tillgång till all relevant information för sin tillsyn men utfallet av tillsynen var ändå bristfällig eftersom de som utförde tillsynen inte var tillräckligt självständiga i relation till banken.82 Exempelvis före- ligger en risk att en myndighet väljer att inte samla in eller efterfråga all information eftersom det kan leda till ett behov av beslut som en myndighet helst inte vill fatta.83 En av de tidigare två holländska tillsynsmyndigheterna påbörjade ett arbete 2009 i syfte att åtgärda en bristfällig tillsynskultur.84 I det nämnda arbetet behandlades hur samarbete mellan myndighet och bank kan vara nära men markera att tillsynsmyndigheten ska agera med fullt oberoende. Ett nära samarbete mellan myndighet och tillsynsobjekt innebär därmed både risker och möjligheter som ska kunna granskas genom förfaranden för ansvarsutkrävande.85 Det är svårt att avgöra vad som är ett tillräckligt – optimalt– avstånd mellan en myndighet och tillsynsobjektet. Deras relation behöver utgå från mekanismer som säkerställer en balans mellan objektivitet och närhet i den dagliga tillsynen och som gäller övergripande i myndig- heternas och bankernas organisation. En överföring av tillsynsupp- gifter till en högre nivå, utanför nationsgränserna, kan vara ett sätt att minska risken att myndigheten tar hänsyn till politiska faktorer.86 81Statskontoret (2012). 82Viñals m.fl. (2010). 83Carletti (2016) samt Viñals och Fiechter m.fl. (2010). 84Veltrop och de Haan (2014). 85En tes som ibland lyfts är att ett alltför nära samarbete mellan tillsynsmyndighet och tillsynsobjekt kan leda till en ansvarsförskjutning om exempelvis tillsynspersoner deltar i en banks styrelsemöte. Se (2004). 86Hertig m.fl. (2011). Myndigheternas oberoende ställning förefaller inte påverkas av om skulle delta i bankunionen eller fortsätta stå kvar utanför. Det kan konstateras att bankunionsregelverket innehåller ett antal bestämmelser som kräver att bankunionens organ ska arbeta obero- ende och i hela EU:s intresse. Däremot innebär EU-organens interna uppförandekoder att ledamöterna i och är mer begränsade vad avser möjligheten att senare ta anställning vid en bank som faller under respektive nämnds ansvar. Ett deltagande i bankunionen skulle innebära att avståndet mellan tillsynsmyndigheten (dvs. ECB) och tillsynsobjekten (dvs. bank- erna) ökar. En nackdel med ett deltagande kan, i det perspektivet, vara att tillsynsbeslut fattas av personer som inte är bekanta med sär- drag i det svenska banksystemet. De gemensamma tillsynsgrup- perna, i vilka personal från skulle ingå, kan för- väntas skaffa sig nödvändig kännedom om svenska banker och det svenska banksystemet. I den utsträckning tillsynsbeslut fattas på bristande kännedom, bör det således vara ett övergående problem. Det längre avståndet mellan ECB och bankerna kan även innebära att både och banker etablerade i kan be- höva ompröva gängse arbetssätt och tillämpning av regler. Under förutsättning att det finns tilltro till den kompetens och de arbets- metoder som bankunionens organ tillämpar är ett deltagande i bank- unionen till fördel för ett land som, likt , har en relativt liten arbetsmarknad inom området för finansiell tillsyn och resolution. Det finns, som utgångspunkt, relativt goda möjligheter till insyn i beslut som fattas av en svensk myndighet. Den svenska offentlig- hetsprincipen kan beskrivas som den grundsats enligt vilken sam- hällsorganens verksamhet ska bedrivas under allmän insyn och kontroll. Det traditionella syftet med offentlighetsprincipen är att garantera rättssäkerhet samt effektivitet i förvaltningen och folksty- ret. Allmänheten ska garanteras insyn i och kontroll av såväl myndig- heternas ärendehantering som deras verksamhet i stort. Offentlig- hetsprincipen tar sig olika uttryck, bl.a. som yttrande- och medde- larfrihet för tjänstemän, domstolsoffentlighet och offentlighet vid beslutande församlingars sammanträden. När det allmänt talas om offentlighetsprincipen avses dock i första hand principen om all- männa handlingars offentlighet. I detta avsnitt används termen in- syn i betydelsen tillgång till dokument vilka ligger till grund för be- slutsfattande. De bestämmelser om insyn som ECB och tillämpar ser dock annorlunda ut vilket innebär att det ofta är svårt för allmänhet och marknadsaktörer att få tillgång till dokument. ECB har av Europeiska revisionsrätten särskilt kritiserats för att inte i tillräcklig utsträckning dela med sig av relevant information som kan möjliggöra effektiv revision.87 ECB har även i andra samman- hang kritiserats för otillräcklig insyn. Det pågår emellertid ett arbete inom ECB för att öka insynen olika sätt.88 Det finns exempelvis en möjlighet för utskott att hantera konfidentiell information när ordförande framträder där.89 Sekretessregler innebär vissa begränsningar av vilka dokument som kan lämnas ut såväl i som i EU. Sekretessregler som hänvisar till skydd av bl.a. affärsförhållanden hos den som myndig- hetens verksamhet avser, förklarar ofta varför både bankunionens organ och svenska myndigheter begränsar allmänhetens tillgång till vissa dokument eller delar av dokument. Vid genomförandet av det gemensamma regelverket som tillämpas i , har den svenska offentlighets- och sekretesslagen90 noggrant granskats och föranlett mindre ändringar. Exempelvis i propositionen om genomförande av krishanteringsdirektivet framgår att regeringen bedömde att en stor del av direktivet kunde genomföras utan att ändra i befintliga regler vad avser möjligheten att sekretessbelägga viss information.91 Bankunionsorganens grundsyn vad gäller insyn är mer restriktiv än den svenska. Det skulle innebära att ett deltagande i bankunionen gör det svårare att få insyn i hur beslut fattas. 87Europeiska revisionsrätten (2018). 88Barents i Schiavo (red.) (2019), samt i Grundmann och Micklitz. (red.) (2019). 89Artikel 20.8 i SSM-förordningen. 90Offentlighets och sekretesslagen (2009:400), förkortas OSL. 91Del av 30 kap. OSL ändrades genom den lagstiftning som föreslogs i proposition 2015/16:5. tionen och Riksgälden skulle vid ett deltagande i bankunionen troli- gen begränsas i sin möjlighet att publicera uppgifter, t.ex. bankernas kapitalkrav.92 Även om svenska myndigheter slår vakt om offentlig- hetsprincipen i sitt dagliga arbete sekretessbelägger både svenska myndigheter och EU-organ ofta hela eller delar av dokument som begärs ut av allmänheten.93 Tillämpningen av sekretess skulle därmed i stort vara densamma vare sig deltar i banunionen eller står kvar utanför den. 92Se även avsnitt 5.2.1. 93Absoluta sekretess för uppgifter om ekonomiska förhållanden för den som trätt i affärs- förbindelse med banken respektive sekretessen med skaderekvisit för bankens affärs- och driftsförhållanden. 5 Förutsättningar för god tillsyn En väl fungerande finansiell tillsyn är av stor vikt för att upprätthålla den finansiella stabiliteten och därmed för att undvika finansiella kri- ser. har utarbetat standarder för god banktillsyn som de nationella tillsynsmyndigheterna förväntas följa.1 Trots fö- rekomsten av dessa principer är begreppet god tillsyn inte enhetligt preciserat. Tydligare är däremot det regelverk som styr den största delen av de krav som ställs på bankerna och som tillsynsmyndig- heterna tillämpar. Regelverket är gemensamt för EU:s medlems- stater.2 tillämpar regelverket samt svensk lag- stiftning som genomför och utför tillsyn över banker i Sverige.3 ECB har därför till uppgift att säkerställa att banktillsynen håller en hög standard samt att regler inom bankunionen tillämpas enhet- ligt och konsekvent. har ett liknande uppdrag: att bidra till upp- rättandet av gemensamma standarder och praxis utifrån det gemen- samma regelverket för hela EU. bidrar till att tillsynsmyndig- heterna i ökad utsträckning arbetar utifrån gemensamma metoder, exempelvis när det gäller krav på rapportering.4 tar fram globala standarder och riktlinjer som sedan omsätts i EU-lag- stiftning, regelverket är därför i kontinuerlig utveckling. För- ändringar i det gemensamma regelverket kommer att träda i kraft under 2020.5 Efter genomförandet av dessa regler påbörjas ännu en 1Baselkommittén (2012). 2Se avsnitt 3.2 för redogörelse av regelverket. 3Inom bankunionen har , under , ansvar för tillsyn över s.k. bety- dande banker, tillsammans med de nationella tillsynsmyndigheterna, se avsnitt 3.3 och 10.3.1. 4Eba:s vägledningar (guidelines) presenteras på hemsida. Vägledningarna har sin rätts- liga grund i kommissionens genomförandeförordning (EU)2017/2114. 5Publicerades i EUT L 150, . Förutsättningar för god tillsyn förhandlings- och genomförandeprocess när reglerna inom ramen för fullföljandet av 3-överrenskommelsen)6 presenteras av kommissionen . Ytterligare förändringar i det gemen- samma regelverket kan därmed förväntas. Det är därför svårt att med någon större precision ange hur det rättsliga landskapet kommer att se ut . Harmonisering av regler innebär, emellertid, att det nationella utrymmet att anpassa reglerna efter nationella förhållanden minskar. Reglerna i kapitaltäckningsdirektivet kräver inte ett exakt lika- dant genomförande i alla EU:s medlemsstater utan viss möjlighet finns att tillämpa undantag. Exempelvis har tillsynsmyndigheter möjlighet att tillämpa olika rapporteringskrav7 och det finns möjlig- het att sätta högre bankspecifika kapitalkrav (se avsnitt 7.2). Även tillsynsförordningen ger ett visst handlingsutrymme i regeltillämp- ningen.8 Ett svenskt deltagande i bankunionen innebär att tillsynen av de svenska banker som skulle klassas som betydande utförs direkt av ECB medan utför tillsyn över mindre bety- dande banker. Beslut att ge eller återkalla tillstånd samt att godkänna kvalificerade innehav är emellertid exklusiva befogen- het.9 Detta kapitel belyser hur förutsättningarna för god tillsyn av svenska banker kan komma att påverkas av ett deltagande i bank- unionen respektive av att stå kvar utanför. Kapitlet jämför hur för- hållandena i respektive inom Tillsynsmekanismen när det gäller tillsyn av banker ser ut . Eftersom regelverket i stor utsträckning är detsamma oavsett om en medlemsstat deltar i bankunionen eller inte, avgränsas jämförelsen till områden där det bedöms finnas tydliga skillnader i förhållanden mellan och Tillsynsmekanismen och där skillnaderna bedöms ha betydelse för förutsättningarna för god tillsyn. Dessa områden är: 6Omfattar nya schablonmetoder för kreditrisk, begränsningar för användning av interna mo- deller, nytt regelverk för att bedöma marknadsrisk och operativ risk, nytt kapitalgolv införs för banker som använder interna modeller, bruttosoliditetskrav fastställs till . Benämns 4 av marknaden. 7Artikel 40 i kapitaltäckningsdirektivet. 8Europeiska förordning 2016/445, ECB:s riktlinje 2017/697 samt yttrande ECB/2017/10, om de alternativ och det handlingsutrymme som ges inom unionsrätten, 2016. 9Se avsnitt 3.3.1 för beslutsförfarande och ECB:s tillsynsuppgifter. Förutsättningar för god tillsyn –Hur den löpande tillsynen är utformad, dvs. tillsynsansats och ar- betsmetoder (5.2). –Hur relationen till andra tillsynsområden än banktillsyn är organiserad (5.3). –De resurser som respektive ECB förfogar över (5.4). Kapitel 7 jämför tillämpningen av kapitalkrav, likviditetskrav och makrotillsynskrav i och inom bankunionen. Kapitel 9 analy- serar de konsekvenser som en förändrad tillsyn kan komma att få för svenska banker vid ett deltagande. En tillsynsansats är ett övergripande angreppssätt som används av en tillsynsmyndighet för att uppnå önskvärda mål med tillsynen. Den utgör ett riktmärke för styrning av myndighetens verksamhet och är en hjälp i prioriteringsarbetet. Tillsynsansatsen kan vara beroende av de resurser som myndigheten förfogar över. Tillsyn som kräver in- samling av en stor mängd data är i allmänhet resurskrävande. En till- synsmyndighet som förfogar över begränsade resurser i förhållande till sitt uppdrag, kan behöva göra tydligare prioriteringar utifrån hur riskfyllda bankerna är. Valet av tillsynsansats påverkar också vilka resurser bankerna måste avsätta (se avsnitt 9.2.1). Detta avsnitt jämför och tillsyns- ansatser och arbetsmetoder. 5.2.1Jämförelse av tillsynsansats och arbetsmetoder i och inom Tillsynsmekanismen Eftersom den löpande banktillsynen till stora delar styrs av det ge- mensamma regelverket är och uppgifter och befogenheter mycket likartade. Deras övergripande tillsyns- ansatser har också mer som förenar än som skiljer; de kategoriserar, exempelvis, banker under tillsyn efter deras systemvikt, i enlighet Förutsättningar för god tillsyn med riktlinjer från Eba.10 Både och har där- utöver ett uttalat och strukturerat riskbaserat förhållningssätt11 till hur tillsynsresurserna bör prioriteras.12 ECB tillämpar, i likhet med , den s.k. Översyns- och utvärderingsprocessen (ÖUP).13 Eftersom denna process styrs av detaljerade riktlinjer från genomförs riskbedömningen på ett likartat sätt. Utifrån det gemensamma regelverket bedöms sedan bankernas risknivå vilket resulterar i de kapital- och likviditetskrav som ställs på bankerna (se avsnitt 7.2. och 7.3). Både och samlar in stora mängder data från bankerna. Den rapportering som bankerna ska göra styrs också av EU-gemensamma rapporteringsmallar som har arbetats fram av . Denna data utgör en viktig grund både för risk- bedömningar i den löpande tillsynen och för vilka banker som priori- teras i undersökningsverksamheten (se nedan). Trots de många likheterna, finns det vissa skillnader mellan Finans- inspektionens och ECB:s tillsynsansatser. En tydlig skillnad är fram- för allt hur de utför undersökningar, som i SSM-förordningen be- nämns platsbesök. En andra skillnad rör hur tillsynsbefogenheten tillämpas. En tredje skillnad är hur myndigheterna arbetar med att ut- veckla sina tillsynsmetoder. Dessa skillnader behandlas nedan. 10Finansinspektionen liksom Tillsynsmekanismen använder samma riskklassificeringssystem (riktlinjer från ). Kategori 1: globalt respektive nationellt systemviktiga företag. Kategori 2: övriga stora eller medelstora företag med mer komplex och/eller mer omfattande gränsöver- skridande verksamhet och består av ett dussintal företag. Kategori 3: medelstora och mindre företag utan omfattande gränsöverskridande verksamhet och med begränsad komplexitet. Ka- tegori 4: små företag med liten betydelse på de marknader där de verkar. Utgångspunkten för bedömningen är vilken påverkan på andra finansiella företag och ytterst på samhällsekonomin, som störningar från ett visst företag kan ge upphov till. 11Ett riskbaserat förhållningssätt innebär att tillsynsmyndigheten arbetar utifrån de möjliga effekter som problem i en bank eller en viss aktivitet kan få för det finansiella systemet. 12Finansinspektionen (2019) årsredovisning 2018. ECB (2019) ECB:s årsrapport om tillsynsverksamheten 2018, samt /banking/approach/cycle/html/index.en.html 13Processen består av fyra delar; var och en av metodens fyra delarna har ett antal underavsnitt som ingår i granskningen. 1) Bedömning av affärsmodell och lönsamhet, hur affärsmodellen negativt kan påverka bankens förmåga att generera vinst och tillväxt. 2) Bedömning av intern styrning och riskhantering samt hur bankens interna organisation hanterar sin verksamhet och sina risker. 3) Bedömning per risk av varje kapitalrisk (kreditrisk, marknadsrisk, operativ risk och ränterisk i övrig verksamhet) under normala respektive under ansträngda förhållanden. Bedömningen används för att fastställa kapitaltäckningen (se avsnitt 7.2). 4) Bedömning per risk av varje likviditets- och finansieringsrisk under normala respektive under ansträngda förhållanden. Förutsättningar för god tillsyn Undersökningar innebär att myndigheterna undersöker bankens regelefterlevnad på djupet genom att begära in och granska uppgifter som inte ingår i den löpande ÖUP-processen. Ofta är de uppgifter som begärs in mycket detaljerade. En typ av undersökning är de te- matiska undersökningarna, exempelvis i syfte att analysera banker- nas portföljer med nödlidande lån.14 Det kan också handla om en undersökning av en specifik bank som har valts ut utifrån en riskba- serad bedömning. Både och genomför undersökningar men på olika sätt. har genom- fört ett femtiotal undersökningar av banker och kreditinstitut (3–5 handläggare deltar vanligtvis i en undersök- ning). Undersökningar sker genom en kombination av platsbesök och s.k. skrivbordsundersökningar (dvs. analys av bankernas mate- rial på myndigheten).15 ECB utför ett stort antal undersökningar på plats hos bankerna i nära samarbete med de nationella tillsynsmyndigheterna. ECB utser den som leder undersökningen, vilket är en person som inte kommer från den medlemsstat där undersökningen utförs och inte heller är involverad i den löpande tillsynen av den aktuella banken. ECB:s undersökningar skiljer sig från sett till antalet personer som deltar. Det är inte ovanligt att ECB har 10-15 personer som utför en undersökning på plats och att undersökningen tar . ECB samlar också ofta in stora mängder data på expone- rings- och transaktionsnivå. I det avseendet kan ECB:s tillsyn be- skrivas som mer inträngande än . ECB:s tillsyn kräver därmed också mer resurser, från såväl den nationella tillsyns- myndigheten som den bank som undersöks. 14Exempelvis genomfördes en tematisk undersökning om vad som ligger bakom banker- nas lönsamhet samt styrning av risktagande i affärsmodeller. genomfördes en under- sökning om IT-risker. 15Finansinspektionen har som mål att en undersökning helst inte ska ta mer än i kalendertid, men tillåter undantag från det. Platsbesöken kan vara till att spenderas på plats. Det allra vanligaste är dock att platsbesöken sker under en eller med ett fåtal anställda. Förutsättningar för god tillsyn Tillsynsmyndigheterna har omfattande befogenheter att ingripa mot en bank, exempelvis befogenhet att kräva högre kapitalkrav, sär- skilda likviditetskrav eller att kräva en förstärkning av bankens styr- ning. Även om utvecklingen av det gemensamma regelverket går i riktning mot ökad harmonisering, återstår viss nationell flexibilitet i tillämpningen av befogenheterna. Vid ett deltagande i bankunionen skulle befogenheterna vad gäller de betydande svenska bankerna flyttas från till ECB. eftersträvar att kommunicera hur tillsynsbe- fogenheterna tillämpas.16 Det har förekommit kritik mot hur tillämpar sina befogenheter.17 Däremot är en av få tillsynsmyndigheter inom EU som pub- licerar bankernas kapitalkrav och de metoder myndigheten använder för att bestämma dem. En konsekvent och enhetlig tillämpning av det gemensamma regelverket inom bankunionen är ett viktigt mål för Tillsynsmekanismen. Det medför att en bank som vill etablera sig i en annan medlemsstat inom bankunionen i förväg vet vilka regler som gäller. Om en för stor vikt läggs vid enhetlighet kan det, emellertid, medföra att risker som är specifika för banksystemet i enskilda medlemsstater inte beaktas i tillräcklig utsträckning. En tillsynsmetod kan förklaras som ett tillvägagångssätt som till- synsmyndigheten använder för att bedöma tillsynsobjektet (banken). ECB:s metodutveckling är centraliserad när det gäller både den löpande tillsynen och undersökningsverksamheten. Inom är det samma personer som har i uppdrag att ut- föra tillsynen som också bedriver metodutveckling. Det är dock svårt att, annat än på ett övergripande plan, jämföra Finansinspek- tionens tillsynsmetoder med ECB:s. 16Exempelvis meddelade 2017 att banker som genomför värdepapperise- ring över vissa systemkritiska volymer kommer att åläggas extra kapitalkrav. (Värdepapper- isering är en teknik för att omvandla illikvida lån till obligationer.) Se (2017) FI:s kapitalbedömningsbehov inom pelare 2 för systemrisk vid värdepapperisering FI Dnr 16–17820. 17Se exempelvis ombudsmän, (2019) Dnr 8490–2018, in- klusive tidigare granskningar som där framgår. Se även yttrande FI Dnr 18–24280. Förutsättningar för god tillsyn 5.2.2Tillsynskollegier och gränsöverskridande tillsyn Tillsynskollegierna är forum för samarbete, informationsutbyte och koordinering mellan berörda tillsynsmyndigheter när de utför gruppbaserad tillsyn över bankkoncerner med verksamhet i flera EU-länder.18 För banker med gränsöverskridande bankverksamhet enbart inom bankunionen upprättas inga tillsynskollegier. Tillsyns- kollegiernas främsta uppgift är att samordna tillsynsarbetet så att tillsynen tar gränsöverskridande risker i beaktande, bedöma interna modeller, bedöma om en grupp har tillräckligt med kapital och likviditet samt bedöma bankernas s.k. återhämtningsplaner.19 Genom att tillsynskollegierna samordnar tillsynsaktiviteter kan de även bevaka att banker som är verksamma i flera medlemsstater inte utsätts för oproportionella krav i den tillsyn som utförs av de nationella myndigheterna.20 Tillsynskollegierna är inte beslutsfat- tande och påverkar därför inte de nationella tillsynsmyndigheternas befogenheter. Ett tillsynskollegium ska verka för att tillsynsmyndig- heterna vidtar åtgärder i samförstånd; om samförstånd inte kan uppnås tar den samordnande tillsynsmyndigheten beslut för hela koncernen och varje nationell tillsynsmyndighet beslut för re- spektive dotterbank. har också en roll, dels i att ta fram riktlinjer för hur arbetet i tillsynskollegierna ska gå till, dels genom att en tvist mellan tillsynsmyndigheter kan hänskjutas till för medling.21 är samordnande tillsyns- myndighet i tillsynskollegier för bankkoncerner etablerade i : , och . är medlem i tillsynskollegierna för , för Danske bank och DNB.22 ECB är medlem av tillsynskollegierna för och i egenskap av tillsynsmyndighet för dessa bankers dotter- banker i . En redogörelse för tillsynskollegiernas samman- sättning finns i Förklaringsruta Tillsynskollegiernas sammansättning. 18Den rättsliga grunden är artikel 116 i kapitaltäckningsdirektivet, har antagit riktlinjer för det dagliga arbetet i kollegierna. Med bankkoncerner avses en moderbank och dess dotter- bank(-er) samt filialer. 19Återhämtningsplaner upprättas av bankerna och ska innehålla indikatorer för när banken är i kris och lämpliga åtgärder för att återställa bankens fortlevnadsförmåga. 20Skäl 45 i kapitaltäckningsdirektivet. 21Se avsnitt 10.4.4 om . 22Nordeakoncernen har en systemviktig filial samt de tillståndspliktiga kreditmarknadsbola- gen (döttrar) och , har en systemviktig filial samt dotterbolaget . DNB har en filial och ett dotter- bolag. Förutsättningar för god tillsyn Reglering och tillsyn av banker och andra finansiella företag har allt sedan den globala finanskrisen varit inriktad på att motverka den typ av sårbarheter som bidrog till krisen. Som konstateras ovan fortsät- ter regelverken att utvecklas och reformagendan efter finanskrisen är ännu inte fullföljd. Standardsättande organ (inte minst FSB), till- synsmyndigheter, centralbanker och den finansiella sektorn riktar ett allt större fokus mot nya sårbarheter i det finansiella systemet. Fyra sårbarheter har fått ökad uppmärksammats: cyber- 23Kommissionens delegerade förordning 2016/98 och vägledning om tillsyn av bety- dande filialer 2017/14. 24Inom bankunionen upprättas tillsynsgrupper för samtliga banker under ECB:s direkta till- syn, inte bara för gränsöverskridande banker. 25ECB (2018) Tillsynsmanual för SSM. Förutsättningar för god tillsyn säkerhetshot, klimatförändringar, geopolitiska händelser samt fi- nansiella innovationer (s.k. FinTech). Förklaringsruta Nya sårbarheter i det finansiella systemet ger en översiktlig beskrivning av sårbarheterna och hur de kan påverka den finansiella stabiliteten.