sou · H7B349 · 2019-11-26 00:00:00 — (2000:1225) om straff för smugg- ling, lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, 10 kap. 3, 4 eller 6 § (2021:000), 10 kap. 3, 4 eller 6 § patientsäkerhetslagen (2010:659) patientsäkerhetslagen (2010:659) eller 1, 2, 4–11 och 13 §§ lagen eller 1, 2, 4–11 och 13 §§ lagen (2014:406) om straff för folk- (2014:406) om straff för folk- mord, brott mot mänskligheten mord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser ska, om krigsförbrytelser ska, om brotten lett till någon annan på- brotten lett till någon annan på- följd än böter, lämnas ut om det följd än böter, lämnas ut om det 37Senaste lydelse 2014:411. 1.Socialstyrelsen i ärenden om legitimation enligt 4 kap. 1 eller 2 § patientsäkerhetslagen eller särskilt förordnande enligt 4 kap. 4 § samma lag, i fråga om den som styrelsen överväger att meddela legi- timation eller särskilt förordna att utöva yrke, 2.Inspektionen för vård och omsorg i ärenden om prövotid och återkallelse av legitimation enligt 8 kap. 1, 3 eller 4 § patientsäker- hetslagen, i fråga om den som inspektionen enligt 7 kap. 30 § patient- säkerhetslagen överväger att anmäla till , eller 3.ett landsting, i fråga om en icke legitimerad yrkesutövare som överväger att anställa för allmäntjänstgöring eller med ett vikariatsförordnande enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 3 kap. 12 § patientsäkerhetsförordningen (2010:1369). Om påföljden även avser något annat brott än de som anges i första stycket, ska också uppgifter om det brottet lämnas ut. Denna förordning träder i kraft . 1.30Förslag till förordning om ändring i fängelseförordningen (2010:2010) Härigenom föreskrivs att 38 § fängelseförordningen (2010:2010) ska ha följande lydelse. Om regeringen i fråga om en Om regeringen i fråga om en viss intagen har fattat beslut om viss intagen har fattat beslut om undantag enligt 7 kap. 11 § fäng- undantag enligt 7 kap. 11 § fäng- elselagen (2010:610), ska beslut i elselagen (2010:610), ska beslut i fråga om den intagnes placering i fråga om den intagnes placering i anstalt och vistelse utanför anstalt, anstalt och vistelse utanför anstalt, i annat fall än som avses i 13 kap. i annat fall än som avses i 13 kap. 6 § samma lag, fattas efter samråd 6 § samma lag, fattas efter samråd gäller i fråga om sådant beslut gäller i fråga om sådant beslut intagen som har dömts för terro- intagen som har dömts för terro- ristbrott enligt 2 § lagen ristbrott enligt 4 § terroristbrotts- (2003:148) om straff för terrorist- lagen (2021:000) eller motsvar- brott eller motsvarande brottslig- ande brottslighet enligt tidigare het enligt tidigare lagstiftning. Denna förordning träder i kraft . 1.31Förslag till förordning om ändring i förordningen (2014:1103) med instruktion för Säkerhetspolisen Härigenom föreskrivs att 3 § förordningen (2014:1103) med in- struktion för Säkerhetspolisen ska ha följande lydelse. Säkerhetspolisen ansvarar för att förebygga, förhindra och upp- täcka brottslig verksamhet samt utreda och beivra brott av följande slag: 1.brott mot 18 eller 19 kap. eller annat brott mot säkerhet, i fråga om brott mot medborgerlig frihet dock endast om det finns särskilda skäl för det, 2. brott mot 2. brott mot terroristbrotts- a) lagen (2002:444) om straff lagen (2021:000), för finansiering av särskilt allvar- lig brottslighet i vissa fall, b)lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, och c)lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekryter- ing och utbildning avseende terro- ristbrott och annan särskilt allvar- lig brottslighet, 3. sådana brott mot 13 kap. som har syftat till att framkalla fara för säkerhet eller att allvarligt hota eller skada centrala samhällsfunktioner, 4. företagsspioneri eller olovlig befattning med en företagshem- lighet, om det finns anledning att anta att gärningen har begåtts på uppdrag av eller har understötts av en främmande makt eller av någon som har agerat för en främmande makts räkning, 5. brott där våld, hot eller tvång har använts för politiska syften, om brottet har riktat sig mot någon för vars personskydd Säker- hetspolisen ansvarar eller om gärningen har riktats mot ett särskilt viktigt samhällsintresse, och 38Senaste lydelse 2018:667. 6.brott som rör sanktionslagstiftning, krigsmateriel eller pro- dukter med dubbla användningsområden, dock endast brott som har anknytning till verksamhet som Säkerhetspolisen har till uppgift att förebygga och förhindra. Om Säkerhetspolisen i samband med verksamhet som anges i första stycket 1–4 eller 6 upptäcker något annat brott får myndig- heten utreda även det brottet. Denna förordning träder i kraft . 1.32Förslag till förordning om ändring i förordningen (2015:743) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 7 § förordningen (2015:743) med instruk- tion för ska ha följande lydelse. Myndigheten ska redovisa uppgifter om: 1.i vilken utsträckning tidsfristerna enligt lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare och 2 a § förunder- sökningskungörelsen (1947:948) har hållits, 2. handläggningen av ärenden 2. handläggningen av ärenden om brott enligt lagen (2002:444) om straff för finansiering av sär- skilt allvarlig brottslighet i vissa (2021:000) och lagen (2014:307) fall och lagen (2014:307) om om straff för penningtvättsbrott, straff för penningtvättsbrott, 3.tillämpningen av reglerna om häktning och restriktioner, var- vid uppgifter som avser häktade personer i åldersgrupperna 15–respektive 18–ska redovisas särskilt, och 4.de iakttagelser som gjorts inom ramen för den rättsliga tillsyns- verksamheten. Denna förordning träder i kraft . 1.33Förslag till förordning om ändring i förordningen (2015:744) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 10 § förordningen (2015:744) med in- struktion för ska ha följande lydelse. Myndigheten ska redovisa uppgifter om: 1. handläggningen av ärenden 1. handläggningen av ärenden om brott enligt lagen (2002:444) om straff för finansiering av sär- skilt allvarlig brottslighet i vissa (2021:000) och lagen (2014:307) fall och lagen (2014:307) om straff om straff för penningtvättsbrott, för penningtvättsbrott, och 2.tillämpningen av reglerna om häktning och restriktioner, var- vid uppgifter som avser häktade personer i åldersgrupperna 15–och 18–ska redovisas särskilt. Denna förordning träder i kraft . 1.34Förslag till förordning om ändring vägtrafikdataförordningen (2019:382) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 3 § vägtrafikdataförordningen (2019:382) om vägtrafikregister ska ha följande lydelse. ska underrätta Transportstyrelsen om dom, be- slut, strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot som har antecknats i det register som avses i lagen (1998:620) om belast- ningsregister, om den registrerade har gjort sig skyldig till brott som avses i följande bestämmelser: 1.3 kap. 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9 eller 10 § eller någon av dessa paragrafer och 3 kap. 11 § , 3.6 kap. 1, 1 a, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 10 a, 11 eller 12 § eller någon av dessa paragrafer och 6 kap. 15 § , 4.8 kap. 1, 4, 5, 6 eller 7 § eller någon av dessa para- grafer och 8 kap. 12 § , 5.9 kap. 1, 3, 4, 5, 6 eller 9 § eller någon av dessa para- grafer och 9 kap. 11 § , 6.10 kap. 1, 3 eller 5 § eller någon av dessa para- grafer och 10 kap. 9 § , 8.12 kap. 3 § eller 12 kap. 3 och 5 §§ , 10.14 kap. 1, 2, 3 eller 10 § eller någon av dessa para- grafer och 14kap. 11.15 kap. 1, 11 eller 12 § eller 15 kap. 1 och 15 §§ , 12.16 kap. 10 a § eller 16 kap. 10 a och 17 §§ , 13.17 kap. 1, 2, 4, 5 eller 10 § eller någon av dessa paragrafer och 17 kap. 16 § , 14.lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 15.narkotikastrafflagen (1968:64), 16.skattebrottslagen (1971:69), 17.lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som har begåtts utomlands, 18.30 § första, andra, tredje eller fjärde stycket lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg, 19.3 eller 3 a § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopnings- medel eller någon av dessa paragrafer och 4 § samma lag, 20.20 kap. 3, 4, 5 eller 7 § sjölagen (1994:1009), 21.9 kap. 1 eller 1 a § vapenlagen (1996:67), 22.9 kap. 2 eller 3 §§ körkortslagen (1998:488), 23.20 eller 21 § lagen (1998:492) om biluthyrning, 24.5 kap. 1, 1 a eller 1 b § lagen (1998:506) om punktskattekon- troll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energi- produkter, 25.29 kap. 1 eller 4 a § (1998:808), 26.4 § lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, 27.lagen (2000:1225) om straff för smuggling, 28.5 kap. 1 § fordonslagen (2002:574), 29.2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller 2 och 4 §§ samma lag, 10 kap. 2 § första, andra, 10 kap. 2 § första, andra, tredje eller fjärde stycket järn- tredje eller fjärde stycket järn- vägslagen (2004:519), vägslagen (2004:519), 25, 26 eller 26 a § lagen 25, 26 eller 26 a § lagen (2005:395) om arbetstid vid visst (2005:395) om arbetstid vid visst 20 kap. 8 eller 9 § utlän- 20 kap. 8 eller 9 § utlän- ningslagen (2005:716), ningslagen (2005:716), 16 § lagen (2006:263) om 16 § lagen (2006:263) om transport av farligt gods, transport av farligt gods, 2 eller 3 § bidragsbrotts- 2 eller 3 § bidragsbrotts- lagen (2007:612), lagen (2007:612), 11 kap. lagen (2007:1157) 11 kap. lagen (2007:1157) 36. lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekryter- ing och utbildning avseende terro- ristbrott och annan särskilt allvar- 13 kap. 1, 2 eller 3 § luft- fartslagen (2010:500), 11 kap. 1, 3, 4 eller 6 § alkohollagen (2010:1622), 5 kap. yrkestrafiklagen (2012:210), 5 kap. taxitrafiklagen (2012:211), 3, 4, 5, 6, 7 eller 8 § lagen (2014:307) om straff för penning- tvättsbrott, 42. lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänsk- ligheten och krigsförbrytelser, 10 kap. 1, 3, 4 eller 5 § djurskyddslagen (2018:1192), 23 eller 24 § lagen (2019:370) om fordons registrer- ing och användning, 19, 19 a eller 20 § förord- ningen (1993:185) om arbets- förhållanden vid vissa internatio- nella vägtransporter, 12 § förordningen (1994:1297) om vilotider vid vissa vägtransporter inom landet, 14 § förordningen (1998:780) om biluthyrning, 4, 5, 6 eller 6 a § förord- ningen (1998:786) om inter- nationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES), 49. trafikförordningen (1998:1276), 35.13 kap. 1, 2 eller 3 § luft- fartslagen (2010:500), 36.11 kap. 1, 3, 4 eller 6 § alkohollagen (2010:1622), 37.5 kap. yrkestrafiklagen (2012:210), 38.5 kap. taxitrafiklagen (2012:211), 39.3, 4, 5, 6, 7 eller 8 § lagen (2014:307) om straff för penning- tvättsbrott, 40.lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänsk- ligheten och krigsförbrytelser, 41.10 kap. 1, 3, 4 eller 5 § djurskyddslagen (2018:1192), 42.23 eller 24 § lagen (2019:370) om fordons registrer- ing och användning, 43.terroristbrottslagen (2021:000), 44.19, 19 a eller 20 § förord- ningen (1993:185) om arbets- förhållanden vid vissa internatio- nella vägtransporter, vissa vägtransporter inom landet, 46. (1998:780) om biluthyrning, 47. 4, 5, 6 eller 6 a § förord- ningen (1998:786) om inter- nationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES), 48. trafikförordningen (1998:1276), 9 kap. 1, 2, 3, 4 eller 5 § förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m., 8 kap. 5, 6, 7, 8 eller 9 § fordonsförordningen (2009:211), 52. 6 kap. 1 § yrkestrafikför- ordningen (2012:237), 7 kap. 1, 2 eller 3 § taxi- trafikförordningen (2012:238), eller 12 kap. 1–4 §§ förord- ningen (2019:383) om fordons registrering och användning. 9 kap. 1, 2, 3, 4 eller 5 § förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m., 8 kap. 5, 6, 7, 8 eller 9 § fordonsförordningen (2009:211), 51. 6 kap. 1 § yrkestrafikför- ordningen (2012:237), 7 kap. 1, 2 eller 3 § taxi- trafikförordningen (2012:238), eller 12 kap. 1–4 §§ förord- ningen (2019:383) om fordons registrering och användning. Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Utredningen har haft i uppdrag att genomföra en systematisk över- syn av den straffrättsliga lagstiftningen på terrorismområdet i syfte att åstadkomma en ändamålsenlig, effektiv och överskådlig reglering som är förenlig med ett väl fungerande skydd för grund- läggande fri- och rättigheter. Den föreslagna regleringen bör enligt direktiven samlas i ett regelverk och kunna stå sig . Inom ramen för det övergripande uppdraget att genomföra en översyn har utredningen haft att särskilt uppmärksamma frågor om bl.a. terroristbrottets tillämpningsområde, regleringen om särskilt all- varlig brottslighet, straffskalornas utformning, kvalifikationsgrunder vid grova brott, undantag från straffansvar, grundläggande förutsätt- ningar för brottens tillämpning, domsrätt och följdändringar i andra författningar. Direktiven för utredningen återfinns i bilagorna 1–5. beslutade regeringen propositionen Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation (prop. 2019/20:36). I propositionen har lämnats förslag till flera utvidgningar av den straff- rättsliga lagstiftningen mot terrorism. Det föreslås bl.a. att ett särskilt straffansvar införs i rekryteringslagen för den som har visst samröre med en terroristorganisation (se vidare avsnitt 4.4). Utredningen har inkluderat propositionens förslag i övervägandena och i förslaget till ny lagstiftning; något som möjliggjorts bl.a. genom att utredningen har fått förlängd utredningstid (bilagorna 3–5). Utredningens uppdrag och arbete 2.2Hur arbetet har bedrivits Utredningens arbete påbörjades och har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden med de experter som har knutits till utredningen. Utredningen har fram till avlämnandet av betänkandet sammanträtt med experterna vid tio tillfällen. Enligt direktiven ska utredningen i den utsträckning det behövs samråda med och inhämta upplysningar från berörda myndigheter och organisationer. Detta har skett genom att företrädare för Säker- hetspolisen, och fun- nits representerade i expertgruppen. Utredningen har också tagit del av en föreläsning från en företrädare från Säkerhetspolisen om hot- bilden från terrorismen. Utredaren och sekreteraren har haft särskilda möten med företrädare för Riksenheten för säkerhetsmål vid Åklagar- myndigheten och Säkerhetspolisen samt kontakt med Nationellt cent- rum mot våldsbejakande extremism. Utredaren och sekreteraren har besökt och och där träffat företrädare för de norska och finska justitiedepartementen samt den norska säkerhetspolisen och åklagarmyndigheten. Utredningen har samrått med Utredningen om genomförande av vissa straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terro- rism (Ju 2014:26) och utredaren som haft i uppdrag att överväga om det bör införas ett särskilt straffansvar för den som deltar i eller på annat sätt stöder en terroristorganisation (Ju 2017:G). Detsamma gäller den pågående Utredningen om utlänningsärenden med säkerhets- aspekter (Ju 2018:08). Utredningen har också haft anledning att be- akta det arbete som pågått inom med förslagen från de två förstnämnda utredningarna samt händelseutvecklingen i internationella forum. Detsamma gäller bl.a. förslagen i följande be- tänkanden och promemorior: Hemlig dataavläsning – ett viktigt verk- tyg i kampen mot allvarlig brottslighet (SOU 2017:89), Datalagring –brottsbekämpning och integritet (SOU 2017:75), Ekonomiska sanktioner mot terrorism (SOU 2018:27), Polisens tillgång till upp- gifter från signalspaning (Ds 2018:35) och Aggressionsbrottet i svensk rätt och svensk straffrättslig domsrätt (SOU 2018:87). Utredningens uppdrag och arbete Betänkandet omfattar tretton kapitel och inleds med utredningens författningsförslag (kapitel 1). Därefter följer ett inledande kapitel som beskriver utredningens uppdrag och arbete (kapitel 2), ett avsnitt om våldsbejakande extremism och terrorism (kapitel 3), en genom- gång av den nuvarande ordningen (kapitel 4) samt en redogörelse för regleringen i några andra länder (kapitel 5). Som en bakgrund till utredningens överväganden redogörs därefter för behovet av en översyn och allmänna utgångspunkter (kapitel 6). Utredningens överväganden avseende en ny och samlad straffrättslig terrorismlagstiftning finns i kapitel 7. Domsrätt behandlas i kapitel 8 och hemliga tvångsmedel i kapitel 9. Följdändringar i andra författ- ningar behandlas i kapitel 10. Frågan om förslagens konsekvenser övervägs också (kapitel 11) liksom ikraftträdande- och övergångs- bestämmelser (kapitel 12). I betänkandets sista kapitel finns författ- ningskommentaren (kapitel 13). De internationella överenskommelser som ligger till grund för den straffrättsliga lagstiftningen mot terrorism återfinns i bilagorna 6–24. 3Våldsbejakande extremism och terrorism Med terrorism avses enligt ”våldshandlingar som är politiskt betingade och som syftar till att påverka samhället eller ett lands politik utan hänsyn till om oskyldiga drabbas”. Begrep- pet förekommer flitigt i internationella sammanhang och i politiska dokument samt inom litteratur och forskning. Det finns emellertid inte någon universellt accepterad definition av vad som utgör terro- rism (eller terroristbrott). Denna utredning syftar inte heller till att definiera terrorism i allmän bemärkelse. Den svenska straffrättsliga lagstiftningen mot terrorism definierar emellertid vad som nationellt utgör terroristbrott och ska vara ändamålsenligt utformad för att möta det hot som terrorismen utgör. Som en bakgrund till utredningens översyn redogörs i detta kapitel därför översiktligt för den våldsbejak- ande extremismen i (avsnitt 3.2) samt terrorismens utveck- ling och hotbilden mot och svenska intressen (avsnitt 3.3). Kapitlet avslutas med en kortfattad redogörelse för vissa delar av det arbete mot terrorism som bedrivs på internationell och nationell nivå (avsnitt 3.4). Det internationella straffrättsliga samarbetet mot terro- rism redovisas i avsnitt 4. Våldsbejakande extremism och terrorism 3.2.1Olika former av våldsbejakande extremism Den våldsbejakande extremismen i består i huvudsak av tre grupper: den s.k. autonoma miljön (vänsterextremism), vit makt- miljön (högerextremism) och den våldsbejakande islamistiska extre- mistiska miljön. Dessa miljöer består av organisationer, grupper och nätverk som har visat sig vara beredda att begå eller uppmana andra att begå brott för att nå ideologiska syften. Utöver detta finns inom miljöerna även ensamagerande extremister som kan motiveras till vålds- handlingar av olika ideologier men som inte tillhör etablerade grupper eller nätverk. Många extremistgrupper presenterar sina budskap på internet och sociala medier. Genom dessa kanaler kan de hitta nya kontakter och underhålla, stärka, inspirera och styra både enskilda indi- vider och befintliga grupperingar. Många våldsbejakande extremister eller grupper bedriver även verksamhet av opinionsbildande karaktär. Det anordnas manifestationer och demonstrationer. Ursprunget till dagens autonoma miljö återfinns i husockupa- tionsrörelser . Inom den autonoma miljön hävdas att kapitalistiska drivkrafter har greppet om samhället och att detta utgör ett hinder för att uppnå idealsamhället. Uppfattningen är att dagens demokratiska system inte är tillfredsställande. har den auto- noma miljön utvecklats till att också bli en motståndsrörelse mot vit makt-miljön. Inom den autonoma miljön ryms en rad olika ideolo- giska föreställningar, vilket också har bidragit till att ett antal grup- per har kommit och gått . Grupperna engagerar sig främst i specifika sakfrågor, som flyktingars rättigheter, miljö- och klimatfrågor eller djurrättsfrågor. De ideologiska influenser som finns inom dagens vit makt-miljö har sitt ursprung i den konfrontativa skinheadrörelsen från 1980- talets . Inspiration har också hämtats från vit makt-rörelsen i . Flera aktörer inom vit makt-miljön har också anammat den nationalsocialistiska ideologin. De eftersträvar ett auktoritärt etniskt homogent samhälle där det inte förekommer inslag av andra kultu- rer. Synen på människosläktet som indelat i raser finns inom hela vit 1Texten i avsnittet bygger i huvudsak på promemorian Våldsbejakande extremism i – nuläge och tendenser (Ds 2014:4), Totalförsvarets forskningsinstituts (FOI) rapporter Hat- budskap och våldsbejakande extremism i digitala miljöer (2017) och Det digitala kalifatet – en rapport om IS propaganda (2017) samt på information från Säkerhetspolisen. Våldsbejakande extremism och terrorism makt-miljön även om det varierar hur starkt det lyfts fram. En cen- tral tanke är också föreställningen om en judisk konspiration som anses hota den vita rasen. De problem som finns i samhället förklaras av det judiska inflytandet och det mångkulturella samhället. Företrä- dare för miljön är aktiva på internet. Det finns flera invandringskritiska diskussionsforum och nyhetssidor som innehåller allt från enstaka inslag av främlingsfientlighet till uttryck för öppen rasism. Den svenska våldsbejakande islamistiska extremismen kan huvud- sakligen betecknas som inspirerad av en våldsbejakande global rörelse som konfronterar personer och länder som betraktas som otrogna mot eller anses smäda islam eller som ockuperar muslimska länder. I muslimska länder sker angrepp mot dem – regimer, grupper eller personer – som inte anses stå för den rätta tolkningen av islam. Målet för de extrema grupperna är att införa ett islamistiskt styre och att återinföra det som anses vara den muslimska kulturens storhetstid. Den västerländska kolonialismen och kulturen anses ha fördärvat islam. Västvärldens sekularisering och materialism görs till mål för angrepp. Aktörer inom den våldsbejakande islamistiska extremismen är aktiva på internet. Flera nätverk och organisationer sprider sofistikerade och målgruppsanpassade budskap genom en mängd olika kanaler, ofta med globalt genomslag. Vissa personer inom extremistmiljöerna i begår olika typer av brott, däribland egendomsbrott, brott mot allmän ordning, eko- nomisk brottslighet och våld och hot riktade mot företrädare för sam- hället. De ideologiskt motiverade brotten varierar mellan extremist- miljöerna. Dessutom finns det stora skillnader mellan de aktörer som är engagerade inom miljöerna eller hämtar sin inspiration därifrån. All brottslighet som begås är inte ideologiskt motiverad på samma sätt som att alla ideologiskt motiverade brott inte begås av aktörer som kan hänföras till extremistmiljöerna. Måltavlor för den autonoma miljöns angrepp är politiska menings- motståndare, partiföreträdare, poliser och i mindre utsträckning även företagsföreträdare och representanter för utländska intressen. Brott riktas mot aktörer som anses upprätthålla orättvisa maktstrukturer, vilket t.ex. kan vara bemanningsföretag eller handläggare på myndig- Våldsbejakande extremism och terrorism Merparten av den autonoma sidans våld riktas mot personer inom vit makt-miljön. Det kan handla om attacker riktade mot så- dana personers bostäder, men vanligt är också att aktörer från den autonoma miljön utför angrepp mot manifestationer eller dylikt som genomförs av personer inom vit makt-miljön. Våldsbrottsligheten inom den autonoma miljön har kännetecknats av att brotten utförs av mindre grupper eller nätverk. finns det ett centralt organ som koordinerar verksamheten. Vit makt-miljöns främsta måltavlor för angrepp har varit deras politiska meningsmotståndare inom den auto- noma miljön, personer med utländsk härkomst och hbtq-personer. En typ av brott som uppfattas vara utmärkande för vit makt-miljön är hatbrott. Brotten är ofta främlingsfientliga, homofoba eller antise- mitiska. Hets mot folkgrupp har varit det mest förekommande ideo- logiskt motiverade brottet bland personer inom vit makt-miljön. Det har avsett t.ex. offentliga s.k. hitlerhälsningar eller bärandet av för- bjudna märken eller utdelande av flygblad med olagligt innehåll. Historiskt finns flera exempel på attentat och andra grova våldsbrott som riktats mot politiker och andra samhällsföreträdare som genom- förts på platser och i sammanhang där allmänhet hade kunnat komma till skada.