sou · H7B330 · 2019-06-10 00:00:00 — Spännings- nivån måste enligt 2 kap. 2 § andra stycket vara densamma för hela koncessionsområdet, men det finns inget hinder mot att skilja den högsta tillåtna spänningen mellan olika tekniker, till exempel högre för markkabel än för luftledning. I tredje stycket, som är nytt, anges fem faktorer som särskilt ska beaktas när en högsta, eller en högsta och en lägsta spänning ska bestämmas för ledningsnätet. Fyra faktorer är desamma som, enligt andra stycket, särskilt ska beaktas när en högsta spänning ska bestämmas. Faktorerna är den spänning som kan förutses behövas för att driva ledningsnätet, inverkan på miljön vid en framtida utbygg- nad av nätet, säkerställandet av en samhällsekonomiskt motiverad ut- byggnad av nätet, och konsekvenser för berörda kunder. Den femte faktorn är konsekvenser för berörda nätföretag. Beträffande den spän- ning som kan förutses behövas för att driva ledningsnätet så bör en nätkoncession för ett regionnätsområde endast meddelas om sökanden redan har ett utbyggt nät i inom det sökta spänningsintervallet. För att säkerställa en samhällsekonomiskt motiverad utbyggnad av nätet måste nätmyndigheten beakta att flera nätföretag kan ha relativt ut- byggda regionnät inom samma område. Det skulle i det fallet inne- bära en avsevärd fördel att bevilja nätkoncession för område för ett av dessa företag. Konsekvenser för berörda nätföretag tar främst sikte på de lokalnätsföretag som påverkas om ett regionnätsområde bildas. måste i beslutet ta hänsyn till berörda lokalnäts- företags behov av att bygga nät på högre spänningsnivåer. Lokalnäts- företagen kan också ha intresse av att själva ansöka om nätkoncession för regionnätsområde. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4.1. I första stycket införs ett bemyndigande med innebörden att reger- ingen kan delegera till nätmyndigheten att meddela föreskrifter om generella undantag från kravet på nätkoncession och förbudet mot att börja bygga vissa slag av ledningar eller stationer. Andra stycket får en ny lydelse. I en föreskrift som meddelas med stöd av första stycket får regeringen eller, efter regeringens bemyn- digande, nätmyndigheten föreskriva att vissa bestämmelser i ellagen med tillhörande föreskrifter (förordningar och myndighetsföreskrif- ter) ska vara tillämpliga. Bestämmelsen innebär att även vissa icke kon- cessionspliktiga ledningar kan omfattas av hela eller delar av regler- ingen. Så kan vara fallet när det följer av eller när behov av reglering annars anses befogat, till exempel med hänsyn till konsu- mentskydd eller elmarknadens funktion. Av normhierarkin följer att tillämpligheten inte bör regleras om det redan framgår av en överord- nad författning att en viss bestämmelse ska tillämpas och hur detta ska ske. Nuvarande andra och tredje styckena, som reglerar möjligheten för nätmyndigheten att lämna ett bindande besked, tas bort. Denna möjlighet bedöms som överflödig om nätmyndigheten själv får före- skriva om undantag från kravet på nätkoncession och med hänsyn till den utökade dispensmöjligheten i 4 a §. Förslaget behandlas i avsnitt 4.3.1, 4.3.3 och 4.4.1. Första stycket ändras på flera sätt. Det införs ett krav på särskilda skäl för att nätmyndigheten i ett enskilt fall ska få medge undantag från kravet på nätkoncession. Vidare införs en bestämmelse om att undan- tagets inverkan på elmarknadens funktion särskilt ska beaktas. Be- gränsningen till att undantag endast kan avse ledningar som var i bruk tas däremot bort. Bestämmelsen om tidsbegräns- ning ändras och flytta till andra stycket. Förändringarna innebär att bestämmelsen får ett vidare tillämpningsområde än . Tillämp- ningen bör dock endast ske när behovet är påkallat. Exempel på sådana situationer är när en övergångstid är nödvändig för att konvertera ett tidigare icke koncessionspliktigt nät, till exempel ett industriområde eller ett regemente, till nya användningsområden och när kravet på nätkoncession förefaller orimligt med hänsyn till teknik, kostnad, säkerhet och en rationell nätutbyggnad, till exempel en kort ledning till en pump med låg förbrukning som är belägen på en intilliggande fastighet. Det kan också vara ett pilotprojekt med syfte att främja utvecklingen av nya affärsmodeller och ny teknik inom energiområdet, såsom småskalig elproduktion och smarta elnät. Om nätmyndigheten finner att ledningen som ansökan avser redan omfattas av undantag från koncessionsplikt kan någon dispens inte meddelas. Dispensansökan ska i det fallet avvisas. Av andra stycket framgår att undantag från koncessionsplikt kan avse en bestämd tid och att kan förlängas. Dagens obliga- toriska tidsbegränsning tas således bort. Förslaget behandlas i avsnitt 4.3.2. I paragrafen, som är ny, reglerar frågan om verkställighet. Av första stycket framgår att nätmyndigheten får besluta att ett beslut om nätkoncession för linje får verkställas även om beslutet inte har vunnit laga kraft. Motsvarande gäller även beslut om att få bygga en ledning innan nätkoncession har meddelats eller att få bygga en transformator- eller kopplingsstation utan att nätkoncession har meddelats för minst en av de nya ledningarna. Av andra stycket framgår förutsättningarna för att fatta ett beslut om verkställighet. Beslutet som får verkställas får endast avse åtgärder av mindre omfattning som har begränsad påverkan på motstående intressen. Syftet är att bestämmelsen endast ska användas vid mindre åtgärder när risken för överklagande är obefintlig och det endast inne- bär en fördröjning att invänta att beslutet vinner laga kraft. Detta innebär att inhibition bör meddelas om ett beslut om verk- ställighet överklagas. Av tredje stycket framgår att regeringen prövar frågor om verk- ställighet om ärendet avser en utlandsförbindelse. I de fallen är det regeringen som meddelar nätkoncession. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3.4. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om hur beslut om nät- koncession enligt ellagen förhåller sig till . Av första stycket framgår i vilka fall förbud inte får meddelas med stöd av mot en ledning som byggs och används med stöd av nätkoncession för linje. Ett sådant förbud får inte meddelas om ledningen används med en spänning om minst 130 kilovolt, det vill säga ledningar som ingår i transmissionsnätet och de högre spännings- nivåerna i regionnäten. Ledningar, som med stöd av nätkoncession för linje används med en spänning om minst 130 kilovolt, ska inte med stöd av få förbjudas avseende den funktion, i den sträckning eller i det huvudsakliga utförande som anges i koncessions- beslutet. Till exempel skulle ett beslut om att ersätta luftledning med markkabel kunna betraktas som ett förbud i detta sammanhang. Även ett föreläggande om att begränsa strömlaster för att begränsa magnet- fältet kan begränsa användningen på ett sådant sätt att det inte finns några andra alternativ än att bygga om ledningen. Däremot ska be- stämmelsen inte hindra åtgärder av mindre ingripande karaktär, till exempel omplacering av faslinor. I andra stycket finns en kompletterande bestämmelse för att skydd mot förbud enligt ska gälla övriga ledningar för vilka regeringen har att meddelat nätkoncession. Bestämmelsen avser de fall Försvarsmakten har begärt att regeringen ska fatta beslut om nät- koncession. Förslaget behandlas i avsnitt 6,3.1. I paragrafen görs ett tillägg så att den endast avser lokalnätsområden. Regionnätsområden omfattas således inte av skyddet enligt bestäm- melsen. Det innebär att inga särskilda skäl krävs för att andra nätföre- tag ska få bygga och använda ledningar inom ett regionnätsområde. Sådana ledningar måste dock uppfylla kravet på lämplighet enligt 6 §, det vill säga de får inte vara samhällsekonomiskt olönsamma. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4.1. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om att en innehavare av en nätkoncession för lokalnätsområde får låta andra nätföretag bygga och använda ledningar inom området. Av första stycket framgår att en innehavare av en nätkoncession för ett lokalnätsområde får låta andra nätföretag bygga och använda ledningar inom området och områdets högsta spänning. En tänkbar situation är när det nätföretag som har ett angränsande lokalnätsområde måste gå in en kort sträcka på det andra nätföretagets område för att ansluta till en station. krävs nätkoncession för linje för den led- ningen även om ledningen är inom högsta tillåtna spänning för den berörda nätkoncessionen för område. Ett medgivande får endast ges till nätföretag, det vill säga innehavare av nätkoncession som överför el för annans räkning. Av andra stycket framgår att det nätföretag som får medgivande att bygga och använda ledningar inom ett annat nätföretags nät- koncession för område ska anses använda dessa ledningar med stöd av nätkoncession för område. Dessa ledningar omfattas inte av nät- företagets nätkoncession för område, eftersom de är belägna utanför området, och omfattas inte heller av nätkoncession för linje. är regleringen i övrigt kopplad till att ett nätföretags ledningar byggs och används med stöd av nätkoncession. En särskild bestämmelse om att dessa ledningar ska anses vara koncessionerade är således nödvän- dig. Bestämmelser om dessa ledningar ska redovisas som lokalnät eller regionnät finns i 3 kap. 3 b § andra stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4.3. I paragrafen görs ett förtydligande med anledning av förslaget om att nätkoncessioner för område även kan avse regionnät. Nätkonces- sioner för regionnätsområden lär regelmässigt helt eller delvis geo- grafiskt sammanfalla med nätkoncessioner för lokalnätsområden. Förtydligandet innebär att nätkoncession inte får meddelas för ett område som på samma spänningsnivå helt eller delvis sammanfaller geografiskt med ett annat koncessionsområde. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4.1. I tredje stycket, som är nytt, finns bestämmelser om när omprövning av en nätkoncession för linje kan ske innan har gått sedan beslutet meddelades. Detta kan ske när en del av en tekniskt och funk- tionellt sett sammanhållen ledning har fått en egen nätkoncession för linje. Sådana situationer har uppstått vid ombyggnationer eller ändrade ledningssträckningar, eftersom hittillsvarande regelverk inte har möjliggjort ändring av den ursprungliga nätkoncessionen för linje. Effekten blir att när nätkoncessionen för huvuddelen av ledningen kan omprövas återstår fortfarande av skyddstiden för del- sträckor, som tekniskt och funktionellt inte är självständiga anlägg- ningar. För att kunna ompröva tillståndet för hela anläggningen samlat måste även dessa delsträckor kunna omfattas av omprövningen. Efter omprövningen får lämpligen hela den omprövade ledningen en gemensam nätkoncession för linje. Den nätkoncessionen kommer att ha en ny skyddstid innan den kan omprövas. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.1. Ändring och justering av nätkoncession I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om ändring av en nät- koncession för linje. Av första stycket framgår att en nätkoncessionshavare får ansöka om att helt eller delvis ändra en nätkoncession i fråga om ledningens sträckning, utförande eller tillåten spänning. regelverk har en fullständig koncessionsansökan krävts för den sträcka som berörs av ändringen. Förutom att detta har lett till en mer om- fattande prövning har en följd blivit att den ändrade sträckningen har fått en egen nätkoncession med en egen skyddstid för omprövning. Bestämmelsen underlättar därför såväl den praktiska som den administ- rativa hanteringen. En ansökan om ändring av en nätkoncession bör dock hanteras på samma sätt som en ansökan om ny nätkoncession eller en ansökan om omprövning i den eller de frågor som ska prövas. Ett exempel är att utreda effekterna på miljö och markintrång av en spänningshöjning. Av andra stycket framgår att regeringen prövar frågor om ändring av nätkoncession om ärendet avser en utlandsförbindelse. I de fallen är det regeringen som meddelar nätkoncession. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.1. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om prövningen av en ansökan om ändring av en nätkoncession för linje. Enligt första stycket första punkten ska prövningen avse att anlägg- ningen är lämplig från allmän synpunkt. Detta är enligt 6 § en förut- sättning för att nätkoncession ska meddelas. Av första stycket andra punkten följer att prövningen även ska avse att ändringen inte strider mot en detaljplan eller områdesbestämmel- ser med undantag för sådana mindre avvikelser som anges i 8 §. Av andra stycket framgår att samma bestämmelser om miljöpröv- ning och miljökonsekvensbeskrivning gäller i ett ändringsärende som vid prövning av en nätkoncession. Av tredje stycket följer att nätkoncessionen vid en ändring får förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt samt med de villkor för anläggningens utförande och nyttjande som behövs av säkerhetsskäl eller för att i övrigt skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter och främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och andra resur- ser eller som av annat skäl behövs från allmän synpunkt. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.1. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om justering av en nät- koncession för linje. Av första stycket framgår att en nätkoncessionshavare får ansöka om att justera en nätkoncession i fråga om ledningens sträckning eller utförande. En förutsättning för justering är att justeringen inte påverkar ledningens huvudsakliga sträckning eller funktion. Enligt hittillsvarande regelverk har en fullständig koncessionsansökan krävts för den sträcka som berörs av justeringen. Förutom att detta har lett till en betydligt mer omfattande prövning har en följd blivit att den justerade sträckningen har fått en egen nätkoncession med en egen skyddstid för omprövning. Bestämmelsen underlättar därför såväl den praktiska som den administrativa hanteringen. Exempel på tänk- bara åtgärder som kan hanteras som en justering är dimensioner på ledare, justeringar i sidled eller val av förläggningsmetod efter detalj- projektering, en kort förlängning av sträckningen samt ändringar som innebär mindre miljöpåverkan än vad nätkoncessionen anger. Av andra stycket framgår att en nätkoncession endast får justeras om samtliga berörda markägare har lämnat sitt medgivande och nöd- vändig miljöhänsyn har tagits. Detta är den stora skillnaden mot ändring av en nätkoncession, där nätmyndigheten gör en prövning och kan gå emot enskilda intressen. Justering är avsedd för de fall när även förfarandet med ändring förefaller onödigt omfattande. Ett sådant fall är när en ledning flyttas på egen mark, till exempel för att ansluta en ny station. Ett annat fall är när detaljprojekteringen leder till en överenskommelse med berörd markägare om en något justerad sträckning. I de flesta fall torde den ändrade miljöpåverkan jämfört med koncessionsansökan vara obetydlig, men att nödvändig miljö- hänsyn har tagits ska vara dokumenterat i ansökan om justering av nätkoncession. Det kan till exempel vara att har beviljat nödvändiga tillstånd. Av tredje stycket framgår att regeringen prövar frågor om justering av nätkoncession om ärendet avser en utlandsförbindelse. I de fallen är det regeringen som meddelar nätkoncession. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.1. Sammanläggning och delning av nätkoncession I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om sammanläggning av nätkoncessioner. I första stycket regleras att flera nätkoncessioner av samma slag (linje eller område) kan sammanläggas till en nätkoncession efter ansökan av nätkoncessionshavaren. Förutsättningarna för att kunna sammanlägga nätkoncessioner är att de har samma högsta och lägsta tillåtna spänning, redovisas samlat samt tekniskt och funktionellt in- går i samma ledning eller ledningsnät. Detta får anses innebära att ledningar som används med stöd av nätkoncession för linje ska vara sammankopplade och att nätkoncessioner för område ska vara geo- grafiskt sammanhållna för att en sammanläggning ska kunna ske. har regler om sammanläggning saknats. Av andra stycket framgår när omprövning av en nätkoncession för linje kan ske efter att sammanläggning har skett. De nätkoncessioner som sammanläggs kan ha olika långa skyddstider. Sammanläggningen innebär att hela den nya nätkoncessionen för linje kan omprövas när en av de ingående nätkoncessionerna hade kunnat omprövas. Den kortaste kvarvarande skyddstiden blir således styrande för när om- prövning av den sammanlagda nätkoncessionen kan ske. Eftersom skyddstiden kan påverkas är det motiverat att endast nätkoncessions- havaren kan ansöka om sammanläggning. Av tredje stycket framgår att regeringen prövar frågor om samman- läggning av nätkoncessioner om ärendet avser en utlandsförbindelse. I de fallen är det regeringen som meddelar nätkoncession. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.2. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om delning av nätkon- cessioner för linje. I första stycket regleras att en nätkoncession för linje kan delas upp i flera nätkoncessioner efter ansökan av nätkoncessionshavaren. Förutsättningarna för att kunna dela upp en nätkoncession är att var och en av de nya enheterna tekniskt och funktionellt utgör en lämp- har regler om delning saknats. Det finns nät- koncessioner för linje som är väldigt omfattande och som avser flera tekniska enheter. En möjlighet till delning kommer att underlätta möjligheterna till en ändamålsenlig omprövning, eftersom ompröv- ningen efter delning endast behöver avse den ledning som föranlett omprövningen. En delning påverkar inte skyddstiden. Av andra stycket framgår att regeringen prövar frågor om delning av nätkoncessioner om ärendet avser en utlandsförbindelse. I de fallen är det regeringen som meddelar nätkoncession. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.2. I första stycket har ett tillägg gjorts så att en överlåtelse även kan avse en del av en nätkoncession. har delöverlåtelse hanterats olika för nätkoncessioner för linje respektive område. Även om regler har saknats har delöverlåtelse av nätkoncessioner för linje godkänts av nätmyndigheten. Däremot har inte delöverlåtelser av nätkoncessioner för område varit möjliga. Detta har bland annat berott på att det har funnits regler om att ändring av gränserna för en nätkoncession för område var tillåtna. Motsatsvis följde då att större delöverlåtelser än vad som var möjligt enligt reglerna om ändring av gränserna inte var möjliga. Reglerna om ändring av gränserna tas följaktligen bort i och med att den nya bestämmelsen införs. I andra stycket har en följdändring gjorts så att reglerna även gäller vid en delöverlåtelse. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.2. I tredje stycket tas kravet på särskilda skäl bort för att nätmyndigheten ska kunna bevilja förlängd färdigställandetid av en koncessionerad ledning. Syftet är att i ökad utsträckning kunna bevilja förlängd färdig- ställandetid. Om förlängd färdigställandetid ska beviljas fler än en gång finns kravet på särskilda skäl kvar. Förslaget behandlas i avsnitt 5.7.2. I första stycket andra och tredje punkterna görs språkliga anpassningar. Av första stycket fjärde punkten, som är ny, framgår att en nätkon- cession kan återkallas om nätkoncessionen inte längre behövs. Den situation som avses är när själva tillståndet inte längre behövs, men väl ledningen som tillståndet avser. Situationen att en nätkoncession inte längre behövs fast ledningen fortfarande behövs kan uppkomma av olika anledningar. Den ena är om ledningen upphör att vara kon- cessionspliktig, till exempel genom ändrad användning eller nya regler. Den andra är om en ledning som används med stöd av nät- koncession för linje även kan användas med stöd av nätkoncession för område, till exempel genom att innehavaren av nätkoncessionen för linje förvärvar nätkoncessionen för området eller om högsta tillåtna spänning för nätkoncessionen för området höjs. I båda dessa fall blir nätkoncessionen för linje överflödig. Vidare skulle undantaget från koncessionsplikt eller möjligheten att bygga och använda ledningen med stöd av nätkoncession för område utgöra hinder mot att med- dela ett nytt beslut om nätkoncession för linje. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.3. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om återkallelse av ett medgivande om undantag från kravet på nätkoncession. Av första stycket framgår att ett medgivande om undantag från kravet på nätkoncession får återkallas helt eller delvis om förutsätt- ningarna för medgivandet väsentligen har förändrats. Bestämmelsen införs eftersom sådana medgivanden ska kunna meddelas utan be- gränsning i tiden. Ett tidsbegränsat medgivande kan dock inte åter- kallas. I det fallet har ledningshavaren rätt till undantaget som beslutet gäller. Av andra stycket framgår att regeringen prövar frågor om åter- kallelse av medgivande om undantag från kravet på nätkoncession om ärendet avser en utlandsförbindelse. I de fallen är det regeringen som meddelar nätkoncession. Förslaget behandlas i avsnitt 4.3.2. I andra och tredje styckena görs språkliga anpassningar. Av fjärde stycket, som är nytt, framgår att bestämmelserna om återställningsåtgärder i första till tredje styckena även ska tillämpas om en ledning upphör att användas helt eller delvis, till följd av ett beslut om ändring eller justering av en nätkoncession. En ändring eller justering kan innebära att en del av en befintlig ledning raseras. Nätkoncessionen behöver inte återkallas, men fastställelse av åter- ställningsåtgärder behövs för den del av ledningen som raseras. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.1. Tillträde till mark för undersökning I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om att får lämna tillstånd till marktillträde (undersökningstillstånd) för den som avser att bygga en elektrisk starkströmsledning med stöd av nät- koncession. Enligt första stycket får tillstånd avse rätt att få till- träde till en fastighet för detaljprojektering och den markundersök- ning som krävs för att kunna precisera ledningssträckningen eller undersöka vilken påverkan verksamheten får på miljön. I det får även anses ingå till exempel inventeringar av kultur- och miljövärden. Rätten kan ges till den som vill bygga ledningen och av denne anlitade ombud. Den som avser att bygga ledningen ska underrätta fastighets- ägaren om beräknad tidpunkt för tillträde. För att ska ge tillstånd bör den som ansöker om marktillträde kunna presentera ett underlag som dels styrker planerna på att faktiskt genomföra pro- jektet, dels behovet av marktillträde. I andra stycket finns bestämmelser med vissa begränsningar av till- ståndet till marktillträde. Tillståndet kan omfatta rätt att ta ner träd för att ta sig till ledningsplats och för att kunna markundersöka. I en trädgård, park eller liknande plantering får dock träd eller buskar inte skadas eller fällas utan fastighetsägarens samtycke. Även i övrigt ska skada så långt möjligt undvikas. Enligt tredje stycket ska lämna den hjälp som be- hövs för att genomföra ett beslut enligt första stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 5.5.1. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om ersättning och säker- het vid marktillträde enligt 27 §. Enligt första stycket ska expropriationslagen (1972:719) tillämpas i mål om ersättning enligt 27 §. Av andra stycket framgår att får kräva att den som ska utföra undersökningen ställer säkerhet för framtida ersättningsanspråk innan arbetet påbörjas. Om säkerhet ställs får förordna att arbetena får påbörjas även om beslutet om tillträde överklagas. Enligt tredje stycket behöver staten, kommun, landsting och kom- munalförbund inte ställa säkerhet. Det innebär att , i egenskap av statligt affärsverk, omfattas av undantaget. Förslaget behandlas i avsnitt 5.5.1. 3 kap. Nätverksamhet m.m. I första stycket görs språkliga justeringar för att anpassa terminologin till övriga förslag. I andra stycket, som är nytt, införs ett funktionskrav på driften av ett elnät. Nätföretaget blir ansvarigt för att den löpande driften av dess elnät sker från . Skälet är att kontrollen över det svenska elsystemet och i sin helhet ska ske från .