sou · H7B34 · 2019-01-28 00:00:00 — konstaterar i sitt slutbetänkande att gymnasievalet medför en känsla av stress och osäkerhet för många elever. Detta beror ofta på att eleverna inte har tillräckliga kunskaper om de olika utbildningsalternativen och vad de leder till efter avslu- tade studier och att de är oroliga för att välja fel. Bristen på kunskap kan leda till att elever begränsas av fördomar eller blir beroende av föräldrars och andra närståendes arbets- och utbildningserfaren- heter. Det kan leda till val som reproducerar sociala, kulturella och könsmässiga skillnader. Enligt analys Gymnasieelevers byten av program och skolor (2011) byter mer än var tionde elev program i gymnasieskolan och av dessa klarar inte ens var tredje att slutföra sin gymnasieutbildning . Möjligheten att byta program är viktigt för elever som upplever att de valt fel, innebär programbyten och studieavbrott att studietiden förlängs och att individens inträde på arbetsmarknaden försenas. En ung person som avbryter sin gymnasieutbildning riskerar att helt hamna utanför såväl studier som arbete och blir därmed föremål för insatser inom kommunernas aktivitetsansvar. Försenad etablering och avbrutna gymnasiestudier kan orsaka stora kostnader för såväl individen som för samhället. Undervisningen inom området arbetslivskunskap behöver förbättras genomförde en granskning av studie- och yrkesvägledning i . Resultatet i form av Skolinspektionens iakttagelser och slutsatser (Kvalitetsgranskning Rapport 2013:5) grundar sig på en granskning av 21 huvudmän och 34 skolor. Granskningen visar att få skolor har ett målinriktat arbete för att ge eleverna kunskaper om arbetslivet och arbetsmarknaden. Undervisningen är inte uttryckligen utformad för att ge eleverna underlag för val av fortsatt utbildning och yrke och den arbetslivs- orientering som förekommer är inte planerad utifrån elevernas tidi- gare kunskaper eller situationen på arbetsmarknaden. Skolinspek- tionens enkät till eleverna visar att bara hälften av de tillfrågade yngre eleverna och av eleverna i årskurs 9 uppfattar att under- visningen innehåller arbetslivsorienterande delar. Enligt undersök- ningens enkätsvar upplever inte heller eleverna att undervisningen ger dem kunskaper om arbetslivet och arbetsmarknaden. De vill generellt lära sig mer om yrken som de inte känner till och om arbets- marknadens villkor. Skolinspektionens slutsats, som stöds av tidigare utredningar och utvärderingar, är att skolans samverkan med när- samhälle och arbetsliv är eftersatt. Skolinspektionens granskning visar därtill att eleverna måste få ett bättre beslutsunderlag inför sitt gymnasieval. Kunskaperna om de yrken som finns och vad som efterfrågas på arbetsmarknaden är låg bland svenska ungdomar. Det finns därför ett behov av att se över hur kunskapsområdet arbetslivskunskap kan förstärkas för att skapa möjligheter för eleverna att skaffa sig tillräckliga kunskaper för att fatta väl underbyggda beslut om framtida studie- och yrkesval. I två publicerade studier understryker betydelsen av att förstärka studie- och yrkesvägledning i . I rapporten (2016) betonas vikten av att stärka kvaliteten på studie- och yrkesvägledningen. I rapporten in Youth (2016) understryks vikten av att utveckla studie- och yrkes- vägledningen så att elevernas val av gymnasieutbildning baseras mer på arbetsmarknadens efterfrågan än . Detta ställer krav på såväl ett mer strategiskt grepp i skolan om arbetslivskunskap, som på att studie- och yrkesvägledare har aktuell, relevant kompetens och löpande kontakt med arbetslivet. Arbetsförmedlingen har god kännedom om arbetslivets aktuella och förväntade kompetensbehov. Mot bakgrund av att Arbetsför- medlingens uppdrag är att verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt har Arbetsförmedlingen även viss kunskap om arbets- livets och arbetsmarknadens villkor. Arbetsförmedlingen har vidare kunskap om hur yrkesområden förändras i takt med teknisk utveck- ling och om hur företagandet i ser ut. Arbetsförmedlingens kompetens inom detta område kan vara till stor hjälp i skolornas arbete med arbetslivskunskap. Dessutom finns lokala och regionala aktörer som är viktiga att samverka med inom området. Exempel på sådana är arbetsgivare av olika storlek och i olika branscher i skol- huvudmannens närområde, men även aktörer med regionalt utveck- lingsansvar som tar fram prognoser över arbetsmarknadens behov . Mot denna bakgrund finns det anledning att se över på vilket sätt skolhuvudmän kan samverka med Arbetsförmed- lingen och andra aktörer i frågor som rör arbetslivskunskap. •analysera hur undervisningen samt kompetensen hos pedagogisk personal kan utvecklas inom studie- och yrkesvägledning och området arbetslivskunskap i , grundsärskolan, special- skolan och sameskolan, •se över hur skolhuvudmän kan samverka med Arbetsförmedlingen och andra aktörer såsom arbetsgivare, i frågor som rör arbetslivs- kunskap, och •vid behov lämna förslag på åtgärder och nödvändiga författnings- förslag. Får elever i skolväsendet den studie- och yrkesvägledning de har rätt till? Enligt 2 kap. 29 § skollagen (2010:800) ska elever i alla skolformer utom förskolan och förskoleklassen ha tillgång till personal med sådan kompetens att deras behov av vägledning inför val av framtida utbildnings- och yrkesverksamhet kan tillgodoses. Även den som avser att påbörja en utbildning ska ha tillgång till vägledning. Varje studie- och yrkesvägledare har ett stort antal elever att vägleda. Enligt officiella statistik för /17 gick det i 1 637 elever på varje studie- och yrkesväg- ledare. Fördelat på antalet elever i årskurs 7–9 innebar det i stället 525 elever per studie- och yrkesvägledare och i gymnasieskolan var motsvarande siffra 486 elever. När det gäller skolväsendet för vuxna är den senaste statistiken , då det gick 142 heltidsstude- rande på varje studie- och yrkesvägledare. Därtill kommer ett stort antal studerande på deltid. Ofta organiseras vägledningen genom att eleverna själva kan teckna sig för hos vägledaren för samtal. På detta sätt får vägledaren möjlighet att ägna mer tid åt de elever som har störst problem med sina studier eller val. Nackdelen med ett sådant system är att elever som inte självmant tar kontakt med en vägledare inte får ett samtal även om de faktiskt skulle ha stort utbyte av ett sådant. Ett stort utbud av utbildningar att välja mellan i kombination med osäkerhet gör att valprocessen har blivit komplicerad för många elever, även för elever med god tillgång till information och kunskap om yrkesliv och utbildnings- vägar. Dessa elever har också behov av enskilda samtal och av upp- följningssamtal med en vägledare. På utbildningsområdet finns både kommersiella och kommunala aktörer. som är knuten till en specifik utbildningsanordnare kan riskera att inte framstå som oberoende och objektiv. Det är därför viktigt att vägledningen sker på ett objek- tivt sätt oberoende av hur den är organiserad. Mycket av den information och det stöd som studie- och yrkes- vägledarna tillhandahåller handlar om att reda ut behörighets- frågor och redogöra för antagningsprocesser samt att lotsa eleverna rätt i utbildningssystemet. I ett tillkännagivande till regeringen anför att regeringen ska låta ta fram och uppdatera en digital studie- och yrkesvägledningsplattform (bet. 2016/17:UbU18 punkt 7, rskr. 2016/17:251). Genom en sådan kan elever på ett enklare sätt söka fakta om olika utbildningsvägar som tid frigörs så att studie- och yrkesvägledarna kan fokusera mer på kvalitativa och vägledande samtal. I samma tillkännagivande anför att studie- och yrkes- vägledarnas roll i skolan måste stärkas och i högre grad integreras i skolans verksamhet. De senaste årens utveckling har också lett till att studie- och yrkes- vägledning blir allt viktigare inom den kommunala vuxenutbildningen (komvux). Det har konstaterat i sin senaste lägesbedöm- ning av skolväsendet (lägesbedömning 2017, rapport 455, s. 74). konstaterar också att det saknas en aktuell bild av hur studie- och yrkesvägledningen inom vuxenutbildningen funge- rar i praktiken. I takt med att utbildning på gymnasial nivå har blivit allt viktigare för möjligheten att få ett arbete har Arbetsförmedlingen fokuserat alltmer på den kommunala vuxenutbildningen som en viktig resurs för vuxna arbetslösa. I Arbetsförmedlingens strategi för matchning till jobb genom utbildning (dnr Af2016/0030 8007), som beslutades , finns bl.a. ett ställningstagande som innebär att Arbetsförmedlingen ska organisera lokal och/eller regional strate- gisk samverkan med kommuner och folkbildning om utformning av och tillgänglighet till utbildning för arbetslösa. Strategin pekar också på att det är viktigt att Arbetsförmedlingen och kommunerna sam- verkar om studie- och yrkesvägledning för att utbildningsinsatser ska användas i högre utsträckning. I del- betänkande Vägledning för framtidens arbetsmarknad (SOU 2017:82) framgår bl.a. att Arbetsförmedlingens vägledning bör stärkas och att vägledningsuppdraget behöver tydliggöras. I en forskningsöversikt av konstateras att det funnits ambitioner att göra studie- och yrkesvägledning till ett uppdrag för hela skolan och att kunskapsom- rådet skola-arbetsliv ska ingå i undervisningen. Att studie- och yrkes- vägledning är hela skolans ansvar innebär dock i praktiken att upp- draget lätt faller mellan stolarna. (2015, Karriärvägledning, en forskningsöversikt, s. Skolinspektionens kvalitetsgranskning av studie- och yrkesvägledning i pekar på ansvarsfördel- ningen som ett av skolans mest centrala utvecklingsområden. Enligt Skolinspektionen framstår studie- och yrkesvägledning som ett upp- drag som ingen vill ta ansvar för (Skolinspektionen 2013, i , s. 30). De brister i studie- och yrkes- vägledningen som framkommer på de granskade skolorna kan i hög grad härledas till bristen på styrning och ledning av verksamheten. Detta leder i sin tur till att eleverna inte får den studie- och yrkes- vägledning som de har rätt till. •analysera hur studie- och yrkesvägledarens roll kan stärkas och i högre grad integreras i verksamheten, •analysera hur en tydlig ansvarsfördelning inom skolväsendet av studie- och yrkesvägledning kan se ut, •belysa fördelar och nackdelar med olika sätt att organisera studie- och yrkesvägledningen, •analysera hur elevernas möjligheter till studie- och yrkesvägled- ning och vägledningssamtal kan säkerställas, •analysera hur elever kan erbjudas en objektiv och oberoende väg- ledning, •analysera hur nätbaserade och interaktiva studie- och yrkesväg- ledningstjänster används och kan utvecklas i syfte att underlätta för elever, och i förekommande fall föräldrar, att få information om exempelvis studievägar, yrken och arbetsmöjligheter, och •vid behov lämna förslag på åtgärder och nödvändiga författnings- förslag. Uppdraget att utreda studie- och yrkesvägledningens roll för att minska betydelsen av kön, social bakgrund och funktionsnedsättning vid utbildnings- och yrkesval Skillnader när det gäller mäns och kvinnors val av utbildning är genomgående i hela utbildningsväsendet. Studie- och yrkesvägled- ningen är ett centralt verktyg för människors möjligheter att kunna göra medvetna utbildningsval. För att nå målet med en jämställd utbildning samt i förlängningen ett jämställt arbetsliv är det avgör- ande att elever ges kunskaper om vilka konsekvenser utbildnings- och yrkesval kan ha vad gäller bl.a. karriär- och löneutveckling. Det är därför viktigt att studie- och yrkesvägledarfunktionen har kun- skaper inom jämställdhetsområdet. Behovet av ett aktivt jämställd- hetsarbete inom studie- och yrkesvägledningen har lyfts av flera jäm- ställdhetspolitiska utredningar och framhålls även i regeringens jäm- ställdhetspolitiska skrivelse Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid, Skr. 2016/17:10. Normer och strukturer som finns i samhället finns också i skolan. Pedagogiska och sociologiska studier visar gång på gång att social bakgrund och kön är starka styrningsmekanismer vid gymnasievalet. I värsta fall fungerar valet som en uppdelning av elever utifrån olika samhällsgrupper och bakgrunder. Enligt läroplanerna för de obliga- toriska skolformerna, förskoleklassen och fritidshemmet 2011, ska alla som arbetar i dessa skolformer bidra till att elevens studie- och yrkesval inte begränsas av kön eller av social eller kulturell bakgrund. Detta är hela skolans ansvar, inte bara studie- och yrkesvägledarens. Trots detta förläggs ofta hela ansvaret för arbetet med att motverka traditionella utbildningsval till elevernas enskilda vägledningssamtal med studie- och yrkesvägledaren (yrke, SOU 2015:97). Väg- ledningssamtalet, ett möte som enligt Skolinspektionens granskning sällan varar än , räcker dock knappast för att vidga eller förändra uppfattningar som eleven kan ha burit med sig under hela sin uppväxt och skolgång. Därför måste fler delar av skolan engageras i denna uppgift. Studie- och yrkesvägledaren har dock en nyckelroll i att stödja den övriga personalens studie- och yrkesväg- ledande insatser. Eleverna behöver få verktyg för att lära känna sig själva och få insikter om sina starka sidor och de sidor som kan utvecklas. Personliga egenskaper, intressen, värderingar, attityder, kompetenser och förmågor påverkar de val eleven gör och eleven behöver medvetandegöras om detta i processen för att förstå sig själv i förhållande till en tänkt framtid. Lärarens återkoppling till eleven om studieresultat och utvecklingsbehov ökar elevens självkännedom. I en sådan återkoppling finns stora möjligheter att bredda elevens kunskaper om sig själv, och ge exempel på hur dessa kan komma till användning i vidare studier och arbetsliv. En återkoppling kan också ta sin utgångspunkt i det läraren vet om elevens intressen, ambi- tioner och framtidsdrömmar för att motivera och lyfta fram vad eleven kan behöva utveckla för att nå sina mål (Studie- och yrkes- vägledning i undervisningen – Fem inspirationsexempel från gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan, 2017). Studier, som t.ex. , höga prestationer och undervisningen , visar också att de elever som är högpre- sterande i t.ex. de internationella kunskapsmätningarna har en hög grad av motivation till ämnet och en hög tilltro till sin förmåga. Låg- presterande elever har däremot generellt en lägre tilltro till sin för- måga. Att satsa på studie- och yrkesvägledning och området arbets- livskunskap skulle kunna påverka de svagpresterande elevernas motivation och på så sätt öka deras kunskaper. Att gymnasievalet delar upp elever efter kön och social bakgrund kan delvis förklaras av brist på kunskaper om de olika programmen inom gymnasieskolan. I en valsituation där kunskaperna om alter- nativen är otillräckliga finns det en risk att valet i hög grad påverkas av elevens egen sociala bakgrund samt stereotypa bilder av arbets- livet och samhället. Viktiga kunskaper är exempelvis hur man tar reda på vilka ut- bildningar som krävs för ett visst arbete samt viktiga moment vid jobbsökande. Att få möta personer från olika yrkesgrupper kan också ge inspiration och väsentlig information. Dessa kunskaper kan ge eleverna värdefulla insikter och utvecklad förmåga att se nya möjlig- heter för utbildning och yrkesval, ge ökad studiemotivation och goda förutsättningar för att deras yrkes- och studieval blir väl avvägda (SOU 2015:97). Det är i detta sammanhang även viktigt att betona att elever med svaga skolresultat kan behöva extra mycket stöd och motivation i samband med studie- och yrkesväg- ledningen. Det är viktigt att stödja och förstärka dessa elevers tilltro till sin egen förmåga och lyfta fram den stora betydelse som såväl skola som utbildning och yrkesval har för livet efter skolan. En bidragande orsak till könsstereotypa val kan vara att elever sak- nar kunskap om vad som är en förväntad löne-, och karriärutveckling inom olika sektorer. Här har studie- och yrkesvägledning en viktig roll att förmedla allsidig information om de långsiktiga konsekven- ser utbildningsval kan ha, inte minst ur ett jämställdhetsperspektiv. Enligt ett flertal forskningsstudier som sammanställt framstår föräldrarnas utbildningsbakgrund som den faktor som har störst betydelse för elevers gymnasieval (2012, Ungdo- mars uppfattningar om gymnasievalet). Elever med högre utbildade föräldrar väljer oftare högskoleförberedande gymnasieprogram medan elever med lägre utbildade föräldrar oftare väljer yrkesprogram. Sär- skilt naturvetenskapsprogrammet attraherar elever med goda studie- resultat och högutbildade föräldrar. Av eleverna på gymnasieskolans yrkesprogram /16 var kvinnor och män. På de högskoleförberedande programmen var kvinnor och män. Av de sökande till yrkesprogram hade utländsk bakgrund, dvs. var födda utomlands eller födda i med två utlandsfödda för- äldrar. Av de sökande till de högskoleförberedande programmen hade utländsk bakgrund. Det bör noteras att föräldrarnas ut- bildningsbakgrund har större betydelse för elevens studieval än för- äldrarnas födelseland. Det är också en stor skillnad mellan kvinnor med utländsk bakgrund och män med utländsk bakgrund. Män med utländsk bakgrund söker och studerar på yrkesprogram i betydligt högre utsträckning än kvinnor med utländsk bakgrund. Av Myndigheten för delaktighets redovisning Utvärdering och analys av funktionshinderspolitiken 2011–2016 (s. 72 f.) framgår att av de elever med en funktionsnedsättning, som medför nedsatt arbets- förmåga, går färre från gymnasieskolan eller från gymnasiesärskolan till arbete . kan vara en viktig funktion för att förändra denna negativa utveckling. •analysera hur studie- och yrkesvägledningen kan utvecklas för att bidra till att studie- och yrkesval sker oberoende av könstillhörig- het och hur betydelsen av social bakgrund kan minskas när det gäller vilka utbildningsval elever gör, •analysera hur studie- och yrkesvägledningen kan bidra till att för- bättra övergången från skola till arbete för elever med funktions- nedsättning, och •vid behov lämna förslag på åtgärder och nödvändiga författnings- förslag. Uppdraget att utreda hur studie- och yrkesvägledningen i skolväsendet möter nyanlända elevers behov och förutsättningar sökte 163 000 personer asyl i . Av dem var knappt 40 000 i åldern 13–. De ingår således i målgruppen för grund- skolans, grundsärskolans och specialskolans sista år samt för gym- nasieskolan och gymnasiesärskolan. Asylsökande barn har rätt att gå i skolan och ingår i begreppet nyanlända elever enligt 3 kap. 12 a § och 29 kap. 2 § andra stycket 1, skollagen (2010:800). I andra sam- manhang används begreppet nyanlända för personer som har beviljats uppehållstillstånd. Det finns många nyanlända elever inom vuxen- utbildning och bland dem som avser att börja studera inom vuxen- utbildningen. Nyanlända kan ha ett extra stort behov av studie- och yrkesvägledning. De ska förutom att lära sig ett nytt språk även lära sig hur utbildningssystemet och arbetslivet fungerar. Flertalet ny- anlända elever studerar inom förberedelseklasser, i gymnasieskolans språkintroduktion och inom vuxenut- bildning i svenska för invandrare (sfi). •analysera hur studie- och yrkesvägledningen i skolväsendet möter nyanlända elevers behov, och •vid behov lämna förslag på åtgärder och nödvändiga författnings- förslag. Uppdraget att utreda hur andelen utbildade studie- och yrkesvägledare i skolväsendet kan öka Enligt yrkesprogramutredningens betänkande välja yrke (SOU 2015:97) råder det brist på studie- och yrkesvägledare med studie- och yrkes- vägledarutbildning inom framför allt men även inom gymnasieskolan och vuxenutbildningen. av studie- och yrkesvägledarna i studie- och yrkesvägledarutbildning. Motsvarande andel för gymnasieskolan var och för vuxenutbildningen . Det finns alltså starka skäl att överväga hur andelen verksamma studie- och yrkesväg- ledare som har en studie- och yrkesvägledarexamen kan öka. Enligt skollagen kan enbart den som har en utbildning avsedd för studie- och yrkesvägledning få anställning utan tidsbegränsning. Även för de individer som är verksamma som studie- och yrkesvägledare, men som saknar studie- och yrkesvägledarutbildning finns såle- des incitament för att skaffa sådan utbildning. Det finns anledning att överväga hur verksamma studie- och yrkesvägledare som saknar rätt utbildning kan få sådan utbildning och därigenom få möjlighet att tillsvidareanställas. •analysera hur andelen utbildade studie- och yrkesvägledare i skol- väsendet kan öka, och •vid behov lämna förslag på åtgärder och nödvändiga författnings- förslag. Uppdraget att utreda om kommunerna bör åläggas att hålla uppföljningssamtal med personer som studerar med studiestartsstöd Lagen (2017:527) om studiestartsstöd trädde i kraft . Syftet med stödet är att öka rekryteringen till studier bland personer med stort utbildningsbehov för att stärka dessa personers möjlig- heter att etablera sig på arbetsmarknaden. Stödet ska vara ett redskap som kommunerna kan använda inom ramen för deras befintliga upp- drag att verka för att vuxna deltar i utbildning. De individer som rekryteras till studier med hjälp av studiestarts- stödet kommer att vara personer som har kort tidigare utbildning, dvs. personer som är studieovana. Det kan därmed finnas en högre risk för att dessa individer kan ha svårt att slutföra sina studier och det är därför viktigt att de studerade ges extra stöd i att fullfölja dessa. Ett sådant kan vara att kommunen håller uppföljningssamtal med de studerande. Detta är särskilt viktigt med hänsyn till det höga ekonomiska stödet som det är frågan om i detta fall. Inom den kommunala vuxenut- bildningen ansvarar hemkommunen för att det upprättas en indi- viduell studieplan för varje elev (20 kap. 8 § skollagen). Rektorn ansvarar för att planen revideras och att hemkommunen informeras om revideringen (2 kap. 16 § förordningen om vuxenutbildning [2011:1108]). I propositionen Studiestartsstöd – ett nytt rekryterande studiestöd (prop. 2016/17:158) konstaterade regeringen att det finns starka skäl för att kommunerna bör hålla uppföljningssamtal med den studerande, särskilt mot bakgrund av att målgruppen utgörs av personer som i många fall är studieovana. Ett sådant samtal kan genomföras av kommunen inom ramen för sitt ansvar att rekrytera personer till studier. I de fall då kommunen också är utbildnings- anordnare kan sådana samtal föras i samband med sådana revideringar av den individuella studieplanen som kommunen är ansvarig för. Regeringen konstaterade även att det kan finnas skäl att hålla upp- följningssamtal tidigt . Syftet med ett uppföljningssamtal bör vara att ge den studerande extra vägledning och stöd i sina studier vilket skulle bidra till att för- bättra studieresultaten och genomströmningen. Ett uppföljnings- samtal kan även utgöra en kontrollfunktion i form av en avstämning av om den studerande faktiskt bedriver aktiva studier i enlighet med vad som planerats. Regeringen aviserade i propositionen att det skyndsamt bör utre- das om nuvarande reglering av den individuella studieplanen inne- håller tillräckliga moment av uppföljning av studierna eller om obliga- toriska uppföljningssamtal därutöver bör hållas med de studerande. Om obligatoriska uppföljningssamtal bedöms behövas, bör utgångs- punkten vara att studerande som får studiestartsstöd som är längre än endast ska få sådana samtal. Uppföljningssamtalens funktion och hur samtalen kan samspela med annan uppföljning och vägledning inom vuxenutbildningen är viktiga frågor att analysera. •redovisa hur uppföljning sker inom ramen för den nuvarande regleringen av den individuella studieplanen när det gäller kom- vux och analysera om det bör införas ett krav på att de kommuner som väljer att använda sig av studiestartsstödet ska hålla obliga- toriska uppföljningssamtal med alla som studerar med studie- startsstöd, •analysera och föreslå när som uppföljnings- samtal i så fall bör hållas och hur det kan samspela med befintlig uppföljning och vägledning, och •vid behov lämna nödvändiga författningsförslag.