sou · H7B314 · 2019-03-27 00:00:00 — Brå har i sin rapport utifrån en granskning av 400 bedrägerier som polisanmäldes gjort en indelning av bedrägeribrottslig- heten i olika kategorier. Utöver polisanmälningarna har även 113 tings- rättsdomar granskats. De flesta av de bedrägerier som granskades, cirka tre fjärdedelar, kunde hänföras till två huvudkategorier, bedräg- lig försäljning respektive bedrägliga köp m.m. Majoriteten av bedrä- gerierna var alltså kopplade till någon form av köp- och säljprocess. 3.3.2Bedrägligt köp, lån eller uttag Bedrägliga köp, lån eller uttag motsvarar av de anmälda bedrägerierna. Denna kategori består framför allt av kortbedrägerier () och kreditbedrägerier (). Tillvägagångssättet vid dessa bedrägerier innebär att gärningspersonen köper en vara eller tjänst på någon annans bekostnad.5 Kortbedrägeri begås med hjälp av någon annans kontokort, kredit- kort eller kortuppgifter. Det finns två olika typer av kortbedrägerier. Vid s.k. Card present (CP) är köparen fysiskt närvarande och ett fysiskt betalkort används. Korten kan antingen vara stulna eller manipulerade och försedda med stulna kortuppgifter (exempelvis genom skimning). Bedrägerierna rör såväl automatuttag som köp. Card not present (CNP) innebär att elektroniska kortuppgifter an- vänds för att genomföra köp, vanligen via internet. CP-bedrägerier föregås ofta av rena stölder av kort medan gärningspersonerna kom- mer över kortuppgifter vid CNP-bedrägerier genom exempelvis skimning eller genom den organiserade svarta marknad för stulna kortuppgifter som finns på internet. Flera där stora mängder kortuppgifter från diverse dataintrång har använts för bedrägliga köp har avslöjats. Det är framför alltprivatpersoner som drabbas av att någon använder deras kort eller kortuppgifter. De belopp gärnings- personerna kommer åt vid enskilda bedrägerier varierar, men me- dianvärdet i de granskade ärendena är . Bedrägeribrottslighet och missbruk av identitetshandlingar domar som undersökts konstaterar dock Brå att de sammanlagda beloppen för samma gärningspersoner avser relativt stora belopp.6 Kreditbedrägeri innebär att gärningspersonen köper en vara eller tjänst på kredit alternativt tar lån i någon annans namn. Det handlar ofta om tecknande av mobilabonnemang eller köp av varor på kredit, men det förekommer även banklån eller sms-lån i annans namn. Vid denna typ av bedrägeri ingår i stort sett alltid någon form av identi- tetsmissbruk. Vid tecknandet av ett låneavtal eller vid köp på kredit som sker vid ett fysiskt möte behöver kunden identifiera sig, vilket innebär att den här typen av brottslighet ofta kräver en stulen, falsk eller manipulerad identitetshandling. Kreditbedrägerier kan också genomföras med hjälp av att helt falska identiteter skrivs in i Bolags- verkets register eller folkbokföringen på grundval av felaktiga iden- titetshandlingar. Vid distansköp på kredit, vilket oftast sker via in- ternet, är den fysiska identitetskontrollen senarelagd till tidpunkten då varan lämnas ut vid ett utlämningsställe eller vid leverans till be- ställarens hem- eller företagsadress. Om varan lämnas ut vid ett ut- lämningsställe krävs en identitetshandling, vilket innebär att stulna, falska eller manipulerade identitetshandlingar används även vid denna typ av brottslighet. Vid leverans till en hem- eller företags- adress görs inte alltid någon identitetskontroll utan mottagaren skriver under på att varan har mottagits från leverantören. Både omfattningen och komplexiteten varierar vid denna typ av bedrägeri. De belopp gärningspersonerna kommer över varierar men median- beloppet i de granskade anmälningarna är . Medi- anvärdet i de granskade domarna är . Enligt uppgift från har det förekommit brotts- upplägg som varit organiserat på så sätt att varor beställts i kredit- värdiga personers namn för vilka falska identitetshandlingar inför- skaffats. Målvakter har sedan använt de falska identitetshandlingarna för att teckna krediter eller hämta ut de beställda varorna. Ett sådant nätverk har begått över 100 brott till ett sammanlagt värde om . Falska identitets- handlingar var en förutsättning för att bedrägerierna skulle kunna utföras. 79–89. 90–100. Bedrägeribrottslighet och missbruk av identitetshandlingar Bedräglig försäljning motsvarar cirka en tredjedel av samtliga bedrä- geribrott. Denna kategori består enligt Brås terminologi främst av två stora underkategorier, annonsbedrägerier () och fak- turabedrägerier (). Bedräglig försäljning kännetecknas av att gärningspersonen använder försäljningsprocessen för att vilse- leda någon för egen vinning.8 Med annonsbedrägerier menas att någon, via en internetannons, låtsas ha för avsikt att sälja en vara eller en tjänst som, trots betalning, aldrig levereras alternativt är falsk eller på något sätt inte motsvarar vad som stod i annonsen. Annonsering sker genom att gärnings- mannen använder en annan persons namn och adressuppgifter eller en helt påhittad identitet. Denna typ av bedrägeri rör som regel inte så stora belopp, medianvärdet avseende de granskade polisanmäl- ningarna är medan medianvärdet i de granskade domarna är . Det är oftast privatpersoner som drabbas av bedrägerierna.9 Fakturabedrägerier kan ha flera olika och ibland mer komplicerade upplägg. Bedrägeriet består ofta av att någon genom faktura kräver någon annan på betalning för en vara eller tjänst som denne aldrig beställt eller att fakturan avser ett högre belopp än vad parterna kom- mit överens om. Bedrägerierna begås ofta med hjälp av ett företag för att bedragarna på så sätt ska få tillgång till ett företagskonto för inbetalning av pengarna. som enskilda drabbas av denna typ av bedrägeri. De fakturerade beloppen ligger vanligen . Medianvärdet för de granskade ärendena är cirka 4 400 kronor.10 av bedrägerierna har ingen koppling till försäljning, köp, lån eller uttag. Det rör sig framför allt om en kategori som Brå kallar övriga telefon- och internetbedrägerier ().11 Vid telefon- och internetbedrägerier används internet eller tele- fonkontakter för att på olika sätt vilseleda personer att föra över 60–67. 68–78. Bedrägeribrottslighet och missbruk av identitetshandlingar pengar eller att lämna ut känsliga uppgifter, t.ex. kortuppgifter. I kategorin återfinns s.k. nätfiske som ofta innebär att gärningsper- sonen skickar ett mejl i syfte att få någon att lämna ifrån sig känslig information. Bedragarna kan också använda sig av telefon för att få del av informationen. Det kan också röra sig om bedrägerier som genomförs med hjälp av olika former av skadlig kod. Den skadliga koden sprids till datorer, mobiltelefoner och surfplattor genom att användare exempelvis öppnar en infekterad bilaga till ett mejl eller klickar på en länk. Den skadliga koden kan kryptera innehållet i datorn så att användaren inte längre får tillgång till det som ett meddelande som kräver en lösensumma för att låsa upp datorn visas. Det förekommer också bedrägerier som sker efter att någon gjort intrång i en persons e-post- eller Facebook-konto och därefter skickat ett mejl till kontohavarens kontakter som beskriver hur avsändaren befinner sig i en svår situation och är i behov av pengar. Medianvärdet för de granskade ärendena är cirka 4 000 kronor.12 En särskild typ av bedrägerier som inte tas upp i Brås rapport men som blivit allt vanligare är att bedragare via telefon lurar personer att använda sitt BankID, som är den e-legitimation som utfärdas av bankerna, och på så sätt får tillgång till personens inter- netbank. Det går till så att bedragaren ringer upp en person och utger sig för att vara från banken eller någon myndighet. Bedragaren får sedan personen att använda sin bankdosa eller sitt BankID. Bedraga- ren påstår ofta att det är bråttom och anger som skäl att denne ska hjälpa till att stoppa en misstänkt överföring. På så sätt får bedra- garen tillgång till personens internetbank och kan göra överföringar efter att personen godkänt dessa med sitt BankID. Det förekommer också att bedragaren förmår personen att skapa ett nytt mobilt BankID för att bedragaren sedan ska kunna göra olika överföringar. Särskilt äldre personer har utsatts för bedrägerierna.13 101–111. 13Se t.ex. /aktuellt/nyheter/2018/maj/polisen-varnar-for-telefonbedragerier/ och . Bedrägeribrottslighet och missbruk av identitetshandlingar Bidragsbrott innebär enligt 2 § bidragsbrottslagen (2007:612) att någon lämnar oriktiga uppgifter eller inte anmäler ändrade förhåll- anden som han eller hon är skyldig att anmäla enligt lag eller för- ordning, och på så sätt orsakar fara för att en ekonomisk förmån felaktigt betalas ut eller betalas ut med ett för högt belopp. Med eko- nomisk förmån avses bidrag, ersättningar, pensioner och lån för per- sonligt ändamål som enligt lag eller förordning beslutas av Försäk- ringskassan, , , , Arbetsförmedlingen, kommunerna eller arbets- löshetskassorna. Brå har granskat 50 anmälda bidragsbrott. Det är främst Försäk- ringskassan, arbetslöshetskassorna och kommunerna som anmäler sådana brott. Brott begås genom att en sökande lämnar felaktig in- formation för att få ett för högt bidrag eller annan utbetalning från välfärdssystemen. Det kan också handla om att sökanden inte under- rättar den utbetalande myndigheten eller organisationen om ändrade förhållanden, vilket också leder till att personen får för mycket ut- betalt. Det rör sig framför alltom att felaktig information lämnas om inkomster. De belopp som betalas ut felaktigt varierar men median- värdet var . Det högsta beloppet var . I ungefär hälften av fallen rörde det sig om upp- repad brottslighet. Många av gärningspersonerna är inte kriminellt belastade utan snarare bidragstagare som har befunnit sig i en svår situation i livet eller haft svårt att förstå regelverket. Det förekom- mer dock också mer planerade och kvalificerade gärningspersoner som lärt sig hur man utnyttjar systemen exempelvis genom använd- ande av flera olika identiteter för att kombinera arbete och bidrag. Bidragsbrott begås också inom ramen för mer omfattande ekono- misk brottslighet eller organiserad brottslighet där företag ofta an- vänds. Bedrägeribrottslighet och missbruk av identitetshandlingar Det förekommer att falska eller kapade identiteter används av arbetsgivare vid rapportering av anställda för att tillskansa sig bi- drag.14 Utredningen om organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet mot välfärden har konstaterat att när det gäller brotts- lighet som särskilt riktas mot välfärdssystemen förekommer det att oriktiga uppgifter om identiteter eller bosättning blir registrerade i folkbokföringsdatabasen på grundval av förfalskade eller manipu- lerade identitetshandlingar. De falska identiteterna används därefter för att begå brott.15 3.5Missbruk av identitetshandlingar i samband med bedrägeri och bidragsbrott Brå har konstaterat att det vid många bedrägerier är ett centralt mo- ment att utge sig för att vara någon annan. När det gäller bedrägerier enligt ingår någon form av identitetsmissbruk i 63 pro- cent av fallen.16 Identitetsmissbruk kan innefatta användning av förfalskade, stulna eller felaktigt utfärdade identitetshandlingar men behöver inte göra det. Det finns ingen statistik som visar i hur många fall identitets- handlingar har använts för att begå brott. Det hänger samman med att brottskoderna inte är indelade på ett sådant sätt att det kan ut- läsas. Det finns dock uppgifter som pekar på att användning av iden- titetshandlingar är vanligt förekommande vid vissa typer av bedräge- rier. Av Brås rapport framgår alltså att missbruk av identiteter är van- ligt förekommande vid kreditbedrägerier, dvs. när någon tar lån eller genomför ett köp på kredit i någon annans namn. Som anges i av- snitt 3.3.2 ingår i stort sett alltid någon form av identitetsmissbruk vid denna typ av bedrägeri eftersom det i princip är en förutsättning för att brott ska kunna begås. Ofta används en fysisk identitetshand- ling när dessa brott begås. Av uppgifter från framgår att det an- mäls omkring 25 000–30 000 kreditbedrägerier. av fallen levereras den beställda varan till ett utlämningsställe där den som hämtar ut varan måste visa upp en giltig identitetshandling för att få 14Brottsförebyggande rådets rapport i (2016:9) s. 112–128. 15SOU 2017:37 s. 267. 16Brottsförebyggande rådets rapport i (2016:9) s. 148 ff. Bedrägeribrottslighet och missbruk av identitetshandlingar ut sitt paket. Gärningspersoner som beställer varor som levereras till utlämningsställen eller tar lån i annans namn måste alltså ha tillgång till en falsk, stulen eller oriktigt utfärdad identitetshandling för att kunna genomföra bedrägeriet. Enligt en mycket grov uppskattning av är det cirka 10 000–20 000 paket som hämtas ut med hjälp av en falsk, stulen eller oriktigt utfärdad identitetshand- ling . Vid kontakt med har framkommit att falska, stulna eller oriktigt utfärdade identitetshandlingar också används vid vissa kortbedrägerier, de s.k. CNP-bedrägerierna. I samband med att köp gjorts på internet med stulna kortuppgifter måste nämligen, i de fall varan levereras till ett utlämningsställe, även i detta fall en iden- titetshandling visas upp för att varan ska kunna hämtas ut. Vid bidragsbrott vilseleder gärningspersonen ofta med hjälp av andra uppgifter än identitetsuppgifter. Enligt Brå förekommer dock även här missbruk av identiteter. Användande av olika identiteter innebär att samma person antingen kan kombinera arbete och bidrag eller ansöka om bidrag ur olika system parallellt och på så sätt få ut ersättning felaktigt.17 Det är dock oklart i hur stor omfattning iden- titetshandlingar används i samband med bidragsbrott. Att oriktiga uppgifter om identiteter eller bosättning som registreras i folkbok- föringsdatabasen på grundval av förfalskade eller manipulerade iden- titetshandlingar används för att begå brott konstaterades av Utred- ningen om organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet mot välfärden. Utredningen kunde dock inte bedöma i hur stor omfatt- ning oriktiga identiteter förekommer vid kvalificerad välfärdsbrotts- lighet.18 De förfalskade identitetshandlingar som används för att begå be- drägerier köper gärningspersonerna enligt ofta på nätverk på internet som inte är synliga för allmänheten och som inte nås med vanliga sökmotorer. s. 122 och 159. 18SOU 2017:37 s. 261 och 267. Bedrägeribrottslighet och missbruk av identitetshandlingar 3.6Aktörer som drabbas av identitetsmissbruket Bedrägeribrottsligheten drabbar många olika delar av samhället. Även om det ofta är privatpersoner som upptäcker och anmäler bedräge- rierna är det ofta andra som drabbas av de direkta ekonomiska kon- sekvenserna. Vid kreditbedrägerier är det främst kreditföretag, fakturerings- bolag, finansbolag, banker eller företag inom handel som drabbas ekonomiskt av bedrägerierna. Enskilda drabbas främst på andra sätt än ekonomiskt genom de olika konsekvenser som en identitetsstöld kan leda till. Även konsumenterna drabbas dock indirekt genom höjda priser. Detsamma gäller vid kortbedrägerierna där det framför allt är banker, kortutgivare och företag inom handel som står för den eko- nomiska förlusten medan privatpersoner får sina identiteter eller kort utnyttjade. Det förekommer även företag vars kontokort miss- brukas. I samband med bidragsbrott är det de utbetalande myndigheterna och organisationerna som drabbas av brottsligheten. Eftersom brotten avser felaktigt utbetalade skattemedel drabbar denna brottslighet även indirekt allmänheten.19 Eftersom det saknas statistik över bedrägeribrott som begås med hjälp av falska, stulna eller oriktigt utfärdade identitetshandlingar är det inte möjligt att göra någon beräkning av de totala ekonomiska konsekvenserna av brottsligheten. Med beaktande av antalet bedrä- gerier, de belopp som bedragaren har kommit över och det faktum att vissa typer av bedrägerier förutsätter användande av identitets- handlingar kan det dock antas att det rör sig om stora summor. De ekonomiska konsekvenserna drabbar, som anges ovan, främst när- ingslivet. Den brottslighet som är riktad mot välfärdssystemen drab- bar dock staten och i förlängningen även allmänheten. För den enskilde som drabbas av att någon använder sig av dennes identitetshandling kan bedrägeribrotten få allvarliga konsekvenser. 19Brottsförebyggande rådets rapport i (2016:9) s. 131 f. Bedrägeribrottslighet och missbruk av identitetshandlingar Det rör sig som regel inte om några direkta ekonomiska konse- kvenser i längden eftersom den enskilde vanligtvis undgår betal- ningsansvar om köpet eller fakturan bestrids, personnumret spärras för nya kreditköp och händelsen polisanmäls. Kortvarigt kan emel- lertid den enskilde drabbas av likviditetsproblem som i sin tur kan komma att påverka den enskildes ekonomi allvarligt. Den enskildes konton kan komma att tömmas och den enskilde kan bli skyldig att betala vissa belopp i avvaktan på utredning för att inte bli föremål för inkassokrav. Framför alltpåverkas den enskilde av att bedrägeriet medför stor olägenhet och stort obehag. Köpet måste bestridas och identitetshandlingen spärras hos utfärdaren eller tillverkaren. Dess- utom kan personnumret behöva spärras för kreditupplysning hos kreditupplysningsföretagen. Det finns cirka 20 olika kreditupplys- ningsföretag som är godkända av Datainspektionen. Bedragarna har ofta god kännedom om vilka företag som använder mindre kredit- upplysningsföretag och utnyttjar detta. Det stora antalet kreditupp- lysningsföretag gör det oöverskådligt och tidskrävande för den en- skilde. Det förekommer dock samarbete mellan flera av de stora kreditupplysningsföretagen vilket gör att en spärr hos ett av dessa företag även registreras hos de övriga företag som ingår i samarbetet. Även om både identitetshandlingen och möjligheten till kreditköp spärras, kan dock bedragaren använda den stulna identiteten i andra sammanhang, t.ex. vid kontakt med myndigheter eller sjukvården. Att personnumret är spärrat för kreditköp skapar även problem vid köp som den enskilde själv vill göra så länge spärren ligger kvar.20 Konsumenterna kan dessutom indirekt drabbas även av de eko- nomiska konsekvenserna av bedrägerierna. Detta eftersom priserna på varor och tjänster kan behöva höjas för att täcka de förluster företagen drabbas av på grund av bedrägerierna.21 Enligt den nationella trygghetsundersökningen som genomförts av Brå utsattes av befolkningen för försäljningsbedrägeri och för kort- eller kreditbedrägeri . Det är en liten ökning då andelen var 4,5 respektive 4,9 pro- cent. Enligt undersökningen har av de tillfrågade uppgett att de ofta oroar sig för att utsättas för bedrägeri på internet. 20Brottsförebyggande rådets rapport i (2016:9) s. 160, /vanliga-fraagor/spaerra-ditt-personnummer/ och /utsatt-for- brott/olika-typer-av-brott/bedrageri/identitetsintrang/ Hämtad . 21Brottsförebyggande rådets rapport i (2016:9) s. 228. Bedrägeribrottslighet och missbruk av identitetshandlingar ligger nästan i nivå med de som uppgett att de ofta oroar sig för att bli utsatta för bostadsinbrott, som enligt samma under- sökning är den brottstyp som flest personer oroar sig för.22 Det kan alltså konstateras att en stor andel av befolkningen oroar sig för att bli utsatta för bedrägeri. 22Brottsförebyggande rådet Sammanställning av centrala resultat från Nationella trygghets- undersökningen 2018. Som utgångspunkt gäller att det är den som en identitetshandling visas upp för som måste ta ställning till om den aktuella handlingen kan godtas som bevis om en persons identitet. Det brukar dock sägas att det finns fem svenska identitetshandlingar som allmänt accepte- ras som bevis på innehavarens identitet. De fem handlingarna är pass, nationellt identitetskort, identitetskort för folkbokförda i , körkort och SIS-märkt id-kort (SIS står för Swedish Standards Insti- tute). Identitetshandlingarna behandlas närmare i avsnitt 4.2–4.6. För- utom dessa fysiska identitetshandlingar finns det också elektroniska identitetshandlingar (e-legitimationer). Dessa behandlas i kapitel 5. Utöver de fem allmänt accepterade fysiska identitetshandlingarna finns det en mängd olika handlingar av skiftande kvalitet som ibland kan användas för att identifiera sig. Som exempel kan nämnas tjänste- kort utan SIS-märkning, medlemskort, passerkort, kundkort och det s.k. , dvs. det kort som utfärdar till asyl- sökande. Sådana handlingar godtas inte allmänt som identitetshand- lingar, men kan i vissa sammanhang anses som tillräckligt identitets- bevis. Några av de handlingar som inte är allmänt accepterade iden- titetshandlingar behandlas översiktligt i avsnitt 4.7. Slutligen kan även utländska identitetshandlingar accepteras i vissa fall. Dessa berörs kortfattat i avsnitt 4.8. Staten har tidigare inte tagit något övergripande ansvar för att ut- färda identitetshandlingar till invånarna. I stället har det sedan 1970- talet ansetts vara en fråga för marknaden att lösa. togs vissa initiativ till ett ökat ansvar för staten att säkerställa att det finns möjlighet för invånare i att få id-kort. Detta till följd av att det då blev svårare för vissa personer att få id-kort på grund av skärpta krav på marknaden, som tillkommit för att motverka att per- soner och intygsgivare lämnade oriktiga uppgifter vid ansökan om identitetshandlingar. Bl.a. av det skälet infördes iden- titetskort för folkbokförda i . Införandet av det kortet inne- bär att det finns en handling som enbart har som funktion att styrka identitet och som staten har ansvar för att tillhandahålla. Ge- nom införandet av identitetskort för folkbokförda i får sta- ten sägas ha tagit ett visst ansvar för att se till att de som bor i kan få ett id-kort som är allmänt accepterat. I övrigt är de dokument som staten tillhandahåller inte identitets- handlingar som enbart har den funktionen. Pass är primärt en rese- handling. Det nationella identitetskortet tillkom delvis i syfte att underlätta resandet inom EU. Körkort är i första hand ett bevis om en persons förarbehörighet. Dessa handlingar används dock även som identitetshandlingar och accepteras allmänt som sådana, både av marknaden och samhället. Pass regleras i passlagen (1978:302) och passförordningen (1979:664). Kompletterande föreskrifter finns när det gäller hantering i föreskrifter och allmänna råd om polismyndigheternas hantering av pass och nationellt identitetskort (RPSFS 2009:14). Inom pågår ett arbete med att revidera föreskrifterna. föreskrifter om handlägg- ningen av ärenden om pass, Europeiska unionens provisoriska rese- handling och nationellt identitetskort (UF 2009:9) gäller för pass- myndigheter utom riket. Ett svenskt pass uppfyller både EU-rättsliga krav och den civila luftfartens FN-organs, (), rekommendationer om säkerhetsstandard.1 Den centrala gemenskapsrättsliga rättsakten är rådets förordning (EG) nr 2252/2004 av om standarder för säkerhets- detaljer och biometriska kännetecken i pass och resehandlingar som utfärdas av medlemsstaterna (EU:s passförordning). Förordningen reglerar i första hand skyddet mot förfalskning. Den innehåller bl.a. bestämmelser om utformning, tillverkning, säkerhetsdetaljer och 1Machine Documents (dokument 9303) del 3. SOU 2019:14Svenska fysiska identitetshandlingar Förordningen är utformad med beaktande av . Pass är internationellt sett det dokument som i störst utsträck- ning accepteras som identitetshandling. Pass är först och främst en resehandling som ska medföras vid resa ut ur och in i med vissa undantag (5 § passlagen). Passet ska visas upp på begäran och passinnehavaren ska lämna sina fingeravtryck och låta sitt ansikte bli fotograferat digitalt för att det ska vara möjligt att kontrollera att dessa motsvarar de uppgifter som finns lagrade i passet (5 a § pass- lagen). Av 1 § passlagen följer att svenskt pass utfärdas till svenska med- borgare. Pass utfärdas enligt 3 § passlagen som vanligt pass eller sär- skilt pass. Särskilt pass kan utfärdas som provisoriskt pass, extra pass, tjänstepass eller diplomatpass. Vanliga pass är som huvudregel giltiga .