sou · H6B388 · 2019-01-01 00:00:00 — ska då minska kontantförmånen med ett belopp som mot- svarar kostnaderna för omvårdförmånen från den andra medlems- staten. Men förmåner ska bara samordnas om de har samma syfte och det måste avgöras från fall till fall om förmånerna har samma 10710 kap. 28 § OSL. 108Artikel 34 i förordning 883/2004. 109Det framgår tydligt av skäl 24 i förordning 883/2004, där det står att särskilda bestämmelser måste fastställas för att förhindra sammanträffande av sjukvårdsförmåner och kontanta sjuk- vårdsförmåner när de är av samma typ som de som behandlades av domstolen i målen C-215/99 Jauch och C-160/96 Molenaar, under förutsättning att förmånerna täcker samma risk. syfte eller inte. Detta kan illustreras med följande exempel. , som är behörig medlemsstat, betalar ut en kontantförmån till en person som bor i . Om bosättningsstaten beviljar en vårdförmån som den svenska förmånen betalas ut, blir frågan om förmånerna ska samordnas beroende av om de har samma syfte eller inte. Om den svenska förmånen syftar till att en person med funktionsnedsättning ska integreras på arbetsmarkna- den medan den tyska förmånen syftar till att tillhandahålla hemtjänst kan förmånerna inte anses ha samma syfte. Därför skulle det inte bli aktuellt att reducera den svenska kontantförmånen, utan förmånerna skulle utges parallellt.110 I enlighet med kommissionens förslag ska bestämmelsen fortsatt gälla, vilket innebär att förmåner vid långvarigt vårdbehov ska sam- ordnas i den stat som betalar ut kontantförmånerna om det finns en samtidig rätt att få vårdförmåner för samma ändamål där personen är bosatt eller vistas. Det sagda innebär att en person som är försäkrad för kontantförmåner i (p.g.a. arbete) och för förmåner som mot- svarar assistansersättning i (bor i ) har rätt till vård- förmåner i . I ett sådant fall behöver de polska myndigheterna veta om utger en sådan motsvarande förmån. Det kommer därför att behövas sekretessbrytande regler för att kommunen respek- tive landstingen ska kunna lämna uppgiften till som är den behöriga institution som de polska myndigheterna vänder sig till. måste i det fallet kunna få reda på vilka LSS insatser som ges för att tillhandahålla uppgiften till de polska myndig- heterna så att den senare har möjlighet att beakta värdet av de svenska förmånerna vid beräkningen av den polska kontantförmånen för per- sonen (om bedömningen är att förmånerna utges för samma risk- situation). Även om Administrativa kommissionen kommer att utarbeta en förteckning över medlemsstaternas vård- respektive kontantförmåner vid långvarigt vårdbehov är utredningens bedömning att förteck- ningen inte kommer att vara heltäckande. kommer därför att behöva utreda om den andra statens förmåner är vårdför- måner vid långvarigt vårdbehov för att kunna besvara om förmånerna som utges i den andra staten är liknande eller motsvarande de svenska förmånerna som exempelvis insatser enligt LSS. (2010) Analysis of selected concepts of the regulatory framework and practical conse- quences on the social security coordination, s. 19. För att ska kunna dels sköta kostnadsdelen för kommunens och landstingens räkning, dels kunna lämna upplys- ningar till andra medlemsstater om en person är beviljad insatser enligt LSS, måste det i LSS införas en uppgiftsskyldighet för kom- munen och som bryter sekretessen. Kommunen och kan då utan hinder av sekretess lämna uppgifterna till . Bestämmelsen införs i den föreslagna lagen om kostnadsansvar (avsnitt 15.7). kommer att lämna uppgifterna som den får från kommunen vidare till den behöriga institutionen i den andra staten inom ramen för handläggning av ärenden. I artikel 76 i förordning 883/2004 finns bestämmelser om samarbete och bistånd mellan social- försäkringsinstitutioner. I artikel 2 i tillämpningsförordning 987/2009 regleras informationsutbytet mellan institutionerna. Där framgår att institutionerna utan dröjsmål ska utbyta nödvändiga uppgifter för att kunna fastställa rättigheter och skyldigheter enligt förordning 883/2004. I 8 kap. 3 § sekretesslagen framgår att utgångspunkten är att en sekretessbelagd uppgift inte får röjas för en utländsk myndighet. Det görs dock i första punkten ett undantag för det fall som uppgifts- lämnandet har reglerat i lag eller förordning. Med lag likställs för- ordning 883/2004. Vi menar att det därför inte behövs en motsvarande sekretessbrytande regel för . 15.8Vilka kan konsekvenserna vara att samordna förmåner som kontantförmåner? I detta avsnitt analyseras tänkbara problem, konsekvenser, fördelar och risker om assistansersättningen och personlig assistans enligt LSS skulle klassificeras som kontantförmåner. Även om utredningen menar att det mesta tyder på att assistans- ersättning även framöver (särskilt med anledning av förslaget om förmåner vid långvarigt vårdbehov och definitionen av vårdförmån) kan klassificeras som vårdförmåner finns en viss risk att både assi- stansersättning och personlig assistans i LSS skulle kunna komma att bedömas som kontantförmåner. Gränsdragningen mellan vårdför- måner och kontantförmåner är svår, eftersom det bland annat handlar om hur pengarna betalas ut och vilka krav det finns för hur pengarna används. Nedan redovisar vi olika alternativ för hur assistansersättning och personlig assistans enligt LSS skulle kunna förändras för att kunna begränsa exporten av förmånerna (avsnitt 15.8.8). De andra insat- serna enligt LSS, är tjänster eller naturaförmåner och klassificeras som vårdförmåner eftersom insatserna är starkt knutna till tjänster i (avsnitt 15.4.4) Vi bedömer att dessa inte kommer att be- dömas som kontantförmåner vid sjukdom alternativt kontantför- måner vid långvarigt vårdbehov. Det är dock den som gör bedömningen av vilka förmåner som ska samordnas och hur de ska samordnas och därefter anmäler detta till kommissionen.111 15.8.1Arbetstagare i kan beviljas assistansersättning och personlig assistans enligt LSS även om de bor i en annan stat Förordning 883/2004 innehåller inte några materiella regler angående rätten till kontantförmåner, men i vissa kapitel i förordningen finns bestämmelser som har en inverkan på den nationella lagstiftningen. Det är exempelvis tydligt att nationella bosättningskrav för kontant- förmåner inte kan upprätthållas i de fall förordningen är tillämplig. Förmånerna kan exporteras till vilken annan medlemsstat i EU/EES- området som helst, samt , vilket innebär att det nationella kravet på bosättning i inte kan upprätthållas, trots att det finns ett sådant krav i den nationella lagstiftningen.112 Det gäller dock under förutsättning att övriga förmånsvillkor är uppfyllda. Det kan illustreras genom följande exempel. Om en arbetstagare som arbetar i men är bosatt i ansöker om en bosätt- ningsbaserad kontantförmån som barnbidrag kan det nationella kravet på bosättning i inte upprätthållas. Arbetstagaren kan alltså få bosättningsbaserade förmåner från fast han eller hon bor i . Det innebär alltså att kontantförmånerna bekostas av . I dessa fall finns det inga möjligheter att kräva återbetalning från någon annan stat. Om en arbetstagare upphör att arbeta i är inte längre behörig stat, det vill säga den stat en person är försäkrad i, och 111Artikel 9 i förordning 883/2004. 112Jämför med handikappersättning som av den är anmäld som en kontant- förmån vid sjukdom. Se även 5 kap. 9 § p. förmånerna ska inte längre betalas ut från Sverige.113 Det ankommer på varje medlemsstat att i sin nationella lagstiftning ange dessa vill- kor.114 Det är därför värt att notera att reglerna i den svenska social- försäkringsbalken anger villkoren för hur länge en person kan komma att omfattas av svensk socialförsäkring.115 Arbetstagare har enligt socialförsäkringsbalken fortsatt försäkringsskydd , men har i ett mål om barnbidrag konsta- terat att enbart det förhållandet att arbetstagarna kvarstod i den arbetsbaserade försäkringen inte innebar att de omfattades av svensk lagstiftning. Rätten till barnbidragen för de barn som var bosatta i upphörde med att anställ- ningen i upphörde och arbetstagaren flyttade tillbaka till Polen.116 Ett potentiellt problem är hur eller i före- kommande fall en kommun ska kunna veta när en arbetstagare har avslutat sin anställning i och flyttat till en annan stat. Arbets- tagaren har skyldighet att anmäla till att han eller hon flyttar från om det påverkar rätten till en förmån.117 I detta sammanhang kan noteras att i det fall personlig assistans enligt LSS omfattas av förordningens bestämmelser och klassificeras som kontantförmåner finns inte motsvarande bestämmelser om hur länge en person är försäkrad. Vi bedömer dock att det inte behövs en reglering i LSS utöver den föreslagna upplysningsparagrafen i LSS som hänvisar till 5 och 6 kap. socialförsäkringsbalken. 15.8.2Familjemedlemmar till en arbetstagare i kan beviljas assistansersättning och personlig assistans enligt LSS även om de är bosatta i en annan stat Om är behörig stat på grund av att en arbetstagare utför arbete i kan även hans eller hennes familjemedlemmar ha rätt till kontantförmåner, även om de bor i en annan stat.118 Om assistansersättning och personlig assistans klassificeras som kontantförmåner, kan det innebära att familjemedlemmar kan ta del 113Artikel 11.3 a i förordning 883/2004. 114För ett liknande resonemang se dom i Kik, C-266/13, ECLI:EU: C:2015:188, punkten 51. 1155 kap. socialförsäkringsbalken. 116HFD mål nr 2679–16 och HFD 2017 ref. 44. 117110 kap. 46 § socialförsäkringsbalken. 118Artikel 21 i förordning 883/2004. av assistansersättning och personlig assistans utan att vara bosatta eller arbeta i eftersom det nationella bosättningskravet då inte kan upprätthållas. Det kommer därför att innebära att familje- medlemmar beviljas assistansersättning och personlig assistans i enlig- het med LSS om de materiella villkoren för rätten till förmånerna är uppfyllda. Förmånerna bekostas av trots att familjemedlem- marna är bosatt i en annan medlemsstat. Det kan innebära att För- säkringskassan, eller i förekommande fall en svensk kommun, inte kan neka en arbetstagare eller dennes familjemedlemmar förmåner från på grund av att de inte är bosatta i . Ett problem för räkning är att assistansersättning och personlig assistans är konstruerade på så sätt att det måste finnas en kommun som ska ansvara för att bevilja personlig assistans samt medfinansiera assi- stansersättningen. Av avgörande kan man dra slutsatsen att kontant- förmåner kan betalas ut till familjemedlemmar under förutsättning att de inte har rätt till liknande förmåner enligt lagstiftningen där de är bosatta.119 Det innebär att om liknande förmåner utges i den andra staten ska inte bevilja förmånerna. Alla medlemsstater har någon form av förmån vid långvarigt vårdbehov, men i vissa stater är dessa förmåner mycket begränsade medan de i andra stater utgör ett heltäckande system.120 Det kräver att den ansvariga myndigheten i behöver bedöma om det utges liknande förmåner i den andra staten.121 15.8.3En arbetstagare som har kontantförmåner med anledning av sitt arbete är fortsatt att anse som arbetstagare i den staten och omfattas av den statens försäkring En regel i förordningen som påverkar den svenska försäkringstill- hörigheten är bestämmelsen som gäller den som beviljats en förmån med anledning av sitt arbete och som flyttar till en annan stat. Bestämmelsen innebär att en anställd eller egenföretagare som på 119EU-domstolens dom i Hosse, C-286/03, ECLI:EU:C:2006:125 punkten 56. 120För en sammanställning över medlemsstaternas system, se TrESS. (2011). Coordination of Long-term Care Benefits- current situation and future . 121Jämför även avsnitt 15.5.2 om konstaterande i målet med tillämpning av förordning 492/2011, där familjemedlemmen kom i indirekt åtnjutande av likabehandling som ges till den migrerande arbetstagaren. grund av sitt arbete erhåller en kortvarig kontantförmån, även fort- sättningsvis anses som arbetstagare i den stat som betalar kontant- förmånen. Det skulle innebära att om en arbetstagare i gör ett tillfälligt arbetsuppehåll och erhåller en kortvarig förmån, exem- pelvis föräldrapenning eller sjukpenning, så kommer han eller hon fortsättningsvis att omfattas av svensk lagstiftning. Kommissionens förslag att ändra bestämmelsen innebär att kontantförmåner vid långvarigt vårdbehov inte ska vara en kontantförmån på grund av arbete.122 Den ändringen innebär att försäkringen upphör i om en arbetstagare som själv erhåller assistansförmåner (kontant- förmåner vid långvarigt vårdbehov) flyttar till en annan stat. Däremot borde detta innebära att en familjemedlem som har assi- stansersättning via arbetstagaren även fortsättningsvis ska kunna få assistansersättningen utbetald så länge som arbetstagaren har andra kontantförmåner från , som sjukpenning eller föräldrapenning. Ett problem i förhållande till föräldrapenning är att den kan tas ut vilket innebär att en arbetstagare kan fortsätta att omfattas av svensk socialförsäkring under lång tid.123 Det ska no- teras att förslaget från föräldraförsäkringsutredningen innebär en begränsning i hur föräldrapenningen kan tas ut. De flesta dagar ska tas ut innan barnet är tre år.124 uppfatt- ning när det gäller föräldrapenning att det är fråga om uttag av dagar på sjukpenningnivå eller grundnivå. menar att detta får anses innebära att en person ska ta ut föräldrapenning med minst en åttondedel per dag, sjuk dagar , vilket främst får betydelse fram till barnets ettårsdag. Efter barnets ettårsdag ska för- äldrapenningen tas ut så att en person har kvar sitt SGI-skydd.125 tolkning innebär en viss begränsning av hur länge en arbetstagare som uppbär föräldrapenning kan omfattas av svensk försäkring.126 Den tolkningen kan därför också begränsa hur länge assistansersättningen (om det är en kontantförmån vid långvarigt vårdbehov) för familjemedlemmar kan betalas ut. 122Europeiska kommissionen (2016), Förslag till och Rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen och av förordning (EG) nr 987/2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EEG) nr 883/2004, KOM 2016 (815), s. 28. 1998/99:119, s. 150 och 191. 125Försäkringskassan (2017). Övergripande bestämmelser i , unionsrätten och internatio- nella avtal, s. 158 f. 126Försäkringskassan (2018). Rättsligt ställningstagande 2018:06. 15.8.4Fördelar med att en förmån är klassificerad som en kontantförmån Det kan i sammanhanget vara värt att nämna att i förhandsavgörandet om den finska personliga assistansen, argumenterade för att förmånen skulle bedömas som en kontantförmån. En anledning till att argumentera för att en förmån är en kontantförmån, som kan exporteras, är att det finns möjligheter för den behöriga medlems- staten att ha kostnadskontroll. Det innebär att den behöriga staten på förhand kan veta hur mycket det kommer att kosta att betala ut förmånen. I det fall det är en vårdförmån, som i vissa fall kan ges i en annan medlemsstat, får den behöriga staten i stället en räkning som ska betalas utan att medlemsstaten kan budgetera för kostnaden eftersom det är omöjligt att veta den exakta kostnaden. Det leder till att det inte finns samma kostnadskontroll. Ur den enskildes perspektiv, för den som har ett långvarigt vård- beroende och är beroende av hjälp i det dagliga livet, är det positivt om förmånerna är kontantförmåner eftersom det underlättar den fria rörligheten. 15.8.5Det är inte möjligt för kommunen att verkställa personlig assistans utomlands Ur ett EU-rättsligt perspektiv är det nog ovidkommande för EU huru- vida ska verkställa personlig assistans utomlands. Ur ett EU:s perspektiv är det möjligt, när det gäller ekonomiskt stöd till per- sonlig assistans i LSS, att det ses som att betalar ut pengar som kan användas för köp av tjänst i en annan medlemsstat (kon- tantförmån). Men en person som beviljats ekonomiskt stöd till skä- liga kostnader för assistans kan emellertid även få insatsen verkställd utomlands under förutsättning att det är möjligt för assistansanord- naren att utföra uppdraget.127 Eftersom personlig assistans i LSS inte bara avser en allmän ekonomisk ersättning kan en person när som helst begära verkställighet genom kommunen som ett alternativ till ekonomiskt stöd. Kommunen har sitt grundansvar enligt LSS, att på den enskildes begäran gå in och hjälpa till om de av brukaren anställda assistenter (eller anställda av andra assistansanordnare) tillfälligtvis inte kan utföra arbetet på grund av sjukdom eller liknande. 127HFD 2010 ref. 69. ska även ansvara för tillfällig utökning av assistansen utöver vad som beräknats som assistansersättning, exempelvis för att kunna göra en semesterresa, vid sjukdom, sjukhusvistelse, m.m. En fråga som då uppkommer är om en kommun är skyldig att utföra assistans utom- lands. Det finns reglering i 2 kap. 1 § kommunallagen, den så kallade lokaliseringsprincipen, som innebär att en åtgärd måste vara knuten till kommunens område. Det borde innebära att biträde av personlig assistans eller att en brukare valt kommunen som ut- förare enbart kan erhålla personlig assistans i svensk kommun. Om kommunen ska ha skyldighet att utföra assistans utomlands måste kommunallagen ändras eftersom det inte är en skyldighet för kommunen att utföra insatsen utomlands.128 Utredningen kommer inte att föreslå en ändring av kommunallagen. 15.8.6Exportera kontantförmåner från till en annan medlemsstat Assistansersättning innebär att staten ansvarar för kostnaderna när behovet av personlig assistans för sådana grundläggande behov som avses i 9 a § LSS i genomsnitt överstiger . För den som beviljats assistansersättning ska kommunen dock ersätta kost- naderna för de första . När assistans- ersättningen infördes baserades ersättningen på de faktiska kost- naderna som den assistansberättigade fick betala till anordnaren, men det fanns ett tak för hur hög ersättning som kunde betalas ut. infördes en schablon. Schablonbeloppet som ut- betalas till den assistansberättigade eller assistansanordnaren129 är beräknat utifrån svenska förhållanden. Det är regeringen som beslutar om schablonersättningens storlek. Om det finns särskilda skäl kan besluta att assistansersättningen ska betalas ut med ett högre timbelopp än det vanliga schablonbeloppet. Det högre beloppet får inte överstiga schablonen med . Särskilda skäl kan vara en assistent med speciell kompetens, omfattande assistans som är förlagd på obekväm arbetstid eller en 1282 kap. 1 § kommunallagen. 12951 kap. 19 § socialförsäkringsbalken. assistent som fungerar som arbetsledare för att samordna den per- sonliga assistansen.130 Beloppet som ska täcka skäliga kostnader för personlig assistans enligt LSS har, till skillnad från assistansersättningen, inte schabloni- serats. Avsikten var att ersättningen för personlig assistans skulle täcka de faktiska kostnaderna som den enskilde har för sin assistans. Det är dock inte obegränsat eftersom det ska vara skäliga kostnader. Skäliga kostnader är samma slags kostnader som för assistansersätt- ningen. Schablonen kan därför tjäna till viss ledning vid bedömningen av kostnadernas skälighet. Det kan uppfattas som att taket för per- sonlig assistans är schablonen.131 När det gäller ersättningen till assistansberättigade och anordnare samt kostnadsutvecklingen är det närmare beskrivet i kap. 22, 23 och 12. har inte gjort några prognoser över om för- slaget om förmåner vid långvarigt vårdbehov kan leda till att ett ökat antal personer beviljas förmåner vid långvarigt vårdbehov. I kom- missionens förslag verkar det som att antagandet är att det sker en liten ökning. Om den ekonomiska ersättningen exporteras till en stat med låga kostnader kan det leda till överkompensation för betalningsmottagaren I det fall kommunen beslutar om personlig assistans, och den assi- stansberättigade valt en privat anordnare, kan kommunen välja att i stället betala de faktiska kostnaderna upp till ett tak till den privata anordnaren. Schablonbeloppet är inte bindande för kommunen men bör vara vägledande för det ekonomiska stödet från kommunerna.132 Det är en fördel i en gränsöverskridande situation inom EU/EES om ersättningen för personlig assistans betalas ut för de faktiska kost- naderna som ersätts i efterhand i stället för med ett schablonbelopp, om schablonbeloppet är taket. Genom att ersätta de faktiska kost- naderna kan riskerna för överkompensation undvikas. En fråga som därför uppkommer i detta sammanhang är om det är möjligt att ha 13051 kap. 11 och 16 §§ socialförsäkringsbalken. Se även 5 § förordning (1993:1091) om assistans- ersättning. Se också (2003). Assistansersättning, vägledning 2003:6, version 20, s. 145 f. 1992/93:159 s. 175. Se även RÅ 2005 ref. 85 och 86. Se även SKL skrivelse dnr 09/1087. 1992/93:159, s. 175. Se även Prop. 1996/97:150, s. 137–138. kvar schablonbeloppet utifall assistansersättning och personlig assistans anses vara kontantförmåner som kan exporteras till andra EU/EES- medlemsstater. Det är en fördel om det finns en bättre kontroll på hur ersättningen används och att ersättningen inte överstiger de faktiska kostnaderna för den utförda assistansen. Det förutsätter att uppgifter om assistenternas löner och arbetstider och uppgifter om andra kostnader rapporteras in. En nackdel med ett ersättnings- system som är baserat på redovisade kostnader är att det tenderar att skapa incitament för att redovisa högre kostnader. Det kan även innebära en anpassning av kostnaderna till taket, som tar sikte på brukare med de största behoven och därigenom de högsta kostna- derna. System med att ersätta för de faktiska kostnaderna riskerar att bli kostnadsdrivande. En annan nackdel med en sådan modell är att de skapar osäkerhet om vilka förutsättningar som gäller för anord- nandet av assistansen. Om en anordnare inte på förhand vet vilka kostnader som kommer att godkännas finns risken att exempelvis utbildning till de personliga assistenterna inte genomförs för att anordnare inte vill riskera att inte få ersättning för kostnaden. Det skulle i slutändan kunna drabba brukaren.133 Eftersom den största delen av kostnaderna för personlig assistans består av löner skulle det dessutom vara en nackdel att ersätta med de faktiska kostnaderna i det fall assistansersättningen kan exporteras till en stat med höga lönekostnader. Men eftersom det måste finnas ett tak för de faktiska kostnaderna, även om förmånerna exporteras till en stat med högre löner, så utbetalas endast ersättning upp till taket enligt svenska förhållanden. Det tyder på att med både låga och höga lönekostnader hamnar man i riktning mot taket i ett system med redovisning av faktiska kostnader. Det talar för att ha en schablonersättning även i det fall ersättningen kommer att exporteras. Det är därför utred- ningens bedömning att även i en gränsöverskridande situation inom EU har en schablon den stora fördelen att den förenklar administ- rationen och skapar förutsägbarhet jämfört med alternativet att ersätta anordnaren för faktiska kostnader. 133SOU 2014:9, s. 159 ff. Ett högre belopp än schablonbeloppet kan betalas ut om det exporteras till en stat med högre kostnader En annan konsekvens av att assistansersättningen och personlig assi- stans klassificeras som en kontantförmån är att om det exporteras till en stat med högre löneläge och högre kostnadsnivåer kan det skapa ett hinder för den fria rörligheten. Det kan hindra den fria personrörligheten eftersom ersättningen inte kommer att täcka kost- naden för de insatser som personen har behov av. Svårt att ha insyn och kontrollera om ersättning använts till köp av personlig assistans i en annan medlemsstat När det gäller assistansersättningen ska följa upp och kontrollera att ersättningen används till köp av personlig assistans.134 behöver därför få tillgång till under- lag som visar att anordnaren anlitats och att assistansersättningen använts för köp av assistans.