sou · H7B31 · 2019-01-15 00:00:00 — Varje part ska överväga att vidta de lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder som krävs för att i sin inhemska lagstiftning straffbelägga uppsåtlig implantation av mänskliga organ från levande eller avlidna i de fall där implantationen sker utanför partens inhemska transplantationssystem eller i de fall där implantationen sker i strid med väsentliga principer i nationella lagar eller bestämmelser om transplantation. Om en part i enlighet med denna bestämmelse straffbelägger gärningar ska parten sträva efter att tillämpa även artiklarna 9–22 på dem. Artikel 7 – Olaglig värvning och rekrytering samt erbjudande och begärande av otillbörlig förmån 1Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att i sin inhemska lagstiftning straffbelägga uppsåtlig värvning och rekrytering av organdonatorer eller organmottagare i de fall där detta görs för ekonomisk eller därmed jämförbara fördelar för den värvande eller rekryterande personen eller för en tredje part. 2Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att straffbelägga uppsåtligt utlovande, erbjudande eller givande, vare sig direkt eller indirekt, från någon persons sida av någon otillbörlig förmån riktat till personer som arbetar inom hälso- och sjukvård, partens offentliga tjänstemän eller personer som, i någon egenskap, leder eller arbetar för enheter inom den privata sektorn, i syfte att få till stånd eller underlätta avlägsnande eller implantation av ett mänskligt organ i de fall där avlägsnandet eller implantationen sker under de omständigheter som anges i artikel 4.1 eller artikel 5 och, i tillämpliga fall, i artikel 4.4 eller artikel 6. CETS 216 – Olaglig handel med mänskliga 3Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att straffbelägga uppsåtligt begärande eller erhållande av någon otillbörlig förmån för personer som arbetar inom hälso- och sjukvård, partens offentliga tjänstemän eller personer som, i någon egenskap, leder eller arbetar för enheter inom den privata sektorn i avsikt att få till stånd eller underlätta avlägsnande eller implantation av ett mänskligt organ i de fall där avlägsnandet eller implantationen sker under de omständigheter som anges i artikel 4.1 eller artikel 5 och, i tillämpliga fall, i artikel 4.4 eller artikel 6. Artikel 8 – Beredning, bevarande, förvaring, transport, överföring, mottagande, import och export av olagligt avlägsnade mänskliga organ 1 Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att i sin inhemska lagstiftning straffbelägga a beredning, bevarande och förvaring med uppsåt av olagligt avlägsnade mänskliga organ i enlighet med vad som anges i artikel 4.1 och, i tillämpliga fall, i artikel 4.4, och b transport, överföring, mottagande, import och export med uppsåt av olagligt avlägsnade mänskliga organ i enlighet med vad som anges i artikel 4.1 och, i tillämpliga fall, i artikel 4.4. Artikel 9 – Medhjälp och försök 1Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att straffbelägga uppsåtlig medhjälp till begåendet av någon av de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention. 2Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att straffbelägga uppsåtligt försök att begå någon av de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention. 3Varje stat och Europeiska unionen får, vid undertecknandet eller vid deponeringen av sitt ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument, i en förklaring ställd till generalsekreterare, förklara att den förbehåller sig rätten att inte tillämpa, eller att endast i särskilda fall eller under särskilda förhållanden tillämpa, punkt 2 på gärningar som straffbeläggs i enlighet med artiklarna 7 och 8. Artikel 10 – Jurisdiktion 1Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder som krävs för att fastställa dess jurisdiktion beträffande alla gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention, i de fall där gärningen begås a inom dess territorium, b ombord på ett fartyg som för den partens flagg, c ombord på ett luftfartyg som är registrerat enligt den partens lagar, d av en av dess medborgare, eller e av en person som har sin hemvist inom dess territorium. 2Varje part ska sträva efter att vidta de lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder som krävs för att fastställa dess jurisdiktion beträffande alla gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention, i de fall där gärningen begås mot en av dess medborgare eller en person som har sin hemvist inom dess territorium. CETS 216 – Olaglig handel med mänskliga 3Varje stat och Europeiska unionen får, vid undertecknandet eller vid deponeringen av sitt ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument, i en förklaring ställd till generalsekreterare, förklara att den förbehåller sig rätten att inte tillämpa, eller att endast i särskilda fall eller under särskilda förhållanden tillämpa, de bestämmelser om jurisdiktion som anges i punkt 1 leden d och e. 4Beträffande lagföring av de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention ska varje part vidta de lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder som krävs för att säkerställa att dess jurisdiktion vad gäller punkt 1 leden d och e inte är underkastad villkoret att åtal endast kan väckas efter anmälan från brottsoffret eller angivelse från den stat där gärningen begicks. 5Varje stat och Europeiska unionen får, vid undertecknandet eller vid deponeringen av sitt ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument, i en förklaring ställd till generalsekreterare, förklara att den förbehåller sig rätten att inte tillämpa, eller att endast i särskilda fall eller under särskilda förhållanden tillämpa, punkt 4. 6Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att fastställa dess jurisdiktion beträffande de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention, i fall där en påstådd gärningsman befinner sig inom dess territorium och parten inte utlämnar honom eller henne till en annan stat enbart på grund av hans eller hennes nationalitet. 7När fler än en part hävdar jurisdiktion beträffande en påstådd gärning som straffbelagts i enlighet med denna konvention ska de berörda parterna, där så är lämpligt, samråda med målsättningen att bestämma vilken jurisdiktion som är lämpligast för lagföring. 8Utan att det påverkar tillämpningen av allmänna bestämmelser i internationell rätt utesluter inte denna konvention någon straffrättslig jurisdiktion som utövas av en part i enlighet med dess inhemska lagstiftning. Artikel 11 – Juridiska personers ansvar 1Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att säkerställa att juridiska personer kan ställas till ansvar för de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention och som begås för den juridiska personens av en fysisk person som handlar antingen individuellt eller som en del av den juridiska personens organ och som har en ledande ställning inom den juridiska personen som grundas på a en fullmakt att företräda den juridiska personen, b en befogenhet att fatta beslut för den juridiska personens räkning, c en befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen. 2Utöver de fall som föreskrivs i punkt 1 ska varje part vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att säkerställa att en juridisk person kan ställas till ansvar i de fall där en sådan fysisk person som avses i punkt 1 genom brist på överinseende eller kontroll har gjort det möjligt för en fysisk person som handlar på den juridiska personens vägnar att för den juridiska personens begå en gärning som straffbeläggs i enlighet med denna konvention. 3Beroende på partens rättsliga principer kan en juridisk persons ansvar vara straffrättsligt, civilrättsligt eller förvaltningsrättsligt. 4Detta ansvar ska inte påverka det straffrättsliga ansvar som de fysiska personer som begått gärningen har. CETS 216 – Olaglig handel med mänskliga Artikel 12 – Påföljder och åtgärder 1Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att säkerställa att de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention beläggs med effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder. Dessa påföljder ska när det gäller sådana gärningar som straffbeläggs i enlighet med artikel 4.1 och i tillämpliga fall artiklarna 5 och 7– 9, när de begås av fysiska personer, inbegripa frihetsberövande påföljder som kan föranleda utlämning. 2Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att säkerställa att juridiska personer som i enlighet med artikel 11 ställts till ansvar blir föremål för effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder, som ska innefatta straffrättsliga eller andra bötesstraff och som kan innefatta andra åtgärder som a)tillfälligt eller permanent näringsförbud, b)rättslig övervakning, c)ett rättsligt beslut om avveckling av verksamheten. 3Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för a)att tillåta förverkande och konfiskering av av de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention eller av egendom till ett värde som motsvarar sådan , b)att tillfälligt eller permanent kunna stänga en inrättning som har använts för att begå någon av de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention, utan att det påverkar rättigheter för tredje parter i god tro, eller för att tillfälligt eller permanent, i överensstämmelse med tillämpliga bestämmelser i inhemsk lagstiftning, neka gärningsmannen att utöva en yrkesverksamhet av relevans för begåendet av någon av de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention. Artikel 13 – Försvårande omständigheter Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att säkerställa att följande omständigheter, såtillvida de inte redan utgör en del av brottsrekvisiten, i överensstämmelse med tillämpliga bestämmelser i inhemsk lagstiftning, beaktas som försvårande omständigheter när påföljderna ska fastställas för de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention: aAtt gärningen har lett till döden, eller allvarlig fysisk eller psykisk skada, för brottsoffret. bAtt gärningen har begåtts av en person som missbrukade sin ställning. cAtt gärningen har begåtts inom ramen för en kriminell organisation. dAtt gärningsmannen är tidigare dömd för gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention. eAtt brottet har begåtts mot ett barn eller någon annan särskilt utsatt person. Artikel 14 – domar Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att föreskriva möjligheten att när påföljderna ska fastställas beakta lagakraftvunna domar som har meddelats av en annan part med avseende på de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention. CETS 216 – Olaglig handel med mänskliga Kapitel III – Straffprocessrätt Artikel 15 – Inledande och fortsättande av rättsliga förfaranden Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att utredningar av eller åtal för gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention inte förutsätter en anmälan och att förfarandena kan fortsätta även om anmälan dras tillbaka. Artikel 16 – Brottsutredningar Varje part ska, i överensstämmelse med dess inhemska rättsprinciper, vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att säkerställa att de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention utreds och lagförs effektivt. Artikel 17 – Internationellt samarbete 1För utredning av eller förfaranden, inklusive förverkande och konfiskering, avseende de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention ska parterna ska så långt som möjligt samarbeta med varandra i enlighet med bestämmelserna i denna konvention och med tillämpning av tillämpliga internationella och regionala instrument och avtal som överenskommits på grundval av enhetlig eller ömsesidig lagstiftning och av sin inhemska lagstiftning. 2Parterna ska samarbeta med varandra så långt som möjligt och med tillämpning av tillämpliga internationella, regionala och bilaterala avtal om utlämning och inbördes rättshjälp i brottmål i fråga om de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention. 3Om en part som ställer som villkor för utlämning eller inbördes rättshjälp att det ska finnas ett avtal får en framställning om utlämning eller rättshjälp från en part med vilken den inte har ingått något sådant avtal kan den anmodade parten, i fullständig överensstämmelse med sina skyldigheter enligt internationell rätt och i enlighet med de villkor som föreskrivs i dess inhemska lagstiftning, betrakta denna konvention som rättslig grund för utlämning eller inbördes rättshjälp i brottmål när det gäller de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention. Kapitel IV – Skyddsåtgärder Artikel 18– Skydd av brottsoffer Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att skydda rättigheter och intressen för offer för gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention, i synnerhet genom att ase till att brottsoffer har tillgång till upplysningar som är av betydelse för deras mål och som är nödvändiga för skyddet av deras hälsorättigheter och andra berörda rättigheter, bhjälpa brottsoffren med deras fysiska, psykiska och sociala återhämtning, ci sin inhemska lagstiftning föreskriva brottsoffers rätt till gottgörelse från förövarna. CETS 216 – Olaglig handel med mänskliga Artikel 19 – Brottsoffers ställning vid straffrättsliga förfaranden 1Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att skydda brottsoffers rättigheter och intressen i alla skeden av brottsutredningar och straffrättsliga förfaranden, i synnerhet genom att a informera brottsoffer om deras rättigheter och de tjänster som står till deras förfogande och, på begäran, om uppföljningen av deras anmälan, om åtalspunkterna, om läget i det straffrättsliga förfarandet (om inte i exceptionella fall en sådan underrättelse kan inverka menligt på handläggningen av deras mål) och deras roll i detta samt utfallet i deras mål, b göra det möjligt för brottsoffer, på ett sätt som är förenligt med inhemska processrättsliga regler, att höras, inge bevis och få sina åsikter och behov och sin sak presenterade, direkt eller via en mellanhand, och prövade, c tillhandahålla brottsoffer lämpliga stödtjänster så att deras rättigheter och intressen presenteras och beaktas i vederbörlig ordning, dföreskriva verkningsfulla åtgärder för att de och deras familjemedlemmar ska vara säkra för hot och repressalier. 2Varje part ska se till att brottsoffer, från deras första kontakt med de behöriga myndigheterna, har tillgång till upplysningar om rättsliga och administrativa förfaranden av betydelse. 3Varje part ska se till att brottsoffer, i enlighet med inhemsk lagstiftning och kostnadsfritt när det är befogat, har tillgång till juridisk hjälp när de har möjlighet att vara parter i straffrättsliga förfaranden. 4Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att se till att offer för de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention och som har begåtts inom en parts territorium där han eller hon inte är bosatt kan göra en anmälan till behöriga myndigheter i den stat där han eller hon är bosatt. 5Varje part ska, genom lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder, i enlighet med de villkor som föreskrivs i dess inhemska lagstiftning, föreskriva möjligheten för grupper, stiftelser eller offentliga eller icke-statliga organisationer att med brottsoffrens samtycke hjälpa och/eller stödja dessa under straffrättsliga förfaranden som avser de gärningar som straffbeläggs i enlighet med denna konvention. Artikel 20 – Skydd av vittnen 1Varje part ska, inom ramen för sina resurser och i enlighet med de villkor som föreskrivs i dess inhemska lagstiftning, ge effektivt skydd mot eventuella repressalier eller hot åt vittnen i brottmål som avlägger vittnesmål rörande sådana brottsliga gärningar som omfattas av denna konvention och, på lämpligt sätt, åt deras anhöriga eller närstående. 2Punkt 1 ska även gälla för brottsoffer i den mån dessa är vittnen. Kapitel V – Förebyggande åtgärder Artikel 21 – Inhemska åtgärder 1Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att säkerställa aatt det finns ett inhemskt system, präglat av öppenhet och insyn, för transplantation av mänskliga organ, CETS 216 – Olaglig handel med mänskliga batt patienter på rättvisa villkor har tillgång till transplantationstjänster, catt det i samarbete mellan samtliga berörda myndigheter förekommer adekvat insamling, analys och utbyte av information om de brottsliga gärningar som omfattas av denna konvention. 2I syfte att förebygga, förhindra och bekämpa olaglig handel med mänskliga organ ska varje part på lämpligt sätt vidta åtgärder a för att ge information till eller stärka fortbildning för personer som arbetar inom hälso- och sjukvård och berörda tjänstemän när det gäller förebyggande, förhindrande och bekämpande av olaglig handel med mänskliga organ, b för att främja informationskampanjer riktade till allmänheten om olaglig handel med mänskliga organ och de därmed förbundna farorna. 3Varje part ska vidta de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att förbjuda annonsering av behovet av eller tillgången på mänskliga organ i syfte att erbjuda eller söka ekonomisk eller därmed jämförbara fördelar. Artikel 22 – Internationella åtgärder Parterna ska samarbeta med varandra så långt som möjligt i syfte att förebygga och förhindra olaglig handel med mänskliga organ. I synnerhet ska parterna apå partskommitténs begäran till denna avlägga rapport om antalet fall av olaglig handel med mänskliga organ inom sina respektive jurisdiktioner, butse en nationell kontaktpunkt för utbyte av information om olaglig handel med mänskliga organ. Kapitel VI – Övervakningsmekanism 1Partskommittén ska bestå av företrädare för parterna i konventionen. 2Partskommittén ska sammankallas av generalsekreterare. Dess första möte ska hållas efter att denna konvention i och med den tionde signatärens ratifikation har trätt i kraft. ska sedan sammanträda på begäran av minst en tredjedel av parterna eller av generalsekreteraren. 3Partskommittén ska anta sin egen arbetsordning. 4Europarådets generalsekretariat ska biträda partskommittén i utförandet av dess uppgifter. 5En avtalsslutande part som inte är medlem i ska bidra till finansieringen av partskommittén på det sätt som ministerkommittén beslutar efter samråd med den parten. Artikel 24 – Övriga företrädare 1Europarådets parlamentariska församling, straffrättsliga styrkommitté och andra av mellanstatliga eller vetenskapliga kommittéer inom området ska var och en utse en företrädare i partskommittén för att bidra till ett sektorsövergripande och tvärvetenskapligt arbetssätt. CETS 216 – Olaglig handel med mänskliga 2Ministerkommittén får efter samråd med partskommittén inbjuda andra av organ att utse en företrädare i partskommittén. 3Företrädare för relevanta internationella organ får delta som observatörer i partskommittén i överensstämmelse med det förfarande som fastställs i tillämpliga bestämmelser. 4Företrädare för parternas relevanta offentliga organ får delta som observatörer i partskommittén i överensstämmelse med det förfarande som fastställs i tillämpliga bestämmelser. 5Företrädare för det civila samhället, i synnerhet icke-statliga organisationer, får delta som observatörer i partskommittén i överensstämmelse med det förfarande som fastställs i tillämpliga bestämmelser. 6Vid utseende av företrädare i enlighet med punkterna 2–5 ska balans i representationen mellan olika sektorer och vetenskapsgrenar säkerställas. 7Företrädare som utses i enlighet med punkterna 1–5 ska delta i partskommitténs möten utan rösträtt. Artikel 25 – arbetsuppgifter 1Partskommittén ska övervaka tillämpningen av denna konvention. I partskommitténs arbetsordning ska man bestämma hur tillämpningen av denna konvention ska bedömas med hjälp av ett sektorsövergripande och tvärvetenskapligt arbetssätt. 2Partskommittén ska också underlätta insamling, analys och utbyte av information, erfarenheter och god praxis mellan stater i syfte att förbättra deras kapacitet att förebygga, förhindra och bekämpa olaglig handel med mänskliga organ. Kommittén får utnyttja sakkunskapen hos andra av kommittéer och organ inom området. 3Vidare ska partskommittén där så är lämpligt averka för denna konventions faktiska användning och tillämpning, vilket inbegriper att kartlägga eventuella problem som kan uppstå och följderna av alla eventuella förklaringar eller förbehåll som görs inom ramen för denna konvention, bavge ett yttrande om eventuella frågor om tillämpningen av denna konvention och underlätta utbytet av information om betydande juridisk, politisk eller teknisk utveckling, cutfärda närmare rekommendationer till parter om tillämpningen av denna konvention. 4Europarådets straffrättsliga styrkommitté ska regelbundet hållas informerad om det arbete som omnämns i punkterna 1, 2 och 3. Kapitel VII – Förhållande till andra internationella instrument Artikel 26 – Förhållande till andra internationella instrument 1Denna konvention ska inte påverka de rättigheter och skyldigheter som följer av bestämmelserna i andra internationella instrument i vilka parterna i denna konvention är parter eller ska bli parter och som innehåller bestämmelser om frågor som regleras av denna konvention. CETS 216 – Olaglig handel med mänskliga 2Parterna i konventionen kan ingå bilaterala eller multilaterala överenskommelser med varandra i frågor som denna konvention behandlar i syfte att komplettera eller stärka dess bestämmelser eller underlätta tillämpningen av de principer som får uttryck i konventionen. Kapitel VIII – Ändringar i konventionen Artikel 27 – Ändringar 1Alla förslag till ändring i denna konvention som en part lägger fram ska sändas till generalsekreterare, som ska vidarebefordra dem till medlemsstater, de icke-medlemsstater som har observatörsstatus inom , Europeiska unionen och varje stat som erbjudits att underteckna denna konvention. 2Alla ändringar som en part har föreslagit ska delges straffrättsliga styrkommitté och andra av mellanstatliga eller vetenskapliga kommittéer inom området, vilka ska lämna in sina yttranden om den föreslagna ändringen till partskommittén. 3Europarådets ministerkommitté ska överväga den föreslagna ändringen och det yttrande som partskommittén lämnat och kan, med det flertal som föreskrivs i artikel 20 d i stadga, anta ändringen efter samråd med de parter i denna konvention som inte är medlemmar av . 4Texten till varje ändring som antas av ministerkommittén i enlighet med punkt 3 ska översändas till parterna för godkännande. 5Varje ändring som antas i enlighet med punkt 3 träder i kraft i den månad som följer efter utgången av en period om efter den dag då samtliga parter har informerat generalsekreteraren om att de godtagit ändringen. Kapitel XII – Slutbestämmelser Artikel 28 – Undertecknande och ikraftträdande 1Denna konvention ska vara öppen för undertecknande av medlemsstater, Europeiska unionen och de icke-medlemsstater som har observatörsstatus inom . Den ska också efter erbjudan av vara öppen för undertecknande av andra stater som inte är medlemmar i . Beslutet att erbjuda en icke-medlemsstat att underteckna konventionen ska fattas med det flertal som anges i artikel 20 d i stadga och med enhällighet mellan ombuden för de avtalsslutande staterna som äger rätt till säte i . Beslutet ska fattas efter att enhälligt samtycke inhämtats från övriga stater, och i förekommande fall Europeiska unionen, som uttryckt sitt samtycke till att vara bundna av denna konvention. 2Denna konvention ska ratificeras, godtas eller godkännas.