sou · H7B330 · 2019-06-10 00:00:00 — Under perioden11 inkom från dessa fyra företag i genomsnitt 28 ansökningar till nätmyndigheten om ny, förlängning och omprövning av nätkonces- sion för linje för ledningar inom spänningsintervallet 30–. Fem ansökningar avsåg och 23 ansökningar avsåg 30–. Givet att vi bedömer att av yta kan utgöra ett lämp- ligt geografiskt regionnätsområde så innebär det att berörda nätföretag och nätmyndighet kan minska sin administration med 18–22 ärenden , beroende på regionområdets spänningsgräns. Detta motsvarar av det årliga inflödet av ansökningar som inkommit till nätmyndigheten (112 ansök- ningar ). Ett minskat antal ansökningar möjliggör att mer re- surser kan läggas på kvarvarande ansökningar, till exempel relaterade till transmissionsnätet, vilket ger förutsättningar för en såväl bättre som snabbare prövning. Sammantaget så har detta potential att avse- värt korta ledtiderna för att bygga ut elnätet. Många ledningar som byggs på 30–lär behövas för att upp- fylla legala krav oavsett om anläggningen i sig är samhällsekonomiskt lönsam eller inte. Ellagen innehåller flera krav som nätföretaget måste uppfylla. Några av kraven som har särskild påverkan på nätutbyggna- den är anslutningsskyldigheten (3 kap. 6–7 §§) och funktionskravet på leveranssäkerhet (3 kap. 9–9 a §§). Dessa krav får större betydelse på lägre nätnivåer än högre. underlättar förslaget snabbare anslutningar till regionnätets lägre nivåer, till exempel av decentrali- serad elproduktion. För de ledningar som inte kan motiveras av legala krav skulle en utebliven prövning av allmän lämplighet innebära en ökad risk för ett överstarkt nät, det vill säga att onödiga ledningar byggs. Vår bedöm- ning är att den ökade risken inte står i proportion till behovet av en effektiv process för nätutbyggnad på lägre spänningsnivåer och den merkostnad som enskilda prövningar av nätkoncessioner för linje innebär för nätföretag, myndigheter och kunder. Det finns även en 11Det var för utredningen inte möjligt för Ei att ta fram information om led- ningens spänningsnivå för . sanktionsmöjlighet inbyggd i regleringen genom att onödiga ledningar som huvudregel inte ska ingå i nätföretagets intäktsram, se 5 kap. 7 § ellagen. Lämplighetsprövningen är ett ändamålsenligt verktyg för att pröva alternativa tekniker såsom markkabel. Det kan ibland vara samhälls- ekonomiskt motiverat att helt ersätta eller skjuta upp viss nybyggnad av överföringskapacitet med alternativ som inte kräver denna utbygg- nad. Lämplighetsprövningen är också ändamålsenlig för att jämföra förstärkt överföringskapacitet mot alternativ som har potential att vara ett mer kostnadseffektivt sätt att lösa samma behov. Effektivt nätutnyttjande genom styrning av överföringsbehov med effektiva prissignaler eller optimering av befintlig överföringskapacitet genom exempelvis dynamisk överföringskapacitet är exempel på sådana alter- nativ. Även upphandling av lokal elproduktion, energilager och för- brukarflexibilitet är exempel på alternativ som helt kan ersätta eller skjuta på viss nybyggnad av överföringskapacitet. Möjligheten till denna lämplighetsprövning i det enskilda fallet försvinner genom för- slaget. Många av ledningarna som berörs av förslaget kan dock, som redan sagts, motiveras av legala krav såsom anslutningsskyldighet och leveranssäkerhet. När en ledning byggs med stöd av en nätkoncession för område sker ingen särskild prövning hos nätmyndigheten. Det finns i ellagen inget krav på att en miljökonsekvensbeskrivning ska upprättas i fråga om en sådan ledning. En högre spänningsgräns för en nätkoncession för område kan alltså medföra att ledningar, som i andra fall kräver nätkoncession för linje och att en miljökonsekvensbeskrivning upp- rättas, kan byggas efter en något mindre ingående miljöbedömning. ska därför vid ett beslut om högsta tillåtna spänning beakta inverkan på miljön vid en framtida utbyggnad av ledningsnätet inom en nätkoncession för område. Nätkoncession för område på några håll i landet har beviljats för spänningsnivåer upp till 40–inklusive luftledningar, bland annat hela () och stora delar av (). Det har i utredningen inte framkommit något som tyder på att nätutbyggnaden i dessa områden inte fungerar väl ur miljösynpunkt. Vi ser därför inget generellt hinder ur miljö- synpunkt att införa ett system med nätkoncessioner för regionnäts- område på spänningsnivåer kring . Den faktiska tillämpningen ankommer det sedan på nätmyndigheten att göra. Förslaget om regionnätsområden tar hänsyn till hur starkt det legala monopolet bör vara. Det krävs enligt ellagen särskilda skäl för att meddela en nätkoncession för linje för en ledning som är avsedd för spänning som ryms inom högsta tillåtna spänning för de områden med nätkoncession som berörs av ledningen. Vill någon ansluta en elektrisk anläggning till en ledning som omfattas av en nätkoncession för linje i stället för till ett ledningsnät som omfattas av en nätkon- cession för område, får innehavaren av nätkoncessionen för linje en- dast göra anslutningen efter medgivande av den som har nätkoncession för området. Dessa regler är väl motiverade avseende lokalnät. Om reglerna även skulle gälla för regionnätsområden skulle det däremot innebära ett väsentligt starkare monopol än när regionnätet ute- slutande drivs av nätkoncession för linje. En sådan förändring skulle kunna få långtgående konsekvenser för vissa aktörer, till exempel andra regionnätsföretag som har enstaka ledningar inom området eller vid anslutning av större anläggningar på regionnätsnivå där det råder en viss konkurrensutsättning avseende anslutningsledningen. Ett vind- kraftsföretag kan till exempel välja att själv ansöka om nätkoncession. Den nuvarande ordningen bör upprätthållas och det legala monopolet bör därför vara svagare för regionnätsområden än för lokalnätsområden. Effekter för olika aktörer Förslaget innebär en väsentligt mindre regelbörda för de stora region- nätsföretagen. Med förslaget kan utbyggnaden av regionnätet ske både snabbare och mer flexibelt. Vi uppskattar att 18–22 ärenden kan omfattas av förslaget, beroende på regionområdets spänningsgräns (30–50 eller 30–). Minskningen av antalet ansökningar om nät- koncession för linje innebär en resursbesparing hos nätmyndigheten och länsstyrelserna. Baserat fattar Ei 17– 20beslut per handläggare och år.12 Detta innebär att författningsför- slaget kan frigöra arbetsresurser motsvarande en handläggare, vilket motsvarar . Initialt kan nät- myndigheten dock få en tillströmning av nya ansökningar om nät- 12Under den här perioden har Ei hanterat en stor mängd förlängningsärenden som typiskt sett kräver mindre arbetsinsatser att hantera jämfört med nyansökningar. koncession för område som ska handläggas. För nätmyndigheten till- kommer även att pröva frågor om redovisning av ledningar inom lokalnätsområde tillsammans med regionnät. Eftersom detta är ett sällanärende hos många länsstyrelser upp- skattar vi att handläggningstiden är den dubbla hos jäm- fört med nätmyndigheten. Detta innebär att förslaget sammanlagt kan frigöra motsvarande två handläggare, eller , hos länsstyrelser. Nätföretagens tidsvinst är i enlighet med processkarta. Ellevio gör en något mer försiktig bedömning och ser risker med en mer omfattande prövning och längre ledtider hos Lant- mäteriet. Vår bedömning är att är direkt hänförliga till processen på grund av nätkoncession för linje: •Framtagande av MKB 0–tidsbesparing beroende på i vilken utsträckning MKB krävs. •Koncessionsprövning (uteblir helt). •Överprövning av koncessionsbeslut 0–beroende på om be- slutet överklagas. Vi bedömer alltså att den tidsvinst som är direkt hänförlig till försla- get är ett till . Det är mindre troligt att hela, eller större delen, av skulle försvinna genom en förlängning av Lantmäteriets redan långa handläggningstider på grund av bedömningen av allmän lämplighet. Resursbesparingen hos nätföretaget på grund av att koncessions- prövningen uteblir, men med potentiellt ökade kostnader för led- ningsrättsförfarandet, är svår att uppskatta men bör ligga inom inter- vallet 0,1–1,. Om sammanlagt 20 ledningar omfattas av förslaget kommer den sammanlagda resursbesparingen för nätföretag, länsstyrelser och nätmyndighet uppgå till . För övriga nätföretag innebär förslaget att de regionnätsföretag som har nätkoncession för område får en viss konkurrensfördel vid lokaliseringen av exempelvis nya producenter och förbrukare inom det spänningsintervall som nätkoncessionen omfattar i förhållande till de regionnätsföretag som saknar nätkoncession för område, förut- satt att det finns ledig kapacitet på överliggande nät. Detta eftersom regionnätsföretagen i dessa fall inte behöver gå igenom den formella prövningsprocessen för nätkoncession för linje. Förslaget innebär dock, till skillnad från vad som gäller för lokalnät, inte ett skydd mot att andra ledningar byggs inom området. Ett vindkraftsföretag kom- mer även med förslaget att kunna välja att själv ansöka om nätkon- cession för linje. Vindkraftsföretag kan också påverkas av förslaget, beroende på regionområdets spänningsgräns (30–50 eller 30–). Vi gör be- dömningen att det primärt är vindkraftsparker under 50 MW instal- lerad effekt (färre än cirka 10 vindkraftverk) som kommer att omfattas av förslaget. Vindkraftparker i storleksordningen 50–300 MW in- stallerad effekt (cirka 10–60 vindkraftverk) behöver anslutas med en luftledning på 130 kV.13 För perioden –2021 är storleken på nya vindkraftsparker 27 vindkraftverk i genomsnitt. 28 av 57 parker har färre än 10 vindkraftverk (Svensk Vindenergi, 2019). Byggande av an- slutningsledningar till mindre vindkraftsparker med stöd av nätkon- cession för område har potential att avsevärt minska de extra ledtider och merkostnader som är förknippade med att ansöka om nätkon- cession för linje. Ledtiderna för att ansluta sig till elnätet kan minska med 0,5–och de direkta administrationskostnaderna för att ansöka om nätkoncession för linje kan minska med 0,1–. Dock kan markåtkomstfrågan bli mer komplicerad om en ledning byggs utan stöd av nätkoncession för linje, vilket kan resultera i ökade ledtider i samband med ledningsrättsprocessen hos Lantmäteriet. Om tillståndsprocessen leder till att projektet försenas med leder det till kostnader för räntor, värdeminskning och böter motsvarande 1–för ett litet projekt (6 vindkraftverk) och 1–60 mil- joner kronor för ett större projekt (42 vindkraftverk).14 Kostnaderna för kunderna bör bli oförändrade, eftersom tarif- ferna inte påverkas av förändringen. Syftet är att regionnätskunderna ska fortsätta att betala för de ledningar de är anslutna till – region- nätet – även om dessa delvis omfattas av nätkoncession för område. Den totala intäktsramen för hela nätföretaget förblir densamma. På kan det minskade behovet av ansökningar och den minskade administrationen vid nätutbyggnad innebära lägre kostnader, vilket kan komma nätkunderna till del i form av lägre nätavgifter. Vi be- dömer att effekten för den enskilda nätkunden är marginell/väldigt liten. 13Skriftväxling med , Svensk Vindenergi (). 14Skriftväxling med , Svensk Vindenergi (). Vår bedömning är att markägarskyddet kommer att vara fullgott även om regionnätet delvis tillåts byggas ut med stöd av nätkoncession för område. För det fall ledningsrätt aktualiseras kommer lantmäteri- myndigheten att behöva göra en bedömning om ändamålet med led- ningen lämpligen bör tillgodoses på annat sätt eller olägenheterna av upplåtelsen från allmän eller enskild synpunkt överväger de fördelar som ledningsrätten kan medföra, 6 § ledningsrättslagen (1973:1144). De hårdare kraven på trädsäkring gäller samtliga luftledningar över oavsett koncessionsform, 5 kap. 1 § Energimarknadsinspektio- nens föreskrifter (EIFS 2013:1) och allmänna råd om krav som ska vara uppfyllda för att överföringen av el ska vara av god kvalitet. En mer flexibel utbyggnad av regionnätet har potential att minska den osäker- het för markägare som en lång samråds- och tillståndsprocess med flera potentiella ledningssträckningar kan ge upphov till. Reglerna om markåtkomst och ledningsrätt bör ändras för att förkorta processen 22.Om någon avser att bygga en ledning med stöd av nätkoncession ska få besluta om rätt att få tillträde till en fastighet för detaljprojektering och den markundersökning som krävs för att kunna precisera ledningssträckningen eller undersöka vilken påverkan verksamheten får på miljön. 23.Arbeten och undersökningar, som enbart sker i syfte att definiera var och hur en ledning ska byggas och vilken påverkan det får på miljön, ska inte anses ingå i byggandet av ledningen. 24.Nätmyndighetens får lämna ett medgivande till lantmäterimyndig- heten att inleda en ledningsrättsförrättning. Medgivandet får be- gränsas till att endast avse vissa delar av förrättningen. Förslagen syftar till kortare handläggningstider hos lantmäterimyndig- heten. Förslaget tar hand om tre hinder som finns , nämligen marktillträde för projektering, koncessionsbeslut som är tillräckligt precisa för att kunna ligga till grund för beslut om ledningsrätt och möjligheten att kunna inleda ledningsrättsförrättningen innan kon- cessionsbeslutet har vunnit laga kraft. Gällande marktillträde för pro- jektering uppger regionnätsägaren att de generellt brukar komma överens med berörda markägare, särskilt vid anslutning av Förslaget kommer däremot att underlätta för som endast kommer överens med ungefär hälften av de be- rörda markägarna. uppger att det är främst i stor- stadsnära områden som förslaget kommer att underlätta marktillträde för projektering. Effekter på elmarknadens effektivitet och energiomställningen En ökad andel decentraliserad produktion i kombination med en ökad elektrifiering av samhället, bland annat transportsektorn, innebär ett ökat behov av att snabbt kunna bygga ut elnätet. Eftersom besluten om nätkoncession och ledningsrätt följer på varandra sekventiellt be- tyder en bättre samordning mellan processerna att elnätet kan byggas ut snabbare. Vi bedömer att den samlade tidsvinsten för att färdig- ställa ett projekt kan bli . Givet att det i genomsnitt har kommit in 70 nyansökningar för nätkoncession för linje (av totalt 133 ansökningar om nätkoncession för linje ) har förslaget avsevärd potential att minska samhällets ledtider för att bygga elnät. Detta gäller särskilt för som hade nio ansökningar i genomsnitt och som har stora investerings- behov . Effekter för olika aktörer Framför allt förslaget om ändrade möjligheter till medgivande att in- leda en ledningsrättsförrättning, förväntas leda till kortare handlägg- ningstider för lantmäterimyndigheten, troligen . Därtill möjliggör förslaget om undersökning av mark en bättre precisering av koncessionsbeslutet, vilket ytterligare bör minska tidsåtgången i lantmäteriförrättningen. Ett tydligare underlag kan förväntas inne- bära att lantmäterimyndigheternas handläggningstider blir kortare, eftersom moment av intresseavvägningar redan är hanterade i kon- cessionsprocessen. För nätmyndigheten tillkommer förmodligen fler ärenden om medgivande att inleda en ledningsrättsförrättning. Denna fråga bör dock med goda rutiner enkelt kunna hanteras inom ramen för hand- läggningen av en koncessionsansökan. För länsstyrelserna, och regeringen som överprövningsinstans, innebär förslaget en ny ärendekategori. Eftersom det totala antalet ansökningar om nätkoncessioner är begränsat och liknande tillstånd i viss utsträckning söks med stöd av expropria- tionslagen (1972:719) bör dock ärendemängden bli marginell. För nätföretagen kommer en utökad rätt att undersöka markerna att innebära en effektivare planering och tillståndsprocess med kortare ledtider. För den berörda markägaren innebär en utökad rätt att under- söka markerna en inskränkning. Till dess att koncessionsbeslutet har vunnit laga kraft skulle en genomförd förprojektering kunna öka osäkerheten om markens framtida användningsområden, vilket kan påverka markens marknadsvärde under en överskådlig framtid. Så lär dock vara fallet när en fastighet berörs av samråd inför en koncessionsansökan. Förslaget om en utökad rätt att undersöka markerna ökar nät- företagens förutsättningar att få en lämplig sträckning som tar hän- syn till markernas beskaffenhet vilket kan hålla nere kostnaderna för nätkunderna. Den som vill bedriva vattenverksamhet ska ha rådighet 25.Den som vill bedriva vattenverksamhet ska ha rådighet om vatten- verksamheten behövs för starkströmsledning för vilken nätkon- cession för linje fordras. Vi föreslår att den som vill bedriva vattenverksamhet ska ha rådighet om vattenverksamheten behövs för starkströmsledning för vilken nät- koncession för linje fordras. Genom kopplingen till nätkoncession bidrar förslaget också till att i en ökad utsträckning samla miljöpröv- ningen. För att få bedriva vattenverksamhet ska verksamhetsutövaren ha rådighet över vattnet inom det område där verksamheten ska bedrivas, 2 kap. 1 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vatten- verksamhet. Bestämmelserna om rådighet har karaktär av legitimations- regler. Rådighet kan följa av äganderätt till en fastighet, genom upp- låtelse från fastighetsägaren eller genom tvångsrätt där så är särskilt föreskrivet, 2 kap. 2 §. I vissa speciella fall följer en legal rådighet direkt av lagen, 2 kap. 4 §. Ett nätföretag äger sällan de fastigheter där en ledning planeras. Rådighet över vattnet måste därför förvärvas på annat sätt. I normal- fallet sker detta genom en överenskommelse med berörda fastighets- ägare. I vissa fall är det inte möjligt att sluta någon sådan överenskom- melse. Om en fastighetsägare motsätter sig upplåtelse av rådighet kan detta lösas genom bestämmelser om tvångsrätt i ledningsrättslagen. Även när ägarförhållandena avseende berört markområde är out- rett finns möjligheten att inom ramen för en ledningsrättsförrättning genomföra en fastighetsbestämning. En lantmäterimyndighet får dock inte påbörja en ledningsrättsförrättning innan nätkoncession vunnit laga kraft om inte den som har att meddela nätkoncession medger det, Av förarbetena framgår att ett sådant med- givande bör vara möjligt om risken för avslag i koncessionsärendet bedöms vara liten (prop. 1973:157 s. 144), men det är osäkert om det medges och vilken tid det tar att handlägga nätföretagets begäran. Där- efter ska lantmäterimyndigheten också handlägga. Först därefter har nätföretaget möjlighet att söka miljödom. Tidsförskjutningen kan upp- skattas till . En annan situation är om nätföretaget inte får påbörja lantmäteri- förrättning före koncessionsbeslutet. Det innebär att nätföretaget inte kan söka miljödom förrän det finns en lagakraftvunnen nätkoncession och att lantmäterimyndigheten har handlagt frågan. Tidsförskjutning är i det fallet uppskattningsvis två till . Risken finns också att nätföretaget inte får nödvändigt tillstånd för vattenverksamhet. I det fallet går nätkoncessionen inte att nyttja, alter- nativt att nätkoncession inte beviljas. En liknande situation uppstår om nätföretaget får tillstånd som inte är förenliga med nätkoncession eller ledningsrätt. Effekter på elmarknadens effektivitet och energiomställningen En ökad andel decentraliserad produktion i kombination med en ökad elektrifiering av samhället, bland annat transportsektorn, innebär ett ökat behov av att snabbt kunna bygga ut elnätet. Förslaget stödjer en snabbare nätutbyggnadsprocess. Effekter för olika aktörer För nätföretaget kan frågan om rådighet över vatten innebära en tidsförskjutning på uppskattningsvis två till . Nätföretaget får vanligtvis inte påbörja lantmäteriförrättningen innan koncessions- beslutet har vunnit klaga kraft. Det kan innebära att nätföretaget inte kan söka miljödom förrän det finns en lagakraftvunnen nätkoncession och att lantmäteriet har handlagt frågan. Ur effektivitetssynpunkt är det i vissa fall angeläget att den som avser att bygga en ledning som innefattar en vattenverksamhet, till exempel nedläggning av en sjö- kabel, kan få frågan om tillåtligheten av detta klarlagd på ett tidigt stadium, innan alltför stort arbete och kapital lagts ned i projektet. Genom kopplingen till nätkoncession bidrar förslaget också till att i en ökad utsträckning samla miljöprövningen. Det ska vara lättare att få förlängd färdigställandetid 26.Kravet på särskilda skäl för att få en förlängd tid för att färdig- ställa en ledning tas bort vid första förlängningstillfället. Vi anser att dagens krav på särskilda skäl för att kunna besluta om förlängd färdigställandetid tas bort vid första förlängningstillfället för att ge nätföretagen större flexibilitet. Detta gör att en redan beviljad nätkoncession lättare kan användas om en planerad nätutbyggnad för- senas, till exempel på grund av att en större anslutning inte blir aktuell förrän . Effekter på elmarknadens effektivitet och energiomställningen En ökad andel decentraliserad produktion i kombination med en ökad elektrifiering av samhället, bland annat transportsektorn, innebär ett ökat behov av att snabbt kunna bygga ut elnätet. Förslaget innebär en ökad flexibilitet för nätföretagen att kunna planera och bygga ut nätet. Effekter för olika aktörer Om dagens krav på särskilda skäl för att kunna besluta om förlängd färdigställandetid tas bort ger det nätföretagen större flexibilitet. En förlängd färdigställandetid möjliggör en ökad möjlighet till planering och framförhållning från koncessionshavarens sida. Nuvarande regel finns för att en nätkoncession för linje i prak- tiken dels innebär ett hinder för fastighetsägaren att nyttja en del av fastigheten, dels är ett hinder för att bevilja andra nätkoncessioner för linje med helt eller delvis samma ledningsträcka. Om kravet på särskilda skäl tas bort innebär det en viss risk för att dessa negativa inlåsningseffekter ökar, vilket måste vägas mot de positiva effekterna av förändringen. 10.4.5Koncessionsprövningens omfattning och rättsliga status Den löpande driften av en ledning eller ett ledningsnät ska ske från 27.Den löpande driften av en ledning eller ett ledningsnät ska ske från . Vår rekommendation är att bedömningen av koncessionshavarens lämplighet behålls oförändrad. Vår bedömning är att det är sällsynt att någon har nekats nätkoncession eller att koncessionen har dragits in på grund av brister i koncessionshavarens lämplighet. Detta tyder på att regeln haft avsedd verkan. Det bör dock införas ett krav på att den löpande driften av en ledning eller ett ledningsnät ska ske från . Detta för att bibehålla den faktiska kontrollen inom landets gränser. Med driften avser vi övervakning och styrning av anlägg- ningen och dess ingående delar. Styrningen omfattar alla arbeten och kopplingar som kan göras på anläggningen och dess delar. I driften ingår även att utfärda arbetsorder och driftorder. Det nya kravet på att den löpande driften ska ske från uppfylls redan av nätägarna och bedöms inte påverka elmarknadens effektivitet eller energiomställningen. Författningsförslaget bedöms därmed inte heller innebära några anpassningskostnader för befintliga nätägare. Utifrån ett totalförsvarsbehov bedöms de eventuella mer- kostnader som en ny utländsk aktör som köper en del av nät eller bygger ett nytt har för att upprätta en driftcentral i vara fullt rimliga med tanke på de positiva effekterna på nätets driftsäkerhet som kravet medför. Effekter på elmarknadens effektivitet och energiomställningen Förslaget syftar till att långsiktigt bidra till att säkerställa en ökad robusthet och driftsäkerhet i det svenska elsystemet. Eftersom för- slaget troligen inte innebär någon förändring mot rådande situation är de omedelbara effekterna troligen mycket små. Effekter för olika aktörer Förslaget innebär ett ökat krav på nätföretagen, men förslaget innebär troligen inte någon förändring mot rådande situation. För nätmyndig- heten utökas tillsynsansvaret enligt ellagen. Koncessionsbeslutets ställning gentemot förelägganden och förbud enligt bör stärkas