sou · H6B387 · 2019-01-01 00:00:00 — Aggressionsbrottet i svensk rätt och svensk straffrättslig domsrätt SOU och Ds kan köpas från Juridiks kundservice. Beställningsadress: Juridik, Kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbadress: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2018 Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att överväga och ta ställning till om bör tillträda vissa ändringar i Romstadgan – de s.k. Kampalaändringarna och ändring avseende artikel 124 i stadgan (dir. 2017:105 och dir. 2018:87). Utredarens uppdrag innefattade också att över- väga och ta ställning till om det i svensk rätt bör införas möjligheter att i lagföra personer som har begått aggressionsbrott. Oavsett vilket ställningstagande som övervägandena ledde fram till skulle ut- redaren lämna förslag till de författningsändringar som behövs i svensk rätt för att en sådan lagföring ska kunna ske. Utredaren skulle även göra en förnyad översyn och ta fram ett uppdaterat och samlat be- redningsunderlag avseende reglerna om svensk straffrättslig doms- rätt. Till särskild utredare förordnades f.d. ambassadören . I utredningen har följande experter medverkat: rättssakkunnige , Justitiedeparte- mentet, specialrådgivaren , , advo- katen , hovrättsrådet, tillika vice ordföranden, , särskilda utredaren , kammaråklagaren och professor . Sekreterare i utredningen har varit hovrättsassessorn . Utredningen, som har antagit namnet Aggressionsbrottsutred- ningen (Ju 2017:13), lämnade delbetänkandet Aggressions- brottet och ändringar i Romstadgan (SOU 2018:33), angående frågan om bör tillträda de aktuella ändringarna i Romstadgan. Sedan utredningen nu behandlat de övriga frågor som omfattas av utredningsuppdraget överlämnas härmed slutbetänkandet Aggressions- brottet i svensk rätt och svensk straffrättslig domsrätt (SOU 2018:87). Utredningens uppdrag är därmed slutfört. Förslag till lag om ändring i ............................. 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och Förslag till lag om ändring i ...................... Förslag till lag om ändring i ............................... 1.5Förslag till lag om ändring i lagen (1966:314) om 1.6Förslag till lag om ändring i lagen (1976:19) om internationellt samarbete rörande lagföring för brott .......... 1.7Förslag till lag om ändring i lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet ....... 1.8Förslag till lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg ...................................... 1.9Förslag till lag om ändring i lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor................................. 1.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:963) om Förslag till lag om ändring i jaktlagen (1987:259) ................ Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1140) om Förslag till lag om ändring i fiskelagen (1993:787) .............. 1.14Förslag till lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt .......................... Förslag till lag om ändring i lagen (1995:732) om skydd för gravfriden vid vraket efter passagerarfartyget Förslag till lag om ändring i lagen (1996:95) om vissa Förslag till lag om ändring i lagen (2002:329) om Förslag till lag om ändring i lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall .... 1.19Förslag till lag om ändring i lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig Förslag till lag om ändring i luftfartslagen (2010:500)......... Förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) ............................................................................... Förslag till lag om ändring i lagen (2012:179) om straff för olovlig befattning med klusterammunition .................... Utredningens uppdrag och arbete ................................ Ett brott i Romstadgan........................................................... 3.2.2Två svenska lagar med anledning av tillträde till Romstadgan.......................................... Utformningen av bestämmelserna ......................... Aggressionsbrottets huvudsakliga innebörd.......... 3.4Aktivering av Internationella brottmålsdomstolens jurisdiktion över aggressionsbrottet ...................................... Ett tillträde till Kampalaändringarna 4.2Utredningen har föreslagit att bör tillträda Kampalaändringarna avseende aggressionsbrottet................ 4.2.1Allmänna överväganden i fråga om tillträde till ändringar i Romstadgan .......................................... Särskilda skäl såvitt avser aggressionsbrottet......... Författningsförslag i utredningens delbetänkande ............. Aggressionsbrottet i några andra länder ...................... De nordiska länderna ............................................................ Några ytterligare europeiska länder..................................... Aggressionsbrottet i svensk rätt – överväganden Bör aggressionsbrottet kriminaliseras i svensk rätt? 6.2.2Förhållandet mellan och nationell lagföring (komplementaritetsprincipen) ............................. 6.2.3Kan en svensk kriminalisering av aggressionsbrottet förväntas få någon reell Vissa säkerhetspolitiska aspekter ......................... i svensk rätt............................................................ 6.3 Aggressionsbrottets närmare utformning .......................... 6.3.1Straffbestämmelserna bör utgå från En person i ledande ställning................................ och gärningsmannens agerande............................ 6.3.5Osjälvständiga brottsformer och förmans Domsrätt och åtalsförordnande........................................... Särskilt om immunitet.......................................................... Vissa följdändringar krävs .................................................... Svensk straffrättslig domsrätt – gällande rätt .............. Allmänt om straffrättslig jurisdiktion ................................. Folkrättsliga utgångspunkter för jurisdiktion..... Jurisdiktion på traktatsrättslig grund ................... Jurisdiktion i svensk straffrättslig lagstiftning .... Brott som begåtts inom riket................................ Brott som begåtts utom riket ............................... 7.3.4Svensk domsrätt påverkas av förekomsten av en utländsk dom ................................................ Beaktande av utländsk påföljd .............................. 7.3.6Begränsningar till följd av immunitet och andra folkrättsliga grundsatser....................... 7.4 Domsrätt enligt specialstraffrätten ...................................... 7.5EU-straffrätten har betydelse för utformningen av avseende straffrättslig domsrätt ................................ 8.2Närmare om Internationella straffrättsutredningens uppdrag gällande straffrättslig domsrätt.............................. 8.3.2Närmare om förslaget till ny lydelse av 2 kap. Förslag gällande författningar utanför Åtalsförordnande – gällande rätt och tidigare 9.2 Gällande rätt ......................................................................... 9.2.1Krav på åtalsförordnande begränsar 9.2.3Bestämmelser om åtalsförordnande utanför i frågan om åtalförordnande................................................. 9.4Överväganden och förslag i departementspromemorian Utgångspunkter för övervägandena..................... 9.4.2Beslut om åtalsförordnande och ansvarsfördelningen mellan regeringen Kriterier för bedömningen ................................... Straffrättslig domsrätt i några andra länder ................. Svensk straffrättslig domsrätt – överväganden Ett förslag till en samlad och lättillämpad reglering av straffrättslig domsrätt – några utgångspunkter .................. En ny lydelse av 2 kap. ................................... 11.3.2 Gärningsortens betydelse för domsrätt ............... Gärningsmannen och svensk domsrätt ................ 11.3.4 Skyddsintresse kan skapa domsrätt ...................... 11.3.5 Domsrätt över vissa brott ..................................... 11.3.6 Härledd jurisdiktion – principen om 11.3.8Beaktande av utländsk brottmålsdom Straffrättslig domsrätt i författningar Konsekvenser och genomförande av förslagen ............ Konsekvenser av förslagen ................................................... Konsekvenser i övrigt............................................ Ikraftträdande och övergångsbestämmelser........................ Förslaget till lag om ändring i ........................ 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och Förslaget till lag om ändring i ................. Förslaget till lag om ändring i .......................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1966:314) om Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:19) om internationellt samarbete rörande lagföring för brott ........ Förslaget till lag om ändring i lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet ..... Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg .................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:963) om Förslaget till lag om ändring i jaktlagen (1987:259)........... Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1140) om Förslaget till lag om ändring i fiskelagen (1993:787) ......... 13.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt ........................ Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:732) om skydd för gravfriden vid vraket efter passagerarfartyget Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:329) om 13.16Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i 13.17Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt Förslaget till lag om ändring i luftfartslagen (2010:500).... Förslaget till lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) ............................................................................. Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:179) om straff för olovlig befattning med klusterammunition ........ RC/Res.6 Aggressionsbrottet...................................... Fördraget om Europeiska unionen om de grundläggande rättigheterna International Criminal Court, International Court of , Lissabonfördraget om ändring av för- draget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Euro- Genom Romstadgan för (SÖ 2002:59, Romstadgan) inrättades Internationella brottmålsdom- stolen (ICC) som en permanent av enskilda för de allvarligaste internationella brotten. undertecknade stadgan och deponerade ratifikationsinstrumen- tet hos FN:s generalsekreterare . Romstadgan har varit föremål för viktiga för- ändringar. Utredningen har fått i uppdrag att överväga och ta ställ- ning till om bör tillträda de stadgeändringar som antogs vid en översynskonferens i (Kampalaändringarna), däribland ändringar som gör det möjligt för ICC att utöva sin jurisdiktion avseende det s.k. aggressionsbrottet, dock först sedan ett särskilt beslut att aktivera jurisdiktionen fattats. Ett sådant beslut fattades . I utredningens uppdrag har också ingått att ta ställning till om bör tillträda den ändring som antogs beträffande artikel 124 i Romstadgan. antogs vidare vissa ändringar avseende Romstadgans reglering av krigs- förbrytelser (artikel 8). Frågan om bör ratificera även dessa ändringar har behandlats inom ramen för uppdraget. Utredningen har avlämnat delbetänkandet Aggressionsbrottet och ändringar i Romstadgan, SOU 2018:33. I detta betänkande har utredningen föreslagit att bör ratificera Kampalaändringarna, ändring av artikel 124 och ändring av artikel 8. En ratifi- cering av Kampalaändringarna avseende aggressionsbrottet kräver att lagen (2002:329) om samarbete med Internationella brottmåls- domstolen ändras på så sätt att vad som enligt lagen gäller bl.a. om möjligheten att överlämna personer misstänkta för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser till ICC ska gälla också för aggressionsbrottet. En sådan författningsändring har föreslagits i utredningens delbetänkande. I utredningens uppdrag har vidare ingått att överväga och ta ställning till om det i svensk rätt bör införas möjligheter att i lagföra personer som har begått aggressionsbrott och lämna förslag till de författningsändringar som behövs i svensk rätt för att sådan lagföring ska kunna ske. Utredningens uppdrag har också innefattat att göra en förnyad översyn och ta fram ett uppdaterat och samlat beredningsunderlag avseende reglerna om svensk straffrättslig domsrätt. En utgångs- punkt för uppdraget i denna del har varit Internationella straffrätts- utredningens betänkande Internationella brott och svensk jurisdiktion, SOU 2002:98, liksom departementspromemorian Åtalsförordnande enligt 2 kap. , Ds 2014:13. De två sistnämnda delarna av utredningens uppdrag – en eventuell kriminalisering av aggressionsbrottet och reglerna om svensk straff- rättslig domsrätt – behandlas i detta slutbetänkande. Aggressionsbrottet i svensk rätt Av artikel 5 i Romstadgan framgår att ICC har jurisdiktion över brotten folkmord, brott mot mänskligheten, krigsförbrytelser och aggressionsbrott. Romstadgans ursprungliga lydelse innehöll en defi- nition av de tre förstnämnda brotten, medan aggressionsbrottet inte definierades i stadgan när den antogs. ICC gavs vid Romstadgans tillkomst inte heller behörighet att utöva jurisdiktion över detta brott. Frågan om den närmare utformningen av aggressionsbrottet har länge ansetts kontroversiell i flera olika avseenden. Det har bl.a. gällt frågan om hur vidsträckt definitionen av aggressionsbrottet ska vara och vad som ska gälla beträffande jurisdiktionen över detta brott. Eftersom parterna vid Romstadgans tillkomst inte kunde enas om den närmare utformningen av aggressionsbrottet blev lösningen att en markering gjordes i stadgan om att aggressionsbrottet faller inom ICC:s materiella jurisdiktion, men att en stadgeändring krävs som anger en definition av brottet och med bestämmelser om de närmare förutsättningarna för utövande av domstolens jurisdiktion häröver. Vid antogs de stadgeändringar som var nöd- vändiga för att ICC ska kunna döma över aggressionsbrottet. Den definition av brottet som infördes genom Kampalaändringarna be- står av två element. Det ena gäller den aggressionshandling som begås av en stat och det andra rör vilka handlingar som ska medföra ett individuellt straffansvar. Definitionen återfinns i artikel 8a i Rom- stadgan. Här sägs att med aggressionsbrott avses planering, för- beredelse, inledande eller utförande av en aggressionshandling som, till sin karaktär, svårhetsgrad och omfattning, utgör en uppenbar över- trädelse av FN:s stadga. Av bestämmelsen framgår att ett aggres- sionsbrott kan begås endast av en person som kan utöva kontroll eller styra över en stats politiska eller militära handlande. Detta krav innebär att det är fråga om ett ledarskapsbrott. Med aggressions- handling avses en stats användning av väpnat våld mot en annan stats suveränitet, territoriella integritet eller politiska oberoende, eller på något annat sätt som är oförenligt med FN:s stadga. Bestämmelsen anger vidare att samtliga de händelser som anges i FN:s general- församlings resolution 3314 (XXIX) av , anses utgöra aggressionshandlingar. Det kan exempelvis röra sig om en in- vasion eller ett angrepp av en stats väpnade styrkor på en annan stats territorium. Genom ett särskilt beslut aktiverades ICC:s jurisdiktion över aggressionsbrottet. I samband härmed enades Rom- stadgans parter om att jurisdiktionen ska vara begränsad på så sätt att endast en stadgepart i förhållande till vilken Kampalaändringarna avseende aggressionsbrottet har trätt i kraft ska omfattas av ICC:s jurisdiktion över det aktuella brottet. Övervägande skäl talar för att aggressionsbrottet bör kriminaliseras i svensk rätt Som utgångspunkt för bedömningen har legat att , som part i Romstadgan, åtagit sig att verka för att de målsättningar som ligger bakom stadgan ska kunna uppnås, däribland den grundläggande folk- rättsliga att stater inte får inleda angrepp mot andra stater. Vidare har varit starkt engagerat för att främja utvecklingen av den internationella humanitära rätten och mänskliga En kriminalisering av aggressionsbrottet i svensk rätt kan därför ses som en naturlig fortsättning på den svenska strävan att motverka straffrihet för de allvarligaste internationella brotten och det konsekventa stöd alltsedan ICC:s tillkomst har visat domstolen. En viktig utgångspunkt för ICC:s verksamhet är att nationell jurisdiktion har företräde framför ICC:s jurisdiktion, så länge en nationell undersökning pågår eller har genomförts och den nationella lagföringen fungerar på ett tillfredsställande sätt. Även om det inte finns något uttryckligt krav på stadgeparterna att införa nationell lagstiftning som kriminaliserar de brott som ICC har juris- diktion över, så bygger Romstadgan på grundförutsättningen att såväl ICC som enskilda stater har jurisdiktion över de brott som omfattas av stadgan. Detta har ansetts vara ett starkt vägande skäl för att efter en ratificering av Kampalaändringarna avseende aggressionsbrottet också bör införa nationella straffbestämmelser som kriminaliserar detta brott. Vid bedömningen har utredningen också beaktat vilken reell betydelse en svensk kriminalisering av aggressionsbrottet kan förväntas få, vissa säkerhetspolitiska aspekter, uppkommande svårigheter i rättstillämpningen beträffande ett brott med så starka politiska förtecken som aggressionsbrottet har, liksom lagtekniska aspekter och jurisdiktionsfrågor. Bestämmelser om aggressionsbrottet föreslås införas i lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, som namnändras I syfte att i kunna lagföra personer för brotten folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser i samma utsträck- ning som är möjligt vid ICC har lagen (2014:406) om straff för folk- mord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser antagits. Genom lagen kriminaliseras de nämnda brotten i svensk rätt. Även vissa osjälvständiga brottsformer, som försök, förberedelse eller stämp- ling till och underlåtenhet att avslöja eller förhindra brott är straff- bart enligt lagen. Vid en kriminalisering av aggressionsbrottet i svensk rätt bör också straffbestämmelserna om detta brott lämpligen place- ras i den aktuella lagen, som föreslås få sitt namn ändrat till lagen om vissa internationella brott. Aggressionsbrottets huvudsakliga utformning i svensk rätt De föreslagna aggressionsbrottsbestämmelserna i svensk rätt är ut- formade i nära anslutning till Romstadgans reglering av brottet. För aggressionsbrott kan således endast den dömas som kan utöva kon- troll eller styra över en stats politiska eller militära handlande. Avgör- ande för om en person tillhör den personkrets som avses, är gärnings- mannens faktiska möjlighet att kontrollera eller styra den angripande statens agerande, medan formell position eller yrkespost inte har någon avgörande betydelse. För att ansvar för aggressionsbrott ska kunna komma i fråga krävs, enligt förslaget, att en sådan person som nämnts, planerar, för- bereder, inleder eller utför en aggressionshandling som, till sin karak- tär, svårhetsgrad och omfattning, utgör en uppenbar överträdelse av FN:s stadga. Med aggressionshandling ska avses en stats användning av väpnat våld mot en annan stats suveränitet, territoriella integritet eller politiska oberoende, på ett sätt som är oförenligt med . Uppräkningen av aggressionshandlingar i artikel 8a i Romstadgan föreslås bli vägledande vid prövningen av om en aggressionshandling föreligger, men tas inte in i de svenska straffbestämmelserna om aggressionsbrott. Försök, förberedelse och stämpling till aggressionsbrott föreslås bli straffbart, liksom underlåtenhet att avslöja eller förhindra sådant brott. Begränsningen att endast den som kan utöva kontroll eller styra över en stats politiska eller militära handlande kan dömas för brott, gäller även för aggressionsbrottet i dess osjälvständiga brotts- former. Straffet för aggressionsbrott föreslås vara fängelse , lägst fyra och högst , eller på livstid. Aggressionsbrottet ska undantas från regler om preskription. Särskilt om domsrätt och åtalsförordnande avseende aggressionsbrottet Svensk domstol föreslås vara behörig att döma för aggressionsbrott i huvudsak i samma utsträckning som ICC har jurisdiktion över detta brott. Domsrätt ska således föreligga över brott där den aggres- sionshandling som ligger till grund för brottet har begåtts av en stat gentemot vilken Kampalaändringarna avseende aggressionsbrottet har trätt i kraft. I vissa fall ska dock oinskränkt svensk domsrätt föreligga, dvs. utan hinder av om den stat som begått aggressions- handlingen har ratificerat Kampalaändringarna eller inte. Så är fallet om aggressionsbrottet har en stark svensk anknytning, vilket bl.a. är fallet om brottet har begåtts i eller av någon som vid tiden för brottet var svensk medborgare eller hade hemvist här, liksom om brottet riktat sig mot ett svenskt allmänt intresse. Domsrättsreglerna för aggressionsbrottet föreslås bli placerade i lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser (som efter den föreslagna namnändringen ska benämnas lagen om vissa internationella brott), medan jurisdiktionen över övriga brott i Romstadgan även fortsättningsvis ska regleras i 2 kap. . För att åtal för aggressionsbrott ska få väckas, krävs att reger- ingen har meddelat åtalsförordnande. Utgångspunkter för utredningens övervägande De centrala bestämmelserna om svensk straffrättslig domsrätt finns i 2 kap. . Bestämmelserna har ändrats och kompletterats vid ett stort antal tillfällen och regleringen har ansetts svåröverskåd- lig och komplicerad. Dessutom finns en rad domsrättsbestämmelser i specialstraffrättsliga lagar. En uttrycklig utgångspunkt för utred- ningens överväganden och förslag till en samlad och lättillämpad reglering av straffrättslig domsrätt är Internationella straffrättsutred- ningens nämnda betänkande SOU 2002:98 och departementsprome- 2014:13. Genom förslaget samlas de generella straffrätts- liga domsrättsbestämmelserna i 2 kap. , som ges en ny lydelse och den nya rubriken domstols behörighet. Doms- rättsbestämmelserna utformas med utgångspunkt i de folkrättsliga anknytningsprinciperna. I den mån domsrättsbestämmelser i specialstraffrättsliga författ- ningar bedöms nödvändiga ska de behållas, annars ska de generella bestämmelserna i 2 kap. tillämpas. En ny lydelse av 2 kap. Domsrätt över brott begångna i Territorialitetsprincipen, dvs. att en stat har domsrätt över brott som har begåtts på det egna territoriet, har en folkrättslig särställning som grund för nationell jurisdiktion. Med grunden i denna princip ska svensk domstol, liksom är fallet enligt gällande rätt, vara behörig att döma för brott som begåtts i . I bestämmelsen om doms- rätt för brott begångna i införs också regler om lokalisering av brott, liksom av underlåtenhetsbrott. Dessutom införs bestäm- melser om lokalisering av brott som utgör medverkan till annans brott. Domsrätt över brott begångna utanför