sou · H6B391 · 2019-01-01 00:00:00 — –anståndstid i fall som avses i 4 och 5 §§ (6 §), trollavgift (7 och 7 a §§), (7 och 7 a §§), –säkerhet (8–10 §§), –anstånd vid avyttring av tillgångar (11 §), –anstånd när punktskatt ska betalas för helt varulager (12 §), –anstånd vid totalförsvarstjänstgöring (13 §), –anstånd med betalning av skatt i samband med uttags- beskattning (14 §), –anstånd med betalning av skatt i samband med återföring av investeraravdrag (14 a–14 c §§), –anstånd på grund av synnerliga skäl (15 §), –anståndsbeloppet (16–21 a §§), –ändrade förhållanden (22–22 c §§), och –anstånd som är till fördel för det allmänna (23 §). ska bevilja anstånd med betalning av skattetillägg, återkallelseavgift, dokumenta- tionsavgift och kontrollavgift om den som avgiften gäller har begärt omprövning av eller till förvalt- ningsrätten överklagat 8Senaste lydelse 2018:2034. 9Senaste lydelse 2018:2034. 1. beslutet om tionsavgift eller kontrollavgift, eller kontrollavgift, eller 2.beslutet i den fråga som har föranlett skattetillägget eller återkallelseavgiften. Anstånd vid omprövning får dock inte beviljas om anstånd har beviljats enligt första stycket med betalningen i avvaktan på en omprövning av samma fråga. Anståndet ska gälla fram till dess att eller för- valtningsrätten har meddelat sitt beslut eller längst efter dagen för beslutet. Om det i de fall som avses i 4 eller 5 § kan antas att skatten eller avgiften inte kommer att betalas i rätt tid, får anstånd beviljas bara om säkerhet ställs för skattens eller avgiftens betalning. Första stycket gäller inte om 1.anståndsbeloppet är förhållandevis obetydligt, 2.det kan antas att skatten eller avgiften inte kommer att behöva betalas, 3. anståndet avser skattetill- 3. anståndet avser skattetill- lägg, återkallelseavgift, doku- lägg, återkallelseavgift, doku- avgift eller kontrollavgift, 4.det allmänna ombudet hos har ansökt om förhandsbesked, eller 5.det annars finns särskilda skäl. skatt, punktskatt, slutlig skatt, skatt, punktskatt, stånd med betalning av skatt eller 10Senaste lydelse 2018:2034. 11Senaste lydelse 2018:2034. avgift ska omprövas av en sär- betalning av skatt eller avgift ska omprövas av en särskilt kvali- som inte har prövat ficerad beslutsfattare som tidi- gare inte har prövat frågan, om 1.den som beslutet gäller har begärt omprövning eller över- klagat och inte är ense med om utgången, 2.de omständigheter och bevis som åberopas inte redan har prövats vid en sådan omprövning, 3.frågan ska prövas i sak, och 4.prövningen inte är enkel. Första stycket gäller inte den första omprövningen av ett beslut enligt 53 kap. 2, 3 eller 4 §. En begäran om omprövning ska ha kommit in till senast det sjätte året efter utgången av det kalenderår då beskatt- ningsåret har gått ut. Begäran ska dock ha kommit in från den dag då den som beslutet gäller fick del av det om beslutet avser 2.på vilket sätt preliminär skatt ska betalas, 3.godkännande för tonnagebeskattning eller återkallelse av god- kännande för tonnagebeskattning, 4.uppgifts- eller dokumentationsskyldighet, 6.revision, tillsyn över kassaregister eller kontrollbesök, 10. kontrollavgift, 11. kontrollavgift, 11. säkerhet för slutlig skatt 12. säkerhet för slutlig skatt 12. betalning eller återbetal- 13 betalning eller återbetal- ning av skatt eller avgift, ning av skatt eller avgift, 13. verkställighet, eller 14. verkställighet, eller 12Senaste lydelse 2018:2034. 14. avvisning av en begäran 15. avvisning av en begäran om omprövning eller ett över- om omprövning eller ett över- klagande eller någon annan lik- klagande eller någon annan lik- Omprövning till nackdel av beslut Ett beslut om omprövning till nackdel för den som beslutet gäller som avser rapporteringsavgift ska meddelas senast efter det skulle ha fullgjorts. Ett överklagande ska ha kommit in till senast det sjätte året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Överklagandet ska dock ha kommit in från den dag då den som beslutet gäller fick del av det om beslutet avser 2.på vilket sätt preliminär skatt ska betalas, 3.godkännande för tonnagebeskattning eller återkallelse av godkännande för tonnagebeskattning, 4.uppgifts- eller dokumentationsskyldighet, 9. rapporteringsavgift, 9. kontrollavgift, 10. kontrollavgift, 10. säkerhet för slutlig skatt 11. säkerhet för slutlig skatt 11. betalning eller återbetal- 12. betalning eller återbetal- ning av skatt eller avgift, ning av skatt eller avgift, 13Senaste lydelse 2018:2034. 12. verkställighet, eller 13. verkställighet, eller 13. avvisning av en begäran 14. avvisning av en begäran om omprövning eller ett över- om omprövning eller ett över- klagande eller någon annan lik- klagande eller någon annan lik- 1.Denna lag träder i kraft . 2.För rådgivare som avses i 33 b kap. 8 § första stycket 1 tillämpas lagen på arrangemang som rådgivaren har tillgängliggjort, eller där det första steget har genomförts, efter . 3.För rådgivare som avses i 33 b kap. 8 § första stycket 2 tillämpas lagen på arrangemang avseende vilka rådgivaren har tillhandahållit tjänster efter . 4.För användare tillämpas lagen på arrangemang som har tillhanda- hållits användaren, eller där användaren har genomfört det första steget, efter . 5.Lagen tillämpas även på andra gränsöverskridande arrange- mang än som avses i punkterna 2–4, om det första steget i arrange- manget har genomförts mellan och . I fråga om arrangemang som avses i 17 § lagen (2019:000) om rapporteringspliktiga arrangemang gäller detta dock bara om en deltagare i arrangemanget vidtar överlagda åtgärder genom att för- värva ett företag som går med förlust, avbryta den huvudsakliga verksamheten i detta företag och använda dess förluster för att minska sin skattebörda. 6.Bestämmelserna i 33 b kap. 22 § och 49 c kap. tillämpas inte på arrangemang som avses i punkt 5. 7.Uppgifter om arrangemang som avses i punkt 5 ska ha kommit in till . 1.5Förslag till lag om ändring i lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2012:843) om administ- rativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning dels att 13 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 12 d och 12 e §§, av följande lydelse. ska till varje annan medlemsstats behöriga myndighet och till Europeiska kommissionen genom automatiskt utbyte lämna upplysningar om sådana rapporteringspliktiga gräns- överskridande arrangemang enligt lagen (2019:000) om rapporter- ingspliktiga arrangemang som har fått uppgifter om enligt 33 b kap. skatteförfarande- lagen (2011:1244). Ifråga om sådana rapporter- ingspliktiga gränsöverskridande arrangemang som avses i 17 § lagen om rapporteringspliktiga arrangemang ska upplysningar dock bara lämnas om en deltagare iarrangemanget vidtar överlagda åtgärder genom att förvärva ett företag som går med förlust, av- 1Jfr rådets direktiv /16/EU av om administrativt samarbete i fråga om beskattning, i lydelsen enligt rådets direktiv (EU) 2018/822. bryta den huvudsakliga verksam- heten i detta företag och använda dess förluster för att minska sin skattebörda. Upplysningarna ska lämnas inom efter utgången av det kalenderkvartal då uppgifter lämnades till i enlig- het med bestämmelserna i 33 b kap. skatteförfarandelagen. De upplysningar som Skatte- verket ska lämna enligt 12 d § är följande: 1.nödvändiga identifikations- uppgifter för rådgivare och använ- dare och, när det är lämpligt, även för personer som är anknutna till användaren, samt uppgift om var samtliga dessa personer är hemma- hörande, 2.vilken eller vilka av bestäm- melserna i 16–28 §§ lagen (2019:000) om rapporteringsplik- tiga arrangemang som gör arrange- manget rapporteringspliktigt, 3.en beskrivning av arrange- manget och en övergripande be- skrivning av relevant affärsverk- samhet eller relevanta arrangemang, 4.det datum då det första steget iarrangemanget genomfördes eller ska genomföras, 5.uppgift om de nationella bestämmelser som utgör grunden för arrangemanget, 6.värdet av arrangemanget, förutom i de fall denna uppgift har lämnats i en sådan sammanställning som avses i 33 b kap. 23 § skatte- förfarandelagen (2011:1244), 7.uppgift om den medlemsstat i vilken användaren eller använ- darna är hemmahörande och andra medlemsstater som sannolikt kom- mer att beröras av arrangemanget, och 8.nödvändiga identifikations- uppgifter för varje annan person i en medlemsstat än som avses i 1 som sannolikt kommer att beröras av arrangemanget, samt uppgift om var varje sådan person är hemmahörande. Upplysningar enligt första stycket 1, 3 och 8 ska inte lämnas till Europeiska kommissionen. Med anknutna personer i första stycket 1 avses detsamma som i 9 och 10 §§ lagen om rapporterings- pliktiga arrangemang och med rådgivare och användare i första stycket 1 och 7 avses detsamma som i 11 och 12 §§ nämnda lag. En person anses vid tillämpning av första stycket 1, 7 och 8 vara hemmahörande i en jurisdiktion om personen enligt lagstiftningen i denna jurisdiktion hör hemma där iskattehänseende, utan hänsyn till vad som följer av skatteavtal. ska överföra upplysningar enligt 12 § till en med- lemsstat endast om den staten har meddelat Europeiska kom- missionen att den har upplysningar tillgängliga beträffande minst en av de inkomster och tillgångar som avses i 12 §. Om en behörig myndighet i en annan medlemsstat har meddelat att den inte önskar få vissa upplysningar enligt 12 § första stycket, ska inte överföra sådana upplysningar till den med- upplysningar enligt 12 b § första upplysningar enligt 12 b § första stycket 2, 12 c § tredje stycket 2 stycket 2, om utlämnandet och 12 e § första stycket 3, om 1.kan leda till att en affärshemlighet, företagshemlighet, yrkes- hemlighet eller ett i näringsverksamhet använt förfaringssätt röjs, eller 2.skulle strida mot allmänna hänsyn. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Skatteverket ska lämna upplysningar som avser rapporterings- pliktiga gränsöverskridande arrangemang där det första steget i arrangemanget har genomförts – före . 2Senaste lydelse 2016:1229. Bakgrund och gällande rätt 2Utredningens uppdrag och arbete Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att se över möjligheterna att införa en skyldighet för bl.a. skatterådgivare att informera om skatteupplägg (dir. 2017:38). Syftet är enligt kommittédirektiven att bekämpa skatte- flykt, skattefusk och skatteundandragande. I utredningens uppdrag har ingått att analysera och redogöra för om en informationsskyldighet för skatterådgivare skulle kunna ut- göra ett komplement till de uppgiftsskyldigheter som redan finns i skatteförfarandelagen (2011:1244) och om en sådan skyldighet skulle kunna förbättra kontrollverksamhet i syfte att säkra ett korrekt uttag av skatter och avgifter. I uppdraget har ingått att analysera och redogöra för olika alternativ på hur regler om infor- mationsskyldighet skulle kunna utformas och efter en prövning av alternativens fördelar och nackdelar lämna ett förslag inklusive för- fattningsreglering. Enligt kommittédirektiven ska reglerna vara så enkla, tydliga och lätthanterliga som möjligt, både för uppgiftsskyl- diga och tillämpande myndigheter. Reglerna om informationsskyl- dighet ska enligt direktiven utformas så att även gränsöverskridande skatteupplägg träffas. I uppdraget har ingått att överväga om även företag eller koncerner som tar fram skatteupplägg för egen använd- ning bör omfattas av informationsskyldigheten. Det har även ingått att analysera och bedöma hur den information som ska lämnas ska kunna användas av för att nå avsedda effekter samt vid behov lämna förslag på författningsändringar. I uppdraget har ingått att beakta den internationella utvecklingen inom EU och . antogs rådets direktiv (EU) 2018/822 av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller Utredningens uppdrag och arbete obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskatt- ning som rör rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang (förkortat DAC 6), vilket trädde i kraft . Uppdraget skulle ursprungligen redovisas . Genom tilläggsdirektiv förlängdes utrednings- tiden till den 31 december 2018.1 Kommittédirektivet återges i sin helhet i bilaga 1. Tilläggsdirek- tivet återges i bilaga 2. Utredningen har till sin hjälp haft en expertgrupp bestående av åtta experter från näringslivet, och . Utred- ningens arbete inleddes och har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden med experterna. Sammanlagt har utredningen haft elva sammanträden, varav ett tvådagars samman- träde i internatform. Utredningens arbete har också förts framåt med hjälp av de underhandskontakter som sekreterarna har haft med utred- ningens experter. I syfte att inhämta information om andra länders erfarenheter av hur befintliga regelverk om informationsskyldighet har fungerat har utredningen genomfört en enkätundersökning. Enkätens utform- ning framgår av bilaga 3. Enkäten riktade sig till fem länder som redan har infört ett regelverk om informationsskyldighet, nämligen , , , och . Detta urval gjor- des i syfte att omfatta samtliga EU-länder som redan har infört sådana regler.2 Därutöver har utredningen valt att rikta enkäten till , som har ett regelverk om informationsskyldighet, och , vars regelverk uppvisar vissa säregenheter. Samtliga länder, förutom , besvarade enkäten. Vidare har utredaren och sekreterarna träffat företrädare för ett antal storföretag samt haft ett möte med den norska utredning som tillsatts för att utreda liknande frågor.3 2Storbritannien kommer dock att utträda ur EU (Brexit). 3www.regjeringen.no/no/dep/fin/org/styrer-rad-og-utvalg-oppnevnt-av- finansdepartementet2/utvalg-som-skal-utrede-skatteradgiveres-opplysningsplikt-og- taushetsplikt/id2577195/ Utredningens uppdrag och arbete Utredningen har, i enlighet med direktiven, hållit sig informerad om och beaktat relevant arbete som pågår inom EU och . Begrepp som t.ex. skatteplanering, skatteflykt och skattefusk används i delvis olika betydelser av olika användare. I detta betänkande avses med skatteplanering att inom ramen för gällande lagstiftning och utan att komma i uppenbar konflikt med lagstiftarens syfte välja mellan olika handlingsalternativ på ett sådant sätt att man får den lägsta skattekostnaden.4 En näringsidkare måste givetvis när han prövar förutsättningarna för en investering eller någon annan affärs- transaktion beakta skattekonsekvenserna och om olika alternativ står till buds välja det alternativ som ger det bästa resultatet.5 Begreppet skatteflykt används i betänkandet för att beskriva rätts- handlingar som är civilrättsligt giltiga, som inte är skenrättshand- lingar eller brott, men som ger upphov till en av lagstiftaren ej avsedd eller förutsedd skattefördel.6 Det kan nämnas att i andra samman- hang används ibland en rent teknisk definition av begreppet skatte- flykt och då avses enbart förfaranden som kan angripas med stöd av lagen (1995:575) mot skatteflykt.7 Skattefusk karakteriseras, till skillnad från skatteflykt, av att orik- tiga uppgifter lämnas, t.ex. att intäkter inte tas upp i deklarationen eller att avdrag yrkas för kostnader som den skattskyldige inte har haft.8 Det rör sig alltså om direkta överträdelser av skattelagstiftningen. Begreppet aggressiv skatteplanering används ofta i /G20:s och EU:s pågående regleringsarbete inom den internationella skatte- rätten.9 Utredningen har i betänkandet utgått från den definition av begreppet som finns inom . Enligt denna definition inne- bär aggressiv skatteplanering att man drar nytta av teknikaliteter i ett skattesystem eller oförenligheter mellan två eller flera skattesystem 4Jfr SOU 1983:41 s. 92. 1982/83:84 s. 21. 6Angående begreppet skatteflykt se t.ex. SOU 1975:77 s. 43, prop. 1980/81:17 s. 16, prop. 1982/83:84 s. 10, SOU 1983:41 s. 93 och prop. 1996/97:170 s. 33. 7Rosander, (2007), Generalklausul mot skatteflykt, s. 13 och 14 samt , (2016), Kringgående av inkomstskattelag – en resa utan slut, Skattenytt 2016 s. 105–128, not 4. 8Se t.ex. prop. 1980/81:17 s. 11 och SOU 1983:41 s. 93. 9Hilling, (2016), Skatteavtal och generalklausuler (Version 1 Zeteo), s. 27. Utredningens uppdrag och arbete i syfte att minska det skattepliktiga beloppet. Aggressiv skattepla- nering kan anta många olika former. Det kan leda till dubbla avdrag (t.ex. när samma förlust dras av både i källstaten och i hemviststaten) och till dubbel skattebefrielse (t.ex. när inkomster som inte beskat- tas i källstaten befrias från skatt i hemviststaten).10 Med begreppet skatteundandragande avses olika slags förfaranden som syftar till att uppnå ej avsedda skattefördelar. Det omfattar således de ovan nämnda begreppen skatteflykt, skattefusk och aggressiv skatte- planering. Begreppet skatteupplägg används i betänkandet om skatteplaner- ingsförfaranden som (eller motsvarande myndigheter i andra länder) kan ha intresse av att få kännedom om. Dessa för- faranden kan – men behöver inte – vara aggressiva. Betänkandet består av 21 kapitel. Kapitel 1 innehåller författnings- förslag och i kapitel 2 återfinns denna redovisning av utredningens uppdrag och arbete. Kapitel 3–10 innehåller betänkandets deskrip- tiva delar. –Bakgrund och utgångspunkter. –Skatterådgivare – aktörer och regler. –Internationell utblick. –Befintliga uppgiftsskyldigheter. –Konsekvenser av att lämna oriktiga uppgifter. –Andra möjligheter att få information om skatteupplägg. –Åtgärder för att motverka kringgående av skattelagstiftning. De följande kapitlen (11–19) innehåller utredningens överväganden och förslag, i följande ordning: 10Europeiska kommissionen (2012), Kommissionens rekommendation av om aggressiv skatteplanering (2012/772/EU). Utredningens uppdrag och arbete –Den nya uppgiftsskyldigheten (skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang) behandlas i kapitel 11. Vissa centrala definitioner återfinns i avsnitt 11.5.2 (rådgivare, svensk rådgivare och användare), 11.6.3 (hemmahörande och gränsöver- skridande arrangemang) och 11.6.4 (person, företag och anknutna personer). Utredningens överväganden rörande konsekvenser av att uppgifter lämnas finns i kapitel 12. –Utredning och kontroll behandlas i kapitel 13. –Det nya sanktionssystemet behandlas i kapitel 14. –Informationsutbyte behandlas i kapitel 15. –Skattesekretess och dataskydd behandlas i kapitel 16 respektive 17. –Utredningens överväganden avseende förslagens förenlighet med återfinns i kapitel 18. –Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser behandlas i kapitel 19. En analys av förslagens konsekvenser finns i kapitel 20. Författnings- kommentaren finns i kapitel 21. 3 Bakgrund och utgångspunkter Regler om informationsskyldighet avseende skatteupplägg finns redan i ett antal länder (se kapitel 5). Utredningen har fått i uppdrag att se över möjligheterna att införa en sådan skyldighet i . Syftet är enligt kommittédirektiven att bekämpa skatteflykt, skatte- fusk och skatteundandragande.1 Reglerna ska utformas så att även gränsöverskridande skatteupplägg träffas.2 Utredningen ska således ta fram förslag till regler avseende såväl gränsöverskridande som rent inhemska arrangemang. Utredningen har i avsnitt 2.3 redogjort för hur olika begrepp används i betänkandet. Utredningens bedömning är att skattefusk – dvs. förfaranden som karakteriseras av oriktigt uppgiftslämnande – endast i begränsad utsträckning kan motverkas av en ny uppgifts- skyldighet.3 Huvudsyftet med det föreslagna regelverket är därför att motverka andra former av skatteundandragande. Utredningen an- vänder huvudsakligen begreppet aggressiv skatteplanering om sådana förfaranden. Aggressiv skatteplanering kan vara gränsöverskridande, men det kan också röra sig om rent inhemska förfaranden. Använd- ningen av aggressiv skatteplanering bedöms, som framgår nedan, leda till betydande förluster av skatteintäkter. Det snedvrider också konkurrensen och missgynnar de som vill göra rätt för sig. 2017:38 s. 1. 2017:38 s. 12. 3Vissa former av skattefusk skulle dock kunna motverkas genom en uppgiftsskyldighet som inriktar sig på arrangemang som kan underlätta skattefusk. Som framgår av kapitel 11 omfattas vissa sådana arrangemang av det föreslagna regelverket. 3.2Arbetet inom /G20 Inom ramen för /G20:s projekt mot skattebaserosion och vinstflyttning, det s.k. BEPS-projektet4, har det pågått ett omfat- tande arbete mot gränsöverskridande aggressiv skatteplanering, dvs. förfaranden som innebär att man utnyttjar skillnader mellan olika länders skattesystem.5 /G20 har bl.a. tagit fram rekommen- dationer om ”Mandatory Disclosure Rules”, vilket kan översättas som regler om informationsskyldighet. Rekommendationerna är framtagna för att utgöra ett stöd för de länder som vill införa sådana regler. De finns samlade i en av slutrapporter som offentlig- gjordes , Mandatory Disclosure Rules, Action 12 –2015 Final Report6, i betänkandet kallad . har därefter tagit fram modellregler för informations- skyldighet avseende vissa arrangemang som kan öka risken för skatteundandragande genom att underlätta skattefusk. Det rör sig om arrangemang för att undvika automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton och arrangemang för att skapa icke-trans- parenta utländska ägarstrukturer.7 Modellreglerna antogs av skatteutskott () . Reglerna utgör ingen minimistandard, och det är således inte obligatoriskt för stater att införa dessa. 3.3DAC och DAC 6 Rådets direktiv /16/EU om administrativt samarbete i fråga om beskattning och om upphävande av direktiv /799/EEG (förkortat DAC) antogs vid . Direk- tivet började tillämpas inom Europeiska unionen och ersatte därmed rådets direktiv /799/EEG av om ömsesidig handräckning i ärenden rörande direkt skatt. 4BEPS står för Base Erosion and Profit Shifting. 5BEPS-projektet omfattar däremot inte rent inhemska förfaranden för att minska den skatte- pliktiga inkomsten, se (2015), Measuring and Monitoring BEPS, Action 11 – 2015 Final Report, /G20 Base Erosion and , s. 82. 6OECD (2015), Mandatory Disclosure Rules, Action 12 – 2015 Final Report, /G20 Base Erosion and . 7OECD (2018), Model Mandatory Disclosure Rules for CRS Avoidance Arrangements and Opaque Offshore Structures. DAC tillämpas på alla typer av skatter som tas ut av en medlemsstat, förutom mervärdesskatt och sådana punktskatter som omfattas av annan unionslagstiftning om administrativt samarbete. Direktivet tillämpas inte heller på obligatoriska sociala avgifter eller tullar (DAC artikel 2). I svensk rätt genomfördes DAC i huvudsak genom lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unio- nen i fråga om beskattning (prop. 2012/13:4). I direktivet föreskrivs, förutom utbyte av upplysningar på begäran, även automatiskt utbyte av upplysningar mellan medlemsstaterna avseende vissa inkomster och tillgångar. Därutöver regleras i direk- tivet utbyte av upplysningar utan föregående begäran i vissa fall. DAC har ändrats genom rådets direktiv /107/EU8 (DAC 2) för att möjliggöra ett omfattande automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton i enlighet med den globala standarden (prop. 2015/16:29). Därefter har rådets direktiv (EU) 2015/23769 (DAC 3) antagits för att införa ett automatiskt utbyte av upp- lysningar avseende förhandsbesked i gränsöverskridande skatte- frågor och förhandsbesked om prissättning (prop. 2016/17:19). DAC har därefter ändrats genom direktivet (EU) 2016/88110 (DAC 4) för att införa EU-gemensamma bestämmelser om land- för-land-rapporter och automatiskt utbyte av sådana mellan behö- riga myndigheter i medlemsstaterna (prop. 2016/17:47) och genom direktivet (EU) 2016/225811 (DAC 5) vad gäller skattemyndig- heters tillgång till information för bekämpning av penningtvätt (prop. 2016/17:173). antogs vidare rådets direktiv (EU) 2018/822 av om ändring av DAC vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskatt- ning som rör rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang (DAC 6).