sou · H7B366 · 2019-12-18 00:00:00 — Om be- räkningarna utgår från anslagsvillkoren till anslag 1:11 är beloppen betydligt lägre eftersom anslagsvillkoren anger att beloppet till de länsstyrelser som är vattenmyndigheter högst ska vara , varav från anslagspost 2 och 1miljon kronor från anslagspost 4. Vid beräkningarna av tillkommande kostnader har utredningen utgått från att kostnaden för en årsarbetskraft är cirka 500 000 kro- nor. Enligt en rapport från Statskontoret var medelvärdet för per- sonalkostnaden per årsarbetskraft för en medelstor myndighet (101–500 anställda) . Spannet mellan kvar- tilerna var dock relativt stort och sträcker sig från den undre kvartilen på till den övre kvartilen på . Med personalkostnader avsågs i rapporten bland annat lön, arvode, lagstadgade arbetsgivaruppgifter och utbildningskostnader för egen personal.4 Utredningen har därför även genomfört en beräkning med utgångspunkt från en kostnad per årsarbetskraft på . 4Statskontoret (2017). Källa: Havs- och vattenmyndigheten (2019): Återrapportering av användning av anslag 1:11 Åtgärder för havs- och vattenmiljö enligt regleringsbrev för . 5Avser vattenmyndigheterna exklusive medel som disponeras av i län. 6Avser länsstyrelserna exklusive vattenmyndigheterna och dispositionsrätten. 7Avser länsstyrelsernas inklusive inkl. vattenmyndigheternas medel som disponeras av Läns- styrelsen i län. Källa: Havs- och vattenmyndigheten (2018): Återrapportering av användning av anslag 1:11 Åtgärder för havs- och vattenmiljö enligt regleringsbrev för . 8Avser vattenmyndigheterna exklusive medel som disponeras av i län. 9Avser länsstyrelserna exklusive vattenmyndigheterna och dispositionsrätten. 10Avser länsstyrelsernas inklusive inkl. vattenmyndigheternas medel som disponeras av Läns- styrelsen i län. Kommentar: Beräkningen bygger på antaganden om den genomsnittliga kostnaden för en årsarbetskraft enligt beskrivningen ovan. Beräkningarna ovan är baserade på befintlig finansiering av vatten- myndigheternas verksamhet. Utredningen har inte tagit höjd för de kostnader som förväntas uppstå genom de nya arbetsuppgifter som lades på vattenmyndigheterna genom de lag- och förordningsänd- ringar som trädde i kraft . Vattenmyndigheterna ska bidra i arbetet med den nationella planen för omprövning av vatten- kraft. De ska även yttra sig i mål och ärenden som avser en verksam- het eller åtgärd som påverkar vattenmiljön samt överpröva kommu- ners beslut om att tillåta verksamhet eller åtgärd. I det fall yttrandet avser frågan om ändring av miljökvalitetsnorm föreslår utredningen att uppgiften ska övertas av den föreslagna ning. I övrigt innebär utredningens förslag att vattenmyndigheternas uppgifter i dessa avseenden ska utföras av länsstyrelserna inom respektive län. Enligt vattenmyndigheterna behövs en förstärkning på , motsvarande cirka tre nya helårstjänster per vattenmyndighet samt en kostnadsuppräkning för befintlig perso- nal för att kompensera för den ökade omfattningen av löpande arbete samt hantera tillkommande uppgifter. Av detta avser hantering av nya arbetsuppgifter. Länsstyrelserna har gemensamt äskat avseende den nationella planen för omprövning av vattenkraft, varav avser den del av länsstyrel- serna som utgörs av vattenmyndigheternas kansli (ingår i de 17,5 mil- joner kronorna ovan).11 Utredningen har även erfarit att Havs- och vattenmyndigheten sitt budgetunderlag äskat på anslag 1:15 (myndig- hetens förvaltningsanslag) främst för utökat arbete med kunskaps- stöd, vägledning och föreskrifter samt an- slag 1:11 för åtgärder som ska komplettera och säkerställa att de åtgärder som görs inom nationell plan för miljöanpassning av vattenkraften får avsedd effekt. Dessa kostnader kommer att uppstå oavsett om utredningens förslag genomförs. Arbetsuppgifterna har inletts och kommer att fortsätta . Ett ökat antal ompröv- ningar av normerna förväntas, och en mer exakt bild av vilka kost- nader som de nya uppgifterna kommer att ge upphov till i praktiken bör komma att tydliggöras . Utredningen bedömer där- med att vattenförvaltningens resurser bör utökas för att hantera dessa arbetsuppgifter, men avstår från att lämna ett förslag på belopp samt en bedömning av hur dessa medel bör fördelas. Genom att arbetet finansieras via sakanslag och att nivån har varit i princip i vart fall har i praktiken vattenförvaltningsarbetet fått mindre resurser. Om ambitionsnivån kvarstår eller höjs kan det finnas anledning att justera anslagstill- delningen för att kompensera för avsaknaden av pris- och löne- omräkning alternativt använda sig av pris-och löneomräkning för de delar av anslaget 1:11 som fortsatt avser förvaltningskostnader inom vattenförvaltningen. 11Budgetunderlag 2019 – vattenmyndigheterna. Äskande för perioden –2021. Resursbehov enligt myndigheternas bedömningar Havs- och vattenmyndigheten bedömer att våra förslag innebär att myndighetens resursbehov ökar i storleksordningen 50–60 årsarbets- krafter, det vill säga motsvarande resurserna till dagens vattenmyn- digheter. Här har myndigheten vägt in effekterna av myndighetens effektiviseringar inom föreskrifts- och vägledningsarbetet mot bak- grund av den direkta vägledningen av länsstyrelserna samt den stärkta kopplingen mellan EU-arbetet och det svenska genomförandet. Myndigheten bedömer även att det finns behov av att utveckla VISS och andra stödsystem. Därutöver tillkommer uppskattningsvis 5– 10 årsarbetskrafter för myndighetens tillkommande uppgifter på över- vakningsområdet. SGU bedömer att myndighetens förvaltningsanslag behöver ökas väsentligt jämfört med dagens bidrag till kostnaderna för vattenför- valtningen på (bidrag via Havs- och vattenmyn- digheten från utgiftsområde 20 anslag 1:11) för att myndigheten ska kunna hantera sin vägledande roll samt den nya breddade utförar- rollen. Myndigheten bedömer att det uppskattningsvis krävs 25 års- arbetskrafter för arbetet under vattenförvaltningens planeringsfas samt ytterligare 3 årsarbetskrafter för överprövning av kommunala beslut med mera. Här ingår även att vara datavärd för grundvatten- förekomster. Sammanlagt motsvarar detta en kostnad på cirka 25 mil- joner kronor, varav kostnaderna för personal utgör . Länsstyrelserna bedömer att de mot bakgrund av utredningens förslag och den rådande underfinansieringen av vattenförvaltningen har ett behov av förstärkta resurser. En sådan förstärkning bör vara av minst samma omfattning som de resurser som kan komma att omföras från de länsstyrelser som är vattenmyndigheter genom att nationella uppgifter flyttas till central nivå. bedömer att myndigheten behöver ytterligare 5 års- arbetskrafter för att hantera vattenförvaltningsarbetet. Myndigheten bedömer att detta motsvarar enligt taxa. Av dessa årsarbetskrafter avses två kompensera för de två årsarbetskrafter som i praktiken uppges ha fallit bort eftersom bidrag för vattenförvaltning har legat på samma nivå som kostnaderna har ökat. Därutöver bedömer att kostnaderna för datalagring ökar med mot bakgrund av att utredningens förslag bedöms leda till att nya data- mängder byggs upp. Sakanslagen har legat på nivå Vattenförvaltningsarbetet finansieras i huvudsak via ett sak- anslag, där de medel som avsätts till vattenförvaltningsarbetet enligt vattenförvaltningsförordningen i stort sett har legat på samma nivå i vart fall . Detta innebär att dessa medel inte varit föremål för den pris- och löneomräkning som vanligen tillämpas på för- valtningsanslag. I praktiken innebär detta att finansieringen har legat på samma nivå medan kostnaderna har ökat. Även om man kan förvänta sig viss effektivisering av arbetet innebär detta att anslagen inte tagit höjd för exempelvis löneökningar och andra kost- nadsökningar . 23.7.1Konsekvenser för företag och organisationer samt enskilda Utredningen bedömer att förslagen bör vara positiva för näringslivet och det civila samhällets organisationer bland annat genom att de får en tydligare ingång till vattenförvaltningen på avrinningsområdes- nivå genom länsstyrelserna vars organisation, ansvar och mandat har bred förankring i samhället. Utredningens förslag bör vidare leda till en ökad tydlighet och transparens i olika led. Tydlighet och förutsägbarhet är generellt sett positivt för såväl näringsliv, ideella organisationer som enskilda. Exem- pelvis bör en ökad tydlighet genom framtagandet av en nationell handlingsplan som anger den framtida inriktningen leda till ett ökat förtroende för vattenförvaltningsarbetet som helhet. Förslagen om lokala och nationella referensgrupper innebär att berörda intressen får en formaliserad och strukturerad möjlighet att bidra till arbetet utöver deras deltagande i de formella samråden. Detta ger berörda aktörer eller deras organisationer en möjlighet att framföra övergripande synpunkter vid olika tillfällen under pro- cessen. Förslagen syftar till att engagera även näringslivet i större utsträck- ning än tidigare, vilket innebär att näringslivets förväntade arbets- insats ökar. Hur stor arbetsinsats som krävs kan skilja mellan olika branscher och regioner, och beror inte enbart av utredningens för- slag. Exempelvis kommer genomförandet av den nationella planen för omprövning av vattenkraft innebära att främst företag med pro- duktion av vattenkraft förväntas lägga mer tid och resurser på vatten- förvaltningen före och som omprövningarna pågår. Förslagen syftar till att skapa en mer sammanhållen vattenför- valtning vilket kan leda till ett ökat förtroende hos såväl verksam- hetsutövare som allmänhet. I förlängningen innebär detta goda förut- sättningar att uppnå en hållbar användning av vattenresurserna och att skapa en större acceptans för de åtgärder som måste vidtas för att uppnå detta. Utredningen bedömer att konsekvenserna för företag är likartade för stora och små företag. En god vattenmiljö är bland annat en vik- tig förutsättning för många små företag som verkar på landsbygden och vars verksamhet kan omfatta livsmedelsproduktion eller fiske- och naturupplevelser, men även för turistföretag över hela landet. Ett aktivt deltagande i vattenförvaltningsarbetet förutsätter lättill- gänglig och lättfattlig information, vilket är särskilt viktigt för små företag med mer begränsade resurser att delta i vattenförvaltnings- arbetet. Förslaget att utreda hur en vattenförvaltningsavgift kan konstru- eras kommer i förlängningen att påverka de grupperingar som ingår i det framtida avgiftskollektivet. Sådana grupperingar kan omfatta såväl olika typer av verksamhetsutövare som andra grupper i sam- hället. Det är därmed viktigt att noga överväga vilka kostnader en sådan avgift medför och vilka konsekvenserna detta leder till för berörda grupper i samhället. 23.7.2Konsekvenser för landsting och kommuner Utredningen bedömer att de aktuella förslagen inte leder till några konsekvenser för landstingen. Förslagen innebär inga förändringar för den kommunala själv- styrelsen. Vad gäller kommunerna ansvarar de för att följa miljö- kvalitetsnormerna. Utredningens förslag innebär därmed i princip inte att kommunerna åläggs några nya skyldigheter. Den utvecklade organisationen innebär dock förändrade arbetssätt och processer vilket påverkar även kommunernas sätt att arbeta. Det kan därmed finnas behov av kompetenshöjande insatser och annan hjälp för att kommunerna ska komma igång med den myndighetsgemensamma åtgärdsplaneringen. För att underlätta för kommunerna föreslår ut- redningen att kommunstödjare ska bistå kommunerna . Kommunstödjarna ska vara placerade vid länsstyrelserna. Syftet med utredningens förslag är att ge kommunerna möjlighet att öka sitt engagemang i vattenförvaltningen. Kommunerna ska få en tydligare roll i planering, genomförande och uppföljning och ett tyd- ligt ansvar för att delta i konkret myndighetsgemensam åtgärds- planering på avrinningsområdesnivå. Utredningen bedömer mot denna bakgrund att det kan finnas ett behov att kompensera kommunerna för ökade kostnader för samordning av planeringsarbetet utöver den tillfälliga insatsen med kommunstödjare. 23.7.3Konsekvenser för klimat och miljö En mer effektiv vattenförvaltning som leder till en hållbar tillgång till vatten av god kvalitet är en viktig komponent i arbete för en hållbar utveckling i allmänhet och för en bättre vattenmiljö i synnerhet. En effektiv vattenförvaltning är också av stor betydelse i det förestående arbetet med att anpassa samhället till ett förändrat klimat. är en organisationsutredning vil- ket innebär att utredningens förslag tar sikte på behovet av att för- ändra och utveckla det offentligas arbete med vattenfrågor utifrån de arbetsuppgifter som följer av vattenförvaltningsförordningen. Vad gäller effekterna på klimat och miljö kan utredningens organisa- tionsförslag bland annat leda till ett ökat resande. Vi förutsätter att fossilfria alternativ används så långt möjligt. Utredningens förslag utvidgar även kretsen av personer som ska arbeta med vattenför- valtningsrelaterade frågor, vilket innebär ett ökat resursbehov exem- pelvis för lokaler och teknisk utrustning. Syftet med förslagen är dock att skapa en förvaltning som leder till en ökad åtgärdstakt även vad gäller fysiska åtgärder som förbätt- rar eller bevarar vattnets kvalitet eller tillgänglighet i övrigt. Genom en kombination av tydligare nationell styrning och ett utökat enga- gemang på lokal nivå genom länsstyrelser och kommuner bedömer utredningen att förutsättningarna ökar för att relevanta åtgärder ska genomföras i vattnet. Rätt genomförda åtgärder på rätt plats kom- mer att främja såväl naturmiljön som samhället som helhet. En mer effektiv vattenförvaltning kan även bidra till att identifiera synergi- effekter och att frigöra resurser som skulle kunna användas till åtgärdsinriktat arbete vilket leder till positiva effekter för miljön. Såväl tillgången till rent dricksvatten samt till vatten i naturen är exempel på när tillgången till vatten är viktig för klimatet. Ett ökat behov av buteljerat vatten innebär att såväl hanteringen av förpack- ningar som transportbehovet en klimatpåverkan. Likaså kan torka med ökad risk för bränder ge upphov till en betydande klimatpåverkan. Även förslaget att utreda hur en vattenförvaltningsavgift skulle kunna utformas i syfte att bidra till finansieringen av historisk och diffus påverkan på vattnet bedöms i förlängningen leda till positiva effekter för miljön. 23.7.4Legala konsekvenser av förslagen Utredningen bedömer att de organisationsförslag och de förslag på förändrat arbetssätt när det gäller åtgärdsarbetet som vi föreslår får konsekvenser för hur det rättsliga regelverket bör vara utformat. Med de förslag till regeländringar som lämnas i kapitel 1 bedöms dessa konsekvenser vara omhändertagna. Utredningens förslag kommer att ytterligare förstärka förutsättningarna att genomföra ramdirektivet för vatten och övriga direktiv av relevans för vatten- förvaltningen och följa de svenska miljökvalitetsnormerna. Våra före- slag ligger i linje med ramdirektivet och övrig lagstiftning på EU-nivå. Rättssäkerheten bedöms öka genom att risken för jävsliknande situationer undanröjs när beslut om åtgärdsprogram fattas av reger- ingen och beslut om miljökvalitetsnormer fattas av en särskild nämnd- myndighet. Med avrinningsområden som utgångspunkt ger utredningens förslag möjlighet att på ett tydligare sätt beakta regionala och lokala per- spektiv. Även de nationella inriktningsbesluten kan komma att om- fatta frågor som berör såväl regionala aspekter som fördelnings- politiska effekter, exempelvis vid avvägningar mellan miljövärden och livsmedelsproduktion. Vårt organisationsförslag får vissa regionala konsekvenser. De länsstyrelser som är vattenmyndigheter har sammanlagt cirka 50–54 anställda fördelade på länsstyrelser i fem län. En överföring av arbets- uppgifterna från dessa länsstyrelser ger upphov till vissa regionala konsekvenser genom att övervägande delen av arbetsuppgifterna flyttas till myndigheter på andra orter. Utredningen bedömer dock att sådana konsekvenser bör vara av begränsad omfattning från ett regionalt perspektiv då det rör sig om ett mindre antal jobb per ort. Dessutom föreslår utredningen övergångslösningar för kommande förvaltningsperiod. Förslagen medför inga konsekvenser för brottsligheten och det brotts- förebyggande arbetet, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 24.1Förslaget till lag om ändring i (1998:808) Paragrafen är ny. Bestämmelsen innebär att åtgärdsprogram för av- rinningsdistrikt ska fastställas av regeringen. Delåtgärdsprogram om- fattas inte av skyldigheten. I andra stycket ges ett bemyndigande till regeringen att överlåta till myndigheter och kommuner att besluta om delåtgärdsprogram. De åtgärdsprogram som ska fastställas av regeringen ska, i före- kommande fall, innehålla både åtgärder som ska vidtas av regeringen och av myndigheter och kommuner. Genom bemyndigandet i 5 kapit- let 10 § andra stycket är det regeringen som ska ta fram föreskrifter om vad åtgärdsprogram för avrinningsdistrikt ska inne- hålla utifrån kraven i ramdirektivet för vatten. Sådana föreskrifter meddelas genom vattenförvaltningsförordningen (2004:660). För att uppfylla kraven i artikel 11 i ramdirektivet för vatten ska de distrikts- visa åtgärdsprogrammen innehålla vad som i ramdirektivet avses med grundläggande åtgärder och kompletterande åtgärder. Grundläg- gande åtgärder är åtgärder som behövs för att säkerställa genom- förandet av de direktiv som anges i ramdirektivet. Kompletterande åtgärder är de åtgärder som kan behövas i övrigt. Ändringen innebär att indelningen i vattendistrikt upphävs. Paragra- fen inleds med ett nytt stycke som anger att yt- och grundvatten ska förvaltas och vad syftet med denna förvaltning ska vara. Formuleringen av syftet motsvarar det syfte som anges i arti- kel 1 i ramdirektivet för vatten, i förkortad form. Genom att syftet slås fast i bestämmelsen tydliggörs avsikten med vattenförvalt- ningsarbetet. I ett nytt andra stycke anges att förvaltningen ska utgå från avrinningsdistrikt. Genom att 14 § upphävs överlåts till regeringen att besluta vilka myndigheter som ska arbeta med vattenförvaltning. Bemyndigande för regeringen att besluta om detta finns i 8 kapitlet 7 § regerings- formen. Övriga bemyndiganden för regeringen samlas i 15 §. Eftersom åtta av de tio avrinningsdistrikt som för när- varande omfattas av är internationella anges i ett nytt tredje stycke i paragrafen att avgränsningen av sådana distrikt, och arbetet med vatten- förvaltning inom sådana distrikt, ska ske i samverkan med det eller de övriga länder som berörs. De länder som berörs av vattenför- valtningen är och . Genom upphävandet ges regeringen, med stöd av 8 kapitlet 7 § regeringsformen, beslutanderätt över vilka myndig- heter som ska vara ansvariga för vattenförvaltningsarbetet och där- med behöriga myndigheter enligt artikel 3 i ramdirektivet för vatten. Behöriga myndigheter utses i 2 kapitlet 2 § vattenförvaltningsför- ordningen. I bestämmelsen finns bemyndiganden till regeringen. Dessa bemyndiganden behövs för att ge regeringen möjlighet att be- sluta om uppgifter för kommunerna inom vattenförvaltningen. Bestämmelsen kompletteras med ett bemyndigande att meddela föreskrifter om indelningen i avrinningsdistrikt. Ändringen i tredje punkten är en följdändring till 13 §. Ändringen innebär att ett kommunalt beslut om att tillåta en verk- samhet eller åtgärd enligt en bestämmelse om undantag som avses i 5 kapitlet 4 § ska skickas till i det län där verksamheten är belägen i stället för den länsstyrelse som är vatten- myndighet. Ändringen är påkallad av att länsstyrelsernas uppdrag som vattenmyndigheter upphör. Genom att 19 kapitlet 3c upphävs tas uppgiften att utföra den statliga kontrollen av kommunens beslut över av i det län där verksamheten är belägen. Ändringen innebär att yttrande i mål och ärenden som avser en verksamhet eller åtgärd som påverkar vattenmiljön ska inhämtas från för normgivning på vattenförvaltningens område i de fall utredningen i målet eller ärendet ger anledning att anta att något förhållande av betydelse för miljökvalitetsnormgivningen inte överens- stämmer med det som lagts till grund för en sådan norm och den bristande överensstämmelsen har betydelse för möjligheten att be- stämma rimliga och ändamålsenliga miljövillkor. Om prövningen i stället avser en fråga om att tillåta en verksamhet eller åtgärd med stöd av 4 kapitlet 11–12 §§ vattenförvaltningsförordningen ska ytt- rande inhämtas från i det län där verksamheten är be- lägen. Ändringen är påkallad av att länsstyrelsernas uppdrag som vatten- myndighet upphör. Yttrande i den fråga som avses i bestämmelsens första stycke 1 ska inhämtas från för normgivning på vattenförvaltningens område eftersom uppgiften att besluta om miljö- kvalitetsnormer förs över till denna nyinrättade nämnd. Yttrande i den fråga som avses i bestämmelsens första stycke 2 ska hanteras av . Det är också som enligt 19 kapitlet 3 b § ska utföra den statliga kontrollen av sådana beslut. Genom bestämmelsen i 19 kapitlet 5 § 7 gäller be- stämmelsen även i ärenden som prövas av eller en kom- munal nämnd. 24.2Förslaget till förordning (2021:xx) med instruktion för för normgivning på vattenförvaltningens område Genom bestämmelsen preciseras nämndens uppgifter. Genom bestämmelsen anges att myndigheten är en nämndmyndig- het och att den leds av en nämnd. Genom bestämmelsen preciseras vilken erfarenhet som behövs inom den ska kunna fullgöra sina uppgifter. Bestämmelsen innebär att nämnden inte har en egen kanslifunktion. Administrativa uppgifter fullgörs av Havs- och vattenmyndigheten på eget ansvar i enlighet med 18 § myndighetsförordningen (2007:515). Ansvaret för handläggande uppgifter delas mellan Havs- och vatten- myndigheten och geologiska undersökning utifrån deras respektive ansvarsområden för ytvatten respektive grundvatten. De tre myndigheterna får reglera den närmare ansvarsfördelningen mel- lan sig i en överenskommelse i enlighet med 18 § myndighetsförord- ningen (2007:515). Bestämmelsen anger beslutsförhetsregler som ersätter reglerna i 15–16 §§ myndighetsförordningen (2007:515). Eftersom samtliga beslut som nämnden ansvarar för bedöms vara av större vikt och det inte bedöms förekomma brådskande ärenden bör flertalet av nämnd- ens ledamöter alltid delta i besluten. Bestämmelsen innebär att nämnden inte ska tillämpa förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. Denna uppgift ankommer på Havs- och vattenmyndigheten eftersom den myndig- heten fullgör samtliga administrativa uppgifter åt nämnden. Genom bestämmelsen görs undantag från 5, 8 och 15–16 §§ myn- dighetsförordningen (2007:515). Undantaget från 5 § innebär att nämnden inte får delegera beslutanderätten. Eftersom samtliga be- slut som nämnden ansvarar för bedöms vara av större vikt och det inte bedöms förekomma brådskande ärenden bör flertalet av nämnd- ens ledamöter alltid delta i besluten. Undantaget från 8 § innebär att myndigheten inte behöver arbeta med att utveckla och samordna den statliga arbetsgivarpolitiken. Eftersom nämnden inte har några anställda behöver den heller inte fullgöra övriga uppgifter i den aktuella bestämmelsen. Undantaget från 15–16 §§ har motiverats i kommentaren till 5 §. 24.3Förslaget till förordning om ändring i författningssamlingsförordningen (1976:725) Tillägget till bilaga 1 innebär att de föreskrifter med kvalitetskrav som nämnden beslutar om ska publiceras i Havs- och vattenmyndighetens författningssamling. 24.4Förslaget till förordning om ändring i förordning (1998:1388) om vattenverksamheter Andra punkten i paragrafen ändras. Förslaget är en följdändring för att använda samma terminologi som i förslaget till ändringar i 1 kapit- let 1 § vattenförvaltningsförordningen (2004:660). Andra stycket i paragrafen upphävs till följd av att länsstyrelsernas uppdrag som vattenmyndigheter upphör. Uppgiften att besluta om miljökvalitetsnormer förs över till den nya myndigheten för normgivning på vattenförvaltningens område.