sou · H7B366 · 2019-12-18 00:00:00 — 4.Stabil koordinering i vannområdena. Vad har hänt? Detta förs vidare nu när organisationsförslaget om centralisering har fallit (se nedan). 5.Minskad detaljnivå i planarbetet med utgångspunkt i avrinnings- områdena, tydligare uppdelning mellan grundläggande och kom- pletterande åtgärder, minskat antal åtgärdstyper, tydligare styr- medel och ansvar. Vad har hänt? I de nya mallarna för väsentliga frågor och förvaltningsplaner är det fokus på avrinningsområden 203Miljödirektoratet, intervju . och inte på vattenförekomster (dessa finns i Vann-nett för den som behöver). Åtgärdstyper har justerats i Vann-netts åtgärds- modul, och kommer att följas upp i en ny mall för åtgärds- program. 6.Tydligare prioriteringar från sektorernas sida i förvaltningsplaner och åtgärdsprogram, tydligare ställningstagande till miljömål och tidsramar, och myndigheterna måste se ekonomin som en inte- grerad del av arbetet med åtgärdsprogram. Vad har hänt? Detta har tydliggjorts i den nya vattenföreskriften och ska förstärkas av de signaler som kommer i nationella vägledningar (föringar). 7.Bättre information och underlätta olika aktörers medverkan i vattenförvaltningsarbetet. Vad har hänt? Genom en förbättring i Vann-nett kan man nu hämta ut fakta-ark på alla nivåer i Vann- netts portal. Det har även gjorts förbättringar i Vannportalen. 8.Enklare och mer effektiv planprocess genom att slå samman vissa remissrundor. Vad har hänt? I den nya vannföreskriften från har remiss av planprogram och väsentliga frågor slagits ihop, och alla remisstider har förkortats från 6 till 3 måna- der. Totalt har man då reducerat från 18 remiss per förvaltningscykel. 9.Bättre samordning med andra planer som tas fram enligt PBL, inklusive stärkt koppling till kommunala detaljplaner och andra regionala planer. Vad har hänt? Miljödirektoratet försöker poäng- tera detta i vägledning, och man väntar också på att detta blir mera tydligt i regeringens skrift ”Forvantinger til reigonal og lokal planlegging” som kommer i en ny version . Denna skrift uppdateras och gäller all planering, inte bara vatten. 10.Tydliggör roller och ansvar i vannområden, vannregioner och på central nivå. Vad har hänt? Roller och ansvar i vannregioner och på central nivå har tydliggjorts i den nya vannföreskriften, och kommer att ytterligare förstärkas av den signal som kommer i nationella vägledningar (föringar). 11.Reviderade och förbättrade vägledningar så att de kan läggas till grund för planprocessen. Vad har hänt? Miljödirekto- ratet har tagit fram mallar till planprogram och väsentliga frågor i god tid, och är i gång med mallar till förvaltningsplaner och åtgärdsprogram. 12.Vidareutveckla och förbättra Vann-nett så att det blir mer an- vändarvänligt och att relevanta data från sektorerna tas in. Vad har hänt? Det har blivit en förbättring i Vann-nett, där man nu kan hämta ut fakta-ark på alla nivåer i Vann-netts portal. Sektors- myndigheterna ansvarar nu för sin del av åtgärdsmodulen.204 En första förbättringsåtgärd utifrån utvärderingen togs in i arbetet med vattenförvaltningen för perioden –2021.205 Miljödirektoratet menar att utvärderingarna sammanfattningsvis visar att är på rätt väg mot en bättre vattenmiljö. har uppnått både en avrinningsområdesbaserad vattenförvaltning och en nationell, regional och lokal sektorssamordning på nya arenor samt inte minst en lokal förankring i kommuner och vannområden. Miljödirektoratet konstaterar att det även finns förbättringsmöjlig- heter. Det handlar om kunskapsunderlaget – resurser för att bygga upp övervakningen kom . Det handlar också om behovet av tidigt deltagande av sektorsmyndigheter och om att rollförståelsen i förhållande till vattenföreskriftens regelverk och ansvarsfördelning måste förbättras. Målkonflikter behöver på ett tidigare sta- dium – det har inte funnits något klargörande av konflikter mellan nationella sektorsmål eller så har de varit alltför otydliga eller kommit . Vidare lyfter Miljödirektoratet fram att nationella vägledningar har kommit för sent och att vägledningar har saknats om dels grundläggande och kompletterande åtgärder, dels åtgärders nyttor och kostnader. har det pågått ett förändringsarbete i när det gäller vattenförvaltningens organisation. Som bakgrund kan nämnas att fylkesmannen ursprungligen var vannregionmyndighet. Den regering som tillträdde 2010 ville decentralisera uppgifter från staten till fylkeskommunerna, och vattenförvaltningen blev en del av denna 204Miljödirektoratet, intervju . 205www.vannportalen.no/tema-a-a11/evaluering-av-vannforvaltningsarbeidet-2010-2015/ (avläst ). 206Miljödirektoratet, intervju . För fylkeskommunerna var inte detta någon helt ny uppgift eftersom de var aktiva inom vattenförvaltningen , bland annat genom att de ingick i VRU. Men 2010 fick de också koordineringsansvaret. I har Klimat- och arbetat med att förändra vattenförvaltningen. Syftet har varit att –dels ändra vattenföreskriften så att den mer ska likna ramdirek- tivet –dels förenkla processen för vattenförvaltningsarbetet.207 Utifrån departementets erfarenheter från arbetet med att godkänna förvaltningsplaner tog departementen fram ett förslag till ändringar i vattenföreskriften: Departementenes forslag til endringer er først og fremst begrunnet i er- faringene fra arbeidet med gjeldende planer. Utarbeidelse av planer etter plan- og bygningsloven, med utvalgte fylkeskommuner som vannregion- myndigheter var omfattende, omstendelig og ressurskrevende. For neste planperiode skal det bare skje en revurdering og oppdatering av de vedtatte planene. tilsier en mindre omfattende prosess enn for utarbeidelsen av de første planene.208 Förslaget till en förenklad organisation gick i huvudsak ut på följande: –fylkeskommunernas roll som regional vattenmyndighet skulle tas över av fylkesmannen för att genomföra det förberedande regio- nala arbetet –direktoratsgruppen skulle uppdatera förvaltningsplanerna och ge råd till departementet –förvaltningsplanerna skulle inte längre vara regionala planer utifrån . Efter remissbehandling beslutades att inte genomföra dessa änd- ringar. Departementet har framfört att det ändå kan bli en del ändringar i vattenföreskriften för att uppnå en mer rationell och effektiv uppdatering av förvaltningsplanerna, tydligare roller och ansvar, ökad överensstämmelse med ramdirektivet samt att förbättra 207Klima- og (), intervju . 208Miljödirektoratet, e-brev . strukturen och åtgärda olika fel. ska det genomföras en gemensam remiss av planprogram och utmaningar för vattenför- valtningen.209 Flera aktörer har framfört att KLD:s omorganisationsförslag inne- bar en centralisering där direktoratsgruppen skulle göra förvalt- ningsplaner och åtgärdsprogram utifrån fylkesmannens underlag.210 Från departementet konstateras att i förändringsarbetet ingick ett förslag om att flytta ansvaret för vattenförvaltningen från fylkes- kommunen till fylkesmannen. En bakgrund var att fylkesmannen hade ansvar för vattenförvaltningen samt att fylkesmannen disponerar ett antal olika styrmedel, kan genomföra åtgärder och har god kunskap om miljötillståndet. Fylkesmannen har alla miljöfrågor på regional nivå, med undantag för vattenförvaltningen. Fylkesmannen är också direkt underställd departementet. Fylkeskommunerna har som uppgift att främja näringslivet i fylket. En utmaning är att fyl- keskommunerna äger vattenkraftverk, och politiker i flera fylkesting gick emot förslagen till förvaltningsplaner för innevarande förvalt- ningscykel till följd av att de innehöll åtgärdsförslag som var riktade mot vattenkraftverken. Fylkeskommunerna kan därmed få dubbla roller, ett problem som fylkesmannen inte har. En fördel med fylkes- kommunerna är att de är politiska organ, vilket innebär att det blir större engagemang för vattenförvaltningen och att den får en politisk förankring. Det blir därmed lättare för medborgare och olika aktörer att komma in i vattenförvaltningen. När KLD lämnade sitt förslag till omorganisation blev det mycket delade remissvar, och frågan blev också politiskt laddad. Parallellt med förändringsförslaget pågick nämligen en regionreform som pekade i motsatt riktning – det vill säga att föra över fler upp- gifter från staten till fylkeskommunerna. I remissvaren var miljö- organisationerna negativa till förändringsförslagen, vilket var en av orsakerna som gjorde att den nya politiska ledningen på departe- mentet beslutade att inte genomföra den föreslagna organisations- förändringen.211 I en proposition formuleras departementets ståndpunkt på följande sätt: 209Miljödirektoratet, e-brev . 210Miljödirektoratet, intervju . 211Klima- og (), intervju . Det er viktig å sikre at arbeidet med andre planperiode kommer godt i gang. Vannressursforvaltningen overføres ikke fra fylkeskommunen til staten. Det er imidlertid behov for å gjennomføre enkelte forskrifts- endringer for å sikre en mer rasjonell og effektiv oppdatering av vann- forvaltningsplanene som sikrer at nasjonale hensyn er ivaretatt og at pla- nene utarbeides i tråd med forpliktelser etter vanndirektivet.212 Ny indelning av avrinningsdistrikt Departementet har i ett brev till de regionala vattenmyndigheterna till följd av en regionreform tagit fram ett förslag till ny indelning av avrinningsdistrikten . Förslaget inne- bär att antalet distrikt minskar från dagens elva till nio (exklusive de gränsöverskridande distrikten). Ändringar i avrinningsdistrikt görs endast när det gäller områden som berörs av regionreformen. De fylkeskommuner som till följd av regionreformen slås samman har uppmanats att börja samarbeta med målet att ta fram en gemensam uppdaterad vattenförvaltningsplan. Den förvaltningsplan som skicka- des på remiss tar därför upp frågor som rör sammanslag- ningen av avrinningsdistrikt.213 Enligt uppgift från Miljödirektoratet har ett förslag till ny norsk vattenföreskrift för närvarande214 skickats på remiss med syfte att ändringarna ska genomföras från och med den 1 januari 2020.215 För- slaget innebär förändringar vad gäller följande avrinningsdistrikt som är gemensamma för och : –Troms vannregion slås ihop med Finnmark vannregion216 till Troms og Finnmark vannregion med Troms og Finnmark fylkeskommune som ny vannregionmyndighet. –Glomma vannregion får en gränsjustering på sin västra sida och ändrar namn till Innlandet och vannregion med fylkes- kommune som ny vannregionmyndighet. St. 6 (2018 – 2019) Oppgaver til nye regioner, . 213Det kongelige Klima- og miljödepartement (2018): Nærmere om inndeling i vannregioner og utpeking av vannregionmyndigheter. Dnr 12/3553. 215www.regjeringen.no/no/dokumenter/horing-endringer-vannforskriften-vedlegg-1/ id2673055/?expand=horingsbrev (avläst ) samt Miljödirektoratet, e-brev . 216Finnmark har bara gränser till och Torneälvs avrinningsdistrikt. I det förslag som har skickats på remiss behandlas även koordine- ringen av områden med avrinning till . kan flera olika norska vannregionmyndigheter ha ansvar för olika delar av till exempel avrinningsdistrikt som dränerar till . Förslaget innebär att en vannregionmyndighet ges ansvar för arbetet med förvaltningsplan och åtgärdsprogram för alla norska delar av ett distrikt som dränerar till : –fylkeskommune ges ansvar för de norska delarna av (i samarbete med Innlandet fylkeskommune) –Trøndelag fylkeskommune ges ansvaret för de norska delarna av –Nordland fylkeskommune ges ansvaret för de norska delarna av –Troms og Finnmark fylkeskommune ges ansvaret för de norska delarna av . (Troms og Finnmark fylkeskommune har även ansvar för de norska delarna av Norsk-Finsk vannregion och de norska delarna av Kemijoki vannregion).217 omfattar ön och ett flertal mindre öar. domi- neras av ett platå- och fjordlandskap med en medelhöjd av över havet. Landet har gott om älvar, och sjöar, och över hela ön förekommer områden med heta källor och svavelkällor. Vattendragen på är korta men har relativt högt flöde på grund av hög nederbörd. Det finns många sjöar, och en del är till exempel uppdämda av lavaflöden. Plötsliga tappningar av issjöar, så kallade jökellopp, kan få svåra konsekvenser. har stora tillgångar på vattenkraft som utnyttjas för energikrävande industri. Fiske och fisk- produkter har varit grundvalen för landets ekonomi.219 217Høringsnotat 16. , Forslag til endringer i vannforskriften vedlegg I mv. 218www.vannportalen.no/globalassets/nasjonalt/engelsk/harmonisation-and- implementation-of-the-wfd-in-the-northern-countries/8th-nordic- conference/presentations-day-1/national-overview-iceland-170913.pdf (avläst ). ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Hela är definierat som ett avrinningsdistrikt (vatnaumdæmi), vilket är uppdelat i fyra avrinningsområden (vatnasvæði). är indelat i 77 kommuner. Utredningen har inhämtat vilka erfarenheter som finns av hur vattenförvaltningen enligt EU:s ramdirektiv fungerar på . Miljö- myndigheten har redovisat sina erfarenheter för del.220 Ramdirektivet för vatten infördes formellt i 2009. Där- med är genomförandet av ramdirektivet en del av skyldig- heter enligt . Ramdirektivet införlivades i isländsk rätt 2011 genom en lag och två förordningar.221 Dessa ska ge en ram för arbetet med bl.a. reglering av dricksvatten, förebyggande av vatten- föroreningar, förebyggande av förorening av grundvattnet genom avlopp och avloppsvatten, för behandling av avloppsslam, verksam- heter som kan leda till föroreningar, förebyggande av vattenföro- rening som orsakas av kväve från jordbruk och andra företag och kontroll av föroreningar. Dessutom omfattar lagen de relaterade EU-direktiven om översvämning och havsmiljö. har tagit fram en rapport om genomförandet av ramdirektivet för vatten.222 arbete med ramdirektivet ligger senare i förhållande till den tidplan som gäller för EU-länderna. Implementeringen av ram- direktivet påbörjades –2013. kommer inte att kunna uppnå tidsmålen för arbetet med åtgärdsprogram och för- valtningsplan. Enligt uppgift är målet att vara klar till den tredje för- valtningscykeln. 220Umhverfisstofnun, e-brev . 221Lag 36/2011 om vattenförvaltningen, förordning 535/2011 om klassificering av vatten, övervakning m.m. och förordning 935/2011 om vattenförvaltningen. 222Environment Agency of : Water Framework Directive (2000/60/EC) Article 5 (and 6), Summary Report, Characteristics and impact analyses. Miljö- och naturresursministeriet (Umhverfis- og auðlindaráðuneytið) ansvarar för den isländska regeringens arbete med miljöpolitik. Där finns bl.a. en enhet för hav, vatten och klimat. Under ministeriet ligger (Umhverfis- stofnun)223 som är behörig myndighet inom vattenförvaltningen (vatnamála). Den ansvarar för samt samordnar och övervakar vatten- förvaltningsarbetet. ska bl.a. främja skyddet och en långsiktigt hållbar användning av naturresurser. Myndig- heten övervakar de olika stegen i genomförandet av ramdirektivet för vatten i . började arbetet inom vattenförvaltningen med att inrätta ett vattenråd på nationell nivå och 2012 slutfördes arbetet med att in- rätta olika kommittéer. Vart och ett av de fyra avrinningsområdena (vattenregioner) har en vattenregionkommitté (vatnasvæðisnefnd). Tanken är att alla som är berörda av vattenfrågor ska arbeta tillsammans över kommun- gränser. I vattenregionkommittéerna finns representanter från kom- munerna och de lokala hälsoinspektörerna. En representant från miljö- myndigheten leder kommittén. Kommitténs roll är att samordna arbetet inom varje vattenregion och samla information när det gäller förvaltningsplanen, åtgärdsprogrammet och övervakningsprogrammet. Arbetet i kommittén ska således vara ett samarbete mellan myndig- heter, institutioner, rådgivare, kommuner, intressenter och allmän- het. Dessutom samarbetar specialister inom sötvatten och hav inom särskilda projekt. På nationell nivå finns ett vattenråd (vatnaráð) som ska ge råd till miljöministern i frågor om vattenförvaltning. består av fem medlemmar från tre ministerier och det isländska kommunför- bundet. Rådgivning handlar om följande: –ge råd kring utkast till förvaltningsplan, åtgärdsprogram och över- vakningsprogram –lämna förslag till miljöministern när det gäller beslut om förvalt- ningsplan, åtgärdsprogram och övervakningsprogram efter att miljömyndigheten har lämnat sina förslag 223www.ust.is/the-environment-agency-of-iceland/ (avläst ). –övervaka om miljömålen enligt ramdirektivet nås och utvärdera exempelvis statens och de lokala myndigheternas kostnader. På nationell nivå finns även två rådgivande kommittéer (ráðgjafanefndir) som arbetar med miljömyndigheten: –en som består av olika aktörer såsom vattenanvändare och olika organisationer –en som består av statliga myndigheter, direktorat samt miljö- och hälsomyndigheter. Dessa kommittéer ska vara rådgivandet till miljömyndigheten och det nationella vattenrådet. De ska tillhandahålla nödvändiga data och information om vilka data som finns tillgängliga. Kunskapsunderlag och expertis när det gäller implementeringen av ramdirektivet till- handahålls av meteorologiska institutet, institutet och . ingår avtal med dessa forskningsinstitutioner om det som de ska ta fram för att implementera ramdirektivet för vatten på . Enligt miljömyndigheten spelar kommunerna och de lokala myn- digheterna (hälsoinspektörerna) en viktig roll när det gäller att implementera arbetet enligt ramdirektivet, särskilt när det gäller åt- gärdsprogrammet.224 Det är miljömyndigheten som i samarbete med forskningsinstituten ska definiera miljömålen och kriterier för biologiska kvalitetsele- ment.225 avser att ta fram en förvaltningsplan som omfattar hela av- rinningsdistriktet. En statusrapport (stöðuskýrsla) för fyra avrinningsområden (vatnasvæði) är det första steget i att utarbeta en övergripande förvaltningsplan (vatnaáætlunar). 224Umhverfisstofnun, e-brev . 225Umhverfisstofnun, e-brev . handlar bl.a. om fördelningen av vattendrag och typer, faktorer som kan orsaka stress på vatten och om risken för att vattenförekomsten inte uppfyller miljömålen om god status. Statusrapporten utarbeta- des av miljömyndigheten i samråd med de fyra regionala avrinnings- områdeskommittéerna och de två rådgivande kommittéerna samt kommuner, hälsomyndigheter och specialinstitutioner.226 ska ta fram förslag till förvaltningsplan och åtgärdsprogram. Därefter behandlas förslagen i vattenrådet som tar ställning till förslaget innan förslaget går ut på samråd med allmän- heten. tar fram ett skriftligt yttrande till miljömyndig- heten där rådets position beskrivs. Därefter går förslaget ut på sam- råd. Efter detta lämnar vattenrådet ett förslag till miljöministern som är slutlig myndighet för att godkänna planerna. En del av genomförandet av åtgärdsprogrammet kommer att göras genom att se över befintliga utsläppstillstånd, också för privata verksamhetsutövare. När det gäller frågan om på vilket sätt som mål och åtgärdsprogram verkställs gentemot privata verksamhetsutövare och markägare uppges följande: The implementation regarding both private operators and landowners will depend on the activities on the land but the means will be the pre- sent legislation.227 Den isländska miljömyndigheten har fått medel från statsbudgeten för arbetet med att genomföra ramdirektivet för vatten. Miljömyndig- heten ingår avtal med andra relevanta institutioner för detta arbete. Det finns inga särskilda skatter eller avgifter för att finansiera vattenförvaltningens kostnader eller åtgärdskostnader. har inte implementerat ramdirektivets artikel 9 om täckning av kostna- derna för vattentjänster. På finns inga statliga bidrag till dem som behöver vidta åtgärder enligt åtgärdsprogrammet. Emellertid avser regeringen avsätta medel till kommunerna för att förbättra hanteringen av avloppsvatten. 226Den slutliga statusrapporten för avrinningsområden utfärdades . 227Umhverfisstofnun, e-brev . När det gäller finansieringen av åtgärder kommer principen om att förorenaren betalar (PPP) att användas. Relevant övervakning och genomförande av åtgärder kommer att bli delar av de tillstånd som ges för de verksamheter som orsakar pressen på de akvatiska systemen.228 betonar att ännu inte har genomgått sin första förvaltningscykel, och man har därför ännu inte någon hel- täckande erfarenhet av vad som har fungerat bra respektive mindre bra. Det har inte genomförts någon utvärdering av det arbete som har gjorts, men planerar att genomföra en peer review . pekar på att det är en fördel att ha ett system där den viktigaste delen av samrådsprocessen kan handhas genom de rådgivande kommittéerna. Å andra sidan konstateras att kommit- téerna är stora och endast ett fåtal delegater är specialiserade på vattenfrågor. Vattenregionkommittéerna har fungerat väl när det gäller analysen av avrinningsdistriktets karakteristika och påverkans- analysen, där lokal kunskap är viktig. Involverandet av forsknings- institutioner har fördelar i och med att den bästa tillgängliga exper- tisen kan användas, men det innebär också att upphandlingsproces- sen och förhandlingar tar värdefull tid i anspråk. består av dels den europeiska delen, dels territorier utan- för . Den europeiska delen av omfattar olika typer av landskap från kustslätterna i norr och väster vid och till bergskedjorna i söder och öster. Det finns fyra stora 228Umhverfisstofnun, e-brev . 229Avsnittet bygger på /composition-du-gouvernement (avläst ), /protection-ressource-en-eau (avläst ), /fr/lagence-francaise-pour-la-biodiversite (avläst ), / (avläst ), / (avläst ), / (avläst . flodsystem, varav tre rinner ut i . är uppdelat i tolv avrinningsdistrikt230 för att förvalta vattnet: •sju avrinningsdistrikt i den europeiska delen av : Adour- , , , Rhen-Meuse, , och •fem utomeuropeiska avrinningsdistrikt: , , , och . Fem av de europeiska avrinningsdistrikten delas med andra medlems- stater (, , , , och ). Utredningen har försökt att inhämta vilka erfarenheter som finns av hur vattenförvaltningen enligt EU:s ramdirektiv fungerar i Frank- rike, men har trots upprepade påminnelser inte fått någon informa- tion från Ministeriet för ekologisk och solidarisk utveckling. Den franska vattenpolitiken fastställdes och Frank- rikes vattenlagstiftning kan sägas ha inspirerat utformningen av EU:s ramdirektiv för vatten. Vattenpolitiken i bygger huvud- sakligen på de fyra nedanstående lagarna och ramdirektivet för vatten. Dessutom finns olika förordningar och allmänna råd. lag införde principen om vattenförvaltning utifrån flod- avrinningsområden. Genom lagen skapades vattenmyndigheter som fick i uppdrag att bl.a. ta in avgifter för användningen av vatten och för att finansiera olika projekt för att bevara och återställa tillståndet i vattenresursen. Vattenmyndigheterna arbetar enligt prin- ciperna om att ”förorenaren betalar” och att ”användaren betalar”. Tillsammans sammanfattas principerna med att ”vatten betalar för vatten”. lag organiserar vattenplaneringen. Bland annat regleras planeringssystemet, och lagen innehåller också krav på rapportering eller godkännande för projekt som kan påverka vattenresursen. lag införlivade ramdirektivet för vatten och styrde om den franska vattenpolitiken mot att bli mer inriktad på resultatmål, bl.a. att uppnå en god vattenstatus 2015. Lagen slår fast att det ska 230Avrinningsdistrikt är ”district hydrographique” och avrinningsområde är ”bassin hydro- graphique” enligt ramdirektivet. I texter kallas dock avrinningsdistrikten ofta ”bassin”. finnas mål i en förvaltningsplan, SDAGE, för att bevara och åter- ställa vatten och vattenmiljöer. Målen ska uppnås genom att genom- föra olika insatser enligt ett åtgärdsprogram. Lagen innebar att några bestämmelser ändrades och lades till i den franska (code de l’environnement). lag innebar bl.a. några ändringar i principerna om vattenpriser, särskilt för att säkerställa ökad öppenhet för konsu- menten. Genom lag infördes principen om ”rätten till vatten” och att man ska ta hänsyn till klimatförändringar i alla beslut som rör vattenförvaltning.