ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
fr · H211735 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2014/15:735 Ungas möjlighet till jobb av (M) till Statsrådet (S) I en artikel i säger statsrådet följande "Som ansvarig för ungdomspolitiken ser jag det som min främsta uppgift att förbättra ungas möjligheter att få ett jobb, stärka deras möjligheter att påverka samhällets utveckling och därmed kunna känna en större tro ." Det måste bli enklare för unga att få det första jobbet. Men regeringen går åt motsatt håll - vilket påverkar ungas möjlighet till jobb. Många är de arbetsgivare och branschorganisationer som varnar för den höjda arbetsgivaravgift vänsterregeringen inför . Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet: På vilket sätt förbättrar statsrådet ungas möjlighet till jobb genom att arbetsgivaravgiften höjs?
fr · H211745 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2014/15:745 Handläggningstider för vapenlicens av (M) till Statsrådet (S) ställde jag en skriftlig fråga (2014/15:157) till statsrådet med anledning av de orimligt långa handläggningstiderna för vapenlicens, för vilka myndigheten upprepade gånger kritiserats av (). Statsrådet svarade då bland annat att hanteringen av ärenden rörande vapenlicenser skulle behandlas inom ramen för polisens ombildning, som ett led i att effektivisera ärendeprocesserna. Enligt statsrådet förväntades detta leda till större enhetlighet, ökad nationell samordning och kortare handläggningstider. Enligt 7 § förvaltningslagen ska varje ärende där någon enskild är part handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Detta innebär bland annat att en myndighet har ansvar för att driva sina ärenden framåt och se till att de avgörs inom rimlig tid. JO har i ett beslut (dnr 5529-2013) slagit fast att en komplett ansökan bör kunna handläggas och avslutas inom maximalt . Enligt beslutet uppfyllde de fyra polismyndigheter som hade längst handläggningstid inte förvaltningslagens krav på snabb handläggning. På polisens hemsida[2]går det nu att läsa att målsättningen är att handläggningstiderna för vapentillstånd ska vara högst oavsett var i landet ärendet handläggs. Det är naturligtvis bra att polismyndigheten har ambitionen att handläggningstiden ska vara jämn över landet, men det är förvånande att den målsättning som myndigheten har vad avser handläggningstid vida överstiger de som JO menar är en maximalt tillåten handläggningstid. I ovan nämnda JO-beslut riktades kritik mot fyra polismyndigheter för deras långa handläggningstid. Den uppgick då till i genomsnitt . Det framstår därför som synnerligen anmärkningsvärt att den nya polismyndigheten har som målsättning för hela landet. Jag vill ställa följande fråga till statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet och regeringen att vidta för att säkerställa att polismyndighetens handläggning av ansökningar om vapentillstånd lever upp till förvaltningslagens krav på snabbhet?
fr · H211752 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2014/15:752 Kortare handläggningstider för vapenlicens av (M) till Statsrådet (S) interpellerade undertecknad statsrådet med anledning av de på sina håll i oacceptabelt långa handläggningstiderna för vapenlicens. () har konstaterat att är att anse som rimlig tid för behandling av en komplett licensansökan. Tyvärr är handläggningstiderna inom flera av polisregionerna alltjämt väsentligen längre än så. Detta trots att har vidtagit åtgärder för att korta handläggningstiderna. Bland annat har myndigheten påbörjat införandet av ett nytt digitalt ansökningsförande vilket statsrådet också lyfte fram i sitt svar på undertecknads interpellation (interpellation 2014/15:250 om kortare handläggningstider för vapenlicens). Genom detta nya digitala ansökningsförfarande skulle färre ofullständiga ansökningar behöva behandlas vilket i sin tur skulle bespara mycket arbete och därmed bidra till kortare handläggningstider. Vidare är polisen en myndighet istället för som tidigare 21 länsmyndigheter vilket också bör leda till effektivare handläggningsprocesser samt en större likvärdighet. Tyvärr vittnar många jägare, sportskyttar och vapenhandlare om att de kortare handläggningstiderna och den större likvärdigheten har uteblivit. Undertecknad har själv blivit kontaktad av förtvivlade jakt- och vapenhandlare verksamma i , dvs. inom Polisregion verksamhetsområde, som berättar om handläggningstider på snarare istället för acceptabla . Så långa handläggningstider får allvarliga konsekvenser för såväl den enskilde sökande som för berörda vapenhandlare som inte kan få leverera och få betalt för sålda vapen. oförmåga att handlägga vapenlicensansökningar inom den av JO stipulerade tidsgränsen måste rimligen få statsrådet att agera. handläggning måste effektiviseras och nuvarande lagstiftning bör ses över i syfte att underlätta en snabb och säker hantering av vapenlicensärenden. har också gjort ett tillkännagivande till regeringen om just detta. kräver att regeringen ser över regelverket för hantering av vapenlicenser. Vid en sådan översyn skulle exempelvis möjligheten att ge direktåtkomst till jägarexamensregistret kunna prövas liksom möjligheten att ge vapenhandlare, som är auktoriserade och har genomgått adekvat utbildning, möjlighet att lämna ut licenser vid byte av vapen inom samma vapenklass. Detta är två konkreta exempel på hur nuvarande lagstiftning skulle kunna förändras så att handläggningen av vapenlicensärenden underlättas och handläggningstiderna kortas. Med anledning av ovan vill jag ställa följande fråga till statsråde: Kommer statsrådet och regeringen följa tillkännagivande om att se över regelverket för hantering av vapenlicenser eller vilka andra åtgärder ämnar statsrådet vidta för att säkerställa att handläggningstiderna för vapenlicensärenden kortas?
fr · H4111020 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1020 Värnande av det svenska självbestämmandet över skogen av (M) till Statsrådet (MP) Vid fick regeringen tydliga instruktioner att motverka de delar av förslag för nya regler gällande LULUCF (land use, land use change and forestry) som skulle komma att minska det svenska självbestämmandet över skogen. fick stöd för sin avvikande mening, som lyder som följande: ”kan inte acceptera en förordning där nationellt självbestämmande över skogsfrågor på något sätt äventyras. Att genom referensvärden i delegerade akter bestämmer hur mycket skog som får avverkas i kan vi inte ställa oss bakom. Det ska vara medlemsstaterna som bestämmer över hur skogen inom medlemsstatens territorium förvaltas.” Vidare har miljö- och jordbruksutskottet kommit med ett tillkännagivande i betänkande 2015/16:MJU10 som lyder som följande: ”Regeringen bör även fortsättningsvis värna den nationella beslutanderätten över skogsfrågor i samband med arbetet med .” Flera rådsarbetsgruppsmöten har redan hållits, och det är viktigt att gör sin röst hörd i denna för skogen avgörande fråga. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : Vilka ståndpunkter och synpunkter har de svenska representanterna fört fram i samband med rådsarbetsgrupperna då LULUCF har behandlats?
fr · H4111024 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1024 Regeringens ståndpunkt i frågan om skogen och LULUCF av (C) till Miljöminister (MP) kommer artikel 8, LULUCF, att diskuteras på rådsmötet i . mandat till regeringen grundar sig på följande ståndpunkt: ”Regeringen bedömer att ett aktivt, hållbart skogsbruk bättre kan bidra till klimatomställningen än en tillfälligt ökad inlagring av kol i skogsmark” samt ”regeringen värnar det nationella självbestämmandet i skogsfrågor och anser därför att det är viktigt att medlemsstaterna även fortsättningsvis beslutar om sina referensvärden för skogsbruk nationellt”. har föreslagit att denna ska kunna revidera referensnivåerna, vilket är en estimering av utsläpp och upptag från skogsbruksmark, ett förslag som är kontroversiellt då det nationella självbestämmandet över skogen riskerar att äventyras. Vi får nu oroande signaler från branschorganisationer och andra medlemsländer att den inte har gett några tydliga direktiv eller instruktioner till en svensk ståndpunkt i dessa förhandlingar. Vårt grannland har tillsammans med andra medlemsländer som , till skillnad från , tydligt markerat att det nationella självbestämmandet för skogsfrågor inte får ändras samt att beslut om referensnivåer ska fattas på ett nationellt plan. (), och Skogsindustrierna med flera är kritiska till hur regeringen har skött förslaget om bestämmande av referensnivåer. Regeringen har hitintills hållit en låg profil och inte tydligt tagit ställning till förslag om hur och var man ska sätta referensnivåerna. Den rödgröna regeringen har heller inte argumenterat för den tidigare ståndpunkten att behålla ett nationellt bestämmande över skogen. Min fråga till miljöministern är därför: Vad är ministerns och regeringens ståndpunkt i frågan om artikel 8, och varför har regeringen inte tydligare hävdat det mandat man har fått av att värna om det nationella självbestämmandet i skogsfrågor?
fr · H4111089 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1089 Minskning av antalet bilar av (M) till Miljöminister (MP) I en intervju i fick miljöminister svara på frågan om det finns plats för bilen. Hennes svar var då ”Definitivt, men inte alls lika många som ”. Med anledning av ovanstående vill jag fråga miljöminister : På vilket sätt avser ministern att arbeta för att antalet bilar i ska minska till ett antal som ministern anser vara hållbart?
fr · H4111090 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1090 Hållbart antal bilar av (M) till Miljöminister (MP) I en intervju i fick miljöminister svara på frågan om det finns plats för bilen. Hennes svar var då ”Definitivt, men inte alls lika många som ”. Med anledning av ovanstående vill jag fråga miljöminister : Hur många bilar finns det enligt miljöministern plats för ?
fr · H4111103 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1103 Arbetet i för att säkra självbestämmandet över skogen av (M) till Statsrådet (MP) frågade jag statsrådet vilka ståndpunkter de svenska representanterna har fört fram i samband med arbetet i rådsarbetsgrupperna då LULUCF har behandlats. Ministern har också varit i utskottet för diskussion. Till svar gav ministern att de svenska representanterna har framfört den ståndpunkt som har gett regeringen mandat att framföra. Det vill säga: ”kan inte acceptera en förordning där nationellt självbestämmande över skogsfrågor på något sätt äventyras. Att genom referensvärden i delegerade akter bestämmer hur mycket skog som får avverkas i kan vi inte ställa oss bakom. Det ska vara medlemsstaterna som bestämmer över hur skogen inom medlemsstatens territorium förvaltas.” Ministern förmådde dock inte ge svar på vilket sätt har för avsikt att uppnå detta. Att enbart säga nej till dessa delar räcker inte, utan för att nå framgång måste ha en tydlig alternativ linje som allianser kan byggas runt. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : På vilket sätt har statsrådet och regeringen aktivt föreslagit alternativ till ursprungliga förslag om referensvärden, och vilka länder samarbetar med för att säkerställa att avverkningsnivåer även förblir en fråga för svenskt självbestämmande?
fr · H4111106 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1106 Fjärrstyrning av flygtrafik av (C) till Statsrådet (S) Fjärrstyrning av flygtrafiken är ett aktuellt ämne, inte minst för flygplatser i norra , bland annat i mitt hemlän där står på tur att fjärrstyras från . Detta innebär i praktiken att jobb centraliseras till och att arbetstillfällen på mindre orter försvinner. Hur ser statsrådet på myndighetens agerande med centralisering av dessa arbetstillfällen som sker? Flygledarnas fackliga organisation, pilotföreningens säkerhetskommitté och referensgrupp har haft starka invändningar mot fjärrstyrning. De menar att genomförandet går alldeles för snabbt och att säkerheten äventyras. Hur ser statsrådet på den oro som flera sakkunniga organisationer har vad gäller säkerhetsaspekter som måste beaktas vid fjärrstyrning via distans? har det också uppdagats att generaldirektören för har funnits med på både köpar- och säljarsidan i processen. Han är vid sidan om sitt uppdrag som generaldirektör också styrelseledamot för , som tillverkar den utrustning som ska användas för fjärrstyrningen. Hur ser statsrådet på den uppkomna informationen om att generaldirektör haft dubbla uppdrag i förhandlingsprocessen? Min fråga till statsrådet är därför: Vilka åtgärder och initiativ är statsrådet beredd att ta med anledning av de ovan anförda problemen och frågeställningarna kring fjärrstyrning av flygtrafiken?
fr · H4111107 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1107 Fjärrstyrd flygledning av (M) till Statsrådet (S) Regeringen genomför nu något som kritiker kallar för en omvänd regionalpolitik, när man föreslår att flygledningen på flygplatser som ska fjärrstyras från . Ett sådant förslag är uppseendeväckande, inte minst med tanke på regeringens vurm för att värna jobb i alla delar av landet, och drar vissa jobb från inland till . Dessutom riskerar man enligt kritiker att tappa en rad viktiga förmågor som bäst utnyttjas av att vara fysiskt på plats. ligger, likt andra flygplatser i , i närheten av fjällen. Det gör att dessa flygplatser i hög grad är utsatta för snabba väderförändringar, inte minst av vädersystem som kommer in från . Det bör rimligen vara viktigt att beakta att snabba väderförändringar bäst upplevs på plats snarare än via fjärrstyrda kameror. En flytt av flygledningen innebär inte bara en flytt av jobb från och andra Norrlandsflygplatser utan också risken för en betydande försämring av säkerhetsmarginalerna, då man inte längre befinner sig på plats. Att aktivt flytta jobb från landsbygden borde inte vara i linje med regeringens politik för att hela ska leva. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : Hur motiverar statsrådet en flytt av flygledartjänster från till och att det inte längre ska finnas en fysisk flygledarfunktion på plats i ?
fr · H4111109 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1109 Referensnivåer för LULUCF av (C) till Statsrådet (MP) Just nu förhandlas i rådet och frågan om inkludering av utsläpp och upptag från jordbruks- och skogssektorn. Uppgifter från dessa förhandlingar tyder på att är passivt och inte har tagit fram tydliga förhandlingsinstruktioner för dessa viktiga frågor. Det finns bland annat inga tydliga direktiv om hur ska agera i förhandlingarna om kriterierna för sättande av skogliga referensnivåer. Enligt det nuvarande förslaget från ska de skogliga referensnivåerna beräknas med utgångspunkt från den historiska intensitet och tillämpning i skogsbruket som var –2009. Detta riskerar för svensk del att innebära att vi måste rapportera utsläpp från skogsbruk trots att avverkningen är lägre än tillväxten och att virkesförrådet i skogen således fortsätter att växa. Vad som är hållbar avverkningsnivå beräknas i av tillsammans med SLU i vad som kallas skogliga konsekvensanalyser. förslag skulle leda till att inte kommer att kunna nyttja hela den hållbara avverkningsnivån som anges i dessa analyser utan att rapportera det som utsläpp. Om skogsindustrins virkesbehov ökar med till exempel ligger det inom den nivå som konsekvensanalys betraktar som hållbar, men det resulterar i rapporterade utsläpp motsvarande , vilket ungefär motsvarar lika många ton koldioxid. Det är något som skulle hämma utvecklingsmöjligheterna inom bland annat träindustrin och skogsbruket. Med anledning av detta är min fråga: Hur avser statsrådet att verka för att säkerställa att kriterierna för sättande av referensnivån inte gör att ett hållbart nyttjande av skogen måste bokföras som ett utsläpp?
fr · H4111125 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1125 Rättssäker prövning för alla av (M) till Justitie- och migrationsminister (S) Varje individ ska ha en trygg och rättssäker prövning av arbetstillstånd. Lagar och regler ska följa utvecklingen och förändras vid behov. Goda arbetsvillkor ska gälla för alla som arbetar i . Tyvärr är det inte så. Många söker sig till och för att arbeta och skapa sig ett nytt liv. För att kunna upprätthålla ett fungerande välfärdssamhälle och inte skapa samhällsklyftor och utanförskapsområden måste varje initiativtagande och arbetsskapande människa tas till vara. Varje individ spelar roll och ska ha en trygg rättssäker prövning. Dagens regelverk för arbetskraftsinvandring har tydliga brister, vilket gör att enskilda drabbas hårt och faller mellan stolar. Detta trots att både regering och riksdag tycks dela samsyn om behovet av nödvändiga korrigeringar och förändringar. Till exempel är det inte rimligt att ett mänskligt felande , då en arbetsgivare missade en ringa summa i lönekuvertet , vilket justerats retroaktivt, ska resultera i utvisning av en person som arbetat, betalat skatt och bidragit i snart . Regeringen påstår nu att man tar sig an utmaningar vad gäller föråldrad arbetskraftsreglering och dess praxis. Men i stället för att hänvisa till avsikter kan regeringen redan nu gå fram med förslag om paus, väntetid, ja, ett slags moratorium inför kommande förändringar, så att inte myndigheter tvingas fatta beslut som grundar sig på praxis som är föråldrad. Regeringen kan och bör ta initiativ, så att enskilda inte ställs på bar ända. Individer riskerar, om inte regeringen inför någon form av moratorium, att drabbas av orimliga mänskliga misstag, trots att det inte från någon varit en avsikt. Med anledning av ovanstående – och inte minst mot bakgrund av vikten av integration och av att tillvarata allas kraft och kunskaper, då alla behövs för att stärka framtidens välfärd – vill jag fråga justitie- och migrationsminister : Vilka konkreta åtgärder och förslag avser regeringen och minister att presentera i närtid, till exempel ett moratorium, fram till dess att en ny reglering om arbetskraftsinvandring finns på plats, så att onödiga konsekvenser inte drabbar enskilda?
fr · H4111126 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1126 Tillvaratagande av allas arbetskraft av (M) till Arbetsmarknads- och etableringsminister (S) Alla behövs för att bygga starkare. Varje individ ska ha en trygg och rättssäker prövning av arbetstillstånd. Lagar och regler ska följa utvecklingen och förändras vid behov. Goda arbetsvillkor ska gälla för alla som arbetar i . Tyvärr är det inte så. Många söker sig till och för att arbeta och skapa sig ett nytt liv. För att kunna upprätthålla ett fungerande välfärdssamhälle och inte skapa samhällsklyftor och utanförskapsområden måste varje initiativtagande och arbetsskapande människa tas till vara. Varje individ spelar roll och ska ha en trygg rättssäker prövning. Dagens regelverk för arbetskraftsinvandring har tydliga brister, vilket gör att enskilda drabbas hårt och faller mellan stolar. Detta trots att både regering och riksdag tycks dela samsyn om behovet av nödvändiga korrigeringar och förändringar. Till exempel är det inte rimligt att ett mänskligt felande , då en arbetsgivare missade en ringa summa i lönekuvertet , vilket justerats retroaktivt, ska resultera i utvisning av en person som arbetat, betalat skatt och bidragit i snart . Regeringen påstår nu att man tar sig an utmaningar vad gäller föråldrad arbetskraftsreglering och dess praxis. Men i stället för att hänvisa till avsikter kan regeringen redan nu gå fram med förslag om paus, väntetid, ja, ett slags moratorium inför kommande förändringar, så att inte myndigheter tvingas fatta beslut som grundar sig på praxis som är föråldrad. Regeringen kan och bör ta initiativ, så att enskilda inte ställs på bar ända. Individer riskerar, om inte regeringen inför någon form av moratorium, att drabbas av orimliga mänskliga misstag, trots att det inte från någon varit en avsikt. Fram till dess att ny arbetskraftslagstiftning finns på plats måste åtgärder vidtas, så att onödiga konsekvenser inte drabbar enskilda. Med anledning av ovanstående – och inte minst mot bakgrund av att det finns stora behov av arbetskraft inom till exempel bristyrken – vill jag fråga arbetsmarknads- och etableringsminister : Vilka konkreta åtgärder och förslag avser regeringen och minister att presentera i närtid för att bättre ta tillvara den invandrade arbetskraften, , och inte minst kopplat till bristyrken och arbetskraftsbrist?
fr · H4111150 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1150 Myndigheters samordning av Boriana (M) till Statsrådet (S) För att lösa problemen med olika former av segregation i samhället har regeringen beslutat att bilda en statlig delegation. På kan vi läsa följande: ”Regeringen kommer därför att bilda en statlig delegation mot segregation som har som en av sina huvuduppgifter att öka samverkan mellan samhällets olika delar i bekämpandet av segregationen och dess effekter.” Med tanke på det stora antal myndigheter som vi redan har, och det antal av dessa som på ett eller annat sätt redan är involverade i arbetet med att lösa problemen med segregationen, kan vi fråga oss om det verkligen är ytterligare en aktör som behövs. Det bör ingå i myndigheters uppdrag att samtala och samverka med andra myndigheter för att skapa förutsättningar för att lösa sitt uppdrag på ett så effektivt och bra sätt som möjligt. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : Är det statsrådets ställningstagande att berörda svenska myndigheter behöver extern samordning för att lyckas i sitt arbete med att minska segregationen?
fr · H4111151 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1151 Myndigheters behov av en extern samordnare av Boriana (M) till Statsrådet (S) För att lösa problemen med olika former av segregation i samhället har regeringen beslutat att bilda en statlig delegation. På kan vi läsa följande: ”Regeringen kommer därför att bilda en statlig delegation mot segregation som har som en av sina huvuduppgifter att öka samverkan mellan samhällets olika delar i bekämpandet av segregationen och dess effekter.” Med tanke på det stora antal myndigheter som vi redan har, och det antal av dessa som på ett eller annat sätt redan är involverade i arbetet med att lösa problemen med segregationen, kan vi fråga oss om det verkligen är ytterligare en aktör som behövs. Det bör ingå i myndigheters uppdrag att samtala och samverka med andra myndigheter för att skapa förutsättningar för att lösa sitt uppdrag på ett så effektivt och bra sätt som möjligt. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : Ser statsrådet fler arbetsuppgifter som befintliga myndigheter kan behöva hjälp av en extern samordnare för att kunna utföra, och i så fall vilka?
fr · H4111152 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1152 Den statliga delegationen mot segregation av Boriana (M) till Statsrådet (S) För att lösa problemen med olika former av segregation i samhället har regeringen beslutat att bilda en statlig delegation. På kan vi läsa följande: ”Regeringen kommer därför att bilda en statlig delegation mot segregation som har som en av sina huvuduppgifter att öka samverkan mellan samhällets olika delar i bekämpandet av segregationen och dess effekter.” Med tanke på det stora antal myndigheter som vi redan har, och det antal av dessa som på ett eller annat sätt redan är involverade i arbetet med att lösa problemen med segregationen, kan vi fråga oss om det verkligen är ytterligare en aktör som behövs. Det bör ingå i myndigheters uppdrag att samtala och samverka med andra myndigheter för att skapa förutsättningar för att lösa sitt uppdrag på ett så effektivt och bra sätt som möjligt. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : På vilket sätt kommer den nya statliga delegationens uppdrag att lösa problemen med segregation underlätta de redan existerande myndigheternas arbete?
fr · H4111153 · 2019-01-25 00:00:00 — Fråga 2016/17:1153 Jämställd bilkörning av Boriana (M) till Miljöminister (MP) I en intervju i sa miljöminister : "Bilen körs i stor utsträckning av män. Genom att ge bilen stort utrymme ger vi också män utrymme – på bekostnad av kvinnor." Ansvaret för att planera sin egen vardag ligger på individen. I de fall där en familj äger och kör en bil är det rimligtvis upp till den berörda familjen att komma överens om hur den bilen ska köras och av vem. Om det sedan är en man eller en kvinna som använder bilen mest är inte en fråga för politiker att lägga sig i. Med anledning av ovanstående vill jag fråga miljöminister : Är det ministerns ställningstagande att det har en negativ miljöpåverkan att män statistiskt sett kör mer bil än kvinnor, och vilka omständigheter och fakta baseras detta i så fall på?