fr · H71111 · 2019-09-13 00:00:00 — Fråga 2019/20:11 Gifttunnor i av (M) till Miljö- och klimatminister (MP) dumpades ca 23 000 tunnor innehållande bland annat kvicksilverhaltig katalysatormassa i havet och i . Avfallet kom från tillverkning av polyvinylklorid (PVC) vid Stockviksverken av . Tillverkningen av PVC startade , och som råvara för att framställa PVC behövdes vinylkloridmonomer. Det framställdes genom en metod som kallas kvicksilvermetoden och gav upphov till avfall i form av kvicksilverhaltig katalysatormassa. grävdes avfallet ned i marken inom industriområde. Saneringar har delvis genomförts. Vid undersökningen som SGU genomförde 2006 hittades 3 267 tunnor inom dumpningsområdet och 339 tunnor i ett område strax väster om dumpningsområdet. Sammanfattningsvis ska sammanlagt ca 23 000 tunnor ha dumpats, varav 13 200 i det utpekade dumpningsområdet mellan och . Av dessa har totalt ca 3 600 tunnor påträffats. Verksamheten hade tillstånd från myndigheterna att hantera gifttunnorna på det sättet. När tunnorna började dumpas i havet var tanken först att dumpa dem på internationellt vatten. Tunnorna transporterades som returlast med pråmen som tog kalk från bolagets kalkbrott på Furillen utanför . till 1958 dumpades ca 5 100 tunnor på internationellt vatten (dock lite oklart var). ändrades detta eftersom pråmen inte kom ut på internationellt vatten förrän vid överfarten till . Då genomfördes en ändring som innebar att tunnorna kunde dumpas efter att pråmen passerat Brämösund söder om . Ca 4 600 tunnor ska ha dumpats efter det att pråmarna passerat Brämösundet. Vid SGU:s undersökning 2006 hittades dock inga tunnor i det området. Fiskare fick upp tunnor vid strömningstrålning utanför Brämösundet (utanför ). Första gången det hände var 1960. Det finns uppgifter om att tunnor fastnade i redskap vid ett tiotal tillfällen. 1961 gjordes därför en överenskommelse med om att dumpningen skulle flyttas och därefter ske på ett avgränsat område på 80–sydost om . Det är det området som kallas det utpekade dumpningsområdet och ligger på allmänt vatten. Det finns uppgifter om att 13 200 tunnor dumpades i det utpekade dumpningsområdet . Vid undersökningen som SGU genomförde 2006 hittades 3 267 tunnor inom dumpningsområdet och 339 tunnor i ett område strax väster om dumpningsområdet. Sammanfattningsvis ska sammanlagt ca 23 000 tunnor ha dumpats, varav 13 200 i det utpekade dumpningsområdet. Av dessa har totalt ca 3 600 tunnor påträffats. i har avgränsat det pågående tillsynsarbetet till det utpekade dumpningsområdet, då det inte finns kunskap om var övriga tunnor har dumpats. Tunnorna innehåller avfall i form av använd katalysatormassa, och katalysatormassan innehåller kvicksilver. Katalysatormassan är ingjuten i betong i 80-liters plåttunnor. Varje tunna innehåller ca katalysatormassa (varav 200–är kvicksilver), betong och stål. Det finns även uppgifter om att arbetskläder göts in i tunnor. Det man med stor säkerhet vet är att gifttunnorna inte är gjorda av ett beständigt material, utan de kommer att lösas upp i vattnet, och då riskerar vi att ca kvicksilver kommer ut i . Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande fråga till miljö- och klimatminister : Kostnaderna för upptagande av gifttunnorna är beräknade till . Hur mycket pengar och resurser har ministern och regeringen avsatt för att ta hand om dessa gifttunnor?