frs · H612575 · 2019-05-02 00:00:00 — Svar på fråga 2018/19:572 av (V) Folkmordet i dåvarande samt fråga 2018/19:575 av (SD) Upprättelse efter folkmordet mot armenier har frågat mig om jag avser ta några initiativ för att regeringen ska följa beslut att erkänna folkmordet på armenier, assyrier/syrianer, kaldéer och pontiska greker i dåvarande som ett folkmord. har frågat mig varför regeringen inte erkänner att ett folkmord har skett, och om regeringen avser att begära en officiell ursäkt från . Jag väljer att besvara frågorna i ett sammanhang. För regeringens del råder ingen tvekan om att det begicks fruktansvärda övergrepp mot den armeniska folkgruppen och andra minoriteter i det sönderfallande för det . En betydande del av det kristna befolkning dödades. Det är viktigt att vi minns och lär oss av de mörka kapitlen i vår historia för att förhindra upprepning av massövergrepp i vår samtid. Detta är en fråga om respekt för folkrätt och mänskliga rättigheter som är grundläggande i svensk utrikespolitik. Frågor om hur en regering bör förhålla sig till, och benämna, massövergrepp långt bak i tiden innehåller flera folkrättsliga, konstitutionella, straffrättsliga och politiska aspekter. Jag har tidigare framhållit att detta inte sällan är komplicerat. Även frågan om ansvarsutkrävande är komplicerad. Regeringen gav i uppdrag att på en principiell och allmän nivå belysa relevanta rättsliga, historiska och andra aspekter på förhållningssätt och benämningar i anslutning till historiska massövergrepp. I rapporten konstateras att de allra flesta historiska massövergrepp inte har blivit föremål för agerande från stater som inte varit delaktiga i massövergreppen. Få regeringar gör uttalanden i frågan. Däremot har ett antal parlament, inklusive riksdag, gjort uttalanden om massövergreppen. Enligt rapporten finns problem med regeringsuttalanden som fastställer historiska fakta. Sådana kan uppfattas som normerande för forskningen och strida mot akademiska principer om kritiskt tänkande. Ifråga om massövergreppen i det sönderfallande behöver de berörda gemensamt analysera och komma fram till ett förhållningssätt till övergreppen. Dessa är de principiella skälen för vårt ställningstagande. De övergrepp som ägde rum i det sönderfallande ska kunna diskuteras öppet. Regeringen arbetar för att bidra till att främja förståelse, debatt och dialog om händelserna i det sönderfallande , inte minst i och mellan och . Ett exempel på sådant arbete är stöd till , som bidrog till att etablera det första armeniska institutet i och arbetar för dialog och samförstånd i landet. har även gett stöd till det så kallade Normalization Process, ett EU-finansierat projekt som främjar dialog och samverkan mellan armeniska och turkiska civilsamhällesorganisationer. Utöver detta kommer regeringen att ge Forum För Levande Historia i uppdrag att producera en nedladdningsbar vandringsutställning om händelserna i det sönderfallande . Regeringen avser dessutom arrangera en konferens där begrepp som folkmord och massövergrepp ska diskuteras. Regeringen kommer att fortsätta sina ansträngningar för att bidra till att skipa rättvisa där möjligt, bidra till försoning och upprättelse och minska lidandet för alla de som har drabbats och fortsätter att drabbas av väpnade konflikter och massövergrepp.