ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
fr · H711330 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:330 långa handläggningstider för assistansersättningen av (SD) till Socialminister (S) Att vara anordnare av personlig assistans innebär ett stort ansvar där man alltid måste försöka se till vad som är bäst för varje enskild assistansanvändare. innebär det inte att anordnarna får ersättning för den assistans de faktiskt anordnar. Det finns oändligt många risker för anordnarna där de måste kunna ta kostnader trots att de inte får ersättning för det. Utbetalningarna av assistansersättning kan stoppas och hållas inne av vid till exempel problem med tidsredovisningar, något som lett till att många assistansföretag tvingats till att använda kostsamma, digitala tidredovisningssystem. har vid åtskilliga seminarier redogjort att det var tidsredovisningar som stoppade upp utbetalningar. Men en del problem tycks kvarstå även med digitala lösningar. Det är inte bara felande tidsredovisningar som kan stoppa upp utbetalningarna utan även andra saker som till exempel att varje gång en utredning ska göras så stoppas hela ersättningen för den uppdragsgivaren, inte bara för det antal timmar som utredningen egentligen handlar om utan hela utbetalningen. Anordnare som inte har ett relativt stort kapital klarar i längden inte av dessa osäkra utbetalningar, vilket är den troligaste orsaken till att små och medelstora anordnare nu tvingas fly branschen. anser inte sig ha någon möjlighet att informera anordnaren, vilket leder till att anordnarna inte får vetskap om huruvida de ska få en utbetalning eller om stoppat ärendet. Detta innebär att assistansbolagen själva måste ringa till för att kontrollera ärendets status. En del assistansbolag tvingas ha en anställd administratör just för såna här uppgifter. Assistansbolag kan få vänta på en utbetalning och det är inte en buffert som många assistansbolag har. Detta är såklart inte rimligt, och assistansbolagen måste få bättre kontinuitet och trygghet i sina verksamheter. Med anledning av detta vill jag fråga socialminister : Hur vill ministern komma till rätta med assistansbolagens ekonomiska otrygghet och långa handläggningstider för assistansersättningen?
fr · H711331 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:331 Intellektuell funktionsnedsättning och hedersrelaterat förtryck och våld av (SD) till Socialminister (S) är en organisation som aktivt motarbetar förtryckande och förnedrande traditioner som hindrar individers utveckling, såsom förbud mot utbildning och lönearbete, förbud mot att förfoga över materiella resurser och förbud mot att medverka i sociala aktiviteter. TRIS motsätter sig också normer och värderingar som syftar till att begränsa individens rörelsefrihet, att utesluta individer ur en gruppgemenskap om man bryter mot en norm, att bli vilseledd eller tvingad till ett äktenskap mot den egna viljan samt att kontrollera kvinnors sexualitet genom exempelvis könsstympning. TRIS har gjort en undersökning som visar att människor, speciellt kvinnor, som befinner sig i en hederskontext har en extra sårbarhet ifall de dessutom har en intellektuell funktionsnedsättning. Hedern är överordnad allt. besökte TRIS och drog det viktigaste ur undersökningen. Funktionsnedsatta som lever i en hederskontext är enligt undersökningen ofta i djup beroendeställning till sin familj. Familjen väljer ofta att gömma den funktionsnedsatta när det kommer folk, vid fester med mera. Familjen och den funktionsnedsatta har ofta bristande kunskap om funktionsnedsättningen och känner skam. Detta skapar ett hinder för att få LSS-insatser, och den funktionsnedsatta blir försummad och exkluderad. Det blir också problem när släktingar är assistenter eller god man eftersom detta leder till stor inlåsningseffekt, och myndigheter larmar om att det är brist på insyn. Med anledning av detta vill jag fråga socialminister : Vad avser socialministern att göra för att hjälpa gruppen intellektuellt funktionsnedsatta som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck?
fr · H711332 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:332 Händelseanalyser av dödligt våld i nära relationer av (SD) till Socialminister (S) Män och kvinnor ska ha samma möjligheter och rättigheter, och därmed också lika stor rätt till ett tryggt liv. Det utbredda kvinnovåldet skapar dock en otrygghet för just den kvinnliga delen av befolkningen som i sin tur leder till oacceptabla inskränkningar i kvinnors frihet och livsmönster, vilket inverkar negativt på kvinnors möjligheter och rättigheter. Våld mot kvinnor är ett betydande jämställdhetsproblem som måste tas på största allvar. Det måste tas fram en rad effektiva och innovativa åtgärder som syftar till att skapa ett tryggt och säkert land för hela befolkning. Dödligt våld mot kvinnor utgör den mest extrema formen av mäns våld mot kvinnor. Forskning tyder på att den största bakomliggande förklaringen till våldet är mannens behov av kontroll över kvinnan. Detta blir tydligt då brotten ofta begås i samband med en separation eller med svartsjuka som motiv. Kontroll och maktbehov är en viktig drivkraft bakom utövandet av våld i nära relationer. Genom fysiskt, psykiskt, sexuellt och materiellt våld kontrolleras offrets beteende och handlingsfrihet. gör vården händelseanalyser när en person begår självmord. Händelseanalyser bör även göras när personer dödas av våld i nära relationer. Händelseanalyser kring dödligt våld i nära relationer bör ske genom en samordning av flera myndigheter såsom polisväsendet, och hälso- och sjukvården. Med anledning av detta vill jag fråga socialminister : Hur vill ministern samordna myndigheter för att förebygga och eventuellt förhindra framtida dödligt våld i nära relationer, och hur ser ministern på att händelseanalyser görs när personer dödas av våld i nära relationer liknande de som görs vid självmord?
fr · H711333 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:333 Kliniska tester på barn av (SD) till Socialminister (S) av alla cancerdrabbade barn överlever , och överlevnaden har legat på ungefär samma nivå . För att rädda alla cancersjuka barn krävs nya läkemedel och behandlingar, och sker flera nya upptäckter och ny teknik på området. Forskarna vet hur vi kan aktivera kroppens eget immunsystem till att slå mot cancercellerna, och genom att ta ut och modifiera immunceller utanför kroppen skapar forskarna redan nu mördarceller som attackerar tumörcellerna. Med förfinade genetiska analysmetoder blir diagnoserna mer precisa och behandlingen kan anpassas bättre efter varje enskilt barn. Forskarna kan bygga antikroppar, läkarna kan reparera skador som uppstår efter sjukdom och behandling, och vården har blivit bättre på att ta hand om infektioner som varit livshotande. Man allt ser inte ljust ut. saknar många dödssjuka barn tillgång till de senaste behandlingarna. Barn exkluderas, därför att i de fall barnen får testa mediciner som står under utveckling så går det inte att sedan dra slutsatser om vad det är som fungerar och varför, eftersom barnet inte ingår i en klinisk studie för barn. Vi alla vet att barn inte är små vuxna. Deras kroppar växer och svarar annorlunda på behandling, och för att kunna ge den allra mest effektiva och säkra behandlingen är kliniska tester på just barn absolut nödvändiga. Det har historiskt sett ansetts oetiskt att testa mediciner på barn, och än är vi försiktiga med förslag kring detta. Barn är delikata, sköra varelser under utveckling som vi inte i onödan vill utsätta för lidande och biverkningar. Genom att barn inte fått ingå i kliniska tester har det lett till att barnläkare får pröva sig fram med vuxenmedicin när de traditionella behandlingsmetoderna inte har verkat. Detta resulterar i att resultaten inte är vetenskapligt säkerställda, och dör barn av sin cancer. Det är genom tester som läkarna, under säkra förhållanden, kan ta reda på vad som fungerar. Det är viktigt att vi hittar nya mediciner som kan bli standardbehandling och som kan rädda fler barn till ett friskare liv. För detta krävs engagemang från samhälle och läkemedelsbolag och en vård som ger läkare och sjuksköterskor tid och möjlighet att forska. Förut ansågs det oetiskt att involvera barn i medicinska studier. Med dagens förutsättningar vore det oetiskt att inte göra det. Med anledning av detta vill jag fråga socialminister : Vad tänker regeringen göra för att barn ska få involveras i medicinska studier och då främst när det gäller barncancer?
fr · H711334 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:334 Missbruk av samordningsnummer av (M) till Finansminister (S) Den som inte är folkbokförd i kan i vissa fall få ett samordningsnummer tilldelat sig. Samordningsnummer kan tilldelas en person även om det råder osäkerhet om hans eller hennes identitet. I en artikel i beskrivs det omfattande missbruk av samordningsnummer som förekommer i . Det handlar bland annat om att personer utan rätt att vistas eller jobba i landet får tillgång till sjukvård och annan välfärd utan att ha rätt till det. Det handlar också om att kriminella med hjälp av samordningsnummer kan öppna bankkonton och begå allvarliga brott. Problematiken är inte ny utan har förekommit . I ett mejl till skriver finansminister (S) följande: ”De samordningsnummer vi har fungerar inte optimalt och därför har vi nu också tillsatt en utredning som har i uppdrag att se över systemet i syfte att göra det säkrare och mer tillförlitligt.” Den utredning finansministern hänvisar till är av allt att döma en utredning som tillsattes , Åtgärder för att minska fel i folkbokföringen (direktiv 2019:54). Av direktiven till aktuell utredning framgår att den delvis går ut på att göra det enklare att få samordningsnummer och på att fler ska få samordningsnummer. Till exempel ska utredningen överväga om det finns skäl att utvidga möjligheten för enskilda att ansöka om ett samordningsnummer samt utreda om samordningsnummer ska kunna tilldelas fler asylsökande. Det handlar alltså inte enbart om att göra systemet mer säkert utan också, som det står i direktiven, att ”öka numrens användbarhet i samhället”. Något som skulle öka missbruket ytterligare. Problematiken med missbruk av samordningsnummer är allvarlig. Det behövs åtgärder här och . Att då som ansvarig minister hänvisa till en utredning som delvis går ut på att förenkla möjligheten att få samordningsnummer och på att fler ska få samordningsnummer, och som dessutom ska bli klar först , är inte seriöst. Med anledning av detta vill jag fråga finansminister : Vad gör regeringen och ministern för att så fort som möjligt få stopp på det missbruk av samordningsnummer som har förekommit ?
fr · H711335 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:335 Svenska doktorander av (M) till Statsrådet (S) Allt färre svenskar väljer att fullfölja en forskarutbildning. Enligt uppgift från har andelen av den svenska befolkningen som påbörjade en forskarutbildning halverats . Detta är en oroväckande utveckling, inte minst med tanke på vikten av att det måste finnas svenska universitetslärare att tillgå också . Denna trend har således funnits men någon vändning kan inte skönjas. Tvärtom ökar i stället andelen inresande utländska doktorander. Att andelen inresande doktorander ökar behöver inte vara ett problem i sig. Men med tanke på att många av de utländska doktoranderna lämnar efter sin disputation är risken uppenbar att vi inte säkerställer vårt eget behov av denna höga akademiska kompetens. Med hänvisning till ovanstående vill jag fråga statsrådet : Vilka åtgärder kommer statsrådet att vidta för att öka andelen svenskar som fullföljer en forskarutbildning?
fr · H711336 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:336 av (M) till Statsrådet (S) beslutade i enlighet med regeringens förslag att det ska inrättas en ny nämnd som ska hantera misstankar om oredlighet i forskning. Den nya nämnden har fått namnet oredlighetsnämnden och ska börja sitt arbete . Enligt en artikel i har regeringen dock ännu inte utsett vare sig ledamöter eller ordförande till oredlighetsnämnden trots att dess viktiga arbete ska starta . Enligt vad som sägs i artikeln saknas även en instruktion för oredlighetsnämndens arbete. Med hänvisning till detta vill jag fråga statsrådet : När vi kan förvänta oss att oredlighetsnämnden ska finnas på plats och kunna påbörja sitt viktiga arbete?
fr · H711337 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:337 Det nya reseavdraget av (SD) till Finansminister (S) Det nuvarande systemet för avdrag för resor till och från arbete är föråldrat, och beloppsnivåerna har varit oförändrade . Därför har många emotsett en modernisering och förbättring av regelverket samt en revidering av de belopp som kan dras av så att de bättre motsvarar de kostnader som gäller , samt att detta görs på ett sätt som stävjar missbruk och fusk. Det förslag som presenterats har mötts av omfattande kritik från flertalet remissinstanser, och om förslaget skulle bli verklighet kan det komma att få till konsekvens att uppemot 200 000 människor förlorar möjligheten att göra avdrag för sina kostnader för bilresor till och från sina arbeten. Kostnaden för att ta sig till och från arbetsplatsen kan därmed över öka med , inte minst för människor på landsbygden. Förslaget skulle innebära ytterligare pålaga att lägga till de höjda drivmedelsskatter och det bonus–malus-system som regeringen tillsammans med sina samarbetspartner drivit igenom, vilka sammantaget kraftigt bidrar till att försämra privatekonomin för människor i glesbygd. Från näringslivets håll varnar man också för att förslaget kan komma att medföra tilltagande rekryteringsproblem, inte sällan i regioner och på orter dit det är svårt att locka rätt kompetens. Med så kraftigt försämrade avdragsmöjligheter som föreslås anser jag att det föreligger stor risk att människor väljer bort arbeten på grund av att det blir för kostsamt att transportera sig till och från dem. Jag menar att detta är helt fel väg att gå. Reseavdragets utformning får gärna moderniseras men avdragsnivåerna måste höjas. Detta i kombination med sänkta drivmedelsskatter. Det måste vara attraktivt att ta ett arbete, även om det är långt från hemmet, och i en exportberoende industrination är det av yttersta vikt att det är lätt för företagen att rekrytera kompetent arbetskraft. Väljer regeringen att gå vidare med förslaget är det min uppfattning att det skulle medföra en allvarlig försämring för såväl företag som arbetstagare i allmänhet men i synnerhet i glesbygd där alternativ till bilen inom överskådlig framtid helt saknas. Med anledning av detta vill jag fråga finansminister : Avser ministern att ta initiativ till att det slutgiltiga förslag som regeringen överlämnar till justeras på ett sätt som minskar de negativa effekter som beskrivits?
fr · H711338 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:338 De nationella riktlinjerna för diabetesvård av (M) till Socialminister (S) Diabetes är en av folksjukdomar. uppger att ungefär 500 000 människor i har diabetes. Merparten av diabetikerna har typ-2 diabetes. Cirka 50 000 svenskar med diabetes beräknas vara typ 1-diabetiker. Överlag håller svensk diabetesvård mycket hög kvalitet och uppvisar goda och allt bättre resultat. finns det stora problem i diabetesvården, inte minst gällande omotiverat stora skillnader i vården såväl mellan som inom regioner. Ett centralt redskap för att utveckla vården och göra den mer jämlik över landet är nationella riktlinjer. genomförde en andra översyn av de nationella riktlinjerna för diabetesvård. Ett betydande problem inom diabetesvården är emellertid bristande efterlevnad av de nationella riktlinjerna. Bristande efterlevnad leder till en sämre och mer ojämlik vård. Den bristande efterlevnaden rör dessvärre många av de rekommendationer som ingår i de nationella riktlinjerna för diabetes; undersökning av fötter och tillgång till patientutbildning är två exempel där efterlevnaden tycks vara särskilt dålig. I sitt svar (av ) på min fråga om vilka konkreta åtgärder socialministern avser att vidta för att diabetesvården ska bli mer jämlik tog ministern upp att primärvården har en särskilt viktig uppgift inom diabetesvården och att regeringen inom januariöverenskommelsen ska reformera primärvården. föreslår bland annat att regeringen bör tar initiativ till att kartlägga orsakerna till de stora regionala skillnaderna inom diabetesvården samt vidta åtgärder för att förbättra efterlevnaden av de nationella riktlinjerna. En möjlig åtgärd för att driva på för en bättre efterlevnad av de nationella riktlinjerna liksom för diabetesvårdens utveckling i stort vore att inrätta en särskild nationell samordnare för diabetesvården. Vi föreslår också att regeringen ska ge i uppdrag att utreda om de nationella riktlinjerna för diabetesvård kan kompletteras med rekommendationer om psykosocialt stöd. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga socialminister : Avser ministern att skyndsamt vidta konkreta åtgärder för att förbättra efterlevnaden av de nationella riktlinjerna för diabetesvård?
fr · H711339 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:339 En proposition om primärvården av (M) till Socialminister (S) Diabetes är en av folksjukdomar. uppger att ungefär 500 000 människor i har diabetes. Merparten av diabetikerna har typ 2-diabetes. Cirka 50 000 svenskar med diabetes beräknas vara typ 1-diabetiker. Överlag håller svensk diabetesvård mycket hög kvalitet och uppvisar goda och allt bättre resultat. finns det stora problem i diabetesvården, inte minst gällande omotiverat stora skillnader i vården såväl mellan som inom regioner. Ett centralt redskap för att utveckla vården och göra den mer jämlik över landet är nationella riktlinjer. genomförde en andra översyn av de nationella riktlinjerna för diabetesvård. Ett betydande problem inom diabetesvården är emellertid bristande efterlevnad av de nationella riktlinjerna. Bristande efterlevnad leder till en sämre och mer ojämlik vård. Den bristande efterlevnaden rör dessvärre många av de rekommendationer som ingår i de nationella riktlinjerna för diabetes; undersökning av fötter och tillgång till patientutbildning är två exempel där efterlevnaden tycks vara särskilt dålig. I sitt svar (av ) på min fråga om vilka konkreta åtgärder socialministern avser att vidta för att diabetesvården ska bli mer jämlik tog ministern upp att primärvården har en särskilt viktig uppgift inom diabetesvården och att regeringen inom januariöverenskommelsen ska reformera primärvården. Enligt propositionsförteckningen ska det läggas fram en proposition om primärvården . Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga socialminister : Kommer ministern att lägga fram en proposition om primärvården ?
fr · H711340 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:340 En myndighet för civilt försvar av (M) till Statsrådet (S) finns det inte någon myndighet på central nivå med tydligt mandat att stödja regeringen med att leda, inrikta och prioritera beredskapsåtgärderna inom det civila försvaret. För att regeringen ska kunna fokusera på de övergripande och nationellt viktiga besluten krävs relevanta, avvägda och sammanställda underlag från myndigheterna i det civila försvaret. Planering i fred samt utbildning och övning för de centrala myndigheterna måste hållas samman. Det är viktigt att samhällets samlade resurser kan överblickas och att prioriteringar kan göras mellan de olika verksamheterna inom det civila försvaret och mellan olika delar av landet. För att åstadkomma detta konstaterar i sin rapport att det behövs en central myndighet för planering, ledning och samordning i det civila försvaret. Den myndigheten bör vara Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Nya instruktioner och mandat behöver beslutas av regeringen och i förekommande fall . Det är därför viktig att nu också tar initiativ till att förändra, förtydliga och ge mandat till berörd myndighet, MSB, för att uppnå en ökad förmåga i civilförsvaret. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : Har statsrådet gett nya instruktioner och mandat till MSB i syfte att förändra MSB så att MSB blir den myndighet som leder och samordnar det civila försvaret i enlighet med Försvarsberedningens rapport ?
fr · H711341 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:341 Arbetsmiljön inom äldreomsorgen av (M) till Arbetsmarknadsminister (S) För sedan rapporterade Ekot att av arbetsplatserna inom äldreomsorgen har fått anmärkningar på sin arbetsmiljö enligt . De brister som upptäckt handlar bland annat om det förebyggande arbetsmiljöarbetet, alltså att arbetsgivaren inte har undersökt och åtgärdat risker på jobbet. Och det handlar inte bara om de fysiska riskerna, som tunga lyft, utan även om hur chefer hanterar personalens höga arbetsbelastning till exempel. Självklart har arbetsgivaren ett stort ansvar för arbetsmiljön, men med så häpnadsväckande siffror måste även arbetsmarknadsministern med ansvar för just arbetsmiljöfrågor reagera med konkreta åtgärder. Med anledning av detta vill jag fråga arbetsmarknadsminister : Vilka konkreta åtgärder avser ministern att vidta för att förbättra den allvarliga situationen gällande arbetsmiljön inom äldreomsorgen?
fr · H711342 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:342 Stärkta relationer med av (M) till Utrikesminister (S) Relationer mellan länder är bra och nödvändigt för diplomati och handel. har en god relation med och många svenska företag i landet. Det arbete som Business gör är ovärderligt för många företag på plats i brist på ett riktigt konsulat. Dock saknar viktiga plattformar för att kunna utveckla relationer och handel då de inte är en egen nation utan lyder under . saknar bland annat observatörsstatus i FN. har det nederländska parlamentet röstat för ett förslag om att stärka sina relationer med . Även har beslutat att öka stödet för rättigheter genom ”the Act” (Protection and Enhancement Initiative). Med anledning av detta vill jag fråga utrikesminister : Avser ministern att öka det svenska stödet för gentemot ?
fr · H711343 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:343 av (M) till Infrastrukturminister (S) Frågan om utbyggnad har varit aktuell i medierna , och beroende på vad som händer med aktualiserar frågan om framtid. tillkom för att bereda frågan långsiktigt men har inte kommit med vare sig en rapport eller en vision för framtiden. Med anledning av detta vill jag fråga infrastrukturminister : När avser ministern att kalla till nästa möte med ?
fr · H711344 · 2019-11-08 00:00:00 — Fråga 2019/20:344 Preskriptionstiden för sexualbrott mot barn av (S) till Justitie- och migrationsminister (S) När det gäller sexualbrott mot barn börjar preskriptionstiden att räknas från den dag då barnet vuxit upp och fyller , inte från den dag då brottet begicks. Det här är i grunden en rimlig ordning. En preskriptionstid som räknades från och med den dag då brottet begicks vore djupt orättvist mot brottsoffret av det enkla skälet att ett barn inte själv ska behöva ansvara för att söka upprättelse för det brott han eller hon själv fallit offer för. Men här finns också en problematik. Trauma och skam kopplat till våld eller övergrepp kan sitta i avsevärt längre än den preskriptionstid som gäller , trots att preskriptionstiden börjar räknas från och med 18-årsdagen. Den som har blivit utsatt som barn eller ungdom kanske inte har modet att lätta sitt hjärta förrän långt, . Precis som vissa sår kanske aldrig läker bör hotet om vissa påföljder aldrig försvinna. Därför behöver vi ta bort preskriptionstiden helt för grova brott mot barn. Vi kan inte ha en ordning där dessa brott läggs till handlingarna med tiden som orsak. Regeringen har överlämnat en lagrådsremiss till Lagrådet med förslag om höjt straff för grovt barnpornografibrott och avskaffad preskription för vissa allvarliga brott mot barn. Med anledning av detta vill jag fråga justitie- och migrationsminister : När kommer det aviserade lagförslaget om borttagen preskriptionstid för grova brott mot barn att överlämnas till ?