prot · H60954 · 2019-02-15 00:00:00 — Den gemensamma deklaration som den antog hade fokus på ökat samarbete kring det humanitära stödet för att faktiskt få fram det, på att inte politisera det humanitära stödet och på samarbete för demokratiska val. Denna kontaktgrupp har en balans av olika länder, både från och från regionen, och vi menar att det är en fördel att ha det så. Det kan bli konstruktiva samtal med en bredd av relevanta aktörer. Vi för dialog, och vi kan verka som en balanserande brobyggare i kontaktgruppen. Men innan detta agerade vi proaktivt i säkerhetsrådet och sedan tillsammans med EU-kretsen, så vi har varit aktiva i frågan . De resultat som kommer från kontaktgruppens fortsatta arbete blir grund för fortsatta diskussioner i EU-kretsen. Vi har vid fyra tillfällen beslutat om sanktioner mot , och vi är beredda att fortsätta detta. Jag menar alltså att det inte alls har varit svajigt. Men det har förts en diskussion om folkrättsliga begrepp och hur man ska betrakta detta. Vem är demokratiskt vald och vem är inte demokratiskt vald, och hur tar man processen framåt? Jag menar att vi har tagit det klivet , och måste vi investera i kontaktgruppen och hjälpa den att fortsätta sitt arbete. 28 (C): Ja, det är bra att det står klart att Guaidó är den som har det demokratiska uppdraget att säkerställa att i enlighet med sin konstitution får en demokratiskt vald president. Vi går mot val i också till nationalförsamlingen, och man behöver inte vara alltför konspiratoriskt lagd för att misstänka att Maduro ser framför sig ännu ett val till nationalförsamlingen av den sort som han själv genomförde . Därför är det viktigt att kontaktgruppen inte blir ännu en långvarig diskussionsklubb som inte leder längre än att Maduro kan behålla makten och sitta kvar. Det är den typen av diskussioner som har pågått rätt . Därför tycker jag och vi att det är viktigt att vi talar tydligt till den venezuelanska ledningen och det venezuelanska folket om vad vi ser framför oss. Det får inte bli så att det finns ett budskap från till exempel Limagruppen eller OAS, och så finns det en kontaktgrupp som kortsluter den typen av signaler. Även från Limagruppen finns det ju tydliga uttalanden, och där ingår men också många av grannstaterna – de stater som berörs av att 5 500 människor flyr från . Det är viktigt att det blir en tydlig signal och att det inte blir ett skyddshölje för Maduro så att han kan behålla makten. Det senare är en modell som har prövats av andra. är inte med i kontaktgruppen, men jag förmodar att det är den typen av försök som Maduro inspireras av. Sådana försök har gjorts på andra ställen, och vi kan måhända se en al-Asad-effekt också i . Vi vet också att EU är delat. Det råder inte riktigt samsyn inom EU. Men det är viktigt att EU inte blir en good excuse för Maduro att sitta kvar. Därför måste man vara tydlig från EU:s sida och från svensk sida med en offensiv för demokratin och inte släppa kravet att Maduro måste avgå. Man måste säkra fria val, för det är den politiska krisen som skapar den humanitära krisen – och den humanitära krisen kan inte lösas utan att man löser den politiska krisen. Vi har sett att humanitär hjälp har brukats av regimen för att säkra regimens egen position. Det är regimen och militären som tar hand om den humanitära hjälp som man släpper in, och man delar ut den till de sina. Den humanitära hjälpen är alltså redan politiserad, och det är ett bekymmer att UNHCR och andra som agerar för att stötta alla som lider av förtrycket i blir en del av problemet. Därför är det viktigt att fokusera på det politiska uppdraget och på den politiska lösningen, som måste innebära fria och rättvisa val arrangerade av den ende legitime företrädaren för nationalförsamlingen, nämligen Guaidó. 29 (SD): Det är uppenbart att utrikesministern har ett starkt engagemang i denna fråga och att regeringen gör vad den kan. Jag tror inte att vi är oense på någon punkt. Jag har dock en fundering kring det starkaste verktyget som omvärlden har. Det är sanktionerna riktade mot individer. Jag har inte det exakta antalet i huvudet, men om jag inte minns helt fel rör det sig om ett tjugo- eller trettiotal personer. Jag kan tycka att detta låter som ett väldigt litet antal. har ju ett ganska stort oljebolag. Även om oljeproduktionen just nu inte når maxkapacitet finns det ett antal höga chefer i PDVSA som antagligen fortfarande får sina löner i dollar och tjänar en hel del pengar. Det finns antagligen ett antal högt uppsatta militärer och även andra regeringsföreträdare. Det jag funderar på är vad utrikesministern ser för möjlighet att utöka sanktionerna till att gälla ett betydligt större antal personer. 30 Utrikesminister (S): Till vill jag säga att vi gör samma analys av läget. Jag känner mig inte så orolig för att man inte ska förstå vad det politiska uppdraget just nu är, nämligen att garantera att det blir fria och rättvisa val. Detta är verkligen huvudinriktningen, som EU-länderna också är överens om. Det är huvudinriktningen även för kontaktgruppen, i alla kontakter man har med grannländer och andra aktörer. Jag talade med Guaidó på telefon och försäkrade mig om att det var så han också såg sin uppgift. Han betonade att detta nu är den viktigaste uppgiften. Kontaktgruppen gav nu , så det är absolut inte så att man bara för något slags flummiga resonemang. På mötet beslutade kontaktgruppen att ge Guaidó och på sig att förklara hur man ska sköta valproceduren. Detta är väldigt viktigt. EU har vid fyra tillfällen beslutat om sanktioner. Det handlar inte alltid om ett stort antal personer, men det gäller att man hittar rätt individer och riktar sanktionerna på rätt sätt så att de verkligen får effekt. När vi senast träffades i utrikesministerkretsen var vi allihop öppna för att besluta om nya sanktioner om vi ser att detta inte går i rätt riktning. Om vi inte får de effekter vi vill ha av de införda sanktionerna kommer vi snart att besluta om nya. Då kan det hända att man utökar antalet individer eller hittar nya områden där sanktioner bör införas. När det gäller den humanitära hjälpen finns det, precis som sa, alltid en risk för att den politiseras. Vi har försökt betona att man den här gången måste undvika detta. Det är uppskattningsvis 1 miljon barn som inte går i skolan. Bristen på lärare, vatten, el och mat gör att antalet ökar enormt. De civilsamhällesorganisationer som brukar rapportera om humanitärt tillträde säger att är ett av totalt fyra länder i deras sämsta kategori. Landet är inaccessible – tillträde finns inte. Detta gör både att behovsbilden är svår att exakt etablera och att det finns små möjligheter till storskaligt humanitärt stöd. Det största hindret är dock, precis som sa, regeringens ovilja att ta emot stöd och släppa in humanitära organisationer i landet. Det är detta vi måste fortsätta att arbeta med. Vi bidrog med i humanitärt bistånd. Initialt är planen att ge 45 miljoner till humanitära behov detta år. De fördelas på samma sätt som 2018 till insatser i , och övriga regionen, där Sida kan ge stöd. Därutöver ges ett humanitärt stöd på ytterligare 20 miljoner till . Det gäller skyddsfrågor, juridisk rådgivning och annat. I handlar det framför allt om basnödvändigheter: hälsovård, mat och näring för barn samt vatten och sanitet. Så ser det alltså ut, men den politiska inriktningen nu är som jag upplever det att se till att fria och rättvisa val kommer till stånd i . 31 (C): Tack, utrikesministern! Det är viktigt med ett tydligt fokus på den politiska lösningen. Hur vi från EU:s sida ser på utvecklingen är en viktig signal, inte minst därför att är värst, men det finns andra länder i regionen som tar skydd bakom den venezuelanska ledningen. Detta är naturligtvis en risk vi ser. Historiskt har det varit många samtal. På vilket sätt säkrar EU att kontaktgruppen inte blir ännu en i raden av samtalsgrupper som bara leder in i hörnet? Man fick först på sig att säkra att val genomfördes. Detta effektuerades inte. Maduro är inte intresserad; det har tydligt framgått under hela hans resa. har man fått på sig, men vad händer sedan? Vilket blir nästa budskap från EU för att öka pressen på Maduro? Det är viktigt att EU samlar sig. Jag noterar att utrikesministern i svaret på min interpellation säger att vi står i ständig kontakt med länderna i Limagruppen. Det är naturligtvis en viktig grupp att ha nära kontakter med. Jag hoppas och utgår från att också aktivt vill delta i Limagruppens arbete. Det är en möjlighet att tydligt öka trycket tillsammans med länder i . Det är naturligtvis bra att ha med regionens röst i detta sammanhang. 32 (SD): Som jag sa tidigare är vi i stort sett nöjda med hur regeringen hanterar denna fråga. Jag har inget ytterligare att tillägga förutom att önska utrikesministern lycka till. 33 Utrikesminister (S): Tack så mycket! Den internationella kontaktgruppen är ett första steg för att nå en politisk och fredlig lösning på konflikten i . Det finns förstås företrädare för en annan linje som menar att man ska intervenera. Det är ändå en framgång för EU att denna grupp kunnat tillsättas. ingår vi där som medlem och ska fullfölja det uppdraget. Vi ska vara engagerade, ha breda kontakter och se till att vi verkligen arbetar aktivt. Avrapporteringen från gruppen tror jag kommer att garantera att vi undviker att den bara blir en samtalsgrupp. Jag tycker att det var starkt att man redan från början kunde enas om tidsgränser. Sedan kommer man att mötas igen, och vi kommer att se till att vi följer arbetet och mycket aktivt bidrar till det. Som vi redan sagt är det hög tid att man får en process som leder till fria och rättvisa val, att politiska fångar kan friges, att oppositionen tillåts att verka och, framför allt, att den humanitära hjälpen kan komma fram. Det är nu många miljoner människor som lider i och bland alla dem som har lämnat landet. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2018/19:65 om förföljelse av kristna i världen 34 Utrikesminister (S): har frågat mig hur jag ser på Open Doors rapport och arbetet framåt för att garantera religionsfriheten i världen. Hon har också frågat mig vilka åtgärder jag anser är viktigast för att skydda förföljda kristna i världen och på vilket sätt jag anser att UD kan arbeta vidare med frågan. Avslutningsvis frågar vilka åtgärder jag avser att vidta för att i EU lyfta frågan om religionsfrihet. Vi har ju sett att diskriminering, trakasserier och våld kopplat till människors religiösa och icke-religiösa identiteter har ökat kraftigt i takt med de senaste årens globala tillbakagång för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Detta är mycket oroande, och låt mig därför kort beskriva vad gör för att vända utvecklingen. I de landrapporter om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som UD kontinuerligt publicerar är religions- och övertygelsefrihet en stående rubrik. Det går att se ett mönster: I stater där begränsningar av religions- och övertygelsefriheten görs finns också en tendens att hot, våld och trakasserier mot personer på grund av religiös tillhörighet är vanligare. Denna dystra bild liknar de rön som Open Doors presenterar i sin årliga rapport , vilken interpellanten refererar till. granskas ett antal av FN:s medlemsländer i den så kallade allmänna ländergranskningen, eller UPR som den förkortas, under vilken medlemsländerna ger varandra rekommendationer avseende mänskliga rättigheter. deltar aktivt i dessa granskningar och har inkluderat – och kommer att fortsätta att inkludera – religions- och övertygelsefrihet i de rekommendationer vi ger. Vi tar kontinuerligt upp religionsfrihet bilateralt i våra politiska dialoger i och genom våra utlandsmyndigheter samt i olika multilaterala forum. står i löpande kontakt med ledarna för trossamfund, inklusive representanter för kristna grupper, om deras situation. ambassadör för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer driver löpande religions- och övertygelsefrihet tillsammans med våra diplomater världen över. Man kan följa hennes arbete på nätet. ambassadör till Heliga stolen för en dialog med om frågan, och det arbetar med interreligiös dialog med målet att minska interreligiösa konflikter. Vårt sändebud för interkulturell och interreligiös dialog driver frågan om kristnas åtnjutande av de mänskliga rättigheterna och vad mer vi kan göra för att motverka förföljelsen av kristna och andra utsatta religiösa minoriteter. Den senare har även ett särskilt uppdrag för kampen mot antisemitism och islamofobi samt för att värna kristna och andra religiösa minoriteter i och . Som en del i övergripande religionsdiplomatiska arbete ger regeringen stöd till interreligiösa initiativ inom ramen för , Unionen för och . Det svenska religiösa spåret i har utvecklat en modell där kristna och muslimska ledare arbetar tillsammans för att stärka religionsfriheten och förebygga konflikt. Detta har varit väldigt intressant att följa. trycker också på för att EU ska ha en stark och enad röst till skydd för religions- och övertygelsefrihet. Detta sker bland annat genom EU:s särskilda representant för mänskliga rättigheter, , och kommissionens särskilda sändebud för religions- och övertygelsefrihet, Ján Figel, samt genom unionens stöd till civilsamhället. Vi är en aktiv och stark röst i unionens arbete med dessa frågor, och vi har bland annat framhållit att EU i ökande grad bör inkludera religions- och övertygelsefrihet i sina landrapporter om mänskliga rättigheter. I FN:s generalförsamlings tredje utskott liksom i för mänskliga rättigheter arbetar aktivt tillsammans med EU med den resolution om religions- och övertygelsefrihet som EU lägger fram. Det är en viktig princip att också rätten att byta religion och trosuppfattning, friheten att inte bekänna sig till någon religion eller övertygelse samt rätten att kritisera andras religions- eller trosuppfattningar respekteras. På detta breda sätt avser vi att arbeta även i fortsättningen med denna fråga. Så bidrar vi på bästa sätt för att stärka religions- och övertygelsefriheten och skydda minoriteter, inklusive kristna minoriteter. 35 (KD): Tack till utrikesministern för svaret! Det var en bra genomgång av vilka olika funktioner som arbetar med frågor som rör religionsförföljelse i , i EU och i FN. Det låter mycket bra. Det jag ändå funderar över efter att ha hört svaret är hur ofta detta lyfts upp i det internationella samfundet. Det är ju en sak att ha olika funktioner som har en inriktning och som ska jobba med frågorna. Jag har dock följt utrikespolitiken ganska länge här i , och det är väldigt sällan som frågan finns med inför internationella konferenser som en viktig fråga att ta upp. Där skulle jag vilja se lite mer av ett engagemang. Kanske skulle och utrikesministern kunna bidra på det området. Påverkar vi verkligen religionsfriheten där det på många olika områden inte ens finns någon sådan? Den är obefintlig i vissa länder. Kan ministern se några konkreta exempel? Finns det någon som mäter effekterna av insatserna från alla de olika funktioner som finns? I min interpellation utgick jag från Open Doors årliga rapport över de 50 länder där förföljelsen av kristna är som värst. Utvecklingen är väldigt entydig. Tyvärr är det så att förföljelsen av kristna ökar runt om i världen. Vi vet att det finns andra religioner, men jag har utgått från förföljelsen av kristna eftersom det är det denna rapport tar upp. I 73 av de 150 länderna är det en hög eller extremt hög nivå av förföljelse. Antalet var 58 länder föregående år. Det har alltså ökat markant, från 58 till 73 länder. Över 4 000 personer rapporteras ha dödats utifrån sin kristna tro, och var nionde världen över anser sig vara förföljd på grund av sin tro. Denna andel har också ökat . Det är alltså en ganska skrämmande utveckling när det gäller religionsfrihet. Att toppar listan avseende förföljelse är ju ingen nyhet, och det är kanske heller inte så förvånande. Men flera länder går i helt fel riktning. Till exempel har , med 100 miljoner kristna, infört nya lagar som innebär att barn och unga inte får lyssna på någon religiös undervisning. Man får alltså inte ha någon typ av söndagsskola eller konfirmationsundervisning. Den teknologiska utvecklingen gör att vi kan få in fler rapporter från olika personer, men den leder också till annat. Till exempel vill man i videoövervaka församlingsmedlemmarna under gudstjänsterna. De som inte gör detta får sina kyrkor nedstängda. Vi från har vid olika tillfällen försökt att lyfta fram vikten av religionsfrihet. Intresset från regeringen har väl varit så där. Utrikesdeklarationerna har inte satt detta på dagordningen. I den senaste deklarationen stod det en rad om att förföljelser av religiösa minoriteter är oacceptabelt. Jag tycker att vi borde göra mer. Ute på ambassaderna måste kunna arbeta mer konkret för mänskliga rättigheter och stöd till enskilda som är förföljda. Jag får inget riktigt svar på om UD kan bli bättre på dessa frågor så att man har mer kunskap ute på ambassaderna och kan ge stöd och påverka i det dagliga arbetet. 36 Utrikesminister (S): Kära : Jag tror alltid att vi kan bli bättre. Annars skulle jag inte vara politiker. Det måste vara så att religions- och övertygelsefrihet som en mänsklig rättighet ska gälla för alla överallt. Det måste vara en integrerad del i det vi gör. Det är heller ingen tillfällighet att hela min utrikesdeklaration, som du märkte, var inriktad på att vi nu måste försvara väldigt grundläggande värderingar om demokrati och respekten för mänskliga rättigheter. Där ingår detta. Jag tror alltid att vi kan bli bättre. Jag tycker faktiskt att våra ambassadörer och sändebud som jobbar med dessa frågor har gjort ett fantastiskt arbete med att också åka ut till våra ambassader och se till att hjälpa dem med deras olika aktiviteter. Men säkert kan vi bli ännu bättre. När man ställer samman det – som jag gjorde här i början när jag redovisade det vi gör – är det en ganska imponerande lista. Men det vi har att kämpa mot är dessvärre att religion har politiserats i allt högre grad. Det är en utveckling vi ser över hela världen. Nationalism med religiösa inslag vinner ju mark på bred front i världen. Det är därför demokratin hotas, och det är därför de grundläggande mänskliga rättigheterna också hotas. Vi kämpar mot en kraft som just nu tyvärr är väldigt mäktig och som gör allt större framsteg. Människor blir förföljda, fördrivna och dödade för sin tro. Det vi kan göra är förstås – precis som du sa, – att lyfta upp detta ännu oftare i internationella sammanhang. , kan jag säga, är vi den enda röst som talar om detta – den enda röst som vill tala om mänskliga rättigheter. är det ett vinstintresse eller ett egenintresse som allt oftare tar över, också i internationella sammanhang. Detta är en mycket allvarlig utveckling. Därför behöver vi hjälpas åt. Jag uppskattar att ni påminner om det. Jag uppskattar att ni håller tummen i ögat också på oss och ser till att vi alltid kan vässa våra insatser. Vi behöver fler goda idéer om hur man gör detta, och som jag sa tror jag att vi behöver hjälpas åt med en demokratisk offensiv som inbegriper försvaret av mänskliga rättigheter. Vi har dessutom sett att platser för religiösa ceremonier, till exempel kyrkor, rivs, precis som du beskrev, och på många håll i världen förstör man andakter med mera. Vi ska fortsätta att agera på bred front för att motverka inskränkningar i religions- och övertygelsefriheten, och vi ska fortsätta att försvara individens rätt att välja religions- eller trosuppfattning. Vi ska göra detta genom att verka både internationellt och bilateralt i våra kontakter med andra länder och genom våra utlandsmyndigheter. Det finns säkert fler goda idéer om hur ambassaderna ska göra detta. Vi ska inte glömma att framhålla sådana exempel som det vi har gjort på . Här har varit helt instrumentellt, och det har uppmärksammats runt om i världen att vi har bidragit till en interreligiös dialog. Jag tror att vi behöver mycket mer av just den sortens insatser . 37 (KD): Det är positivt att utrikesministern visar att hon har ett engagemang och att det här är viktiga frågor som hon vill och avser att lyfta fram. Det ska vi ta fasta på. har svenska organisationer jobbat med utbildningar på UD, men jag vet inte om det finns något sådant inplanerat . Det har handlat om att utbilda personal i hur olika religioner funkar i olika länder och hur man identifierar arbetet och jobbar på bästa sätt i olika delar av världen. Det vore intressant att höra om det finns några planer på utbildning av UD-personal i dessa frågor. föredrog utrikesministern den utrikespolitiska deklarationen i kammaren. Mycket i den kan stödja, särskilt vad gäller mänskliga fri- och rättigheter och demokrati. Utrikesministern sa också att hon vill starta en offensiv för demokrati och få med sig såväl som andra länder i detta arbete. Utrikesministern sa vidare att regeringen ska prioritera fred och säkerhet samt en aktiv diplomati. Om denna aktiva diplomati ska bli ett stöd för personer som utsätts för religionsförföljelse krävs särskilda kunskaper om religionens roll och betydelse i det aktuella landet och om vilken påverkan det har på enskilda individer. På vilket sätt kommer denna demokratioffensiv att kunna påverka personer utsatta för förföljelse på grund av sin tro? Kommer UD-personal att utbildas, eller har utrikesministern någon annan fundering på hur detta skulle kunna kombineras i denna offensiv? regeringar brukar lyfta fram att EU är vår viktigaste utrikespolitiska arena, och och EU har många möjligheter att via diplomati påverka skeenden såsom förföljelse av såväl individer som grupper. I sitt svar anger utrikesministern att är en aktiv röst i unionen för dessa frågor och arbetar för att EU i ökad grad ska inkludera religions- och övertygelsefrihet i sina landrapporter om mänskliga rättigheter, vilket låter jättebra. Hur går det med detta? Händer det något på EU-nivå? 38 Utrikesminister (S): Tack för bra frågor, ! Vad gäller landrapporterna har vi aviserat att vi kommer att publicera 29 rapporter som rör europeiska länder. Här ingår förstås också denna fråga. Det finns dessutom svenska civilsamhällesorganisationer som jobbar med MR och demokrati och som har en trosbaserad grund och särskild kompetens vad gäller religions- och övertygelsefrihet. Dessa spelar en viktig roll också i utvecklingssamarbetet, ofta med pengar från Sida kombinerat med egna medel, och här kan vi göra ännu mer. Jag tror att vi kan göra den typ av insats som vi redan har använt och bjuda in organisationerna till en dialog om just detta. Hur kan de bidra? Hur tycker de att vi kan förstärka vårt arbete? Demokratioffensiven måste arbeta på exakt detta sätt genom att öppna dörrarna och genom att engagera sig med många olika partner för att föra denna dialog. Vi måste förstå utmaningarna i samexistensfrågor, kopplingar mellan religion och politik i världen och vad religions- och övertygelsefrihet betyder. Detta är centralt, och därför satsar vi mer på utbildning. Kunskapshöjande insatser är en del av vårt arbete internationellt. Medverkan vid konferenser och insatser för medvetenhet är något som UD prioriterar, också i vår interna utbildning. Vi har också ordnat flera sammankomster för diplomater, specialister och civilsamhälle om relevanta teman. Inför resor, besök och stora förhandlingar brukar vi träffa företrädare för samfunden i , och vi fördjupar kunskapen och diskuterar olika situationer. har också bjudits in och genomfört utbildningar och seminarier om religionsfrihet, bland annat inom diplomatprogrammet. Detta är säkert något vi kan intensifiera ytterligare, och jag ser detta som en uppmuntran och som ett exempel på vad vi behöver planera in i ännu högre grad än vad vi har gjort . 39 (KD): Jag tackar utrikesministern för svaret och en bra genomgång av allt som görs, och uppmuntrar verkligen detta på alla sätt.