prot · H70944 · 2019-12-04 00:00:00 — För det tredje har vi synpunkter på att detta är ett binärt anstånd. Antingen får man anstånd med hela beloppet på en utdelning eller så får man det inte alls. Det kan ju vara så att man till exempel kan behöva kvitta halva beloppet av en utdelning. Det är märkligt att regeringen inte har gett möjligheten att välja mellan det fulla beloppet eller ett mindre belopp på utdelningen. Återigen är detta ingenting som regeringen diskuterar eller tar upp trots att remissinstanser, till exempel , har påpekat detta. För det fjärde, och framför allt, handlar det om tidsramen. efter det att räkenskapsåret är fastställt är en alldeles för kort och snävt satt tidsram för företag att ansöka om anståndet. Det är problematiskt för stora koncerner att räkna på. Det är helt enkelt svårt att hinna med att göra detta . Vi skulle därför vilja se att man förlänger anståndstiden. Sammantaget är detta i grund och botten ett bra förslag, åtminstone i andemeningen. Men regeringen har slarvat, och man borde ha kunnat få till stånd en väsentligt bättre lagstiftning. Anstånd med kupong-skatt i vissa fall Därför vill jag yrka bifall till reservation så att vi kan komma till rätta med det slarv som regeringen har ställt till med. 34 (S): Vi diskuterar, precis som vi har hört tidigare, ett förslag om anstånd med kupongskatt. Någonting som vi däremot inte hörde om här tidigare är anledningen till att vi står här och diskuterar de här förslagen över huvud taget. Det handlar om ett utslag i i ett fall i , där domstolen fann att motsvarande regler strider mot . Det handlar alltså om förfarandet att ta ut källskatt på en utdelning till bolag utan hemvist i källstaten som utdelningen till bolag med hemvist i källstaten är underlag för bolagsskatt, under förutsättning att bolaget med hemvist i landet har uppvisat ett överskott under det aktuella beskattningsåret. Så beskrivs domslutet. Vi har alldeles hört en beskrivning av vad det här handlar om. Men jag tänkte tala om att det också handlar om att det inte ska vara någon skillnad på om utdelningen från ett bolag i görs till ett annat bolag i eller till ett bolag som inte finns i , men i ett EU-land eller annat land som har avtal med. Det är alltså det här det handlar om. Normalt sett är det den som är skattskyldig som tar emot utdelningen, men eftersom detta är en källskatt betalas kupongskatten i stället av det bolag som gör utdelningen. Det är det här förfarandet som vi nu inför ett undantag från i kupongskattelagen. Rent tekniskt kommer det att gå till så att ett bolag får återbetalning från om det ansöker om anstånd och kan visa upp att det uppfyller kraven den innehållna kupongskatten på utdelningen som det finns utrymme för efter beviljat anstånd. Vi hörde detta beskrivas som slarv och dålig beredning av moderaten här i talarstolen . I motion erkänner de däremot att det här är tekniskt komplicerad materia och att tiden för att få det hela på plats har varit ganska kort. Det låter lite annorlunda, kan man säga, än det låter här när man ska hålla brandtal. Utgångspunkten för oss allihop är att se till att skattelagstiftningen är överensstämmande med . Det innebär alltså att skattskyldiga bolag bara ska betala kupongskatt när de går med överskott, och det här anståndssystemet säkerställer att vi följer detta. Bolag som har ett överskott ska naturligtvis betala samma skatt ändå. De svenska reglerna för kupongskatt har funnits , och i huvudsak ser de likadana ut nu som de gjorde då. Det är alltså ett förfarande som har fungerat och inte setts som särskilt nödvändigt att förändra av någon regering . Men de svenska reglerna ser i stort sett ut som de franska, som dömde ut, vilket gör att vi måste göra de här förändringarna. Det finns däremot ingen anledning att ändra mer än nödvändigt på lagar som alla har ansett fungerar i övrigt. Anstånd med kupong-skatt i vissa fall Vår bedömning är därför att de förändringar som görs är fullt tillräckliga för att tillgodose krav på fri rörlighet, som det i grunden handlar om, och att inga ytterligare förändringar behöver göras . Med det sagt utgår vi naturligtvis från att regeringen gör de uppföljningar som behövs och krävs, så som det ska vara och så som det alltid fungerar. Om något skulle behöva förändras på grund av framtida tolkningar hos myndigheter eller annat utgår vi från att regeringen återkommer till när och om det blir aktuellt. Jag yrkar bifall till förslaget i propositionen och avslag på reservation. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) § 9 Skatt på avfallsförbränning betänkande 2019/20:SkU12 Skatt på avfallsförbränning (prop. 2019/20:32) 35 (SD): debatterar vi regeringens proposition 2019/20:32 Skatt på avfallsförbränning. I propositionen föreslås att det införs en ny punktskatt på avfall som förbränns. föreslås skattesatsen bli per ton avfall, vilket ska öka till och . Förslaget bygger på en överenskommelse mellan regeringen, och Liberalerna och har utmynnat ur betänkandet SOU 2017:83. Den fråga man ställer sig när får ett sådant här förslag att besluta om är hur denna regering egentligen förhåller sig till . I SOU 2009:12 stod att läsa att utredningen föreslog att skatten på förbränning av hushållsavfall skulle avskaffas utan att ersättas med någon annan skatt eller något annat styrmedel. Motiveringen var att skatten inte styrde mot de mål som motiverade dess införande. Detta föranledde att den dåvarande skatten på avfallsförbränning avskaffades. I en mer aktuell utredning, SOU 2017:83, framgår följande: ”En grundregel för miljöpolitisk styrning är att styrmedel bör sättas in så nära problemkällan som möjligt. En skatt på förbränning av avfall innebär att en skatt införs i slutet av avfallsströmmen, långt ifrån de aktörer som skapar problemen, dvs. de som tillför farliga kemikalier som riskerar att hamna i naturen och som bidrar till förbrukningen av naturresurser. En skatt på förbränning av avfall skulle därför inte påverka beslut om produktdesign eller materialval för att underlätta materialåtervinning, ansträngningar för att sortera ut vissa material etc. Ett annat problem är att allt avfall skulle beskattas lika hårt oavsett avfallets miljöpåverkan och möjlighet till annan behandling än förbränning där det är lämpligare.” Även denna utredning kommer alltså fram till att en punktskatt av detta slag ska styra mot de mål som motiverade dess införande. Ser vi till remissvaren på regeringens proposition kan vi utöver Avfall och liknande instanser, som får anses vara part i målet, se att förslaget avstyrks av , , , , , , , samt Kommuner och Landsting/Regioner. Anledningen uppges vara att en skatt på avfall inte utgör ett ändamålsenligt styrmedel för att kostnadseffektivt bidra till att uppfylla de klimat‑, energi- och avfallspolitiska målen. Företag som driver avfallsförbränningsanläggningar kommer inte att kunna överföra en avfallsförbränningsskatt på mottagningsavgifterna. Därmed får inte heller en avfallsförbränningsskatt den styreffekt som efterfrågas. Detta, fru talman, är alltså en proposition som läggs fram mot bättre vetande. Propositionens huvudsakliga effekt blir att man överför ekonomiska medel från de aktörer som bränner avfall, väsentligen kommunalt ägda bolag, till staten. De kommunalt ägda bolagen kan således komma att få överföra sina vinster, som kommunerna skulle behöva till välfärden, till staten i stället för att staten tvärtom överför resurser till kommunernas välfärd. beräknas summan för detta att uppgå till på årsbasis. Det är onekligen en udda inriktning på politiken i där staten går förhållandevis bra medan kommunsektorn pressas ganska hårt. Det går förstås också att hantera denna ökade pålaga genom att överföra skattebelastningen på slutkund. Men även om detta görs har man i praktiken endast överfört en pålaga på hushåll som ofta inte har ett alternativ till energikälla, dessutom utan att producenterna av avfall påverkas. Styreffekten torde därmed bli minimal eller obefintlig. En annan effekt om energibolagen höjer mottagningsavgifterna för avfall är att det torde drabba utländska kunder som skickar avfall till . företräder naturligtvis inte energibolagens utländska kunder, men om alternativet är deponi ser vi resultatet även här som kontraproduktivt ur ett miljöperspektiv. Om avfallsförbränningen minskar och deponin ökar minskar energiåtervinningen från avfall, vilket sannolikt leder till ett ökat behov av olja eller andra fossila bränslen, om inte i så i alla fall i andra länder. Det mest troliga är emellertid att energibolagen tvingas att hantera de ökade utgifterna genom ett sämre nettoresultat, det vill säga genom lägre vinst eller genom en större skuldsättning. Energibolagen i är dessutom ofta mycket miljömedvetna och arbetar ständigt med att förbättra sin miljöprestanda på olika sätt. Med denna skatt blir det i slutändan därmed mindre pengar till nya miljöinvesteringar, givet att pålagan inte kompenseras med ökade intäkter eller avgifter. Skatt på förbränning av avfall har som sagt prövats förut, utan att önskad miljöeffekt uppnåddes. Det har under behandlingen av propositionen inte framkommit någonting som på ett rationellt sätt argumenterar för att utfallet skulle bli annorlunda , tvärtom. Det kan heller inte påvisas att propositionen leder till att förorenaren betalar. Skatten på avfallsförbränning blir alltså i stort sett inget annat än ett oblygt sätt att stärka statens finanser på bekostnad av kommunernas välfärd utan att önskade miljöeffekter uppnås. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till vår reservation i ärendet. 36 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Detta förslag handlar om att införa en skatt på per ton avfall. Man kommer inte att börja på den nivån, utan det trappas upp. är det , 2021 är det och så vidare. Detta bygger på en överenskommelse mellan regeringen, och Liberalerna. Det finns vissa undantag i förslaget om avfallsförbränningsskatt. Det första är ett avdrag för avfall som förs ut från en förbränningsanläggning och används på annat sätt. Ett annat undantag gäller biobränsle, farligt avfall, animaliska biprodukter och produktion av material, något som man kan göra i en förbränningsanläggning, helt eller delvis. En särskild utredare har tittat på frågan om skatt på avfallsförbränning. Utredningen hette Brännheta skatter. Förslaget var att inte införa en sådan här förbränningsskatt. Det finns också kritik från remissinstanser, som menar att man går på sista ledet i kedjan och att man borde kunna gå in tidigare i produktens livscykel. Lagrådet menar att det kommer att behöva belysas närmare om lagen har uppnått sitt syfte. Det är egentligen en rekommendation till regeringen: Om man genomför detta måste man utvärdera och se till att det uppnår syftet. Bakgrunden är att vi har förbundit oss att inte ha några nettoutsläpp av växthusgaser. Vi ska också ha en resurseffektiv och giftfri avfallshantering. Styrmedlet som den här skatten innebär får effekt först på lång sikt. Men om vi ska klara klimatmålen måste vi ha både kortsiktiga och långsiktiga åtgärder. Ett exempel gäller plast. Det finns plaster som skulle kunna återvinnas. Att de plasterna bränns är inte förenligt med våra klimatmål eller målet om cirkulär ekonomi, alltså att man ska återanvända så mycket som möjligt. Det är klart att man kan införa också andra styrmedel. Det har vi absolut ingenting emot – tvärtom. Jag tror att vi måste göra väldigt mycket på väldigt många områden om vi ska nå klimatmålen. Som det ser ut nu ligger vi efter. Vi måste alltså göra mer. När det gäller oro för negativa effekter har regeringen lovat att tidigt följa upp lagen, för att se om den har fått önskad effekt. Skulle den inte ha fått det kan man göra förändringar. Det är omöjligt att på förhand helt och hållet förutse vilken effekt den kommer att få. Det vet vi först när den har införts. Det kanske blir både positiva och negativa effekter, och då får man väga dem mot varandra. Regeringen anser att det som man tänker ska bli de positiva effekterna kommer att överväga de negativa. Det är inte på det sättet att utredningens alla remissinstanser avstyrker förslag på införande av skatt på avfallsförbränning. Det finns också de som styrker det. , som jobbar mycket för naturen och har stor kunskap, förespråkar detta. Man menar att det skulle kunna minska importen av avfall. Det skulle innebära att all fossil förbränning beskattas lika. Det skulle innebära att man jämställer konkurrensvillkoren för biobränsle och avfall som bränsle. Det skulle också kunna göra kompostering och rötning av biologiskt avfall mer konkurrenskraftigt jämfört med avfallsförbränning. menar att en avfallsförbränningsskatt är ett viktigt styrmedel för att stimulera ökad materialåtervinning. När det gäller hur utredningen kunde komma fram till det resultatet ska vi betänka att EU:s utsläppshandel har förändrats efter att utredningen lade fram sitt förslag. Man har till exempel skärpt politiken så att det som vi gör nationellt i ska kunna få större effekt på hela EU-nivån. fanns det en risk att det som vi gjorde här inte fick effekt fullt ut. Man ska bland annat kunna annullera utsläppsrätter. Det skulle kunna få effekt för hela EU:s utsläpp. EU-politiken har också skärpts när det gäller deponi av avfall. Det ska man inte ha. Därmed minskar risken för deponi i andra länder, till följd av det här förslaget. Det grundläggande är att vi nu måste göra insatser i alla led av produktkedjan och produktens livscykel. Med tanke på hur klimatförändringarna rasar på kan vi inte rygga för även de långsiktiga förslagen som får effekt först på . Det senaste klargörandet går ut på att vi inte har haft så här mycket koldioxid i atmosfären . Det är alltså vi var på den här nivån. Då var det flera grader varmare, och vattennivåerna var många meter högre än . Det visar att någonting är väldigt fel. Den överväldigande majoriteten forskare är också eniga om att det är våra utsläpp som orsakar klimatförändringarna och att vi måste agera. Här i har vi också sett klimatförändringarna. Trots att vi långt ifrån är det land som drabbats hårdast har även vi fått känna på det i form av stormar, översvämningar, bränder och torka. Det har slagit hårt mot lantbruket, det har slagit hårt mot andra företagare och det har slagit hårt mot privatpersoner – speciellt äldre och sjuka, som har svårt att hantera till exempel värmeböljor. Det här är kanske bara en första, liten titt på vad klimatförändringarna innebär. Det kan förvärras . Översvämningen i upplevde jag. Cykeltunnlarna var helt fulla med vatten. Det gick alltså hela vägen upp. Många källare och även hus blev vattenfyllda. Det ledde till enorma kostnader, som vi fortfarande ser spåren av. Både näringsidkare och privatpersoner drabbades extremt hårt. Den typen av översvämningar menar man kan komma ofta om vi inte motverkar klimatförändringarna. Det innebär alltså inte bara mänskligt lidande utan även enorma kostnader. Därför tycker jag att man får se klimatåtgärder som inte bara en kostnad utan också som en investering. Vi måste göra vår del i och ska självklart också jobba för att andra gör sina delar. Men det är viktigt att vi gör vad vi kan för att stoppa klimatförändringarna. 37 BORIANA (M): Det är bra att lära sig av sina egna misstag. Men det är alltid bättre att lära sig av andras. Införandet av en skatt på avfallsförbränning är definitivt ett misstag som inte bör upprepas. Idén har redan prövats, , som ett led i den gröna skatteväxlingen. Skatten visade sig ha i princip inga som helst styreffekter. Den var helt enkelt ett kapitalt misslyckande. Även namnet avfallsförbränning, som genomgående används, är missvisande. I verkligheten handlar det om energiåtervinning och skatt på just energiåtervinning. Det är viktigt att kunna göra skillnad mellan termisk destruktion av avfall och energiåtervinning. Det verkar inte som att regeringen gör det. I princip alla instanser har sågat förslaget, av flera skäl. Ett av dessa är att skatten inte ska betalas av dem som tillför avfallet utan av dem som tar hand om avfallet. Det är avfall som i de allra flesta fall inte kan tas om hand på något annat sätt. Skatten kan inte föras över till dem som kan påverka avfallets uppkomst och sortering. Därmed går den helt emot principen polluter pays. I slutänden blir det i stället konsumenterna av fjärrvärme som betalar, trots att fjärrvärme framställd genom energiåtervinning torde vara en av de mer klimatsmarta uppvärmningsmetoderna. Syftet med skatten är enligt regeringen att ska gå före på miljö‑ och klimatområdet och bli det första fossilfria välfärdslandet. Men i verkligheten ger skatten helt motsatta styrsignaler. Som skatten är utformad premieras energiåtervinning av lättare material med högt energiinnehåll, som fossil plast, i stället för förnybart material med lågt energiinnehåll och låg vikt, som trä och papper. Eftersom skatten betalas per ton avfall och kraftvärmeföretagens affärsidé är att sälja energi kommer dessa att välja material som ger lägst kostnad . Det betyder att skatten kommer att främja förbränning av material som ger höga utsläpp av växthusgaser. Det är helt kontraproduktivt, och det går emot varje form av sunt förnuft, att tvinga kraftvärmeföretagen att öka sina utsläpp. I finns ett stort underskott av energiåtervinningskapacitet, vilket betyder att avfallet i stället hamnar i deponier som är de enda lokala alternativen för avfallsmaterial som inte kan återvinnas. Vad sker i deponierna? En massa olika processer, den ena mer miljöfarlig än den andra. Deponierna läcker metan, som är mycket farligare än koldioxid. De ökar även risken för bränder, som har mycket stor miljöpåverkan. Energiåtervinning av utländskt avfall har lett till en av största exportframgångar av miljöteknik, vad gäller såväl ekonomi som miljönytta. Att tro att en ny skatt kommer att öka återvinningen är fel. Många produkter går helt enkelt inte att materialåtervinna, till exempel använda blöjor, andra hygienprodukter, leksaker och vissa textilier. Dessa måste gå till energiåtervinning eller avfallsförbränning, som regeringen kallar det. När det blir dyrare att energiåtervinna i kommer andra länder att ta över andelar av marknaden för avfallshantering. kommer då att förlora viktiga intäkter. Avfallet kommer så gott som uteslutande att tas om hand på ett mindre miljö- och klimatvänligt sätt. Som om detta inte var nog kommer avfallsförbränningsskatten att förvärra den elkris som finns i och andra delar av landet. Om avfallsförbränningsskatten gör fjärrvärme dyrare kommer en del kunder i stället att välja eldrivna värmepumpar, vilket kommer att belasta det redan högt belastade elsystemet ännu mer. Vi har redan effektbrist, även om företrädare för regeringen konsekvent försöker att förneka detta. Med mer fjärrvärme minskar däremot risken för effektbrist eftersom el och fjärrvärme produceras i i en unikt energieffektiv kombination. Det bästa sättet att minska mängden avfall är att förhindra att det uppstår. Detta görs bäst genom användning av återvinningsbara material. Styrmedel i produktions- och konsumtionsleden är mycket mer effektiva än i slutledet vid energiåtervinningen. Om regeringen verkligen bryr sig om miljön ska den sluta att ägna sig åt symbolpolitik. Den ska angripa det avfall som inte går att återvinna, helst innan det har uppstått. Den ska inte angripa det avfall som blir till energi i anläggningar som har högst energieffektivitet och minst utsläpp i världen. 38 PER ÅSLING (C): Det arbete med en grön skatteväxling som alliansregeringen påbörjade fortsätter nu av enbart nettohöjningar på skatteområdet på jobb och företagande. Den budget som ställer sig bakom fokuserar på klimatet, åtgärder för en levande landsbygd och ett mer effektivt jobbskapande. Det är också en budget som sänker skatten med . har drivit igenom betydande förändringar av den ekonomiska politiken som stärker hela landet . Vissa av skattesänkningarna är en del av den gröna skatteväxlingen. Skatten på jobb och företagande sjunker medan miljö- och klimatskadlig verksamhet betalar mer i skatt. Dels sänks marginalskatter som har placerat i en inte alls särskilt smickrande global toppnivå. Dels sänks inkomstskatterna för den som bor på landsbygden. I ska människor kunna leva och verka oavsett var i landet de bor. Vi har varit kritiska till det orättvist höga skattetryck som framför allt drabbat människor i norra och västra delarna av . Det har lett till att alldeles för många unga människor valt att flytta från de små kommunerna i dessa områden. blir förslaget om sänkt skatt i utvalda områden verklighet för att sluta den växande skatteklyftan mellan land och stad. Vi har drivit på för att sänka arbetsgivaravgifterna för de allra minsta företagen genom ett ingångsavdrag. Det blir därmed billigare för företag att anställa de personer som är nya på arbetsmarknaden. Detta kommer att realiseras . Den gröna skatteväxlingen behöver fortsätta. Det är bra att höja skatten på sopor och sänka skatt på jobb och företagande. Förslaget om skatt på avfallsförbränning innebär att såväl nyinvesteringar som återinvesteringar i avfallsförbränningskapacitet blir mindre lönsamma. Det här kommer att leda till att avfallsförbränningskapaciteten i minskar efter 2030. Detta förväntas i sin tur att bryta trenden med ökade utsläpp till följd av allt högre kapacitet i avfallsförbränningen. Samhället kan inte vara beroende av att vi ska öka mängden avfall. Det är att gå åt fel håll. har investerat i extremt stora pannor, och det är ett problem att man har räknat med ökade avfallsmängder. Vi måste såklart gå åt andra hållet. Vi ska komma ihåg att skatten på avfallsförbränning är en skatt på avfallsbränsle, vilket är skattemässigt gynnat jämfört med andra fossila bränslen. Avfallsbränslet är till skillnad från fossila bränslen helt skattebefriat. Jag vill med detta yrka bifall till förslaget i skatteutskottets betänkande nr 12 om avfallsförbränning. 39 (V): har ett särskilt yttrande i betänkandet. I likhet med ett flertal remissinstanser anser vi att åtgärder högre upp i avfallshierarkin behövs. En skatt på avfallsförbränning är därför otillräcklig och borde skyndsamt följas av styrmedel som minskar uppkomsten av avfall samt ökar återanvändning och materialåtervinning. Däremot ser vi i likhet med regeringen ett långsiktigt värde för miljö och klimat med en skatt på avfallsförbränning. Vi behöver bland annat öka materialåtervinningen. förbränns knappt hälften av det svenska hushållsavfallet. Därtill förbränns ännu mer av det avfall som vi importerar. Vi behöver helt enkelt minska importen av avfall till förbränning. Kapaciteten i svenska anläggningar för avfallsförbränning överstiger tillgången på avfall. Därför importeras betydande mängder, främst från , och . Det är ohållbart, och det är en billig lösning för de exporterande länderna. En skatt på avfallsförbränning i skulle öka incitamenten i dessa importländer att själva göra något åt sina avfallsproblem. Den lagstiftning som finns i EU vad gäller avfall har redan tidigare skärpts. Den innebar att avfall som eventuellt inte skulle förbrännas i inte bara skulle deponeras på de sätt som var möjliga enligt . Därmed stöder vi också förslaget. 40 (KD): respekterar de överenskommelser som vi har i för hur vi fattar beslut om statsbudgeten. föll vårt förslag till budget. Jag har därför i utskottet avstått från att delta i beslut i denna fråga. Men vi har ett särskilt yttrande. I vårt budgetförslag inför vi inte avfallsförbränningsskatten , så som januaripartierna gör. Det finns goda skäl att inte göra det eftersom flera remissinstanser är mycket kritiska till införandet av denna skatt. Det snabba införandet av skatten innebär också att de aktörer som finns i branschen får mycket kort om tid för att anpassa sin verksamhet. Det går mellan beslut och införande, och det är väldigt beklagligt.