prot · H60994 · 2019-05-16 00:00:00 — Regeringen lägger inte fram några förslag på åtgärder för att täppa till de kompetensbrister som man konstaterar utan nöjer sig med att förlänga övergångsbestämmelserna. Ändringar av över-gångsbestämmelse avseende behörighets-reglering Det är djupt otillfredsställande. Vi moderater menar att svensk socialtjänst – även om situationen skiljer sig åt mycket över landet – faktiskt befinner sig i en kris, inte minst i en bemanningskris. Det är ytterst ett politiskt ansvar, herr talman, som ligger tungt på denna regering. För att lösa de akuta problemen och för att utveckla så att den blir mer likvärdig och tillgänglig över landet har vi moderater presenterat en lång rad reformer. Vi föreslår bland annat att en nationell handlingsplan tas fram. Vi ser tilltagande brister i samhällets stöd till barn och unga, vilket bland annat framkom i årsrapporten från , Barnens rätt i samhället. Den visade att barn som söker stöd kopplat till samhällets stödinsatser inom socialtjänst, elevhälsa eller barn- och ungdomspsykiatri hade ökat . Det är ytterligare en tydlig signal på hur allvarliga och djupa problemen är inom . behövs konkreta åtgärder för att säkerställa att kommunerna skyndsamt lever upp till behörighetskraven. behövs åtgärder som stärker och dess medarbetare och som gör till en mer attraktiv arbetsgivare. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 2. 97 (SD): Det vi talar om är ändring av övergångsbestämmelserna gällande behörighetsreglering. För dem som jobbar inom med att utreda, bedöma och besluta om behov av insatser för barn och unga finns det ett krav på behörighet. När man beslutade om detta krav på behörighet beslutade man också om övergångsbestämmelser som innebar att en handläggare som jobbade med dessa uppgifter fortfarande kunde jobba med dem . Detta gjordes för att det skulle finnas möjlighet att ställa om och att validera och komplettera utbildningen utifrån de ställda kraven. Det regeringen nu föreslår är att man ändrar övergångsbestämmelserna så att handläggaren ska vara behörig att utföra dessa uppgifter i stället för . Jag menar att det är jätteviktigt att vi säkerställer kompetensen och kvaliteten och därmed också rättssäkerheten inom så fort det bara är möjligt. Jag hade hoppats på att vi skulle slippa ha denna debatt – att den skulle vara överflödig och att allting redan skulle vara genomfört och avklarat. Men tyvärr ser verkligheten inte ut så, och det är den vi har att förhålla oss till. Då får vi göra det bästa av situationen. Eftersom många arbetsgivare och arbetstagare har haft svårigheter med valideringen och kompletteringen av utbildningar utifrån föreskrifterna, som dessutom ändrades så sent som , anser vi det trots allt motiverat att förlänga övergångsperioden. Däremot vill vi bara förlänga den med . Vårt ställningstagande har vi grundat på att kommuner, bland annat till följd av flyktingsituationen 2015, har haft svårt att både behålla och rekrytera personal till barn- och ungdomsvård. Dessutom har vi, i likhet med många av remissinstanserna, en viss oro för att det kommer att påverka rättssäkerheten och kvaliteten. Ändringar av över-gångsbestämmelse avseende behörighets-reglering ställningstagande har också varit ett tungt vägande skäl till att vi har landat som vi har gjort. De anser också att det är motiverat att ändra övergångsbestämmelserna och vill också förlänga dem med . En annan viktig remissinstans är , som befarar att ändrade övergångsbestämmelser skulle kunna leda till regionala skillnader då vissa har kommit längre i sitt arbete än andra. Som sagt, herr talman, skulle jag helst vilja stå här och säga nej till en förlängning, men det handlar om att ta ansvar och se konsekvenserna av ett sådant agerande. Här måste vi inte minst se till barnens bästa. Då krävs det personal som kan fatta de här besluten och göra de här utredningarna. Ingen skulle gynnas av en minskad personalstyrka i en redan hårt belastad socialtjänst. Detta sammantaget gör att vi har valt att ställa oss bakom en förlängning av övergångsbestämmelserna, men bara med . Det innebär att jag yrkar bifall till reservation 1. 98 (S): När barn och unga far illa eller riskerar att fara illa behöver de samhällets hjälp. Det är viktigt att barnen och de unga får hjälpen snabbt. Det ska ske rättssäkert och med handläggare som har hög kompetens och god erfarenhet. Behörighetskraven ska omfatta alla handläggare av ärenden som rör just barn och unga. Om inte riskerar barnen att komma i kläm och får kanske vänta onödigt länge, vilket kan få förödande konsekvenser för barnen. Det råder brist på socionomer inom . De är inte tillräckligt många för att täcka behovet. har och har haft en väldigt tuff arbetsmiljö och en ganska hög personalomsättning. Sjuktalen bland dem som jobbar där är också relativt höga. Sist men absolut inte minst: Att arbeta med barn och unga är ett av absolut tuffaste och svåraste uppdrag. Det här betänkandet handlar om en förlängning av tidigare beslut. Handläggare som anställdes före för att utföra vissa arbetsuppgifter som rör barn och unga inom ska få sin anställning förlängd till . Det handlar om ett begränsat antal personer som inte är socionomer men som har en god utbildning, exempelvis inom beteendevetenskap, socialpedagogik, socialpsykologi eller annan utbildning som arbetsgivaren har bedömt motsvarar den kompetens och utbildning som man bedömer lämplig för att utföra de här arbetsuppgifterna, så att utredningar och bedömningar av eventuella insatser utifrån socialtjänstlagstiftningen görs på ett korrekt sätt. Berörda handläggare ska också ha erfarenhet av arbetsuppgifterna. Det har varit svårt att få till stånd både validering och kompletterande utbildning . Det är oerhört viktigt att barn och unga när de är som mest utsatta får hjälp av personal som har rätt kompetens för att hjälpa dem. Ändringar av över-gångsbestämmelse avseende behörighets-reglering Mer behöver helt klart göras för barn och unga som far illa eller riskerar att göra det. Mer behöver göras för att få fler att validera sin kompetens inom , och mer personal bör få möjlighet att komplettera sina utbildningar. Därför ser vi socialdemokrater positivt på att regeringen har gjort flera satsningar inom den sociala barn- och ungdomsvården, men självklart behöver mer göras. Det har också gjorts satsningar på stärkt bemanning. Den pågående utredningen om framtidens socialtjänst är viktig. Den har bland annat i uppgift att lämna förslag om en kompetens- och kunskapsbaserad socialtjänst. Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut. 99 (M) replik: I grunden tror jag att jag och är överens om behovet av riktigt duktiga medarbetare i . Det är viktigt att vi höjer kompetensen och säkerställer att de lever upp till de kompetenskrav som vi har ställt. Men jag tycker att det är anmärkningsvärt att den här regeringen och det parti som ledamoten företräder är så passiva och inte lägger fram några förslag som gör att vi kan komma till rätta med de här problemen utan bara förlänger övergångsreglerna för behörighetskraven. Ledamoten sa i sitt anförande här att det har tagits flera initiativ. Det går också att läsa i utskottets ställningstagande att man vill påminna om att regeringen har tagit flera initiativ. Men vad är det för initiativ man har tagit för att komma till rätta med de här kompetensbristerna? Det enda jag kan hitta är bemanningssatsningen. Den handlar ju inte om att höja kompetensen hos dem som saknar kompetensen, utan den handlar bland annat om att täcka kommunernas kostnader för att hyra in extrapersonal. var kostnaden 60 miljoner, som staten betalade. Är Socialdemokraternas svar på bemanningskrisen i svensk socialtjänst att täcka upp för en del av de kostnader som kommunerna har dragit på sig för hyrpersonal. Jag och menar att det krävs rejäla reformer för att åtgärda problemen inom . Vi vill se en nationell handlingsplan. Varför är Socialdemokraterna emot det? 100 (S) replik: Tack, , för möjligheten att diskutera den här frågan lite mer! Precis som säger har vi en ärlig tanke att vi vill barn och ungas bästa. När barn riskerar att fara illa, skadar sig eller har en familjesituation som gör att de behöver stöd och hjälp av samhället ska finnas där. Då är det också många andra som måste larma och veta sin uppgift. Det handlar då om att satsa på alltifrån förskola till vård och omsorg. Förra mandatperioden satsade vi mycket på kommuner och landsting för att de skulle kunna anställa mer personal. Det är så man upptäcker problem, och det är så man kan ge barn den hjälp de bör få. Ändringar av över-gångsbestämmelse avseende behörighets-reglering Om vi inte skulle genomföra den förlängning som vi föreslår skulle det innebära att färre skulle ha möjlighet att se till att barnen får den hjälp och det stöd som de behöver. Personalen som jobbar med detta på socialkontoren har mycket erfarenhet. De tuffaste fallen de har är barn som far illa, och där använder man den bästa kompetensen, oavsett om det är en socionom eller någon annan som är likvärdig. Det är ytterst socialtjänstlagstiftningen som ska gälla, och det är oerhört viktigt. Därför litar jag på att arbetsgivaren använder personal med rätt kompetens för sina uppgifter. 101 (M) replik: Jag tackar ledamoten för svaret. Tack vare den budget som och lyckades driva igenom blev det rejäla anslagsförstärkningar till kommuner och landsting i form av ökade generella statsbidrag. Det gör att varje kommunpolitiker och kommunfullmäktige i landet har möjlighet att prioritera det som är mest angeläget i just den kommunen. Men denna diskussion handlar konkret om och de behörighetskrav som vi har ställt i bred enighet, och jag är kritisk till att regeringen är så passiv. Jag och är inte motståndare till att övergångsbestämmelserna förlängs, vilket jag var tydlig med i mitt anförande. Vi är dock kritiska till att regeringen och parti inte ha några idéer och förslag på hur man kan komma till rätta med de allvarliga problem som vi ser inom . Som lyfter fram vittnar fler och fler ungdomar om problem med att de inte får det stöd som de enligt lagen har rätt till. Vi vet att socialsekreterare slutar inom för att de tycker att arbetsbelastningen är för tung och arbetet för krävande. Som ledamoten lyfte fram i sitt anförande är det brist på socialsekreterare och socionomer i trots att socionomutbildningen är en av mest populära utbildningar. Det utbildas många socionomer, men många väljer att sluta i eller inte ens söka anställning där. Då måste vi politiskt, tycker jag och , göra vad vi kan för att öka attraktiviteten i så att blir en mer attraktiv arbetsgivare. Vi måste jobba med digitalisering för att frigöra mer tid så att socialsekreterare kan jobba med det verkligt viktiga, som att hjälpa de mest utsatta barnen, och lägga mindre tid på byråkrati och administration. Regeringen är passiv. Ledamoten parti är passivt. Det, herr talman, är ett svek mot de mest utsatta barnen. 102 (S) replik: Ändringar av över-gångsbestämmelse avseende behörighets-reglering Det låter fint när moderaten står i kammare och talar väl om dem som behöver samhällets hjälp allra mest. Men så ser det inte ut i verkligheten. Där sänker ni hellre skatterna för de redan rika än ger kommunerna större resurser för att hjälpa utsatta barn och unga eller för att se till att utsatta familjer kommer i arbete och får en chans att försörja sig själva och därigenom minska barnfattigdomen. brukar inte vara det parti som står på dessa barns sida. Vi socialdemokrater vill satsa på att detta ska fungera och bli bra. Det handlar om att validera kunskaperna hos dem som är redan är anställda och faktiskt vill fortsätta att jobba med dessa frågor. Det handlar om att titta på utbildningen. Hur kan vi göra så att man slipper läsa till och i stället kan komplettera sin utbildning? Det handlar om att satsa på arbetsmiljön så att fler stannar kvar, för höga sjuktal ger inte mer personal. Det handlar om att få lite luft när man jobbar med svåra fall. Då hjälper inte stora skattesänkningar. Det hade underlättat om de 20 miljarderna i skattesänkningar i och budget, som vi nu har att hantera, hade kommit dem som behöver samhällets hjälp allra mest till del i stället för dem som redan har det bra. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) § 10 Anpassningar av svensk lag med anledning av EU-förordningen om säkerhetsdetaljer på läkemedel betänkande 2018/19:SoU22 Anpassningar av svensk lag med anledning av EU-förordningen om säkerhetsdetaljer på läkemedel (prop. 2018/19:106) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 13.) betänkande 2018/19:TU13 103 (M): Vi ska nu debattera ett motionsbetänkande om kollektivtrafik, som är en viktig fråga för många av oss runt om i landet. Låt mig dock inledningsvis poängtera att i detta betänkande behandlas inte alla tågförbindelser, cykel med mera – en resa från dörr till dörr kan ju innehålla många olika transportslag. I blir det dock lite stuprör ibland, och den som lyssnar på debatten kan därför uppfatta det som att vi inte ser helheten. Men det gör vi, och vi kommer att återkomma till andra områden. Mobilitet handlar om så mycket, och som många av oss har lyft fram ett flertal gånger i kammaren behövs alla trafikslag för att hela landet, livet och dagen ska fungera. Men det är inte bara själva resandet som ska fungera. Det handlar också om att se fler politikområden för att kollektivtrafiken ska fungera. Jag tänker framför allt på samhällsplaneringen. Det är dock inte i första hand utan regionerna som beslutar om kollektivtrafiken. Många av oss är beroende av kollektivtrafiken. Politiken har satt höga mål för att öka användandet, vilket märks för oss resenärer när vi trängs på bussar och tåg och för oss politiker genom ökade kostnader. Det är bra att användandet ökar men inte helt problemfritt. Teknikutvecklingen på transportområdet går i en rasande fart, och vi kommer säkert att förflytta oss på andra sätt i en inte alltför avlägsen framtid. Då gäller det att politiken hänger med. När det gäller att säkerställa en långsiktigt hållbar transportförsörjning för hela landets medborgare tror jag och bland annat på att bejaka delningsekonomi. Delningsekonomi och digitalisering ger oss nya möjligheter att tala om transportpolitiken och om mobility as a service, mobilitet som tjänst. Jag är väl medveten om att alla inte bor i en storstad, men vi kan ändå enas om att många människor bor i storstäder. Här kan detta göra skillnad, men då måste vi möjliggöra delningsfördelarna. Många människor och familjer skulle kunna klara sig utan bil om de kunde nyttja delningsekonomin på ett bättre sätt. har länge lyft upp denna fråga, och jag vill berömma regeringen för att man faktiskt har gett i uppdrag att satsa på detta – lite sent men ändå. Jag tror att vi har mycket att vinna på det. På ett annat område står det lite still. Det finns något som heter reserobot. Det känner alla i trafikutskottet till men tyvärr inte alla andra i landet. Tekniken finns för ett gemensamt biljett- och betalsystem, men trots att vi har talat om det länge fungerar det inte . Gemene man frågar hur svårt det kan vara och om det inte bara går att lösa, men vi som jobbar med detta vet att det inte är riktigt så enkelt. Ett gemensamt system behövs dock. Det är inte bara nödvändigt för alla dem som pendlar utan också för turister och för dem som inte arbetspendlar och vill åka kollektivt men väljer att ta bilen eftersom biljettsystemet är för krångligt. Så här kan det inte fortsätta. Det är helt enkelt dags för ett konkurrensneutralt digitalt biljett- och betalsystem. Jag har såklart noterat att det finns upptaget i 73-punktsprogrammet, men jag noterar också att inget av de partier som har skrivit på avtalet har specificerat vad man menar med det och vad det kommer att innebära. Men resenärerna vill inte vänta , så jag ser fram emot att höra vad som kommer fram här . Låt mig säga något kort om tjuvåkning, så kallad plankning. Det är förstås förbjudet. Problemet är dock stort, och alltför många människor tycker uppenbarligen att det är okej att resa kollektivt utan att betala. Det är det självklart inte. Det handlar om människor som ställer sig utanför det gemensamma system som vi har beslutat om. Så här kan det inte heller fortsätta, och därför tycker vi moderater att man bland annat måste se över böterna för plankning. Det behöver också vidtas andra åtgärder för att motverka detta fusk. Sammanfattningsvis, herr talman, vill jag med motionsbetänkandet lyfta upp ökat kollektivtrafikåkande, men jag har försökt poängtera att det handlar om mycket mer än det som tas upp i betänkandet för att få detta att fungera. Det handlar mycket om punktlighet och tillförlitlighet. Vi kommer som sagt att återkomma i kammaren till att diskutera järnväg, som är en stor del i att få detta att fungera. Jag är övertygad om att om vi bejakar ny teknik och nya sätt att resa kommer vi att se ännu större framgångar. Avslutningsvis står vi i bakom alla våra motioner, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 5. 104 (SD): Jag tänkte börja med att meddela att vi står bakom samtliga våra reservationer samt den gemensamma reservationen 13 med , men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 6 rörande att ålägga SJ att öppna upp sitt bokningssystem för andra aktörer. Även om är ett glesbefolkat land och många är beroende av bilen i sin vardag kan vi konstatera att det finns ett lika stort behov av en fungerande kollektivtrafik. Allt fler arbetsplatser förläggs till större städer, och om alla hade valt att köra bil till arbete och studieplatser skulle vägarna ha korkat igen totalt. Visst hade det varit bra om behovet av pendling minskade. En stor del av befolkningen lägger en mycket stor del av sin dag på att sitta på ett tåg eller i en buss eller bil. Jag har själv lagt på att åka tåg från jag jobbade i . Men verkligheten är som den är, och företag själva väljer var de vill etablera sig. Då måste vi skapa goda möjligheter för folk att resa, oavsett om detta sker med bil, cykel, tåg eller buss. ambition är att stärka möjligheterna att resa med kollektiva färdmedel. Om vi tittar på resandeutvecklingen i ser vi att det är den region i där kollektivtrafikresandet har ökat mest de senaste tio tjugo åren. Kollektivtrafikresandet har ökat även på andra ställen, men inte i samma omfattning som i , där det har mer än fördubblats . Även marknadsandelen har fördubblats, från av de motoriserade resorna till . För att stärka resandet med kollektiva färdmedel och öka resandeandelen är det viktigt att det går hela och rena tåg och bussar och att det är tätt mellan avgångarna. En sittplats ska vara regel och inte undantag, priset ska vara rimligt och sist men inte minst ska det gå att lita på att man kommer fram och . I synnerhet här brister framför allt regionaltågen. Pendeltåg, tåg som har kortare resor och tunnelbanan har inte denna känslighet, men de regionala tågen och för den delen långfärdstågen har sämre rättidighet. Ju längre tåget går, desto känsligare blir det. Jag tror att samtliga partier delar min uppfattning att rättidigheten och störningarna i järnvägsnätet är ett stort problem och minskar folks vilja att välja tåget som färdmedel. Bussar har ofta bättre punktlighet, men kanske inte i , fast där går de så pass ofta att det inte är lika viktigt. Om detta inte funkar och tågen inte kommer är det viktigt att ha information som man kan lita på, men det är mycket klagomål på att också detta fungerar bristfälligt. För att locka fler som kör långt med sin bil till jobbet att ta tåg eller buss är det viktigt att erbjuda pendelparkeringar inom gångavstånd till stationerna. Miljön runt omkring ska kännas trygg, och det ska vara bra belysning och kameraövervakning som skapar en extra trygghet. Det gäller inte bara den egna säkerheten utan även tryggheten att ens bil inte ska vandaliseras. En resurs som sannolikt skulle kunna nyttjas mer är kollektiva resor på vatten. Här står vi bakom reservation 13, och vi instämmer i tanken att bättre utnyttja vattenvägen för kollektivtrafik och att detta beaktas där det skulle kunna vara aktuellt vid framtida infrastrukturplanering. Det ska vara lätt att resa kollektivt och med detta också lätt att köpa sin biljett. För att underlätta biljettköp borde de olika länstrafikbolagen gemensamt utveckla ett biljettsystem som är rikstäckande, alltså ett gemensamt biljettsystem för hela . Med detta sagt menar jag inte att priser och zonsystem behöver vara desamma. Hur tekniken för detta ser ut är svårt att sia om, men borde det ha funnits en app som gäller i hela landet. Flera av oss var på ett föredrag i , där man visade hur man jobbar med att chipp i eller ska kunna användas för köp. Detta kan vara något för hela landet. Vad som kommer längre fram återstår att se, men borde det redan ha funnits en gemensam app för hela landet. Det hade varit mycket enklare att resa om man kunde köpa biljett i samma system i som i eller . SKL har haft alla möjligheter som organisation att vara med och trycka på, men inte heller här har man lyckats ta fram något gemensamt, vilket är lite synd. För den som reser kollektivt med tåg längre sträckor är det ofta lätt att köpa biljett. Om det är med ett tåg som ingår i SJ:s bokningssystem är det smidigt att ta fram sin telefon och bara knappa in vart man vill åka. Men för de bolag som inte ingår i detta är det inte så roligt, för de får se sin vinst ätas upp av marknadsföring för att sälja biljetter. Det är inte för att sälja resan utan för att sälja biljetten, så att de får säljkanalen. Så här kan vi inte ha det. Vi kan välja två vägar här om vi vill se en rättvis konkurrens för de bolag som bedriver persontrafik. Nummer 1 är att vi ålägger SJ att öppna upp sitt bokningssystem för alla tågbolag som vill köpa tjänsten, mot att SJ får en skälig ersättning för drift och utveckling av systemet. Nummer 2 är att vi gör som i , som med sitt Entur har bildat ett fristående statligt bolag där alla aktörer får vara med i bokningssystemet. Det förstnämnda får anses vara det mest pragmatiska, då vi redan har en inarbetad tjänst och vi genom direktiv kan ålägga SJ att öppna upp sitt system och låta de kunder som är vana att köpa sin resa genom SJ vara kvar. Även färdtjänsten är en del av den kollektiva trafiken, en väldigt viktig del. För en stor del av vår befolkning, i synnerhet äldre, är färdtjänsten en service som gör livet drägligt och bättre. är det en service som i praktiken är livsavgörande. Vi ser ofta i pressen hur färdtjänstresenärer råkar illa ut. Det är olyckor då personal saknar utbildning, bilar som inte kommer, bilar som släpper av dementa fel, bolag som går i konkurs på grund av dumpade priser i upphandlingar och chaufförer eller resebokare som inte behärskar språket så att körningen går till fel adress. Listan kan göras längre. välkomnar en översyn av färdtjänstbranschen i syfte att göra resorna tryggare för brukarna. Slutligen, herr talman, när jag ändå är inne på området trygghet, vill jag slå ett slag för tryggheten för våra tågvärdar, biljettkontrollanter och andra som har direkt kundkontakt inom kollektivtrafiken. Vi ser ett växande problem i att denna grupp blir alltmer exponerad för våld från personer, ofta så kallade ungdomsgäng, som vägrar betala biljett eller är allmänt stökiga. Dessa gäng sprider även otrygghet bland resenärer, och trakasserier och våld är ett växande problem som vi måste ta krafttag mot. Fler tåg måste kameraövervakas. Ordningsvakter på tåg kvälls- och är nu vanligt förekommande och kostar länstrafikbolag och Jernhusen med flera stora summor . Krafttag mot buset behövs liksom strängare straff för dem som trakasserar och brukar våld. I kollektivtrafiken ska man känna sig trygg oavsett tiden . Våldsverkare ska inte åka tåg eller buss, utan de ska åka polisbil till fängelset. 105 (C):