prot · H60979 · 2019-04-23 00:00:00 — För att myndighetsutövning ska uppfattas som bra måste den vara rättssäker och kompetent. Man ska uppleva gott bemötande och god service. Många myndigheter anser att de har god myndighetsutövning medan många av dem som har kontakt med myndigheterna i sina jobb anser att så inte är fallet – ibland tyvärr snarare raka motsatsen. Vi fick höra en del skrämmande berättelser när vi hade Skogens dag här i . Det visar att det inom vissa myndigheter finns en oerhört lång väg att gå innan man kan få den tillit man önskar. I sitt svar säger statsrådet följande: ”Låt mig först säga att det naturligtvis är av största vikt att medborgarna har ett högt förtroende för förvaltningsmyndigheterna och deras anställda. Vid en internationell jämförelse står sig mycket väl när det gäller avsaknad av korruption och oegentligheter. Men det innebär inte att det inte finns risker. Myndigheterna måste alltid vara uppmärksamma på omständigheter som kan leda till att deras opartiskhet ifrågasätts.” Det är bra att ministern ser problemet. Jag hoppas verkligen att ministern också tar problemet på största allvar, för även om står sig bra ser vi att våra landsbygdsföretagare i många lägen står inför en växande kontrollapparat, långa handläggningstider, regelkrångel och motstridiga besked. går det över huvud taget inte att veta hur en enskild företagare ska göra för att göra rätt. Det är inte säkert att myndigheterna ens kan svara på frågan. Okunskap och osäkerhet är en sak, men när man som privatperson eller företagare upplever att tjänstemän agerar enligt en egen agenda och inte enligt de lagar och föreskrifter de ska följa blir misstron stor. Detta är ett betydande problem för många av oss som är verksamma på landsbygden. Vattendirektivet tolkas i direkt kontrast till uttalade innebörd. Det visar sig bero på tjänstemän som är aktiva i föreningen , som ivrar för utrivning av fördämningar. Luciatåg i skolorna stoppas utan föregående politisk diskussion eller beslut. Ett antal formellt partioberoende tjänstemän på ett departement skriver ett brev som ifrågasätter nästa regering eller regeringsunderlag. Anställda inom socialförvaltningen i en kommun kräver att nämndens förtroendevalda ordförande avsätts på grund av ett olämpligt uttalande. tvingar skogsägare att stämma staten för att de ska få de ersättningar de har rätt till. Vapenlicensansökningar avslås med hänvisning till icke existerande regler om vapnets utformning. sätter egna miniminivåer för antalet vargar, vilka avviker från de politiska besluten. En naturbevakare på är på sin fritid aktiv som skogsaktivist och undervisar i hur man kan stoppa avverkningar. Listan kan göras ganska lång. Jag förstår att ministern inte kan gå in på enskilda ärenden. Det är inte heller mitt syfte att vi ska diskutera det . Mitt syfte med att nämna enskilda ärenden är att illustrera bredden av fenomenet myndighetsaktivism och att diskutera fenomenet på en övergripande nivå. Ska myndigheterna få den respekt de själva önskar måste de faktiskt damma av det gamla ämbetsmannaidealet och leva upp till det. Vi bör skapa förutsättningar för kompetenta personer med hög integritet att jobba inom myndigheterna. Medborgarna ska kunna lita på att myndigheterna inte driver egna agendor. I sitt svar säger ministern följande: ”Vidare måste den så kallade objektivitetsprincipen följas. Allas likhet inför lagen respektive saklighet och opartiskhet är hörnstenar i den. En anställd får alltså inte låta egna politiska åsikter, intressen, godtycke eller liknande påverka hur arbetet i den offentliga förvaltningen utförs.” Tyvärr, herr talman, ser vi med all önskvärd tydlighet att så inte alltid är fallet . Anser statsrådet att regeringen gör nog, eller behöver mer göras? 64 Statsrådet (S): Tack, , för engagemanget i denna fråga! Det är nyttigt för svensk statsförvaltning att dessa frågor diskuteras i denna kammare. Ska kunna fortsätta att vara det framgångsrika land vi definitivt har varit under det senaste århundradet när det gäller offentlig förvaltning, människors tillit till de offentliga institutionerna och demokratiska institutioners motståndskraft krävs det nämligen att vi kontinuerligt jobbar aktivt med dessa frågor. Vi får inte nöja oss med att konstatera att vi relativt sett har små problem jämfört med andra länder utan måste ständigt höja ambitionerna och kontinuerligt jobba med att förstärka de offentliga institutionernas motståndskraft mot oegentligheter, korruption och en rättstillämpning som strider mot de principer som fastslås i vår grundlag. Faktum är, herr talman, att vi när det gäller de statsanställda har ett mycket starkt skydd för förenings‑, meddelar- och yttrandefriheten. Detta skydd går mycket längre än i andra länder och har historiska rötter; det går tillbaka ända , i vissa fall. Jag är övertygad om att skyddet för bland annat meddelarfriheten har betytt väldigt mycket för att svensk förvaltning kunnat bygga upp denna motståndskraft mot oegentligheter. Men självklart innebär inte dessa grundläggande fri- och rättigheter att statstjänstemän kan gå utöver lagen eller låta sin privata åsikt påverka inriktningen på rättstillämpningen i strid med lagens mening. Därför har vi också i vår grundlag tydliga ställningstaganden gällande opartiskhet och saklighet i samband med rättstillämpningen. Det finns ett antal mekanismer i vår lagstiftning som har till syfte att skydda just dessa principer. Man kan bland annat nämna det regelverk vi har för bisysslor och andra bestämmelser i bland annat förvaltningslagen och kommunallagen. Jag är dock övertygad om att regeringen och hela statsmakten även behöver jobba förebyggande för att upprätthålla en god förvaltningskultur. Mot denna bakgrund valde vi att fortsätta Värdegrundsdelegationens arbete, som påbörjades under förrförra mandatperioden. Vi har, som jag också berättade i interpellationssvaret, gått vidare med frågan om en obligatorisk grundutbildning för statstjänstemän. Detta handlar i grund och botten om att försvara, upprätthålla och i vissa fall kanske till och med återupprätta statstjänstemannarollen. Detta kräver att vi gör en ordentlig satsning på introduktionsutbildningar och över huvud taget vidareutbildningar om den statliga värdegrunden, som bygger på de principer som fastslås i vår lagstiftning och inte minst i vår grundlag. Parallellt med detta behöver också ledningarna i våra myndigheter jobba kontinuerligt med att lyfta denna typ av etiska frågor i verksamheten och få medarbetarna att delta i diskussioner om bland annat intresseavvägningar och avvägningar mellan olika rättigheter och skyldigheter som en statstjänsteman kommer i kontakt med. Jag vet att man i de myndigheter där ledningarna lyft dessa frågor, jobbat aktivt med dem och fått medarbetarna att delta i diskussionerna ser att den goda förvaltningskulturen försvaras på ett effektivt sätt. Svaret på frågan, herr talman, är alltså: Nej, vi behöver göra ännu mer. 65 (KD): Tack, statsrådet, för svaret! Det är glädjande att statsrådet vill kämpa vidare och har höga ambitioner. De exempel jag läste upp visar nämligen att detta verkligen krävs. Statsrådet tog upp föreningstillhörighet. Föreningsfriheten är jätteviktig – där delar jag absolut statsrådets mening och har ingen annan tanke. Men det är ändå väldigt viktigt att trycka på att föreningstillhörighet inte får tillåtas påverka eventuell myndighetsutövning så att den enskilde lider skada. Det är jätteviktigt att vi klarar att hålla vattentäta skott däremellan. Statsrådet nämner också Värdegrundsdelegationens rapport, där man bland annat skriver om den obligatoriska introduktionsutbildningen och att regeringen gav Tillitsdelegationen ett utökat uppdrag gällande denna fråga . Jag skulle vilja fråga statsrådet när det förväntas bli verkstad av detta. Att ge ett utökat uppdrag är en sak, men det måste bli verkstad av det hela. Detta handlar om introduktionsutbildning. Vi har också dem som är gamla i gården och har jobbat på myndigheterna . Hur ska vi nå dem med dessa utbildningsinsatser för att få med även dem på banan när det gäller det ämbetsmannaideal vi har varit inne på? Vi kan inte bara rikta oss till dem som är nya. Vi har som sagt andra som har jobbat länge, och där ser vi att det finns problem med detta. Detta är mina frågor till statsrådet. 66 Statsrådet (S): lyfter en viktig fråga: När ska detta göras? Det ska göras . Det är också därför vi har gett Tillitsdelegationen i uppdrag att ta fram en gemensam utbildning för statstjänstemän. Behovet finns där, och jag delar åsikt att detta behov inte bara finns för de nyanställda i staten. Vi behöver jobba kontinuerligt också gentemot befintliga medarbetare i svenska staten för att aktualisera frågor som rör avvägningar mellan olika intressen och principer som fastslås i vår grundlag. Svenska staten är något annat än privata företag eller politiska föreningar. Svenska statens verksamhet och agerande bygger på ett antal grundläggande rättsprinciper som fastslås i vår grundlag. Vi måste värna det unika i staten: att staten faktiskt har en skyldighet att när den utövar makt lägga privata åsikter åt sidan och utgå från opartiskhet och saklighet, baserat på den lagstiftning som denna kammare beslutat om. Mer återstår alltså att göra på detta område. Vi ska dock komma ihåg att vi ändå är ett av världens bästa länder vad gäller god förvaltning. Men vi kan inte nöja oss med detta utan måste fortsätta att jobba med dessa frågor. Denna problematik och denna frågeställning tangerar frågan om korruption. Det är ju också ett brott mot saklighet och opartiskhet när statstjänstemän eller offentligt anställda beslutar i strid med lagstiftning eller påverkas otillbörligt. Detta är en fråga som är viktig för regeringen, så vi har lagt ned mycket energi på att utveckla det förebyggande arbetet mot korruption och förstärka opartiskhet och saklighet i samband med myndighetsutövning. Jag tar gärna emot fler idéer om vad vi kan göra för att värna detta. 67 (KD): Tack, statsrådet, för ytterligare svar! Det gläder mig som sagt att statsrådet verkligen ser allvaret i dessa frågor och vill jobba vidare. Vi har några tillkännagivanden från , bland annat om introduktionsutbildning, som vi har nämnt. Det finns även ett tillkännagivande om nya regler om tjänstemannaansvar, som behandlades i KU 2017/18. Mig veterligen har det inte presenterats några svar på det. Jag hoppas att det snart kommer svar så vi ser att detta inte bara är ord utan att det verkligen blir verkstad när det gäller dessa frågor. Som jag sa i min inledning drabbar ju detta näringsidkare, inte minst på landsbygden. Där är det många som upplever det som ett mycket stort problem att man inte kan lita på myndigheterna. Där har alltså statsrådet absolut ett jobb att göra, och jag förväntar mig att statsrådet gör det. Utifrån den debatt vi har haft här är jag faktiskt förhoppningsfull. Jag vill tacka så mycket för statsrådets svar. 68 Statsrådet (S): Tack, , för denna viktiga debatt! Frågan om det straffrättsliga ansvaret för statligt anställda hanteras av min kollega och ligger utanför mitt ansvarsområde. Självklart är dock även detta en viktig frågeställning. Vi har redan straffrättsliga regelverk som berör detta. Jag är övertygad om att det viktigaste här är att jobba förebyggande. Det handlar om att aktivt arbeta för att upprätthålla en kultur i offentlig förvaltning. Vi kommer en bit på väg med hårda verktyg, straffrättsliga regler och tydliga bestämmelser, men i grund och botten är det inte detta som bygger kulturen, utan det är den tradition som har gällt i svensk förvaltning i många årtionden som har skapat den höga grad av tillit som vi har i vårt land. Ska vi kunna upprätthålla denna tradition krävs det aktiv handling. Självklart är våra myndighetschefer viktiga här. De har det yttersta ansvaret för arbetet i respektive myndighet. Men regeringen bär ändå ansvaret för helheten, åtminstone när det gäller de myndigheter som lyder under regeringen. Vi har prioriterat de här frågorna under förra mandatperioden. Vi kommer att fortsätta att prioritera dem under den här mandatperioden. Precis som riksdagsledamoten nämnde har beslut fattats om introduktionsutbildningar, men det kommer säkerligen att krävas fler insatser för att värna saklighet och opartiskhet i den svenska staten. Jag ser fram emot fortsatt dialog med i den här frågan. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2018/19:182 om livsmedelsstrategins konkreta resultat 69 Statsrådet (S): har frågat mig på vilket sätt lönsamheten ökar för enskilda jordbrukare som ett resultat av regeringens arbete med livsmedelsstrategin. Regeringen delar bedömningen att jordbrukets lönsamhet är en viktig fråga, och den inställningen genomsyrar hela vårt arbete med livsmedelsstrategin som antogs av 2017. Den innebär att en tydlig linje är förankrad för livsmedelspolitiken , vilket handlar om att verka för en konkurrenskraftig och hållbar livsmedelskedja där den totala produktionen ökar. Förra regeringen beslutade om en handlingsplan för livsmedelsstrategin med åtgärder för ca som sträcker sig till 2020. Här ingår bland annat satsningar för att stödja branschen att samordna sig för att samverka kring forskning och innovation och stöd till utvecklingen av inkubation inom livsmedel för att fler kommersiellt gångbara produkter ska nå marknaden genom till exempel nya företag, licensiering eller utveckling av existerande företag. Som säkert har noterat kom och uppföljning av livsmedelsstrategin, där man har tittat på konkurrenskraftens utveckling under perioden 2011−2016 utifrån företagens lönsamhet. Verket konstaterar att trots att förädlingsvärdet har ökat har konkurrenskraften i livsmedelskedjan försämrats, framför allt inom primärproduktionen och livsmedelsindustrin. Detta visar på betydelsen av den livsmedelsstrategi som beslutade om 2017. Som jag ser det är det för tidigt att uttala sig om exakt på vilket vis livsmedelsstrategin har påverkat lönsamheten för enskilda jordbrukare, då det rör sig om ett långsiktigt arbete med sikte på 2030. En del i det fortsatta arbetet för en ökad produktion, konkurrenskraft och lönsamhet i livsmedelskedjan är främjandet av en ökad livsmedelsexport. Regeringen fattade ett beslut om medel till export- och investeringsstöd för en fortsatt förstärkt satsning på svensk livsmedelsexport 2019. Min förhoppning är att denna satsning kommer att ge svenska företag bättre förutsättningar att exportera och därigenom ge resultat genom fler jobb och ökad tillväxt i hela livsmedelskedjan. och framåt ska en ny handlingsplan för livsmedelsstrategin tas fram. Den nya handlingsplanen kommer att vara en viktig del i det fortsatta arbetet med att stärka livsmedelskedjans lönsamhet. Genom arbetet med strategin kan vi stärka svensk livsmedelsproduktion, från jord och hav till bord. En bärande del i genomförandet är att politik, myndigheter, akademi och bransch krokar arm och gemensamt tar sig en de möjligheter som finns för att nå de uppsatta målen i livsmedelsstrategin. Det samarbetet vill jag gärna utveckla . Jag ser att den svenska livsmedelskedjan har en stor potential som är viktig att utnyttja. För att det ska ske måste vi säkerställa att det finns förutsättningar för företagen i livsmedelskedjan att fortsätta utvecklas. Konkurrenssituationen jämfört med andra länder, utmaningarna kring innovation och kunskapsutveckling samt ytterligare regelförenklingar är viktiga frågor som jag ser all anledning att fortsätta arbeta med. Som jag har konstaterat är frågan om jordbrukets konkurrenskraft en helt central aspekt i livsmedelsstrategin, vilket i sin tur är en väsentlig del av bondepaketet. Avslutningsvis: Min ambition är att föra vidare det arbete som inletts av min företrädare och ta viktiga steg mot livsmedelsstrategins övergripande mål – en konkurrenskraftig livsmedelskedja där den totala livsmedelsproduktionen i ökar. 70 (KD): Tack, landsbygdsministern, för svaret! För hade jag och mjölkens dag här i . Mjölkens dag kom till därför att mjölkbönder hörde av sig till mig och berättade att lönsamheten för mjölkproduktionen var mycket dålig. var det femte gången. Vi hade ungefär 100 deltagare från hela landet. Mycket har hänt sedan den första mjölkens dag. Det har varit både upp- och nedgångar i mjölkpriset, men tyvärr är fortfarande huvudproblemet att lönsamheten är på tok för dålig. Vi har ett läge i EU där alla länder utom ett producerar mer mjölk, nämligen . Antalet mjölkföretag här har minskat. Det är nu nere i 3 351. Det är gamla siffror, så det är säkert mindre , tyvärr. Självförsörjningsgraden när det gäller mjölk är nere på . Jag måste säga att jag är djupt oroad över utvecklingen. Vad mjölkbönderna säger när de kommer hit till och när man är ute och besöker dem är alltid samma sak: Vi måste få konkurrera på samma villkor som övriga bönder i EU. Jag var själv med och förhandlade fram livsmedelsstrategin. Det kändes, tyckte jag, som ett nytt kapitel som skrevs. Det var positivt med tal om att utveckla jordbruket i stället för att avveckla. Bara detta är ju fantastiskt, tycker jag. Vi talar om att stärka jordbruket, minska regelbördan och att öka lönsamheten och självförsörjning när det gäller livsmedel. Men har det gått . Det är oroväckande tyst från regeringen, måste jag säga. Den strategi som var så viktig och som vi talade så mycket om nämns inte med en stavelse i regeringsförklaringen. Min fråga till landsbygdsministern är: Vad tänker ministern göra? Bönderna säger till mig: , det är som vanligt bara en massa ord! Men vad är strategin, så att det inte bara känns som tomma ord, fru minister? Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera sammanträdet till . § 17 (forts.) Svar på interpellation 2018/19:182 om livsmedelsstrategins konkreta resultat 71 Statsrådet (S): Det blir alltid en utmaning när man har haft ett långt uppehåll och ska försöka komma ihåg de frågor som ställdes före uppehållet. Men jag gjorde lite anteckningar, så jag gör ett försök. Sedan får fylla i om jag har glömt eller missat något. Ledamoten lyfte upp lönsamheten för mjölkbönder. Jag noterade också att han lyfte upp sitt eget initiativ: mjölkens dag. Jag vill egentligen bara börja med att säga att jag tycker att det är ett fantastiskt bra initiativ. Jag kan också nämna att det finns en skogens dag, där jag själv medverkat. Den här typen av initiativ där man också inom ramar tar ett ansvar för att ha en diskussion och en dialog med både politiken och berörda intressenter är någonting som jag tycker är väldigt positivt. Jag vill passa på att ge en eloge för det i detta sammanhang. När det gäller mjölk och den utveckling som har varit på det området, som var det som jag noterade att ledamoten specifikt lyfte upp för att exemplifiera i sitt anförande, kan jag konstatera att det är korrekt att har ett antal olika åtgärder som syftar till god djurhållning och ökad kvalitet. Det handlar exempelvis om obligatoriska beteskrav och ett högre djurskydd än vad många andra länder har. Min mening är dock att det är någonting som är bra, för det ger en ökad kvalitet. Det ger också premiumprodukter som vi inte hade haft annars. Det här är någonting som vi ska vara stolta över, och jag uppfattar att det finns ett stort politiskt mandat för detta i kammaren. Jag hör få människor som tycker att vi skulle rucka på det eller bli sämre på djurskydd än vad vi är . Däremot är det självklart viktigt att vi säkerställer att svenska bönder kan få betalning för det mervärde som det skapar att man har den här typen av produktion, som är bättre än andra länders. Då kommer vi osökt och naturligt in på livsmedelsstrategin. Ett av syftena med den är just att man ska ta ett samlat grepp och ha en strategi för hela näringen. Det gäller produktion, ökat förädlingsvärde av produkter, forskning och innovation och ökad effektivitet när det gäller produktion. Det handlar inte minst om att koppla exporten till detta på ett tydligare sätt än tidigare, så att också världen blir en marknad för dessa produkter. Det är då viktigt att vi lyckas saluföra det som vi redan är kända för, för har ett väldigt högt anseende när det gäller de här frågorna. Då ska vi hjälpas åt att kvalitetssäkra och marknadsföra detta både i och utomlands på ett sätt som gör att man också får betalt för det här. Jag kan också konstatera att Arla har lyft upp detta som ett gott exempel. Man vill lyfta upp det mervärde som finns. , 2018, betalade de ut en specifik kompensation till bönder för det som kallades för sommarmjölk – det handlade med andra ord om att korna betade ute – just i syfte att lyfta upp att detta är en premiumprodukt som kostar någonting men som faktiskt också har högre kvalitet. När det gäller livsmedelsstrategin kan jag konstatera att jag inte instämmer i ledamotens beskrivning, det vill säga att ingenting har hänt, att ingenting händer och att intresset är lågt. Min bild är att det finns en stor uppskattning kring det arbete som är gjort och att det är viktigt att vi håller liv i det när vi nu går in i nästa fas som är handlingsplan nummer två. 72 (KD): Tack, ministern, för svaret! självförsörjning i fråga om livsmedel går tyvärr stadigt nedåt och är nu . Vi har ett handelsunderskott på över 50 miljarder. Faktum är att vi här i inte skulle klara detta i mer än ungefär . Sedan är maten slut och hyllorna tomma. I i övrigt handlar det kanske om sju till . Detta är faktiskt förfärande. Och vi har sagt i livsmedelsstrategin att detta är en del som ska öka. Jag vill poängtera att man till exempel i grannlandet har sagt att man ska klara självförsörjning i fråga om livsmedel och upp till . Det är alltså en helt annan politik där när det gäller vad man ska klara vid en kris eller ett angrepp. Jag tycker att det är ett väldigt bekymmersamt läge. Och i det läget väljer regeringen att arbeta fram ett förslag om att alla kor ska vara i lösdrift. Jag kan säga att det verkligen inte är något bra förslag att tvinga bönder att bygga om sina stall. är korna uppbundna i av alla mjölkbesättningar. Många av dessa mjölkföretagare kommer inte att bygga om sina stall, utan de kommer att sluta helt med mjölkproduktion. Ministern tog förut upp hur viktigt det är med djurskydd. Alla vill skriva under på att det är viktigt att vi har ett gott djurskydd. Men denna fråga handlar inte om det, utan den handlar om någonting annat. Då är min fråga till ministern: Hur tänker regeringen agera i frågan om uppbundna kor? 73 Statsrådet (S): Tack så jättemycket, , för frågan! blir vi väldigt specifika. Man kan prata om övergripande strategier, om regelförenkling och om det arbete som behöver göras inom ramen för EU-arbetet. Vi förhandlar just nu om en ny CAP och så vidare. Till det kommer givetvis olika former av nationella beslut. Men jag börjar i den ända som slutade i, nämligen frågan om vad som händer med kravet på att kor ska vara lösgående året om. Jag kan konstatera att det är ett förslag som kom i djurskyddspropositionen . Syftet med det är att det ska vara det bästa för djurets naturliga beteende. Det bedöms också vara mer rationellt än uppbundna system och ge lägre investeringskostnad per djurenhet för större besättningar. Men med det sagt kan jag säga att det inte är så att vi har landat i att man ska gå vidare med förslaget. Regeringen har gett ett uppdrag att utreda konsekvenser av att införa ett sådant här krav. Det uppdraget ska redovisas . Innan jag har underlaget om konsekvenserna av detta förslag tjänar det inte jättemycket till, tycker jag, att stå och gissa vad det skulle kunna betyda eller innehålla. Jag tycker snarare att man kan diskutera detta i en ny interpellationsdebatt eller i en annan form när det finns fakta på bordet. Andemeningen i förslaget är god. Andemeningen handlar om en ökad djurvälfärd. Men vi behöver givetvis ha alla konsekvenser på bordet – det handlar också om vad det får för konsekvenser för näringen – innan vi sätter ned fötterna och fattar ett beslut i frågan. 74 (KD): Tack, ministern, för svaret!