prot · H70948 · 2019-12-10 00:00:00 — Vidare inledde regeringen en utbyggnad av flera hälso- och sjukvårdsutbildningar i högskolan som innebär att universitet och högskolor har tillförts resurser för fler utbildningsplatser på sjuksköterske- och specialistsjuksköterskeutbildningen samt barnmorskeutbildningen. pågår också en utbyggnad av läkarutbildningen. Trots regeringens satsningar kvarstår många utmaningar inom hälso‑ och sjukvården. Jag kommer att fortsätta att driva på det arbete som regeringen har påbörjat för en bättre vård med kortare väntetider. Tillsammans är detta viktiga steg mot en tryggare hälso- och sjukvård som kommer alla patienter till del. 9 (V): Kommer finansministern att se till att resurserna till sjukvården och regionerna ökas kraftigt i vårändringsbudgeten? frågade jag finansministern. Interpellationen är mycket tydligt ställd till finansministern, då det är finansministern som är ytterst ansvarig i budgetfrågor och interpellationen tydligt handlar om just det. Jag har självklart ingenting emot socialministern, men socialministern har mycket svårt att svara på frågor gällande budgeten. Detta är ganska självklart och tydligt. Jag vet inte varför man hänvisar på detta sätt, men jag vill framföra kritik mot det. Detta är som frågor riktade till finansministern i stället hänförs till ansvarigt statsråd inom olika sektorer. Jag ställde denna interpellation på grund av att det finns en stor oro över de nedskärningar som rullar fram i kommunernas socialtjänst, i skolan, i äldreomsorgen och i vården. Detta är nedskärningar som får stora konsekvenser. meddelar att sparpaket väntar i hälso- och sjukvården i 17 av 21 regioner. Kommuner och Regioner meddelar att 18 av 20 regioner har underskott i hälso- och sjukvården. Nio regioner meddelar att antalet anställda kommer att minska , och detta i tider när de anställda på grund av arbetsvillkor och arbetsmiljö skulle behöva bli fler, när befolkningen ökar i antal och när de äldre blir allt fler och många kommer att ha omfattande vårdbehov. Det som skulle behövas är stora tillskott från staten till regionerna. Det som skulle behövas är en tydlig signal från regeringen om att stora tillskott kommer, och det redan i ändringsbudgeten. Detta skulle behövas för att förhindra de nu planerade nedskärningarna, för de behöver verkligen stoppas. , och säger att tillgängligheten kan komma att påverkas av besparingarna där. och säger att personalens arbetsmiljö också kan påverkas. har sparat 180 miljoner men går ändå med 140 miljoner i underskott. Vårdplatser stängs på grund av personalbrist, och 135 sjuksköterskor saknas. I , där jag bor, stängs en fjärdedel av de medicinska akutvårdsplatserna på på grund av att det endast finns sex sjuksköterskor när det skulle behövas 22 stycken. Jag skulle kunna fortsätta så här, för det är så här det ser ut. Vården är oerhört ansträngd, bland annat på grund av personalbristen, som är väldigt akut. Som jag sa är det då det behövs en stor satsning på personalen. Vad statsrådet här gör är att rabbla upp en massa reformer och statsbidrag som framför allt har förhandlat sig fram till förra mandatperioden, de 10 välfärdsmiljarderna, satsningar på förlossningsvård, primärvård, personalsatsningar och andra reformer som har stått bakom. Den 1 ½ miljard som statsrådet hänvisar till fanns ju med redan i M- och KD-budgeten, och regionerna har redan räknat in dem. Hemma i skulle det innebära ungefär 50 miljoner . Det är ett hål på 600 miljoner. När statsrådet nämner de här statsbidragen är det ju inte ett svar på mina frågor. Mina frågor handlar och vad regeringen avser att göra för att förhindra de här nedskärningarna. Jag väntar på ett svar, även om jag förstår att statsrådet här egentligen inte kan ge det. Men eftersom interpellationen har fördelats till henne förväntar jag mig ändå ett svar. Kommer det några pengar , i så fall hur mycket? 10 Socialminister (S): Det finns några olika skäl till att jag svarar på frågorna, och ett är att det ganska ofta blir en hälso- och sjukvårdsdebatt. Det är klart att det är en fråga om hur vi ska se till att kompetensen räcker till. Det är ju inte bara en fråga om resurser som saknas när man inte har tillräckligt med personal, till exempel, eller en primärvårdsreform som handlar både om tidigare insatser för att minska kostnaderna för specialiserad vård och om ett förebyggande arbete, som också är otroligt viktigt och som inte går att ta ut eller . Om vi inte lyckas med ett förebyggande arbete kommer inte bara behoven utan också kostnaderna att öka för till exempel läkemedel. Det finns ett annat skäl till att jag har fått interpellationen. Jag tror att är medveten om att även om finansministern skulle ha stått här i en interpellationsdebatt, innan budgeten är klubbad, skulle hon inte ha berättat för hur tankarna går inför vårändringsbudgeten och nästa budget. Men det är tydligt – det har till och med varit tydlig med – att välfärden prioriteras väldigt högt. För oss går det före andra satsningar. Men precis som när och under förra mandatperioden var med är det alltid en fråga om att ta och ge. Det var inte så svårt att samarbeta när det gällde resurser till hälso- och sjukvård, äldreomsorg och socialtjänst. Men det är alltid en fråga om att prioritera även då. De tuffa tiderna i kommuner och regioner går inte staten förbi, vilket är viktigt att understryka, så det kommer att vara viktigt att stå upp för prioriteringarna för välfärden framöver. är ett arbete som också är viktigt att sätta i verket och börja arbeta med för att långsiktigt inte bara räkna fram vad underskotten blir och fundera på vem som ska täcka eventuella underskott, utan också hur man kan minska kostnaderna och fundera över hur man långsiktigt ska säkra välfärden. Kostnadsutjämningssystemet nämner jag därför att det spelar roll. Någon region har fått förstärkning – jag tror att det var – men de använde inte pengarna till mer vård utan för att förbättra sin likviditet. Den frågan debatteras och diskuteras i , gissar jag. Men det var förstås ett tillskott som var viktigt och som jag hade föreställt mig skulle gå till att förstärka hälso- och sjukvårdens förutsättningar. Det är klart att de satsningar som har gjorts de gångna åren kommer att fortsätta. Även om kommunerna tycker att de 5 miljarderna till kommuner och regioner redan är inräknade är det sammantaget ett stort tillskott. Jag är väl medveten om att det inte kommer att räcka utifrån behoven och underskotten i allt fler regioner. Detta är en fråga som vi verkligen får följa, och det inkluderar såväl mig själv som finansministern och övriga regeringen. 11 (V): Javisst, det är personalbrist inom sjukvården. Men om man då inte satsar på de redan anställda och förbättrar deras arbetsvillkor, gör det möjligt för dem att få fler arbetskamrater, bättre scheman, bättre arbetsmiljö och högre löner blir det svårare att nyanställa. Färre söker sig då till vården. De neddragningar som jag tog upp i mitt tidigare inlägg är något som sker nu med den budget som statsrådet är delansvarig för. Det saknas 43 miljarder , säger och . Regeringen har räknat ut att det kommer att saknas 90 miljarder till välfärden . I det läget väljer Socialdemokraterna att prioritera skattesänkningar före sjukvården. I den budget som statsrådet hänvisar till lägger man 6 miljarder på att ta bort värnskatten, det vill säga en stor skattesänkning för välbeställda män i storstadsområden, medan sjukvården får 1 ½ miljard. 21 regioner ska dela på 1 ½ miljard. Jag sa att det för blir 50 miljoner – det saknas 600 miljoner – medan välbeställda män får 6 miljarder. Jag tycker att Socialdemokraternas prioritering är väldigt tydlig. Man har prioriterat skattesänkningar före välfärden. Jag beklagar det djupt och tror att det är väldigt många som beklagar det djupt. Jag skulle vilja ställa en fråga till statsrådet. Det finns hur många underlag som helst som visar på att läget i svensk sjukvård är mycket allvarligt. Till exempel gjorde man en enkät bland 1 000 sjuksköterskor. Två tredjedelar av sjuksköterskorna anser att utvecklingen inom sjukvården går åt fel håll. Att personalpolitiken är dålig och arbetsbelastningen för hög är huvudanledningen till att man anser det. Svensk sjukvård har alltså allvarliga problem som måste lösas . En stor del av svaret på det är just ökade resurser. Det är ju det som behövs. Det är inte rimligt att man ska spara på cancercentrum i , dit alla patienter med allvarliga cancersjukdomar i remitteras, eller att man i ska spara nästan 600 miljoner, varav hälften genom att dra ned på personalen. Det är inte heller rimligt att man i gör besparingar som motsvarar 200 anställda eller att det i läggs sparpaket på sparpaket. Det är enorma besparingar som rullar fram och som ni kan förhindra om ni tar det politiska ansvaret, om ni lämnar skattesänkningar och prioriterar sjukvården nästa gång ni lägger fram en budget. Men då måste det redan nu komma en signal om att pengar kommer och hur mycket pengar det kommer att vara för att förhindra de här nedskärningarna, för det här är allvarligt och kommer att få stora konsekvenser. Och det är socialdemokratins ansvar att förhindra att det sker. Då kan man inte lägga 6 miljarder till välbeställda män i , , och . Det håller inte. Svensk sjukvård behöver pengar, inte välbeställda män i . 12 Socialminister (S): Jag tycker att det kan passa i tider som dessa att påminna lite grann om . Då fick äntligen en regering med en övergångsregering, som känns ganska avlägsen. Det politiska minnet är ganska kort. Då satt vi och förhandlade – många partier var involverade – och det käkades kakor hos talmannen. Framför allt fördes det väldigt många seriösa samtal om hur skulle ta sig ur en situation som till en början syntes olöslig. Det fanns ett antal alternativ på bordet. Vi socialdemokrater ville verkligen undvika en högerkonservativ regering, kanske den mest högerkonservativa som hade skådat, med moderater och kristdemokrater med stöd av sverigedemokrater. Vad gör man då? Jo, då ska man förhandla med andra partier för att få ihop en möjlig konstellation som gör att en statsminister och en regering kan tillträda och landet kan styras. Vad fanns det då för bud till de olika partierna? Borttagen värnskatt skulle ha stått absolut längst ned bland förslagen, om jag hade fått rangordna dem. Det står absolut inte på någon önskelista över huvud taget. Men känner ju mycket väl till att även om och Liberalerna hade valt att gå med moderater och kristdemokrater hade det blivit borttagen värnskatt. Då var frågan: Ska vi strunta i att få ihop en regering och låta M och KD med stöd av SD och kanske C och L i stället bilda regering och få ännu mer skattesänkningar? Jag tycker att det hade varit oerhört olyckligt, men det är en del av uppgörelsen som vi inte hade valt om vi hade fått bestämma helt själva. Det får vi inte. Man kan verkligen diskutera också andra skattesänkningar som har gjorts och det faktum att jobbskatteavdragen 1, 2, 3, 4 och 5, för att inte tala om det som M och KD drämde till med i den budget som gick igenom före förra julen och som vi fortfarande regerar med, tog ytterligare 20 miljarder. Det har gjort att pensionärer får betala högre skatt än de som arbetar, och det tycker vi är helt orimligt. Jag vet att är överens med mig om att det är orimligt att de som har arbetat ett helt liv beskattas hårdare än de som har en löneinkomst. Att ta bort denna pensionärsskatt är också en stor kostnad, men det är en rättvisefråga. Det ger pensionärer möjlighet att ha en bättre ekonomi. Det är ett vallöfte som det har varit viktigt för Socialdemokraterna att infria. Bilden som ger av 1 ½ miljard till sjukvården är lite skev. Staten, regeringen och Kommuner och Regioner har ju tecknat avtal om 11 ½ miljard kronor, vilket är rätt mycket pengar. Det är pengar som definitivt går till hälso- och sjukvården, inklusive nödvändig utveckling av densamma. Man ska inte ta ut glädjen i förskott, men vi har kunnat se en viss minskning av köerna . Låt oss hoppas att det fortsätter så. Jag tror inte att kömiljarden är den enda faktorn, men jag tror att den bidrar. I överenskommelsen mellan staten, regeringen och Kommuner och Regioner spelar de generella statsbidragen givetvis roll, och vi socialdemokrater har varit tydliga med att vi ska fortsätta med dessa. Men för att man ska orka med ett utvecklings- och förändringsarbete runt om i landet för en mer jämlik hälso- och sjukvård spelar överenskommelsen på 11 ½ miljard kronor roll, och det är mer än 50 miljoner till . 13 (V): Socialdemokraterna gick till val på välfärd före skattesänkningar men prioriterar skattesänkningar. Det är 13 miljarder netto i skattesänkningar i budgetpropositionen och 1 ½ miljard i generella statsbidrag till sjukvården. Så ser socialdemokratins prioriteringar ut. Det val som ni påstår er ha gjort , , gjorde ni när tillträdde som ordförande för . Han var redan då tydlig med att han ville ha ett samarbete med och Liberalerna och har drivit denna linje. Ni har mycket väl vetat vad det är för politik ni skulle få och att skattesänkningar skulle ligga i den budget ni skulle lägga fram. Och så blev det. I det nya samarbetet har ni haft två ändringsbudgetar på er att tillskjuta resurser till sjukvården, men ni har valt att inte göra det. I budgetpropositionen hade ni kunnat tillföra stora resurstillskott som hade varit nödvändiga för att få personal att stanna kvar, för att öppna vårdplatser och för att få fler anställda inom sjukvården. Ni valde att inte göra det, vilket är allvarligt. Jag frågade finansministern, men här står socialministern i stället, om det kommer extrapengar i ändringsbudgeten för att förhindra de stora nedskärningar som ska ske. Svaret är obefintligt. Ni talar om sådant som gjordes förra mandatperioden. Många av dessa reformer var som sagt , till exempel det största resurstillskottet i historien, på 10 miljarder. Det är något annat än borttagen värnskatt för välbeställda män i . Men det var detta ni socialdemokrater valde, och då får ni stå för det. 14 Socialminister (S): Låt mig påminna om att konstellationen i kammaren har förändrats när socialdemokrater, miljöpartister och vänsterpartister gjorde budgetar tillsammans. Jag är stolt över alla de budgetar vi gjorde såväl i opposition som i majoritet . ser majoritetsförhållandena annorlunda ut. Vi hade kunnat strunta i det hela och satt oss på hasorna och konstaterat att budgeten varken skulle bli bra eller tillräckligt socialdemokratisk. Då kunde vi ha stått här i gemensam opposition, och M, KD och SD, kanske ihop med och Liberalerna, kunde ha styrt landet. Då hade det inte räckt med 13 miljarder i skattesänkningar, utan det hade blivit mer än så. Jobbskatteavdrag nummer 6 för 20 miljarder hade förstås inte varit det sista, utan de hade rullat som gick. Låt mig avslutningsvis korrigera och säga att Socialdemokraterna gick till val både på att välfärden skulle stärkas och på att värna vunna fri- och rättigheter. Människor ska ha rätt att känna trygghet i . Oavsett vilken bakgrund eller kön man har ska man känna att man hör hemma i detta land. Socialdemokraterna tycker att är ett parti som inte står upp för detta. Vi har lovat att inte förhandla med dem, och det varken gör eller kommer vi att göra. Det är också ett av skälen till det samarbete regeringen har med och Liberalerna. Det handlar om att stå upp för ett samhälle som har utvecklats under bra många decennier till ett samhälle som står upp för fri- och rättigheter och för jämställdhet och jämlikhet. Det kommer att krävas mycket framöver av samlade goda krafter för att vi ska bibehålla detta. Vi kommer att fortsätta att lägga fram budgetar som givetvis värnar och utvecklar välfärden. Men oavsett hur ställer frågan i en interpellationsdebatt kommer hon inte att få några förhandsbesked om nästa års budget. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2019/20:135 om sjukvårdens ekonomi 15 Socialminister (S): har frågat mig hur regionerna i en krympande ekonomi ska kunna leverera en hälso- och sjukvård som är patientsäker, hur regionerna ska kunna bibehålla och anställa fler inom vårdsektorn och vad jag anser om regionernas förutsättningar att öka en nödvändig digitalisering i en krympande ekonomi. har identifierat flera viktiga frågor. Regeringen följer utvecklingen noga genom till exempel dialoger med Kommuner och Regioner, SKR, och i kontakterna med enskilda regioner. Regionerna har ett lagstadgat ansvar för att hälso- och sjukvården bedrivs så att kravet på god vård uppfylls och att de resurser som krävs finns tillgängliga. För att stödja regionerna har regeringen avsatt motsvarande 11 ½ miljard kronor för olika satsningar inom hälso- och sjukvården. Medlen kan bland annat användas för utvecklingen av den nära vården med fokus på primärvården, stöd till förlossningsvården och cancervården, en hållbar kompetensförsörjning och stöd till arbete med it-stöd och processer för att minska onödig administration. I har vi en lång tradition av aktivt förebyggande patientsäkerhetsarbete. På nationell nivå pågår ett flertal satsningar och initiativ som syftar till att stärka patientsäkerheten. Jag vill särskilt lyfta fram att har fått i uppdrag att samordna och stödja patientsäkerhetsarbetet på nationell nivå. Myndigheten har i uppdrag att ta fram en nationell handlingsplan för ökad patientsäkerhet som ska redovisas . Flera andra nationella satsningar inom hälso- och sjukvården har koppling till arbetet för ökad patientsäkerhet. Det gäller till exempel satsningen på standardiserade vårdförlopp, handlingsplan för arbetet mot antibiotikaresistens och regeringens strategi inom området psykisk ohälsa. Tillgången till välutbildad personal är väsentlig för att vården ska fortsätta att hålla hög kvalitet. Av 11 ½ miljard kronor har regeringen tillfört regionerna som kan användas för att behålla och attrahera personal utifrån verksamheternas behov. Regionerna har därutöver tillförts 2019 för att fler sjuksköterskor ska ges möjlighet till betald vidareutbildning. Vidare inledde regeringen en utbyggnad av flera hälso- och sjukvårdsutbildningar i högskolan som innebär att universitet och högskolor har tillförts resurser för fler utbildningsplatser på sjuksköterske- och specialistsjuksköterskeutbildningen samt barnmorskeutbildningen. pågår också en utbyggnad av läkarutbildningen. För att nationellt samordna arbetet med digitalisering inom hälso- och sjukvård och socialtjänst har regeringen och SKR kommit överens om en gemensam vision, Vision e-hälsa 2025. Målsättningen är att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och e-hälsans möjligheter. Jag vill även passa på att framhålla att regeringen tillförde SKR för insatser som syftar till att utveckla och modernisera 1177 Vårdguiden. Målet med utvecklingen av 1177 Vårdguiden är bland annat att ge invånare ökad tillgänglighet till både hälsofrämjande stöd och vård med ökad grad av självservice som den medicinska kvaliteten bibehålls. Regeringen avser att avsätta ytterligare medel för detta 2020 och 2021. I budgetpropositionen föreslår regeringen att regionerna ska tilldelas ytterligare 1 ½ miljard kronor 2020 utöver tidigare satsningar för att stödja utvecklingen av hälso- och sjukvården med fokus på primärvården. vill jag säga att ett starkt samhälle förutsätter en stark välfärd. För regeringen går därför välfärdens behov alltid först. 16 (V): Jag tackar statsrådet för svaret, även om jag anser att det inte riktigt går att applicera på verkligheten. var jag i Region . Där ska man skära ned med 1,1 miljard till 2022, och man var ganska oroad över det. ska ta bort 180 anställda inom vården, och det dräller ju inte av hälso- och sjukvårdspersonal där. Sahlgrenska har nedskärningskrav på 400 miljoner. Man stänger psykosvården permanent, vilket bland annat drabbar personer med schizofreni, en av de svagaste patientgrupperna. I ska man skära ned 590 miljoner, och där är nedskärningskraven riktade mot personalen. Jag är orolig. Vi är oroliga. Det som jag anser är oerhört konstigt med dessa uppsägningar och varsel är att de kommer som rekryteringsbehoven inom hälso- och sjukvården är stora. I Kommuner och Regioners prognos, som är i underkant, sägs att 200 000 fler behövs inom välfärden till . Om man tittar på dem som ska gå i pension ser man att 408 000 personer behöver nyrekryteras. Det låter som en massa. kan vi vara glada över att vi har fått hit flyktingar. Antalet äldre beräknas fördubblas . Även om de är friska – friskare än tidigare – behöver de vård, både äldreomsorg och sjukvård. Det kommer att bli svårt att möta detta med nedskärningar, tror jag. Vi har stora kostnader för de effektiva läkemedel som finns inom cancervården. Hur ska regionerna kunna möta behoven inom avancerad cancervård? Det är denna typ av frågor som jag ställer mig och som gör mig ganska orolig. Man hade kanske kunnat förvänta sig lite annorlunda satsningar i budgeten. Jag tror att patienter kommer att drabbas. Det är inte bara vi inom som tror det, utan också professionen säger att det finns en oro för patientsäkerheten, som är hotad på vissa områden. Jag vill återigen fråga ministern, liksom jag gjorde i min skriftliga fråga: Hur ska regionerna i en ekonomi som krymper så tydligt kunna ge en hälso- och sjukvård som är patientsäker? Denna fråga ställer jag mig fortfarande. 17 Socialminister (S): Det är rätt och riktigt att staten ska ge stöd till regionerna och också har ett ansvar för likvärdigheten i vården, genom utökade statsbidrag och en bättre kostnadsutjämning. Där välkomnar jag att bland andra röstade för det förslag som regeringen lade fram och som vann gehör här i . Det innebär att kommuner och regioner som har det bättre förspänt får bidra med lite mer. Detta är en viktig princip, och för en del kommuner och regioner kommer det att göra avtryck. Det blir en lite – man ska välja sina ord rätt i kammare, för de tas till protokollet – anmärkningsvärd situation om det varje gång vi diskuterar sägs att det per definition är statens fel att en kommun eller region har underskott. Vi har inte en statlig sjukvård eller äldreomsorg. Däremot är det klart att vi ska hjälpas åt. Detta gör vi genom ökade generella statsbidrag, genom olika överenskommelser och genom att förbättra utbildningsförutsättningarna. Vi ska vara ärliga och säga att på en del håll i landet hotas välfärden inte bara av resursbrist. Tvärtom är det så att man till och med om man har resurser kan få söka bra länge efter personal med rätt kompetens, och sedan kanske man ändå inte hittar någon. Jag ska sväva ut lite grann och gå in på det som pratade om i sitt anförande, nämligen äldreomsorgen. När allt fler i en kommun blir äldre och behöver äldreomsorg och det är allt färre som inte bara ska finansiera den utan också utföra den är det ett stort problem. Jag säger inte utmaning, för det låter för positivt i sammanhanget. Jag är bekymrad över hur detta kommer att ske. Det är inte så enkelt att man bara kan skjuta till resurser, utan det är verkligen mycket svårare än så. När det gäller de olika delar av landet där man säger upp personal hoppade över , konstaterade jag. Det är den region där vi har den friskaste befolkningen och den högsta tillväxten. Ändå har man stora varsel. Det gör att det inte är lika enkelt att läsa den utveckling som pågår. Jag har kommenterat det tidigare, men jag kan säga det igen: Vården behöver mer personal. Framför allt behöver man värna, vårda, uppskatta och uppmuntra den personal man har så att de arbetar kvar och ger fantastiska vitsord när det gäller att få andra att välja det fantastiska yrke som vård är. Regionerna måste ta ansvar för sin ekonomi. I blir det en diskussion som på något sätt blir exempellös. Där har man en miljardrullning i ena änden, och så säger man att man måste ta konsekvensen av detta i den andra.