prot · H60993 · 2019-05-15 00:00:00 — Detta gällde , då praxis plötsligt frångicks. Så länge konstitutionell praxis respekteras, tillämpas och försvaras av de partier som är invalda i riksdag kan vissa frågor med fördel förbli oreglerade. Det är först när praxis inte upprätthålls utan ändras från fall till fall som det är relevant att ifrågasätta varför regelverket inte finns uttryckligen reglerat. Dessvärre har försatt vicetalmansvalet i just den situationen. Eftersom den konstitutionella praxis som utvecklats vad gäller val av vice talmän fungerat väl finns således skäl att fästa den i lag. Mot bakgrund av detta bör riksdagsstyrelsen tillsätta en utredning i syfte att ändra regelverket, så att talmän utses utifrån partiernas storlek. Detsamma kan med fog sägas gälla frågan om val av presidieposter i utskott. gäller att ett organ vars ledamöter helt eller delvis väljs av inom sig ska välja en ordförande och en eller flera vice ordförande, om inte annat är föreskrivet. Rättsläget ger alltså uttryck för att varje utskott självt väljer ordförande och vice ordförande. I praktiken är detta en sanning med modifikation. Det har utvecklats en praxis där de politiska partier som har valts in i riksdag fördelar presidieposterna sinsemellan. När valet av ordförande i ett visst utskott ska ske är det alltså redan bestämt vilken partitillhörighet han eller hon har. Det finns i sig inget att invända mot denna praxis, så länge som väljarnas preferenser respekteras, det vill säga att tilldelningen av presidieposter sker genom en strikt proportionell fördelning mellan de i invalda partierna. Med anledning av detta finns det behov av att, precis som med val av talmän, utifrån ett lagstadgat proportionalitetskriterium reglera från vilket parti presidieposterna i utskott ska väljas. Här i plenisalen hänger både en svensk flagga och en . Enligt vår bestämda uppfattning borde här inte finnas någon eftersom är till för svenska folkets valda ombud, inte några andra. Då det dock av hävd – praxis skulle man kunna säga – ankommer på talmannen att avgöra vilka flaggor som ska hänga här kommer jag inte att reservera mig för eller yrka bifall till att ta bort EU-flaggan. Men om fru talman kan tänka sig att i samråd med sina kollegor lyfta ut den vore vi självklart mycket tacksamma. 47 (V): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1. Det här är alltså ytterligare ett betänkande som behandlar motioner , och därför är det mycket gott och blandat om arbetsformer. De gäller hur vi ska bedriva vårt arbete i huset och de regler som finns. Det gäller regler för utskotten, valet av talman, flaggor, hur vi är placerade, vilka ersättningar vi får och så vidare. Alla motionsförslag avstyrks av utskottet, och jag delar utskottets bedömning i alla fall utom ett, där vi har en reservation. Den gäller ersättningarna till oss ledamöter, det vill säga riksdagsledamöternas arvode. uppfattning är att riksdagsuppdraget ska vara högt arvoderat. Det är ett viktigt uppdrag, och alla ska ha möjlighet att ta det. Man ska inte riskera att bli intresserad av att ta emot gåvor från andra på grund av att uppdraget ges en för låg ersättning, och man ska få ersättning för att det är ett mycket tungt uppdrag som faktiskt kräver mycket arbete. Men som det är nu tycker vi att ersättningen är för hög och att den bör ses över. Vårt förslag är att ersättningen ska kopplas till prisbasbeloppet. Hundra procent av ett prisbasbelopp skulle ge ungefär 46 000 , och det är inte en låg ersättning. Vi tycker att den är mer rimlig i förhållande till de personer vi här inne är satta att företräda. Vi är folkets främsta företrädare, och vi ska i så stor utsträckning som möjligt också känna att vi företräder människor och har ungefär samma levnadsvillkor. Villkoren får inte skilja sig för mycket. Vi tycker också att det är en rimlig ordning att partierna fördelar arbetet inom sig och att man då kan ta bort extraersättningar som ledamöter får för olika uppdrag kopplade direkt till riksdagsarbetet. Detta gäller särskilt i samband med att det till exempel går att utöka antalet ordförande, och det ger också extra ersättning – så stiger kostnaderna totalt för parlamentet. Det tycker vi inte är en rimlig ordning. Då får i stället arbetsbördan fördelas om. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. 48 (L): Det verkar vara lite roliga timmen här, med sista konstitutionsutskottsdebatten för dagen. Man får ge vilka inredningstips man vill. Jag själv tycker att det är lite fånigt med flaggor. Om du eller någon av dina kollegor är sugen på att komma över till mitt kontor ska jag ge lite andra inredningstips. Jag tycker att den här salen är tråkig och stolarna lite dammiga och gamla. Men låt oss släppa de fåniga frågorna om flaggor och inredning av plenisalen och i stället gå över till den politik som är på allvar. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 6. Det gör jag då jag tycker att det är viktigt att även här i värna förankringen av demokratin. När man står bakom valskärmen med valsedlar och kuvert har man bokstavligen makten i sin hand. Visst är det vackert med demokrati? Man har makten att tillsammans med andra svenska och europeiska medborgare i en fri demokrati få bestämma vägen framåt för både och hela . Man får faktiskt påverka hela världens framtid. Tillsammans väljer vi europeiska medborgare vilken väg vår kontinent ska ta . Europeiska unionen är en demokratisk union där makten ska utgå från medborgare. För att demokratin i unionen ska stärkas måste nationella parlament ges en tydligare roll i EU-arbetet. Ett nationellt parlament måste kunna kalla till sig en EU-kommissionär att försvara de lagförslag och rekommendationer till medlemsländerna som kommissionen tar fram. Det är även viktigt att och andra parlament kan gå samman med varandra för att kunna uppmana att lägga fram lagförslag. Liberalerna vill dessutom förstärka samråden kring EU-politiken i . För att stärka demokratin i EU måste lagstiftningsprocessen vara så transparent och tillgänglig som möjligt. Möjligheten till delaktighet och insyn för organisationer och andra aktörer i regeringens och myndigheternas arbete i behöver stärkas, så att inspel och förslag från dem kan tas om hand redan under lagstiftningsprocessen. ges remissinstanser ofta möjlighet att komma med synpunkter först när ett EU-direktiv ska omvandlas till svensk lagstiftning, något som begränsar insyn och påverkansmöjligheter. Liberalerna anser att regeringen och de statliga myndigheterna ska vara skyldiga att informera och bjuda in till samråd om EU-arbetet. Därför yrkar jag bifall till reservation 6. Om fru talmannen eller någon av hennes kollegor vill ha fler inredningstips än dem som tidigare gav sitter jag på plan 5 i Cephalus. 49 (SD): tillkännagav för regeringen att ska erkänna folkmordet på armenier, assyrier/syrianer/kaldéer och pontiska greker. Under folkmordet, som pågick , mördades över 1,5 miljoner människor. Under denna fasansfulla händelse fanns svenska och skandinaviska hjältar som försökte hjälpa människor och lindra lidandet. Flera av ledamöter här kanske bevistade den utställning som jag arrangerade här i huset tillsammans med och i . Utställningen skildrade vad som hände med fokus på de skandinaviska insatser som gjordes för att hjälpa människor att undkomma folkmordet. En av dessa heroiska hjältar är . Hon var svensk missionär som hjälpte armeniska barn och flyktingar och vittnade om det folkmord som begicks. Hon har för sina insatser fått en minnesplatta vid folkmordsmonumentet i . föddes här i och kom att arbeta med Kvinnliga Missionsarbetare, , i staden i dagens östra , som då administrerades av . Hon arbetade vid ett tyskt barnhem för föräldralösa armenier och tjänstgjorde dessutom som sjuksköterska och barnmorska. Vid utbrottet av började förföljelserna mot de kristna minoriteterna i att öka. Hon arbetade –1915 i Mush, där hon tillsammans med norskan förestod ett hem för föräldralösa armeniska barn och drev en poliklinik för vuxna patienter. blev vittne till många av de grymheter som utfördes av turkarna. Sina upplevelser skildrade hon i skriften i landsflykt. Hon lämnade även vittnesmål till tyska och amerikanska diplomater, som publicerade uppgifterna. berättade bland annat om hur kvinnor tog gift för att inte hamna levande i turkarnas händer och hur soldater ledde blodiga, sårade kvinnor och barn genom staden, medan andra soldater sköt mot dem för att skrämmas. När de sårade föll till marken slog soldaterna ihjäl dem med bösskolven. Hon lämnade uppgifter om hur alla barn på hemmet begärts att bli överlämnade till en hög officer med försäkran om att de var i goda händer och skulle återförenas med henne. fick hon beskedet att samtliga barn tagits till en byggnad utanför staden och mördats. Hon vittnade: ”Aldrig kan jag glömma den synen. Och ingenting kunde man göra för dem! Armenierna och grekerna bliva nu systematiskt utrotade, dödade eller jagade från sina hem för att spridas i mindre grupper till långt avlägsna turkiska trakter, där det gives dem att välja mellan att övergå till islam eller dö för svärd eller av svält.” kom nedbruten hem till , men trots det återvände hon till för att arbeta bland armeniska flyktingar. Också där blev hon vittne till ytterligare övergrepp mot armenier, både bofasta och flyktingar från de östra provinserna. När dörren till stängdes för gott flyttade hon och några medarbetare till där de försökte lindra de armeniska flyktingarnas nöd. Det finns gott om kvinnliga hjältar i historien. De har av olika orsaker fått en undanskymd plats. Kanske beror detta på att det mestadels varit män som skrivit historien. Här i har vi en särskild plats för hjältar, goda gärningarnas rum. I detta rum lyfter vi fram hjältar som , , och våra veteraner. Jag anser att också kan vara en människa och hjälte att lyfta fram och uppmärksamma den goda gärningen och därför tillägna henne en plats i detta rum. , då jag var andre vice talman, lyfte jag upp detta inom talmansberedningen, detta i förhoppning om att man skulle arbeta vidare med förslaget. Jag har också motionerat om att bör till riksdagsstyrelsen tillkännage att man vill att lyfts fram och får en plats i De goda gärningarnas rum. I betänkande hänvisar man till att dessa frågor i första hand ligger hos ledning, vilket är helt korrekt. Det har också tillsatts en parlamentarisk referensgrupp inför omgestaltning av Kvinnorummet och De goda gärningarnas rum, vars arbete startade och planeras vara avslutat . Jag hoppas därför att förslaget om att ge en plats i De goda gärningarnas rum beaktas. Inte minst bör ju alla partier som säger sig vara feminister vara intresserade av och drivna i detta förslag att lyfta fram en kvinnlig hjälte och ge henne den plats och det erkännande hon förtjänar. Slutligen vill jag kommentera det från Liberalerna tidigare framförde. Det är uppenbart att Liberalerna inte har någon förståelse för symbolvärden. Men flaggor är viktiga symboler, och de har ett viktigt symbolvärde. Jag anser att det är ett rent hån mot svensk demokrati, och alla våra väljare att vi har en hängande i denna kammare. Vi har ett EU som styr mycket av den politik som vi här för – inte genom folkvalda svenska politiker utan genom folkvalda politiker från andra länder och byråkrater som inte ens är folkvalda. Det är ett hån mot svensk demokrati, som många har slitit för att vi ska ha . Jag uppmanar därför talmannen och talmanspresidiet att fatta beslut om att ersätta den flagga som hänger här och som symboliserar Europeiska unionen med till exempel vårt statsvapen, riksvapen, eller liknande. Det vore mycket mer korrekt att ha det i rikes högsta beslutande organ. 50 HANS (S): Det påpekades mycket vänligt att ingen har yrkat bifall till förslaget i KU:s betänkande. Jag tänker därför att jag kan utnyttja min rätt att tala och göra det. När jag ändå står här i talarstolen kan jag också säga att jag tycker att det är lämpligt att vi har Europeiska unionens symbol här i kammaren. är en del av Europeiska unionen, och en hel del av den lagstiftning som gäller i är beroende av det europeiska samarbetet. riksdag är också en del av den lagstiftningsprocess som gäller för europeisk lagstiftning. Innan vi går vidare vill jag fästa kammarens uppmärksamhet på att vi bland åhörarna vid dagens debatt har en delegation från det isländska alltinget under ledning av talman . Sigfússon. Varmt välkomna till riksdag! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 10 Verksamhetsredogörelser för nämnder betänkande 2018/19:KU34 Verksamhetsredogörelser för nämnder (redog. 2018/19:ÖN1, redog. 2018/19:RAN1, redog. 2018/19:RAR1, redog. 2018/19:PN1, redog. 2018/19:VPN1, redog. 2018/19:NL1, redog. 2018/19:NSÖ1 och redog. 2018/19:SN1) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 18.) § 11 Ändring i offentlighets- och sekretesslagen med anledning av lagen om bostadsanpassningsbidrag betänkande 2018/19:KU36 Ändring i offentlighets- och sekretesslagen med anledning av lagen om bostadsanpassningsbidrag (prop. 2018/19:61) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 18.) Stärkt ordning och säkerhet i domstol § 12 Stärkt ordning och säkerhet i domstol betänkande 2018/19:JuU23 Stärkt ordning och säkerhet i domstol (prop. 2018/19:81) 52 (SD): Vi ska debattera betänkandet om stärkt ordning och säkerhet i våra domstolar. Det är ett angeläget och efterlängtat betänkande med tanke på dess innehåll. Det förekommer alltför ofta att många som deltar i domstolsförhandlingar, rättegångar och liknande på olika sätt känner sig hotade av personer eller känner sig obekväma. Det påverkar själva rättsprocessen och kan i värsta fall leda till att utfallet blir till nackdel för den som utsatts för ett allvarligt brott. har länge föreslagit ett antal olika skärpningar när det kommer till våra domstolar. Larmbågar är en sak som vi har påpekat i jag vet inte hur . Vi ser nu att arbete pågår i våra domstolar med att installera just larmbågar för att kunna avslöja personer som tar med sig stickvapen eller till och med pistoler in i rättssalarna. Det har hänt att vapen har tagits in, och man har kunnat skrämma vittnen med vapen inne i domstolarna. Jag tjänstgjorde själv som nämndeman i för . Ett av de första intrycken jag fick var när vi, innan vi började tjänstgöra som nämndemän, fick besöka rättssalen och fick se ett skotthål i väggen inne i tingsrättssalen. Men vi fick veta att det är väldigt sällsynt att det avlossas skott inne i våra rättssalar. Det är givetvis tacksamt. Det förekommer dock att människor på olika sätt försöker hota och skrämma vittnen. Det kan handla om subtila saker som att åhörare sitter och filmar eller tar kort på dem som deltar i förhandlingarna. Det kan påverka inte bara vittnen och målsäganden utan även nämndemännen. De kan bli distraherade och frustrerade och uppleva ett hot genom att deras närvaro eller det de säger dokumenteras. I det här betänkandet föreslås ett antal skärpningar, exempelvis i sista punkten, där det står: ”Elektronisk utrustning som åhörare har med sig i rättssalen ska som huvudregel vara avstängd och undanstoppad.” Det tycker jag är en lite för slö inställning till elektronisk utrustning som har en fotografisk funktion. Det är rimligt att sådan utrustning lämnas utanför rättssalarna över huvud taget. Då slipper man bli störd under pågående förhandlingar av att en person kanske tar upp en mobilkamera eller liknande som har varit undanstoppad. Stärkt ordning och säkerhet i domstol För att komma åt det problemet har en reservation i betänkandet där det står att det för åhörare ska vara totalförbud mot att i rättssalarna ha elektronisk utrustning som har en fotografisk funktion. Det är inte mer än rimligt. De skäl som anges för att inte ha ett totalförbud är praktiska skäl som är ganska lätta att åtgärda. Det är bara att sätta upp skåp med nyckelfunktion utanför rättssalarna. Då kan man snabbt lämna in sin utrustning, och efter att ha lämnat salen kan man snabbt plocka ut utrustningen igen. Jag ser inte att det skulle föranleda några ytterligare besvär för personalen i rättssalen att upprätthålla den ordningen. Det kommer tvärtom att leda till att fler rättegångar kan processas utan störande moment. Därför yrkar vi bifall till vår reservation 3 i betänkandet om totalförbud mot elektronisk utrustning med fotofunktion. 53 (V): Rättssäkerheten är otroligt viktig och innehåller många olika delar. Personer som arbetar i rättsväsendet ska känna sig trygga på jobbet. Vittnen, målsägande och tilltalade ska känna sig säkra. Därför välkomnar flera av förslagen i propositionen, men vi är kritiska till andra. Regeringens goda vilja när det gäller att förbättra situationen för brottsoffer och vittnen och stärka säkerheten får inte leda till en begränsning av allmänhetens rätt till insyn i domstolsförhandlingar. Allmänheten har ett stort intresse av att följa vad som sker i vårt rättsväsen. Alla tv-program som Efterlyst och Veckans brott, för att inte tala om alla deckare, vittnar om att vi tycker att det är himla spännande med brott. Regeringsformen fastslår att förhandlingar i domstol ska vara offentliga. Nyhetsbevakning har ofta liverapporteringar från rättegångar. Journalister skriver ned precis vad som sägs och händer där och då. Och vi är nog många som både följer och fascineras av det svenska rättsväsendet. Det är bra att domstolar inte blir stängda rum där ingen vet vad som pågår. Det är bra med insyn och rapportering från medier. Den ska självklart vara korrekt, följa etiska regler och respektera de ofta väldigt tuffa situationer som både tilltalade och målsägande befinner sig i. Att använda sidosalar vid rättegångar för att allmänheten ska få plats är helt rimligt i vissa fall. Men det kan också innebära minskad öppenhet, vilket påpekar i sitt remissvar. Därför anser att journalister ska få vara på plats i själva rättssalen och inte i sidosalen. Om journalisterna befinner sig i rättssalen kan det motverka spridning av missuppfattningar av vad som sker under själva rättegången. Vi anser också att elektronisk utrustning ska få finnas i rättssalen. Regeringen föreslår att elektronisk utrustning ska vara avstängd och undanstoppad. Det kommer att innebära att journalisternas arbete försvåras. Möjligheten till exempelvis direktrapportering blir i princip omöjlig. Stärkt ordning och säkerhet i domstol föreslår därför en väg framåt. bör få i uppdrag att utforma ett ackrediteringssystem för journalister och frilansare i syfte att de ska få närvara i rättegångssalen och få använda elektronisk utrustning under förhandlingen. Det blir då tydligt vilka personer som kan följa rättegången i rättssalen. Regeringen föreslår att det ska bli förbjudet att fotografera rakt in i rättssalen. Det är ett sådant där förslag som verkar rimligt vid första anblicken. Men om vi vidgar perspektivet lite och kollar på vad remissinstanserna skriver om just det förslaget kan vi se att kritiken är ganska tydlig. Förbudet betyder ett ingrepp i yttrande- och informationsfriheten och gör det svårare för allmänheten att få inblick i hur rättegången ser ut. Att börja inskränka rätten till fotografering i offentliga lokaler öppnar för inskränkning av fotografering överlag. Den vägen anser vi inte att vi ska gå. Jag vill fortsatt kunna följa rättegångar via mediers liverapporteringar. Jag vill inte att rättssalen ska bli ett stängt rum utan insyn. Jag yrkar bifall till reservation 2. 54 (S): Det är något speciellt att vara i en domstolssal. Redan på gymnasiet brukade jag ta mig in och utnyttja möjligheten att få bevittna rättegångar i enlighet med offentlighetsprincipen. Det ska vara något speciellt när man går in i en domstolssal. Det är där rättvisan ska skipas. Där ska var och en komma till tals i saken. Där ska rätten väga, överlägga och döma. Jag har själv som ombud företrätt hyresgäster och upplevt hur de efter domstolsförhandling går med rakare rygg därifrån. De har fått upprättelse, och det har inte varit beroende av hur stor deras plånbok är. Det är just vad som är det rätta som ska vara i fokus. Om vi har ambitionen att rättsväsendet ska fungera så här i alla fall är det också viktigt att vi med kraft motverkar att människor känner sig rädda och tillbakahållna i domstolssalar. Det kan vara så att man upplever ett starkt tryck från andra i rättssalen och inte får fram de ord som är nödvändiga för att domstolen ska kunna skipa rättvisa. Det är därför angeläget att vi nu får en rad lagförslag som stärker brottsoffrens ställning. För mig är det självklart att en domare själv ska ha den fulla auktoriteten att hålla ordning i rättssalen. Det här måste vara . Det är bra att det nu föreslås att det inte ska krävas en överläggning med hela rätten. Självklart ska de som stör ordningen i domstolen och utsätter andra för påtryckningar i rättssalen kunna utvisas inte bara från salen utan också från hela domstolsbyggnaden. Det finns en väldigt viktig symbol i det, men det är också väldigt viktigt i sak. Jag välkomnar också de lagändringar som ligger på bordet och som gör det möjligt för brottsoffer att närvara via video. Det ökar deras trygghet och deras möjligheter att få upprättelse. Äntligen gör vi någonting åt otyget att man fotar in i rättegångssalar. Det finns ett fotoförbud i salarna, men med stora objektiv, modern teknik och väldigt påstridiga fotografer har förbudet i princip rundats. Jag tycker att det är bra att vi nu även inför förbud mot fotografering in i salarna. Stärkt ordning och säkerhet i domstol Sammanfattningsvis är jag väldigt glad att vi nu har ett förslag på bordet som stärker brottsoffrens ställning och skapar ordning och reda i våra rättssalar på ett ännu bättre sätt. tycker jag att förslaget är väl avvägt och balanserar mot offentlighetsprincipen och annat som är viktigt för rättssäkerheten. Avslutningsvis yrkar jag därför bifall till förslaget i utskottets betänkande. 55 (M): Ordning och oberoende är en del av vår rättsstat. Det är oerhört viktigt att domstolarna och domarna har de befogenheter som krävs för att upprätthålla ordningen i rättssalen. Särskilt i små domstolar och i små tingsrätter, där säkerheten inte är lika hög som i de stora domstolarna i större städer, vittnar åklagare, målsägande och åhörare om mycket känsliga och intima situationer med tilltalade, motpartens vittnen och motpartens åhörare. Därför är det mycket bra att regeringen lägger fram förslagen att brottsoffer och vittnen ska få möjlighet att delta via video och att domare ska kunna utvisa personer från rättssalen. , tidigare justitieminister i alliansregeringen , initierade en sådan här utredning . är vi framme vid . Det har alltså dröjt för den socialdemokratiskt ledda regeringen att presentera en förstärkning av de svenska domstolarna och säkerheten däri. Detta är tyvärr ytterligare ett exempel i raden på den socialdemokratiskt ledda regeringens senfärdighet när det gäller förslag för lag och ordning. De tar väldigt på sig att lägga fram förslag om lagstiftning, och när de gör det är det allt som oftast moderata förslag i grund och botten. Sammanfattningsvis kan vi från moderat håll säga att det som vanligt är lite sent, men att det trots allt är välkommet med de förslag som läggs fram för att stärka ordningen i domstolarna. 56 (C): Vi har i en rättsprocess att vara stolta över. Den är säker, oberoende och demokratisk. Men ändå har vi en situation där vi möter en ökad osäkerhet för brottsoffer och vittnen. När ett brottsoffer tar mod till sig att göra en anmälan och föra rättskipningen vidare mot rättvisa är trygghet och säkerhet i domstolarna ett måste. Man ska inte känna sig hotad. Man ska inte vara utsatt för påtryckningar. Det finns alltför många berättelser om våldsutsatta, inte minst sexualbrottsoffer, som inte klarar den påfrestning det innebär att återigen möta förövaren. Därför anser att föreliggande förslag är bra. Det är bra med möjligheter till videokonferenser. Det är bra med möjligheten att använda sidosalar.