prot · H60978 · 2019-04-12 00:00:00 — Det är angeläget att den föräldraskapsrättsliga lagstiftningen utvecklas i takt med samhället i övrigt och med barnets bästa i fokus. Att vara förälder är en viktig del av livet för många människor, och lagstiftningen behöver vara utformad så att den kan hantera olika sätt att få barn och bilda familj. Regeringen bedriver därför ett aktivt arbete på detta område. Regeringen beslutade att tillsätta Utredningen om faderskap och föräldraskap, som bland annat hade i uppdrag att lämna förslag på hur reglerna om bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta kan moderniseras och förenklas. Utredningen lämnade sitt betänkande . I betänkandet föreslår utredningen bland annat att det ska vara möjligt att bekräfta ett faderskap eller föräldraskap elektroniskt från barnets födelse. Utredningen har övervägt en utvidgad möjlighet till bekräftelse före barnets födelse, bland annat hos mödravården, men bedömt att en sådan ordning inte bör införas. Betänkandet har remissbehandlats, och remisstiden gick ut . fortsätter beredningen av betänkandet i . 54 (SD): Jag tackar även för detta svar. Vi delar självklart synen på att barnets bästa alltid ska vara i fokus. Jag noterar att ministern dock inte ger något tydligt besked om det kommer att bli möjligt att fastställa faderskapet före barnets födelse. Jag vill då påminna om de tillkännagivanden som har skickat till regeringen om detta och att det är en ordning som har sagt sig vilja ha. Ett enigt civilutskott – alltså Socialdemokraterna, och – gjorde först ett tillkännagivande i början av förra mandatperioden, där man efterfrågade ett mer jämställt föräldraskap där mamman och pappan är med på lika villkor redan innan barnet föds. har det gjorts ännu ett tillkännagivande. hänvisar till utredningens bedömning, att faderskapet inte bör bekräftas före barnets födelse. Jag vill då kortfattat redogöra för vad utredningen egentligen säger, nämligen: Ett skäl till dagens ordning är att det i vissa fall är först sedan barnet har fötts som det står klart att exempelvis den man som har trott sig vara far inte är det. Behovet av en rättsgenetisk undersökning kan därmed uppkomma först efter att barnet har fötts. En grundläggande förutsättning för att kunna fastställa ett faderskap är att barnet föds levande. Mot den bakgrunden gör utredningen bedömningen att det inte är lämpligt att införa en möjlighet för socialnämnden att godkänna en lämnad bekräftelse redan före barnets födelse. Jag håller inte alls med utredningen om detta. Först och främst säger utredningen att det är först efter att ett barn är fött som det står klart att en man som trott sig vara far inte är det. Jag undrar hur ofta det egentligen förekommer. Det måste vara ytterst sällan som någon som tror sig vara far, tittar på barnet som precis fötts och säger: Nej, det är inte jag som är far till detta barn. Därefter säger utredningen att behovet av en rättsgenetisk undersökning därmed kan uppkomma först efter att barnet har fötts. Ja, då kan detta behov uppkomma. Men detta behov kan uppkomma två också. Det är egentligen ingen skillnad. Det kan uppkomma också. När det gäller de barn som så att säga föds med fel pappa, där någon annan tros vara pappa, upptäcks det inte alltid i samband med födseln. Det är nog en väldigt liten risk att man skulle upptäcka det när man ser barnet. Att en grundläggande förutsättning för att kunna fastställa ett faderskap är att barnet föds levande är inte heller sant. Det går alldeles utmärkt att fastställa vem som är far till ett dött barn också, om man skulle vilja göra det. Det finns dock ingen större anledning att göra det; det är en annan sak. Men man kan givetvis göra det på kvarlevorna av ett dött barn också, alltså fastställa vem som egentligen var far till barnet. Jag ser därför inte att utredningen särskilt väl har prickat in vad vi från civilutskottet ville tidigare och vad vi fortfarande vill. Vad vi säger i det nya tillkännagivandet får jag återkomma till i mitt nästa inlägg. Men vi säger faktiskt att vi vill se att regeringen överväger att en faderskapsbekräftelse införs före barnets födelse. 55 Justitie- och migrationsminister (S): Först ska jag kanske säga något om processen. Det första tillkännagivandet gjordes 2016, och det gick ut på att vi skulle utreda hur vi skulle kunna modernisera och förenkla detta förfarande. tillsatte vi utredningen. kom utredningens resultat. Därefter har betänkandet varit ute på remiss . Regeringen var avsatt och kunde inte ta några nya initiativ i fråga om detta. är det 2019, och vi arbetar med det. Det kan nog inte gå så mycket snabbare när man skapar nya lagar. Det är så det ser ut. Det förslag som finns handlar om att förenkla och modernisera. Man ska kunna registrera sig elektroniskt direkt. Man ska i praktiken kunna göra det som barnet föds. Det kan till och med tänkas ske med något slags app. Vi har skämtat lite grann om att en sådan kan kallas för pappen. Men när som helst från det att barnet har fötts ska man helt enkelt kunna registrera sig som pappa. Jag ser framför mig att en lagstiftning om detta kommer att kunna komma på plats under den här mandatperioden. Men sedan kommer invändningen: Varför ska man inte göra det tidigare? har redogjort för en del av motiven i utredningen, och dem tittar vi naturligtvis på och analyserar. En annan komplikation som ska lyftas in i detta är att registren bör – tycker jag – byggas upp på barnets personnummer, det vill säga att man registermässigt knyter barnet till mamman och pappan. Om man ska göra det före barnets födelse måste man i stället hänga upp registret på mammans personnummer, och det blir avsevärt mycket krångligare och svårare, skulle jag nog vilja säga. Barnet får ju helt enkelt inget personnummer förrän den dag han eller hon föds. Det är en komplikation som utredningen lyfter fram. Vi fortsätter att bereda dessa frågor, men jag är naturligtvis beredd att leverera det som från början har velat ha, det vill säga en modernisering och förenkling av systemet. 56 (SD): påminner om att det i det första tillkännagivandet stod om att modernisera och förenkla, men då vill jag påminna om debatten bakom och vilka motioner som ansågs i alla fall delvis besvarade i det tillkännagivande som kom. Debatten handlade mycket om det norska systemet som förebild. I hade man infört en lagstiftning som gör dels att faderskapet kan registreras innan barnet föds, dels att föräldrarna får gemensam vårdnad när barnet föds om faderskapet har registrerats tidigare. Det handlar alltså inte bara om ”modernisera” och ”förenkla” som ord, utan det fanns en tanke bakom dem. Bland de motioner som ansågs delvis bifallna fanns det motioner från i princip alla partier, även Socialdemokraterna, om att faderskap ska kunna registreras före barnets födelse. går det att registrera faderskapet hos socialen i vissa kommuner, eller i alla fall i vissa län, före barnets födelse – men det räknas först från barnets födelse. Man kan alltså fylla i papperen innan, har jag förstått. Det är lite tveksamt huruvida det egentligen följer reglerna eller inte, vilket är någonting som också tas upp i civilutskottets underlag. De allra flesta som skaffar barn gör det tillsammans, och de vill göra det tillsammans. Själva graviditeten uppstår givetvis tillsammans, men utöver det har man oftast planerat den. Det gäller också oftast personer som bor ihop. Ett problem är att så få väljer att gifta sig; om fler hade valt att gifta sig hade man fått den automatiska presumtion som vi egentligen skulle vilja ha även för barn som föds inom samboskap om det är så att fadern är känd och har gett sitt godkännande innan barnet föds. Det som står i det nya tillkännagivandet är att utskottet välkomnar utredningens förslag och anser att regeringen bör prioritera den fortsatta utredningen av förslagen så att lagändring kan träda i kraft . Regeringen bör överväga vissa ytterligare moderniseringar av reglerna. Utskottet konstaterar i den delen att utredningen gör bedömningen att det inte ska vara möjligt att lämna en elektronisk bekräftelse före barnets födelse. Utskottet anser att regeringen bör närmare överväga om en sådan möjlighet trots det bör införas. Denna skrivning är ganska nedtonad jämfört med hur den från början var tänkt att skrivas som reservation. hade en reservation till samma punkt när vi behandlade detta, eftersom vi vill gå betydligt längre, men vi var ganska överens om den sista biten – att regeringen ändå bör titta på om det inte är möjligt att lämna bekräftelse före barnets födelse. Om man nu skapar den möjligheten, i en app eller så, vad har det för betydelse om bekräftelsen görs den ena eller ? Det borde fortfarande gå att knyta till barnet, om inte annat. Även om barnet inte är fött måste det finnas i någon form av register inom sjukvården, och där borde man kunna knyta barnet till den som är förälder. Det borde alltså vara möjligt att lösa, även om jag kan förstå att det ställer till med tekniska att man inte kan knyta det till barnets personnummer eftersom barnet inte har fått något . Det borde ändå ha någon form av hanteringsnummer som graviditet, kan man tycka, men det kanske det inte har. Jag är faktiskt inte så insatt i de frågorna. 57 Justitie- och migrationsminister (S): Till att börja med är det inte debatten eller motionerna som styr vad regeringen ska göra och inte göra när det gäller tillkännagivanden, utan det är riksdagsbeslutet som sådant. Det är vad som står i tillkännagivandet vi har att ta i beaktande när vi tillsätter utredningar. I det tillkännagivande vi agerade på är som sagt formuleringen att ville se en modernisering och förenkling av möjligheten att erkänna faderskap. Det är precis därför vi tillsatte en utredning med den inriktningen, som alltså har gått igenom dessa system och övervägt olika lösningar. Den kommer fram med den lösning den vill se, nämligen möjlighet till elektronisk registrering från det att barnet har fötts. Sedan finns som sagt möjligheten att göra det även före födelsen, inom ramen för dagens lagstiftning, men då har vi de olika formerna av specialregler. Om vi ska ha ett helt nytt system där man ska registrera faderskapet före det att barnet föds – där det ska vara – får det ganska långtgående konsekvenser för hur vi lägger upp våra register. Jag är faktiskt osäker på vilket problem det är egentligen vill lösa. Är det något slags allmän uppfattning att man måste kunna registrera sig som pappa under graviditeten? Jag har tre barn, och vi var inte gifta. Jag har alltså lämnat faderskapsbekräftelser, och jag måste nog säga att det inte är någonting som bland allmänheten upplevs som ett väldigt stort bekymmer. Det tycker jag ändå att man ska utgå ifrån. Det blir mycket enklare om vi genomför det som är föreslaget i utredningen. läser i det betänkande som tydligen precis är på gång och talar om hur man överväger detta. När vi är framme vid ett konkret förslag får vi väl i vanlig ordning förankra det så att vi har en majoritet i bakom oss innan vi lägger fram det. Skulle vi få bekymmer med detta får vi ta saken därifrån, men man måste ändå ha respekt för att utredningen har suttit och gått igenom dessa frågeställningar. Därmed är avvägningarna förmodligen ganska välmotiverade, och därför finns det förmodligen ganska starka skäl mot att gå i den riktning som vill. 58 (SD): har alltså gått igenom detta, och kanske inte tyckte att det var så jobbigt att behöva svara på frågorna. Men kvinna, som han antagligen skaffade barn ihop med, kanske upplevde det som något kränkande att behöva tala om vilka hon haft sexuellt umgänge med . (Justitie- och migrationsminister (S): Men sluta!) Det frågar man faktiskt. Man frågar: Finns det någon annan möjlig pappa? Den frågan ställs. Den frågan fick även min fru svara på – hon är min fru men var inte min fru då. Jag vet inte om jag tycker att det är det perfekta. Dessutom fastställs detta efter att barnet fötts. Vi vet att detta ställer till bekymmer när mammor dör i samband med förlossningen. Då är pappan inte registrerad, och då finns det egentligen ingen som automatiskt omhändertar barnet. Dessutom handlar detta om bilden av vem pappan är. I vårt drömsamhälle skulle man redan vid första kontakten, när man kommer till mödravårdscentralen och konstaterar graviditeten, fylla i att man är pappa. Paret kommer nämligen ofta dit tillsammans. Efter det skulle man vara med som likvärdig förälder genom hela graviditeten. Det är ungefär det systemet man har i . När barnet sedan föds får paret automatiskt gemensam vårdnad i stället för att mamman får ensam vårdnad, som . Det är faktiskt en stor skillnad. För mig skulle det vara en modernisering av vår lagstiftning, men jag har förstått att regeringen har läst in helt andra saker i vad som är en modern lagstiftning kring barn. 59 Justitie- och migrationsminister (S): Vi har gått på det tillkännagivande som lämnade, där man ville se en modernisering och en förenkling. Det är precis därför vi tillsätter utredningen. som tog upp på slutet har ingen betydelse för när man fastställer faderskapet. Frågan måste ändå i slutänden redas ut. Det spelar ingen roll om man gör det under graviditeten eller efter graviditeten, så det argumentet håller inte alls, tycker jag. Vi får naturligtvis jobba vidare med det förslag som finns, och när vi är framme vid ett konkret förslag kommer vi att gå till med det. Jag tycker inte att man har kunnat visa på tillräckligt starka argument för att vi ska gå den väg som vill. Sedan får vi naturligtvis även fortsättningsvis ha en dialog med om detta. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2018/19:172 om elitidrottande ungdomar 60 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig hur jag ser på Idrottssveriges möjligheter att bedriva elitverksamhet för ungdomar utan att dessa ungdomar och elever kan kombinera elitsatsning med studier. Interpellanten frågar mig även om jag har för avsikt att agera för att rädda Idrottssverige från ett massivt ofrivilligt avhopp bland elitidrottande ungdomar. Låt mig konstatera att dessa frågor har en nära koppling till utbildningspolitik. Jag vill hänvisa till den tidigare behandlingen av interpellation 2018/19:49, där även deltog i debatten med utbildningsminister . Låt mig vara tydlig: Regeringens ambition är alltjämt att det även framöver självklart ska vara möjligt för elitidrottande ungdomar att kombinera elitsatsning med gymnasieutbildning. Jag ser fram emot att diskutera detta vidare. 61 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Om regeringens ambition är att det även framöver ska vara möjligt för elitidrottande ungdomar att kombinera elitsatsning med gymnasieutbildning undrar jag om statsrådet har för avsikt att agera på något sätt eller att göra som utbildningsministern och bara följa ärendet. är det mig veterligen minst fyra skolor som har NIU med inriktning på just ridsport som fått nedslag – det kan dock även gälla skolor med inriktning på andra sporter. De har fått nedslag eftersom eleverna på NIU måste ha tillgång till en egen elithäst eller ha hästen uppstallad på skolan eller liknande, vilket inte anses vara förenligt med en avgiftsfri skolgång. Men om skolan eventuellt skulle tillhandahålla häst, eller gratis uppstallning för den delen, vore det ju ännu mer orättvist än någonting annat. Om till exempel en skola i , där jag är uppvuxen, med inriktning på skidsport skulle tillhandahålla gratis skidor vore detta också helt barockt. Tänk på alla som inte får några skidor eller som inte ens får gå där eftersom de inte är tillräckligt duktiga. För mig är det en gåta hur man ska kunna lösa ett problem genom att bara följa ett ärende. Idrotten är en viktig del av livet för många barn och ungdomar. av alla ungdomar och barn i har under sin uppväxt varit med i en idrottsförening. Barn- och ungdomsidrotten är idrottsrörelsens kärnverksamhet. Idrottande ungdomar har bättre självkänsla, begår färre brott och dricker mindre alkohol än jämnåriga som inte är engagerade i idrottsföreningar. Mer rörelse i skolan ger också bättre skolbetyg. Skolinspektionens beslut riskerar att bli prejudicerande för alla idrottsgymnasier. Alla idrotter är alltså i fara, eftersom ingen idrottsutbildning på elitnivå egentligen är gratis. Redan vid intagningen till skolan behövs så goda färdigheter inom den egna sporten att man nästan inte kan ta sig dit utan egen utrustning. Jag tycker att det är oerhört positivt att ungdomar och elever kan kombinera studier och elitidrott. Det är svårt att träna ridning, skidåkning eller bandy utan hästar, skidor eller klubbor. Vi borde göra vad vi kan för att förenkla – inte försvåra – sådana upplägg. Jag ställde två frågor i min interpellation. Den ena upplever jag att jag fick svar på, det vill säga att det ska vara möjligt att kombinera skola med elitsatsning. Jag fick dock inte svar på hur man ska göra det. Min andra fråga var om statsrådet har för avsikt att agera för att rädda Idrottssverige från ett massivt ofrivilligt avhopp bland elitidrottande ungdomar. Den skulle jag vilja få ett svar på här . 62 Kultur- och demokratiminister (MP): Låt mig först ge en bild av hur det idrottspolitiska ansvaret ser ut när det gäller verksamhet vid idrottsgymnasierna. Staten har tagit på sig ett särskilt ansvar när det gäller specialidrott vid riksidrottsgymnasier, så kallade , vilket innebär att har ett uppdrag att föreslå vilka kommuner, enskilda huvudmän och idrotter som får anordna samt antalet elevplatser för respektive . Därtill har i uppdrag att fördela statsbidrag för verksamheten och att följa upp och utvärdera kvaliteten på dessa utbildningar. Sedan är det som har det övergripande ansvaret för all gymnasieutbildning, inklusive specialidrottsämnet, och som slutgiltigt godkänner vilka huvudmän och idrotter som blir anordnare av . Genom denna ordning ges även specialidrottsförbunden rätt att i samverkan med huvudman utveckla och följa upp verksamheten, anställning av specialidrottslärare och antagningsprocessen. Eleverna omfattas av den interkommunala ersättningen. För att komplettera studieverksamhet och stödja elevernas ambition att kombinera gymnasiestudier med idrott på hög nivå ger staten , utöver anslaget Stöd till idrotten, 43 miljoner till specialidrottsverksamhet vid . Med detta vill jag betona att det är viktigt att ha möjligheter till studier och en elitidrottssatsning – alltså till dubbla karriärer. Detta är en väldigt relevant fråga för många barn och ungdomar som vill satsa på sin idrott och ändå ha möjlighet att genomföra gymnasieutbildning och ta med sig vad detta innebär. Det är nödvändigt i dagens samhälle för att man ska kunna klara sig bra i livet och för att få ett jobb och kunna delta i samhället som en aktiv samhällsmedborgare. Jag och regeringen vill självklart att denna möjlighet ska finnas för alla elever, också för dem som vill satsa på elitidrott. Det handlar inte bara om att få en inkomst utan också om ett sammanhang och en självkänsla som inte bara är beroende av ens fysiska kapacitet som aktiv idrottare. Det handlar om att man efter att ha avslutat sin eventuella elitidrottskarriär ska ha en god utbildning i grunden att falla tillbaka på. Vi måste såklart också inse att alla som går idrottsgymnasier inte kommer att kunna leva på sin idrott, så detta är en viktig fråga. Det är fortsatt så att det enskilda beslut som har fattat i denna fråga inte är någonting som jag som statsråd eller utbildningsministern har att uttala oss om. Vi är dock överens om att detta är en viktig fråga och om att vi självklart behöver se till att det ska gå att kombinera elitidrottande med gymnasiestudier. 63 (M): Om man har för avsikt att någonting ska fungera på ett visst sätt och om man tycker att detta är viktigt men det inte fungerar, då behöver man göra någonting åt det. En sund själ i en sund kropp har länge varit idrottens devis. Det är en devis som också har stöd i forskning, inte minst när det gäller barn- och ungdomsidrott. Vi vet att barn och ungas hälsa är bättre bland dem som idrottar. Vi vet också att en avklarad skolgång är den bästa förutsättningen för att det ska gå bra i livet för unga i fortsättningen. positiva upplevelser av motion och idrott har också stor betydelse för de mer fysiskt aktiva även senare i livet. Därför påverkar motionsvanorna bland barn och ungdomar inte bara deras välmående just nu utan även deras framtida hälsa. Det rapporteras att antalet 13–15-åriga flickor och pojkar i som mår psykiskt dåligt nästan har fördubblats . Vi kan också se att den så kallade hälsoklyftan mellan människor i ökar. Ett exempel på detta är livslängden, som kan skilja beroende på bara vilken del av man bor i. Att arbeta med folkhälsa är viktigt, och idrotten är en stor del i detta. Vi vet att folkhälsoarbetet är viktigt och att hälsofrämjande och förebyggande insatser är helt avgörande för att förbättra folkhälsan. antog man i , i den här församlingen, ett förnyat folkhälsopolitiskt mål med ett tydligare fokus på jämlik hälsa: att skapa samhälleliga förutsättningar för en god och jämlik hälsa i hela befolkningen. Jag tycker att detta rimmar illa med att ungdomar inte ska kunna utöva sin idrott som de går sin gymnasieutbildning. Ämnet specialidrott sätter målet att eleverna ska ha nått elitnivå när de lämnar utbildningen. säger att det ska vara gratis, för det har vi sagt i skollagen. Jag förstår att statsrådet inte kan vara inblandad i Skolinspektionens inspektioner och när de fattar sina beslut, men de gör det ju utifrån gällande lagstiftning. Menar statsrådet att vi bara ska ha och inte NIU? Jag ställer frågan med anledning av att det du pläderar för är . Jag tycker att vi i stället borde skapa möjligheter att bedriva det folkhälsopolitiska arbetet på alla nivåer och även inom alla politikområden för att åstadkomma en verklig förändring när det gäller den ojämlika hälsan. Tycker inte statsrådet det? 64 Kultur- och demokratiminister (MP): Nej, det var inte min avsikt att få det att framstå på det sättet, utan det var snarare för att ge en beskrivning av hur det idrottspolitiska ansvaret ser ut gällande vad gör, vad ansvar är och vad som ligger på och . Det finns ingen skiljelinje mellan oss i synen på vikten av breddidrott, elitidrott, idrott för folkhälsan och också möjligheten för barn och unga som vill satsa på sin elitidrott att kombinera detta med gymnasiestudier. Där är jag och utbildningsminister medvetna om den problematik som har lyft fram här. Det är viktigt, återigen, att säga att det enskilda beslutet inte är någonting som jag vare sig kan eller ska kommentera. Men precis som också utbildningsminister har betonat följer vi den här frågan. Det är viktigt för att säkerställa att de elever som vill elitidrotta också ska ha möjlighet att gå på gymnasiet. Det är en gemensam ambition vi har. Där ser jag inga skiljelinjer. Elitidrott generellt både är och kan vara fantastiskt. Jag har själv fått följa VM-tävlingarna i alpint i Åre och i skidskytte i , för att nämna några. De insatser som ligger bakom varje enskild sådan prestation är ju självklart på gränsen för vad var som är möjligt för var och en. Det krävs en hård satsning, självklart. Många elitidrottare är förebilder, inte minst för barn och unga som genom sina förebilder ser det som möjligt att gå från dröm till verklighet. Det inspirerar också till rörelse i vardagen och till breddidrotten. Det här är två saker som verkligen hänger ihop och som vi båda ska främja. Idrottspolitiken och stödet till idrotten har, som påpekat, folkhälsa som ett mål. Målet uppfylls genom att alla barn och ungdomar som vill idrotta får ett bra bemötande, får lära sig grundläggande motorik, träna på rätt sätt och umgås med andra med samma intressen. Då är det viktigt att vi satsar på breddidrotten men att det också finns möjlighet för dem som vill att ta steget vidare till olika slags elitsatsningar.