prot · H70935 · 2019-11-20 00:00:00 — Jag tycker att det är solklart; det är bara att läsa innantill. Vad gäller om det är gåvor eller vad det ska kallas tycker jag inte att det är en gåva att använda skattepengarna på ett klokt sätt. Det är pengar som människor har jobbat ihop och betalat in i vårt system, och ska de också användas till rätt saker. skryter om alla nysatsningar som Socialdemokraterna har gjort. är det ju så att många av de satsningarna fanns dels i alliansbudgeten 2015 och dels i M-KD-budgeten nu senast. Det är mycket av de pengarna som ni fortsätter vårda. Det tycker jag är bra, men det var ju faktiskt vi som tillförde dem och gjorde utrymme för dem. Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting Pratar vi bostadssubventioner vet vi ju att de gav väldigt lite effekt, så att spara in på dem är inget större bekymmer för kommunsektorn. Att påstå att våra något nedjusterade arbetsmarknadsåtgärder i en högkonjunktur skulle övervältra bekymmer på kommunerna tycker jag är lite magstarkt med tanke på att ni själva i princip ägnar er åt panikslakt av hela Arbetsförmedlingen. Det är ett bekymmer för kommunerna. Att minska lite på åtgärderna i en högkonjunktur är inte ett bekymmer för kommunerna. Jag kan bara konstatera att det är ett faktum att Socialdemokraterna satsar mindre på kommunerna och välfärden än vad gör. Det är bara att läsa innantill. Vi satsar mer i nya pengar, 7 ½ miljard jämfört med regeringens 5 miljarder – och de 5 miljarderna är dessutom till stor del pengar som fanns redan i M-KD-budgeten. Den sanningen är säkert en obehaglig sanning för Socialdemokraterna, men det är likväl en sanning. 13 (S) replik: Vi kan diskutera vem som gjort vad, , men vi kan konstatera att exempelvis bostadsbyggandet under den regeringsperiod då Alliansen styrde var det lägsta i modern tid. Det ledde fram till att vi när vi tog över regeringsmakten hade en situation runt om i kommuner där bostadsbristen var alarmerande. Man kan ha synpunkter på om nyproduktionssubventioner, stöd till att bygga nya bostäder, är det optimala. Men i den situation som var, med den extrema bostadsbristen i väldigt många av kommuner, var detta det enda medel som fanns tillgängligt. Det står vi upp för , och vi avser att fortsätta den utvecklingen. Man kan fundera på vad som är övervältring på kommunerna. Men det är alldeles klart att blandar ihop begreppen, och det är naturligtvis ingen slump. Det som pågår med att reformera en myndighet som heter Arbetsförmedlingen är en sak. Det som och M-KD-budgeten gjorde med kirurgisk precision var att slakta det arbetsmarknadspolitiska innehållet, det vill säga möjligheten att ge människor utbildning och kompetensutveckling för att de ska kunna ta de jobb som faktiskt finns. Det är det som är det allvarliga i M-KD-budgeten. Det är det man övervältrar på kommuner att ta ansvar för. Ja, nu vet inte jag exakt i detalj vad det är menar med att införa ett bidragstak. Min fråga – retorisk eftersom inte har någon replikrätt, fru talman – är om bidragstaket är det som ska se till att avdrag fördelas rättvisare eller minskar över . För var är det RUT‑ och ROT-avdragen är maximala? Jo, det är i kommunerna med de absolut högsta inkomsterna där man har den absolut största möjligheten att betala detta själv. Det är där vi har problemet med den moderata skattepolitiken och den moderata synen på ekonomisk fördelning. Jag skulle välkomna ett förslag på en sådan begränsning från och . 14 (C): Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting Kommunerna och regionerna kommer att vara i den absoluta frontlinjen när det gäller kampen för att upprätthålla och bibehålla den svenska välfärden. Det är där vi märker av den demografiska förändringen, det är där det kommer att behöva byggas såväl nya förskolor som äldreboenden och det är framför allt där som kampen för att erbjuda en säker, trygg och tillgänglig vård i hela landet förs. Från denna kammare kan vi göra ett flertal saker för att underlätta det arbetet. En viktig del är givetvis pengar i form av ökade generella statsbidrag. Den budget som just nu diskuteras, som kommer att beslutas och sedan träda i kraft , innehåller viktiga förstärkningar till kommunsektorn. Det är emellertid uppenbart redan nu att dessa inte kommer att räcka. Den trappa vi lägger ut i budgeten, som diskuteras, om ytterligare tillskott på 5 miljarder är ett bra första steg. Men vi kommer att behöva följa upp detta i kommande budgetprocesser, för det behövs helt enkelt ett nationellt stöd till våra kommuner och regioner. Ökade nationella bidrag kommer dock inte att lösa hela välfärdsbetinget i det svenska välfärdssamhället på och regional nivå. Vi kommer också att behöva jobba tufft med prioriteringar. Det handlar om att öka produktivitetsutvecklingen, att få ut mer välfärd för varje skattekrona och att fundera igenom på alla nivåer – lokalt, regionalt och nationellt – om det som görs inom det offentliga verkligen är lika viktigt som välfärdens absoluta kärna. Jag tror inte det, utan jag tror att vi kommer att behöva jobba med ökade statliga generella bidrag till kommunsektorn. Vi kommer att behöva jobba med prioriteringar och verkligen värna de välfärdstjänster som vi håller allra närmast hjärtat, som vi försöker att få upp effektiviteten och produktiviteten och leverera mesta möjliga välfärd för våra skattekronor. Så behöver vi möta såväl den demografiska som den ekonomiska utveckling som prognoserna ger vid handen. Utredningen som ligger till grund för justeringarna i kostnadsutjämningen heter Lite mer lika. Det är lätt att instämma i ansatsen i . Om man ska ha någon synpunkt är det väl på det första ordet, för frågan är om det räcker med lite mer. Sannolikt kommer vi att behöva ta mått och steg för att det blir rejält mycket mer lika, för det är inte en jämlik kommunsektor och jämlika förhållanden mellan landets olika regioner . Vi ser oacceptabla skillnader i kommunala skattesatser mellan de kommuner som tvingas att ha högst skatt i landet och de kommuner som har allra lägst. Delvis försöker vi möta detta i den budget som börjar gälla genom en riktad skattesänkning i de områden där kommunerna har allra högst skatt. Det är ett bra första steg, men vi måste också jobba långsiktigt. Vi måste jobba strukturellt och se till att landets kommuner får bättre möjligheter än att leverera en godtagbar välfärd för ungefär samma skatteuttag på den kommunala sidan. Det duger inte att det skiljer fem per intjänad hundralapp mellan den kommun som har högst och den kommun som har lägst skatt i vårt land. Det är dessutom så att de kommuner som betalar allra högst kommunalskatt nyttjar mindre av det statliga offentliga åtagandet. Det är sämre infrastruktur, och jag tror att vi alla är fullt medvetna om att det är betydligt mindre statlig kulturpolitik i en kommun som än i eller . Det ger vid handen att orättvisan att man betalar mer skatt för samma välfärdserbjudande snarare är ännu större, eftersom stora delar av det offentliga åtagandet över huvud taget inte finns tillgängligt på de platser där man betalar allra högst skatt. Skillnaderna är alltså oacceptabla. Arbetet för att säkra och trygga kommuners och regioners möjligheter att leverera välfärd för en rimlig skattepeng måste fortsätta. Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting Icke desto mindre innehåller propositionen, som kom på plats efter utredningen mer lika, några steg i rätt riktning. Vi tycker att det är kloka överväganden som ligger till grund för de nya beräkningsgrunderna när det gäller gleshet och vissa socioekonomiska faktorer. På det stora hela får vi ett något mer välbalanserat system. Generellt kan man säga att de stora vinnarna i det här systemet är mindre kommuner i något mer glesbefolkade områden i landet. Vi har här diskuterat såväl propositionens innehåll som tidsplanen, och jag tycker att båda är viktiga att ha med sig. När det gäller själva innehållet tycker vi att systemet i grunden är något bättre balanserat i det nya förslaget. Vi kan ju konstatera att det bara är ett av partier som kommer att rösta emot propositionen under punkt 1 i betänkandet. Men tidsplanen är inte oviktig, för de kommuner som gynnas av det här förslaget är kommuner som är i en oerhört utsatt sits just . Det diskuteras att ett införande nu eller inte spelar så stor roll. Men skillnaden om detta inte införs utan är att de aktuella kommunerna kommer att tvingas skära bort småskolor, äldreboenden och välfärdstjänster om de inte får det tillskott som propositionen innebär. Jag och ställer oss därför bakom såväl innehåll som tidsplan, för de negativa konsekvenserna om vi säger nej till eller skjuter på införandet är så pass stora att jag inte är villig att ha dem på mitt samvete. Innebär det här att det inte finns några som helst problem med förslaget? En utjämning är just en balans och ett nollsummespel; om någon vinner förlorar någon annan. Och självklart upplever vissa kommuner och regioner problem med att de får förändrade förutsättningar. Det är rättmätiga synpunkter, och dem måste vi ta med oss. Men jag menar att helheten i det nya förslaget är bättre än att ingenting händer. Flera talare har redan diskuterat problemet med att det här bara handlar om en del, kostnadsutjämningen, och att det finns andra delar i systemet. De har frågat om det inte är dags för en större översyn. Jag tror faktiskt att dessa debattörer har rätt. Det här ärendet handlar om ett antal justeringar i kostnadsutjämningen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på samtliga reservationer. Men den här frågan kommer att fortsätta leva. har granskat systemet och kommit fram till att det behöver göras ytterligare justeringar. Det kommer att behandlas i finansutskottet och i denna kammare i närtid. Jag tror att det är läge att göra en mer grundläggande översyn. kommer att medverka till en sådan grundläggande översyn. Även om det är svårt behöver vi hitta en ny balans mellan tillväxtkommuners rättmätiga krav på att kunna leverera välfärd i en tillväxtfas, som vi måste kunna tillgodose landsbygdskommuner och mindre, mer glesbebodda kommuners rättmätiga önskemål och behov av att kunna leverera välfärd även i den typen av situation. Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting Det här är i mångt och mycket ett nollsummespel. Det är inte lätt att hitta en balans. Men vi måste göra ett försök, för det går att hitta ett nytt och bättre system än det som vi i mångt och mycket lappar och lagar i. Vi tar alltså ett steg i rätt riktning med denna proposition. Därför yrkar bifall till förslaget i dess helhet. Men det är dags att ta ett helhetsgrepp, och det kommer vi att driva vidare i processer i absolut närtid. 15 (MP): Att hålla ett land samman är en av de viktigaste uppgifterna för ett parlament. Vi har uppgiften att hålla samman ett land med stora avstånd och stora skillnader, ett land som också genomgår stora förändringar. Vår befolkning förändras, och vi lever , vilket sätter vår välfärd och våra gemensamma trygghetssystem under stor press. Befolkningen kommer att öka framöver, och därför är det en viktig uppgift för oss allihop att värna och upprätthålla kvaliteten i välfärden för alla som bor i , var än man bor och oavsett under vilka förutsättningar man lever. har också en stark urbanisering, precis som hela västvärlden. Detta skapar stora förändringar för kommuners och regioners möjlighet att leverera välfärd – skola, hemtjänst, vård etcetera – runt om i landet. Detta är bakgrunden till att vi nu reviderar kostnadsutjämningen. Men som det har sagts i talarstolen är det här ett av många steg som behöver ta för att upprätthålla välfärden i hela . Det är ett viktigt och nödvändigt steg som är baserat i faktiska förändringar. När vi diskuterar kostnadsutjämningen är det viktigt att ha vissa grundläggande fakta klara för sig, fakta som ofta försvinner i debatten. Systemet handlar om att skapa liknande förutsättningar för kommuner och regioner att leverera välfärd till sina medborgare. Man tar fasta på faktorer som kommunerna inte kan påverka, till exempel avstånd, gleshet och täthet samt befolkningens sammansättning. Även om det finns sådana som börjar luta åt att vilja ha det har vi i gudskelov inte ett system där kommunerna får välja sina medborgare, utan de har en mängd medborgare som ska tillhandahållas välfärd. När befolkningen åldras påverkar det olika kommuner olika mycket. Vi ser en tydlig tendens att mängden äldre relaterat till människor i arbetsför ålder ökar, framför allt i glesbygden. Eftersom denna grupp har stora behov av stark välfärd är det viktigt att vi ser till att dessa kommuner har rätt förutsättningar för att leverera det. Dagens proposition och beslut är ett steg mot detta. För att upprätthålla välfärden kommer vi att behöva göra ytterligare satsningar framöver. Men det också viktigt att vi ser till att det investeras i hela landet, att staten investerar i hela landet och att kommunerna ges förutsättningar att investera. Det är en annan del av det viktiga arbetet. Låt mig kommentera det som sägs om tillväxtmotorer och olika kommuners bidrag till svensk ekonomi. Jag ska också försöka krossa en myt. Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting Att bygga en kommun med en stor befolkning i arbetsför ålder som betalar skatt är inte svårt. Det är inte heller nödvändigtvis tillväxtskapande. I skattar man nämligen där man bor och inte där man arbetar. Att bygga villor för att få in en stark medelklass är inte svårt för en kommunpolitiker. Jag vet det, för jag har varit byggkommunalråd. Det som är svårt är att bygga en framtidstro och göra satsningar framåt och skapa jobb. Men det är något annat, och det finns inget direkt samband mellan arbetade timmar och detta system. Därför har det vid utvärderingar om och om igen konstaterats att varken systemet med kostnadsutjämning eller inkomstutjämning hämmar tillväxten i . Tvärtom är välfärden och att människor litar på samhället en grund för att skapa tillväxt och ekonomisk utveckling i . Därför är kostnadsutjämningen ett av de viktiga verktygen för att hålla och vår ekonomiska utveckling samman. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 16 (M) replik: När jag lyssnar på slås jag av att numera är ett parti som har totalt fokus på plakatpolitik och är helt tondövt för verkligheten för människor på den svenska landsbygden. Trots att talar sig varm för hur viktigt det är att hela ska leva – att det är ett bekymmer med stora avstånd på landsbygden och så vidare – och för de gröna näringarna, skogen, livsmedelsproduktion och lokal energiförsörjning med mera glömmer hon att den egna politiken på ett effektivt sätt slår undan benen på dem som faktiskt försöker bo och leva på den svenska landsbygden, driva de gröna näringarna och motverka den urbanisering som talar om i sitt anförande. egen miljö- och klimatminister flyger mest utrikes av alla ministrar, inklusive statsministern. Dessutom har hon ofta dyra biljetter i business class. skuldbelägger de människor som är helt beroende av inrikesflyget, dem som måste ta bilen till allt för att kollektivtrafik saknas och dem som driver verksamheter på vår landsbygd och som är helt beroende av lastbilstransporter. Till detta kommer stigande bränsleskatter, höjda elskatter och nätkostnader, undermålig kapacitet i elförsörjningen och hot om nedläggning av små lokala flygplatser. Jag kan också lägga till sådant som driver om begränsningar av skogsbruk, begränsningar av byggande, jaktregler, vapenlagar och en massa annat. Inser inte att politik, utöver hyckleriet, allvarligt skadar möjligheten att bo och leva på den svenska landsbygden och framför allt möjligheten att driva de gröna näringar som talar sig så varmt för? 17 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna om att det här är en debatt om kostnadsutjämning. 18 (MP) replik: Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting Jag tänker svara på denna replik med en kommentar om kostnadsutjämningen, även om jag inte hörde något i repliken och frågan till mig som handlade om det. Det var i stället ovanligt långt därifrån. och regeringen har en bred politik för möjligheten att driva näringar, inklusive gröna näringar, i hela . Vi arbetar aktivt för att stötta möjligheten att bo och verka i hela . En sak vi gör i vår budget är att sänka skatten i de kommuner som har högst kommunalskatt, eftersom vi anser att den stora skillnaden är ett stort problem. En annan sak vi gör är att uppdatera kostnadsutjämningen när förändras. Detta motsätter sig och gör politik av, vilket jag beklagar. Givetvis måste vi ha en politik som hänger samman. Kostnadsutjämningen i sig trollar inte fram goda förutsättningar i hela , men det är ett viktigt verktyg. Men som jag sa i mitt anförande är det lika viktigt att det investeras i hela landet. En metod är vår miljö- och klimatpolitik, som skapar investeringar i hela . Att det ges möjlighet att tanka fossilfritt i hela är en viktig förutsättning för att företag och människor ska kunna delta i omställningen till ett fossilfritt samhälle. Bensinpriserna i världen kommer att öka, och vi kan stå passiva och vänta eller skapa möjlighet att transportera människor och gods fossilfritt i hela . Detta har vi en aktiv politik för. 19 (M) replik: Låt mig konstatera att kostnadsutjämningen är en bit och att dess syfte är att stärka kommunernas ekonomi och jämna ut skillnaderna över landet. Att då i en riksdagsdebatt påpeka att man driver annan politik som motverkar detta tycker jag är helt på sin plats. Min poäng är att politik i övrigt, som utarmar landsbygd och glesbygd, aldrig kan kompenseras av kostnadsutjämningen mellan kommuner. Det behövs en helt annan politik. Eftersom står bakom regeringens budget står man också bakom betydligt mindre satsningar på kommunsektorn än vad vi moderater står för, vilket jag redovisade i ett tidigare replikskifte. politik är ett dråpslag mot svensk landsbygd, och det kan som sagt aldrig kompenseras av kostnadsutjämning. Man behöver förstå att hela politiken måste hänga ihop. talar om att hela politiken ska hänga ihop, men problemet är att den inte gör det. 20 (MP) replik: Vi har ett stort antal kommuner och regioner i där man verkligen slåss med de ekonomiska förutsättningarna och där situationen är mycket allvarlig. De behöver snabba och tydliga besked om att de får bättre möjligheter. Med dagens beslut ger vi dem ett sådant besked. Vi inför detta snabbt, och det är ett uppdaterat, modernt kostnadsutjämningssystem. Jag har väldigt svårt att se vad som är problemet med att vi anpassar systemet efter verkligheten. har vi en regering som ser till att vi satsar på hela . Den politik som man hävdar utarmar glesbygd är alltså sänkt skatt i de kommuner som har högst kommunskatt i glesbygden. Detta innebär också att vi får biogasmackar i , och . Man kallar detta för ett problem och en politik som utarmar . Jag ser en politik som satsar på hela , där vi ställer om tillsammans. 21 (L) replik: Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting Ledamoten talade i sitt anförande om hur mycket erfarenhet hon har som kommunalråd. Jag vill ställa en fråga till ledamoten , som har varit kommunalråd i . I mitt inledningsanförande pratade jag om hur förorter har stora problem. Man kan se liknande problem i som vi hade i när jag satt i stadsdelsnämnden där. Det lät i ledamoten anförande som att hon inte tycker att det går att påverka möjligheterna i ens kommun, fru talman, men när jag satt i stadsdelsnämnden i såg vi till att minska bidragsberoendet, öka näringslivets livskraft och få fler att komma i arbete. Det som hände var däremot att den regering där ledamoten då satt som statsråd misslyckades med att säkerställa att vi var trygga och hade poliser och att rättsväsendet fungerade, så i min kommun fick vi själva, med våra pengar, betala för egna trygghetsvakter när staten svek. Jag undrar: Står det tidigare kommunalrådet från – den tidigare ministern i den regering som var ansvarig för att vi i min del av inte fick det stöd vi behövde från staten utan var tvungna att finansiera det själva – fast vid att det inte går att påverka näringslivets livskraft på den egna kommunala nivån? Står Skog dessutom fast vid att utjämningssystemet i tillräcklig grad också tar hänsyn till utmaningar? 22 (MP) replik: Jag talade om att det finns faktorer som en kommun inte kan påverka, och dessa ryms i kostnadsutjämningen. Det är faktorer som avstånd – jag har barnböcker hemma om sådana där krympningsmaskiner, men de finns inte – och demografi. Det är viktigt att vi kommer ihåg att det är detta som kostnadsutjämningen handlar om. Tvärtemot vad ledamoten sa talade jag i mitt anförande om faktorer som kommuner verkligen kan påverka och om möjligheten att driva företag och skapa jobb. Man kan också i viss mån påverka vilka som flyttar in genom bebyggelseplanering. Vi har ett antal kommuner som gör detta väldigt effektivt. Om man ser till att det byggs mest villor får man in en skattestark grupp människor. Detta har ingenting att göra med tillväxt, och det gäller inte minst pendlingskommuner. Där pendlar man ofta till en annan kommun som har skapat jobben åt dem. Denna situation är väldigt tydlig i den region kring som jag kan. Tillväxten sker inte i eller , utan den sker i . Det är där jobben skapas. Men ändå är förutsättningarna i tuffare, av socioekonomiska skäl. Det är precis de faktorer som ledamoten tog upp. En annan poäng med kostnadsutjämningen är att den också tar in detta, för att skapa motsvarande förutsättningar för olika kommuner. Systemet är komplext. Jag kommer aldrig att påstå att det är perfekt, men det är ett viktigt verktyg. Det vi nu gör är att uppdatera det när verkligheten har förändrats, så att vi tar bättre hänsyn till exempelvis de demografiska skillnader som finns i olika delar av landet. 23 (L) replik: Ändringar i kostnads-utjämningen för kommuner och landsting Jag vill att hela ska leva. Jag vill att det ska gå att leva ett bra liv i hela och att det ska finnas grundläggande välfärd, trygghet och ett rättsväsen som är närvarande i hela landet. Jag tycker att kommuner ska få ett stort självbestämmande, men jag inser också att kommunala beslut påverkar vilka möjligheter man har och hur det går för kommunen. Det påverkade i min stadsdel, där jag satt i stadsdelsnämnden, när vi tog beslut och när regeringen svek – den regering som ledamoten satt i – genom att inte ge oss polis och garantera oss trygghet. Då tog vi våra egna pengar och anställde trygghetsvakter. Jag förstår att det var våra beslut, där vi tog näringslivet på allvar, som såg till att vi kunde lyfta människor ur bidragsberoende och bryta mycket av den negativa trend som fanns i mitt område i under den mandatperioden. Det låter fortfarande på ledamoten som att kommuner själva inte kan påverka vilket näringsliv man har, vilken livskraft näringslivet har eller vilka ekonomiska förutsättningar man har, för det är precis detta som det handlar om. Jag menar att hela ska vara ett möjligheternas land där det går att leva, där det går att verka, där vi får ett blomstrande näringsliv och där alla delar av landet är bra platser att leva på. Då, fru talman, kan man inte hafsa fram ett utjämningssystem på det sätt som denna regering nu har gjort. Systemet tar inte hänsyn till att det finns liknande utmaningar i förorter och bruksorter eller i fjällkommuner och skärgårdskommuner, och det ignorerar att det finns problem i hela landet som behöver lösas med mer statlig finansiering i systemet. 24 (MP) replik: Detta blir något absurt. Jag kan , för tredje gången, upprepa att man som kommunpolitiker – jag vet allt om detta – kan påverka väldigt mycket när det gäller kommunens förutsättningar för ekonomisk utveckling. Man kan också påverka den grupp i samhället, den del av befolkningen och den demografi som rör på sig.