prot · H60994 · 2019-05-16 00:00:00 — I verkligheten har systemet blivit en möjlighet för vårdgivarna att välja var man ska vara etablerad. Det är det som gör mig oroad av det förslag till tillkännagivande som ni har tagit fram, där ni hävdar att man ska tillämpa mer av den här sortens system runt om i Sjukvårdssverige. Jag var med om att städsla – han är relativt känd i den här församlingen och bland folk i största allmänhet – som har arbetat mycket med sjukvårdsfrågor. Vi bad honom att göra en utvärdering av hur vårdvalen har slagit i , och hans uppfattning var att de är kostnadsdrivande och att de leder till en söndersplittrad vård. Kostnaderna i vårdvalssystemen har ökat i storleksordningen 5–varje enskilt år i . Det är extremt dyrt, det driver sjukvårdens kostnader, det leder till system där sjukhusen har svårt att konkurrera om vårdpersonalen och det leder, enligt mig i alla fall, till stora risker för ökad ojämlikhet i en vård som redan präglas av alltför mycket av ojämlikhet. 27 (L) replik: Tack, ledamoten! Till att börja med har jag ett ganska starkt minne av att det gjordes en genomlysning av ersättningssystemen inom primärvården i , som det hette då. Där tittade man på vad det är som gör att det blir trängre mellan vårdcentralerna i vissa delar av länet men mindre trångt i andra. Motsvarande översyn bör naturligtvis göras över hela och inom all vård. Som jag förstår ledamoten delar vi egentligen uppfattningen att problemet inte är valfriheten, utan problemet är att det i , och andra platser råder brist på valfrihet. Den enskilda människans egenmakt ska vara så stor som möjligt, och då handlar det, som jag ser det, om att öka egenmakten där den är för liten och inte att trycka ned den på andra platser. Slutligen vill jag säga vad gäller kostnaderna att vi gjorde genomlysningar även i län, och det har gjorts även på andra håll i landet. Även vi såg att kostnaderna ökade när man hade infört vårdval, men fördelat per patient var kostnaden betydligt lägre. Naturligtvis kostar det mer pengar att behandla patienter än att ha dem i en kö. Jag skulle vilja säga att när det gäller kostnader behöver man vara väldigt noga med att se till vad vi menar med att kostnaden stiger. En patient som inte får vård är ju den billigaste patienten, men så kan vi inte ha det. 28 (V) replik: Jag har några frågor till . De tangerar lite det som frågade om. talar om jämlikhet kontra ökad etableringsfrihet och valfrihet och hur man ska få ihop det. I och andra regioner kan man se att etableringsfriheten innebär att man etablerar sig i innerstäderna, för där är patienterna friskast. Det är jag ganska övertygad om. Kan man undvika den snedfördelningen av vården? Innan man sjösätter den här typen av reformer måste man göra en utvärdering av de reformer som man har genomfört under . Man kan titta på . har man jobbat med valfrihet och etableringsfrihet, och ojämlikheten har ökat och inte minskat. Tycker inte Liberalerna att det skulle vara bäst att göra en utvärdering innan man kör vidare på den här linjen, vilket man nu kommer att göra genom dagens beslut? 29 (L) replik: Tack, ledamoten, för frågan! Självklart ska det göras utvärderingar! Det ska göras utvärderingar inför förändringar, och det ska också göras utvärderingar efter förändringar och när man inte har för avsikt att förändra någonting alls. Det ska göras för att säkerställa att det är fakta som styr hur vi leder detta land och hur vi leder sjukvården på nationell, regional och, vad gäller hemsjukvården, nivå. Så är det absolut. Sedan måste jag säga att det här med att skillnader ökar kan vara mycket dåligt. Men det kan också vara något som inte är dåligt. Om ledamoten får mer och jag får mer har skillnaden mellan oss ökat. Är det dåligt – vore det bättre att ingen av oss fick någonting alls? Jag skulle nog vilja säga att om vi sätter som ett mål vid slutet av en mandatperiod eller i den utopiska, perfekta sjukvården att en sjuk människa själv ska kunna styra sitt liv så mycket det är möjligt och alltid veta att hon är trygg får alla våra beslut sedan ledsagas av detta mål. Då kommer fakta och målet egenmakt att styra oss mot när det passar att privata aktörer hjälper oss och när det helt enkelt inte är en möjlighet. Det viktiga för mig är att sjuka människor ska vara väl omhändertagna och inte förlora inflytandet över sitt eget liv när de får en diagnos. 30 (V) replik: Jag har ytterligare några frågor. Det är ju sjukast först som gäller. Är det inte lite märkligt då att vårdcentralerna i är etablerade på ett sådant sätt att de som är friskast har en ökad tillgänglighet till vårdcentraler jämfört med områden där man har en större ojämlikhet och större ohälsotal? Är inte det väldigt märkligt? Ni i Liberalerna är ansvariga för utvecklingen i . Borde man inte ha gjort någonting åt den ökade ojämlikheten? Vi har sett att den ökade privatiseringen har lett till enorma pengauttag. har sålts till det franska företaget . Det gick loss på 12,1 miljarder. Bottenplattan är förstås svenska skattepengar. Borde det ändå inte finnas en gräns för de här företagens möjligheter att etablera sig på så sätt att de kan casha ut maximalt med pengar? Vi vet alla att om och de här andra stora vårdföretagen hade etablerat sig på ett helt annat sätt i – mer i , , , och så vidare – hade pengauttaget blivit mindre. Är det inte den typen av utvärderingar som borde ha föranlett det här beslutet och legat till grund för vidare privatiseringar? Om man ser att ojämlikheten ökar med den här typen av system, borde det inte vara själva bromsen, och så kunde man tänka ut något annat klokt? Om man har sett att privatiseringar leder till minskad jämlikhet i borde det ändå bli stopp . 31 (L) replik: Tack, ledamoten, för frågorna! Till att börja med har det gjorts förändringar av ersättningssystem – det kan handla om att man lägger till Care eller sjukdomsbörda – för att på olika sätt se till att vården ska styras mot de patienter som verkligen behöver vård och inte mot människor bland oss som vill ha vård men inte behöver det. Det är det första svaret. Det andra gäller vinster i välfärden. Det här gör mig faktiskt förvirrad. Vad är vinster i välfärden? Vad är vinst på skattemedel? Elbolagen kan sälja el till sjukhus och vårdcentraler, och de får ta ut hur mycket vinst de vill. De som tvättar kläderna, sjukhusfiltarna och fönstren på sjukhusen får ta ut hur mycket vinst de vill. Man får göra vinst på sjukhusmaten. Man får göra vinst på att sälja ambulanser – det är tur. Annars hade vi inte haft några ambulanser. Men när det gäller kvinnodominerade yrken som är närmast patienterna ska vinst vara förbjudet. Jag begriper inte ledamoten logik och kullerbytta när hon kommer fram till den slutsatsen. Vi har vinster i absolut all välfärd, förutom i just denna. 32 (MP): Vilken gedigen kompetens som sitter i den här kammaren. Jag skulle tro att alla ni som har varit uppe i talarstolen före mig har jobbat med de här frågorna hela era liv – fantastiskt! Det är därför vi kan komma fram till så mycket kloka saker. Vi debatterar alltså sjukvårdsfrågor . Ansvaret för de frågorna ligger först och främst på regioner och landsting. Men vi har också ett nationellt ansvar. Jag måste säga tack till , min socialdemokratiske kollega som har varit landstingsråd i väldigt . Han har fullkomligt briljerat i denna debatt. Jag kommer inte att gå in på djupet i alla hälso- och sjukvårdsfrågor. Jag tänker i stället försöka höja blicken. Vi har en ohälsa i vårt samhälle som inte bara är statistik och därmed inte en uppgift för bara hälso- och sjukvården. Många sjukdomstillstånd kommer förmodligen alltid att finnas i vården även om utvecklingen går framåt. Men det finns också många sjukdomstillstånd som vi har funnit botemedel för. Det gäller dock långt ifrån alla. Även om vi lever och kan bota fler sjukdomstillstånd är vi i den väldigt olyckliga situationen att vårt samhälle och vår livsstil skapar ohälsa. En stor och viktig del som visar att vi är på fel väg är den psykiska ohälsan. Vi kan bara inte acceptera att psykisk ohälsa är den vanligaste orsaken till sjukskrivning. Men det ser faktiskt ut på det sättet. kom uppgifter om att 1 miljon människor i äter antidepressiva läkemedel. 1 miljon är ganska många. är ett rikt land. Vi ligger högt på skalan, oavsett hur man mäter. Vi måste kunna göra något annorlunda. Det är särskilt oroande att den psykiska ohälsan bland unga ökar. Den uppmätta ökningen av antidepressiva läkemedel är till exempel störst bland barn och unga. Och värst är det för flickor. Av alla flickor i åldern 15–har ätit antidepressiva läkemedel. Det går säkert att ta till andra insatser och komma fram tidigare till dem som behöver hjälp, så att det inte behöver gå så långt som att man behöver medicinera, även om det är viktigt i vissa fall. Jag är glad över att vi i januariavtalet, överenskommelsen med och Liberalerna, har kommit fram till en punkt om att jobba kraftfullt med den psykiska ohälsan. Psykiatrin och elevhälsan ska stärkas. Barn- och ungdomspsykiatrin ska bli köfri. Vi ska också utreda en ny vårdform där patienter snabbt kan få hjälp med lättare psykisk ohälsa. Allt det här är väldigt viktigt och bra. De som har problem behöver få hjälp. De måste få stöd snabbare än . Parallellt med det är det i ett bredare perspektiv minst lika viktigt att vi hittar sätt att främja psykisk hälsa och inte tvärtom. En del människor kommer alltid att må psykiskt dåligt i olika skeden av livet. Det hör till livet. Men vi har nått långt i vår forskning och vet att man också kan leva ett väldigt bra liv, även om man drabbas av psykisk ohälsa. Den psykiska ohälsan kan dock även motverkas. När man kan göra det ska man också göra det. Till exempel tycks ett övermäktigt, stressigt arbetsliv som man inte lyckas stänga av vara en stor anledning till att många mår dåligt . politik innebär att vi vill att människor ska få mer makt över sin tid. Vi vill genomföra reformer som sänker normalarbetstiden och ökar människors möjligheter att påverka sin arbetstid och sina arbetsvillkor. Vi är glada att frågan om utvecklingstid finns med i den överenskommelse som vi har slutit med C och L. Det kommer att hjälpa människor att kanske ändra livsstil och arbetsinriktning, om man känner att man behöver det för att må bättre eller av den enkla anledningen att man vill ändra inriktning på sitt arbetsliv. Sättet på vilket vi lever hänger tydligt samman med sjuktalen för ohälsa. Bakom sjuktalen finns människor inom hälso- och sjukvården. Det skulle innebära stora vinster för både enskilda och samhället om den stressrelaterade ohälsan minskade i samhället. Därför måste vi också titta på alla som jobbar i hälso- och sjukvården. De har en enorm arbetsbelastning. Vi behöver öka möjligheten för dem att ha ett drägligare arbetsliv. Det är dessutom inte sällan just kvinnor som drabbas. Jag vill också säga något om klimatet kopplat till ohälsa. I vilken grad ungas framtidstro och optimism skadas av klimatfrågan är svårt att säga. Men det finns absolut där. kom ett upprop från 171 psykologer och psykoterapeuter där de ställer krav på ett aktivt lösningsfokus hos vuxenvärlden och beslutsfattare kopplat till risken för stigande psykisk ohälsa hos unga. Världsnaturfonden och har också gjort en undersökning, även om det var . De såg då väldigt höga orossiffror hos barn mellan när det gäller klimatförändringarna. Det är inte alls konstigt. Känslan av sammanhang och mening är otroligt viktiga komponenter. När så allvarliga saker som hela vår existens står på spel, som vi ser det , är det inte konstigt att många barn och ungdomar, även vuxna, reagerar. har faktiskt ganska rätt i sin kritik. Det går för långsamt. Det är inte heller en slump att har blivit en ikon över hela världen. Folk oroar sig. Och det finns fog för det. Att vården ska vara jämlik är också en viktig grundbult i det demokratiska samhället. Det har med tilltron till och kittet i vårt samhälle att göra. finns det klara utmaningar på området. Därför är den utredning som regeringen har tillsatt, Styrning för en mer jämlik vård, väldigt viktig. ska den slutredovisa sitt resultat och sin slutanalys. Även i andra utredningar har frågan lyfts upp. Det är förstås en av de viktigaste aspekterna att ha med sig inför de förändringar som vi ser framför oss i hälso- och sjukvården. Det här är ett mångfacetterat område som rymmer den nära enkla vården och den mer kvalificerade vården. Det är regionerna som har ansvaret. ser möjligheter till stora vinster om yrkesgrupper kan samverka på nya sätt. Om forskningen finner lösningar på några av de stora sjukdomstillstånden kan det också ändra förutsättningarna i ett slag. Digitala lösningar ska också leda framåt. Här har vi bara sett början på något som kommer att revolutionera ganska mycket. Vi vill också se en utveckling där brukare och patienter i allt större utsträckning deltar i sitt eget uppföljningsarbete. Med de orden vill jag yrka bifall till reservation 32. 33 (V) replik: I det 73-punktsprogram som regeringen har tagit fram tillsammans med och Liberalerna återkommer kömiljarden. Jag undrar hur den kan få personalen inom hälso- och sjukvården att må bättre och komma tillbaka. Det har ju visat sig att det finns en väldig stress inom personalgrupper. Ekonomiska incitament som får personalen att springa fortare ökar snarare stressen. På vilket sätt kan kömiljarden, enligt , främja personalens just nu väldigt skakiga situation inom hälso- och sjukvården? 34 (MP) replik: Tack, , för en väldigt viktig fråga! Som du säger är det väldigt tungt och stressigt att arbeta inom vården. Det måste vi komma till rätta med. Kömiljarden syftar mer till att man snabbare ska få vård. Anledningen till att vi nu lägger fram en ny variant av kömiljarden än den som Alliansen hade är att vi såg att den slog fel. Man tog mest hand om de lättare fallen då det såg bra ut i statistiken. kommer vi att se till att även multisjuka och kroniskt sjuka personer får bättre och snabbare hjälp. Man måste också jobba på andra sätt. Kömiljarden syftar ju till att patienterna ska komma fram snabbare. Det vi talar om handlar om hela sjukvårdens struktur och om att vi måste satsa mer resurser på dem som jobbar inom sjukvården. Jag är lika besvärad som över hur det ser ut på i . Där avskedar man nu personer, vilket är en ren skandal. 35 (V) replik: Jag vill bara påpeka att sitter i Region . Det här med kömiljard är alltid intressant. Vi har inte sett slutversionen av er tillskruvade kömiljard och väntar med spänning på hur den ska gestalta sig. ingår ju i den grupp som har tagit fram 73-punktsprogrammet om vad som ska göras. Men i det nämns inte specifikt att det behövs vansinnigt stora personalsatsningar. Det tror jag är nyckeln till att få vården att svänga tillbaka till något slags normalläge. De tomma vårdplatserna, de långa köerna, kaoset på akutavdelningar och så vidare handlar om en stor personalkris inom vården, mer än om en vårdkris. Här behövs manifesta flöden in till personalen. Hur länge tror , fru talman, att vi får vänta innan vi ser resultat och det blir mer resurser ut till regionerna så att de kan bygga en mer patientsäker vård? 36 (MP) replik: Fru talman och ! Jag vet att sitter i styret för Region . Det har vi inte gjort tidigare, utan vi är ganska nya där. De problem som man har dragits med vad gäller har pågått , och då har vi suttit i opposition. Att satsa på sjukvårdspersonal handlar också om att få fler att utbilda sig och fler att stanna kvar. Det handlar vidare om strukturer och hur man arrangerar arbetet men också om att vi just nu har haft en väldigt speciell situation under detta år. Vi har styrt på en servettskiss fram till dess att vi kunde lägga fram en vårändringsbudget. Den kan tyvärr inte täcka upp för alla de nedskärningar som skedde genom servettskissen. I den valde man ju att satsa mer på att minska skatteintäkterna i stället för att satsa på vården, vilket bevisligen behövs. (forts. § 8) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då statsministerns frågestund skulle börja. § 5 Statsministerns frågestund Skälen till avsättandet av generaldirektör 37 (M): , några månader före valet, avsattes plötsligt generaldirektören vid , . Formerna och skälen för detta var redan då mycket oklara. Först påstod det ansvariga statsrådet, , att det fanns samsyn mellan regeringen och Begler, något som förnekades av själv. Därefter påstod att varnats under samtal som skulle ha pågått . Ingenting tyder på att det heller är korrekt. När fick veta att protokoll hade lämnats till medier varnades för ”allvarliga konsekvenser”. I två brev beskriver nu den tidigare generaldirektören, den tidigare rättschefen och den tidigare internrevisorn vid med betydande precision varför svar i KU:s utfrågningar inte kan vara korrekta. Det som har framkommit är utomordentligt allvarligt. Allting talar för att har avsatt en generaldirektör av politiska skäl och därefter inte hållit sig till sanningen när detta skulle förklaras. Många har efterfrågat en sanningsenlig förklaring, men har inte klargjort de egentliga skälen till den omedelbara avsättningen av . Min fråga till statsministern blir därför: Kan nu i denna kammare en gång för alla reda ut regeringens verkliga skäl till att generaldirektören avsattes från sitt uppdrag? 38 Statsminister (S): Som mycket väl vet pågår ett arbete inom med ett antal ärenden, inklusive detta. Jag ska inte föregå det arbetet. Statsrådet har förklarat inför hur hon ser på ärendet och anledningen till detta. Det är det som gäller. avvaktar vi utlåtande. Svaret är att jag dessvärre inte kan göra mer. 39 (M): förtroende för ett statsråd prövas inte i . Jag konstaterar att inte heller statsministern ger något begripligt eller meningsfullt svar på den fråga som förr eller senare måste besvaras. Jag ställer min fråga igen: Vilka var de egentliga skälen? makt att avsätta statsråd ska inte användas lättvindigt. Men agerande undergräver integriteten och oberoendet för statsförvaltningen i . Det är sådant som brukar ske i länder som brukar kritisera. Vårt tålamod är slut. Vårt förtroende är förbrukat. Från sida yrkar vi i enlighet med reglerna om misstroendeförklaring i 13 kap. 4 § regeringsformen på att ska förklara att socialförsäkringsminister inte har förtroende. 40 Statsminister (S): Det finns inget annat svar än det som jag har gett. behandlar nu ärendet. Vi får avvakta det utlåtandet. Tillsättandet av nya ordförande 41 i (SD): är det val till . Ett av uppdrag är att utse ordförande tillsammans med ministerrådet och medlemsländernas regeringar. har deklarerat sitt stöd för kandidaten . har gett uttryck för att han vill införa minimilöner i hela , vilket skulle slå undan benen för den svenska modellen med kollektivavtal. Han har uttryckt stöd för att ge Europeiska unionen beskattningsrätt. Han har gett uttryck för att han tycker att Europeiska unionen i ännu större utsträckning ska ta emot migranter som kommer över . Han har motsatt sig den typ av gränskontroller som införde för att skydda vårt samhälle från systemkollaps i migrationskrisens spår. Min fråga till statsministern är: Hur ska de svenska väljarna kunna lita på att det som statsministern och regeringen säger sig verka för inom Europapolitiken är det som man i själva verket kommer att verka för, när man vill ge väldigt stor makt till personer som står för det rakt motsatta mot det som regeringen säger sig strida för? 42 Statsminister (S): Jag har precis ätit lunch med . Vi diskuterade utvecklingen i och naturligtvis också det som kommer att ske under nästa lagstiftningsperiod. har inga som helst förslag på att flytta några ytterligare beslutsbefogenheter från länderna till . Däremot är , precis som många andra, naturligtvis angelägen om att ska präglas av effektivitet och en stark inre marknad med fri rörlighet, som är en tillgång för oss i en världsekonomi, men också av att det finns en social dimension i hur fungerar – det är trots allt människorna som den här unionen är till för. Vi ska göra det bättre för människor. Men det innebär inte på något sätt att man förflyttar makt från nationerna till . Svaret på den frågan är ganska enkelt: Det finns inga förslag på att flytta någon ytterligare beslutsbefogenhet till . 43 i (SD): säger uppenbarligen andra saker i offentliga debatter än vad han säger på luncher med statsministern. Att till exempel ge Europeiska unionen beskattningsrätt tycker jag är att flytta makt till Europeiska unionen. En annan fråga, den kanske viktigaste frågan i Europapolitiken just , handlar om den hotande budgetökningen och hotet om en kraftig ökning av den svenska EU-avgiften med kanske . Det är någonting som skulle få förödande konsekvenser för svensk välfärd, svensk trygghet och svenska möjligheter att bekämpa brottslighet, upprätthålla ett fungerande gränsskydd och så vidare. Jag undrar om statsministern tror att valet av en federalist som kommer att gynna eller missgynna strävan att hålla tillbaka en budgetökning inom unionen. 44 Statsminister (S): Jag återgår till frågan om överstatlighet. säger att han tror att vi behöver ha minimilöner för att löntagare ska ha ett rimligt skydd för hur lite de kan tjäna, men inte att det nödvändigtvis ska vara på Europanivå. Han ser helst att man gör det på nationell nivå och att man också gör det mellan parterna. Det är helt enligt den svenska modellen. Det stärker den svenska modellen. Diskussionen om budgeten kommer att bli väldigt hård, men inte beroende på utan av helt andra skäl. Regeringen har varit väldigt tydlig med att vi nu när EU kommer att ha en medlem mindre helt enkelt måste anpassa utgifterna efter det. Vi ska naturligtvis inte acceptera några vidlyftigheter som innebär en rejäl ökning av den svenska avgiften. 45 (C): I debatten inför EP-valet har de stora och snabba klimatförändringarna, som drastiskt kommer att påverka möjligheterna att leva och verka på jorden, kommit i centrum. Det gläder mig och . Men ett annat stort och globalt hot har tyvärr kommit i skymundan. På våra nyföddhetsavdelningar i uträttas mirakel. Vi är världsledande när det gäller att få för tidigt födda barn, vissa så små som , att överleva. Men över de neonatala intensivvårdsavdelningarna sprider sig ett mörkt moln: bakterier som kan bekämpas med antibiotika. Ett antal barn har redan fått sätta livet till. Vi måste i , och världen agera kraftfullt och snabbt. Annars riskerar vi att få en situation där sjukdomar som lunginflammation inte längre kommer att kunna botas. I det värstascenario som forskarna har tagit fram talar man om att det om några decennier kommer att vara upp till 10 miljoner människor som dör på grund av antibiotikaresistens. Det är fler än det antal människor som dör av cancer och trafikolyckor. har världens länder framgångsrikt kunnat samlas kring globala avtal. Jag tänker på 2015 gällande klimatet. Detta har gjort skillnad på riktigt. Med konkreta, bindande mål kan man åstadkomma förändring, och så måste nu även ske när det gäller det andra riktigt stora globala hotet mot mänskligheten, nämligen antibiotikaresistensen. Min fråga till statsministern är: Vilka skarpa åtgärder ska vidta för att stoppa utvecklingen av antibiotikaresistens? 46 Statsminister (S): Detta är ett oerhört viktigt ämne. Går det fel här är risken fruktansvärt stor för allvarliga konsekvenser, så detta är ett ämne väl värt att ta upp . Vad vi behöver göra är att se till att vi i fortsätter på den inslagna vägen och är ytterst sparsamma med användning av antibiotika. Där ligger vi långt fram och är ett föredöme. Nästa steg är naturligtvis samma sak i Europeiska unionen. Skillnaden i fråga om antibiotikaanvändning är, som vet, otroligt stor, och vi måste strama åt regelverket för att få en mer harmoniserad användning, på en låg nivå. Jag tycker mig höra att fler nu fylls av denna insikt – att detta behövs. Vi måste ligga på för att EU ska få ett skarpare regelverk och sedan också använda EU som en plattform i det globala perspektivet, för detta är en global fråga.