prot · H60951 · 2019-02-12 00:00:00 — Det är ett faktum, och det har vi granskat i en särskild granskning av sommarens bränder. Vi kan konstatera att det var 7 000 bränder , vilket jag tror är mer än vi haft i modern tid. De flesta släcktes effektivt, men på vissa ställen skedde inte det. Då var just tidsaspekten helt avgörande, både i ledning och styrning och när det gällde de luftburna insatserna. När helikopterarbetet fungerar och kan komma igång snabbt kan man släcka tidigare. Jag delar alltså verkligen interpellantens beskrivning av problematiken. Jag vill börja i änden med vad som händer inför den kommande sommaren, för det tror jag att många som lyssnar på debatten funderar på. Just nu upphandlar MSB och den europeiska krisorganisationen helikopterresurser som kommer att stå till förfogande . Det är alltså någonting vi inte hade och som vi kommer att ha den här sommaren. Det exakta utfallet av dessa förhandlingar kan jag inte kommentera innan de är klara, men jag ser det som ett viktigt tecken. MSB har redovisat att de just nu genomför den här upphandlingen för att ha en starkare egen kapacitet genom att ta hjälp av de privata bolag som finns i . Det är den ena delen. Den andra delen handlar om kommunernas kapacitet, vilket det frågades om. Har de egentligen den ledningskapacitet som krävs? slutsats är att de inte har det, och det gäller framför allt de mindre kommunerna. Både den utredningen och utredningen om sommarens bränder har föreslagit att lagstiftningen måste ändras: Kommunerna måste in i samarbeten om ledningsstrukturer som gör att de kan hantera mer komplexa och stora bränder. Jag tror att detta förslag skickades ut på remiss i går, och när remissomgången är slut är tanken att vi så snabbt som möjligt ska återkomma till med lagstiftning. Jag tror nämligen att vi måste rätta till lagen i den här delen så att även små räddningstjänster kopplar upp sig mot organisationer som har förmågan att leda. När det gäller frågan om jag är öppen för att MSB ska få ett större mandat är svaret ja. Det har nämligen också kommit fram i förslag. har förändrat lite grann hur detta skulle vara utformat, men det finns en inriktning där att MSB ska få den formella möjligheten att prioritera resurser, avhjälpa och vara med och stödja styrning och ledning. Det gjordes ; MSB steg fram och tog en roll som inte helt tydligt framgår , men räddningstjänsten uppskattade de facto detta. Jag tror att det är viktigt att vi får en lagstiftning som speglar de behov som finns på detta område. Jag återkommer gärna i de andra delarna. Jag tycker dock att det här är en viktig fråga, och det är en prioriterad fråga för mig att snabbt återkomma med lagstiftning till kammaren så att vi kan ha en starkare generell beredskap för stora olyckor eller bränder . 83 (KD): Jag tackar för svaret. Jag tycker att det statsrådet säger är glädjande, inte minst det sista han nämnde om att ge MSB den rollen. Generaldirektören har gett interiörer, och han åberopar sin maggropskänsla som anledning till att han åkte upp . Det låter ju som på film, höll jag på att säga. Vi kan inte ha det så i , fru talman, och särskilt inte med tanke på att av består av skog. Vi har störst andel skog i . Då måste vi ha resurser. Det är jättebra att vi får hjälp, och vi är tacksamma mot , , och alla andra som gjorde insatser. Men vi måste se till att skärpa upp detta och se till att vi i stället är de som kan ställa upp och hjälpa andra. Det har ju kostat väldigt mycket; det har kommit fram att branden kostade ofattbara 1 miljard. Nästan lika mycket kostade det 2014. Det som gnager är att en väldigt stor del av erfarenheterna fanns redan då. Det är alltså fara i dröjsmål om detta nu ska dröja ännu längre. Därför är jag glad för denna inriktning och hoppas att det nu kan få bli så. Det kan nog vara viktigt att titta på det här. Jag har redan fått signaler från en rad aktörer i branschen om att man är orolig över det som har gått ut från MSB. Det talas om en ganska låg summa för ganska många helikoptrar i en fast ersättning. Här finns det nog anledning att åter titta på . De har 22 helikoptrar, antingen egna eller sådana som de har upphandlat. Detta är också något som MSB själva pekar på. Det är viktigt att detta nu följs upp så att det blir egna resurser. Det finns en annan aspekt som också kommer fram, nämligen det man kallar den kommunala självrisken. Räddningsledare kan överskrida sin budget om det uppstår skogsbränder under en sommar, och för små kommuner kan det bli oacceptabla summor. Jag tycker att man måste se över detta. Man skickar, återigen, överdrivet mycket resurser i början, så att vi alla ska bli vinnare. När det gäller den miljard som brann upp 2014 eller den miljard som brann upp ligger det så ohyggligt mycket i den andra skålen. Vi måste också se att ansvaret blir för tungt när det ligger på lokal nivå. Detta är någonting som jag hoppas att regeringen kan ta initiativ till, så att vi den här gången lär oss av alla tidigare misstag. Ministern sa i svaret att regeringen följer utvecklingen. Det är bra, men det är viktigt att alla dessa olika delar får mynna ut i konkreta åtgärder som gör att vi har en helt annan beredskap när vi kommer in , i synnerhet när det gäller att kunna använda våra helikoptrar. Då kommer också Försvarsmaktens del in. 84 Statsrådet (S): Jag börjar med helikopterfrågan, eftersom det kom ett förslag från MSB om hur man både på kort sikt och – framför allt – på medellång och lång sikt ska hantera denna fråga. De föreslår att man ska gå in i ett förfarande där man också är med och upphandlar denna typ av starkare stöd från luften som inte bara handlar om helikoptrar utan också, i samarbete med den europeiska strukturen, om de plan som kan behövas. Jag tycker att de har lagt fram ett intressant förslag om hur man ska jobba med detta långsiktigt. Men återigen: Upphandlingar pågår just , från både MSB:s och EU:s sida, om brandbekämpning från luften redan inför den kommande sommaren. Vad gäller försvarets resurser tror jag att det är viktigt att se att försvaret ska dimensioneras utifrån sina uppgifter. Deras uppgifter handlar ju om att klara ett väpnat angrepp och en krigssituation. Jag tror att de flesta inser att det är detta som måste vara inriktningen på försvarets verksamhet och att det är detta som är uppgiften. Däremot finns det möjlighet att avropa och få hjälp av Försvarsmakten, och de är skyldiga enligt lagen att ställa upp. Som sas av interpellanten är antalet helikoptrar egentligen inte det som begränsar Försvarsmaktens möjlighet att komma till hjälp i dessa situationer, utan det är möjligheten att koppla på brandbekämpningsutrustning och – ännu mer – de besättningar som är utbildade för detta och som kan vara uppe och snurra kontinuerligt i luften. Det är ju detta – att man har tillräckliga personella resurser – som behövs vid större och längre insatser. Vi upplever att Försvarsmakten gjorde väldigt stora insatser och hade en ambition att hjälpa till, trots att vi vet att de behövde kalla in ganska mycket personal som kom in och gjorde stora insatser för detta. Personalresurserna var den springande punkten, inte egentligen antalet helikoptrar. Men det är väl rimligt att vi försöker att hitta en ordning där vi också försöker att samutnyttja statens resurser så långt det är möjligt. Det finns dock en del begränsningar i detta som kanske inte har att göra med antalet helikoptrar utan med deras personal och besättningarnas utbildning. Jag vill säga något , för att vara lite mer konkret igen. MSB har tillförts i budgetpropositionen . Det handlar om att stärka stödresurserna till kommunerna. Precis som interpellanten sa tror jag att det är viktigt att räddningstjänsterna basalt har resurser och förmåga att hantera bränder i hela – annars, om inte den lokala räddningstjänsten har förmåga att hantera sina bränder, gör vi hela systemet en otjänst. Vi kompletterar alltså stödresurserna. Man köper in materiel för skogsbränder. Man köper in mobila basstationer för så att man ska ha fler att placera ut i områden där Rakelsystemet inte funkar, och man ger också stabs- och ledningsstöd. Detta är MSB:s ökade resurser . Dessutom har man fått för utbildningsverksamheten så att man kan utbilda fler brandmän runt om i för att ha en bättre beredskap för skogsbränder. Detta var några av de konkreta saker som interpellanten efterfrågade för att vi ska ha starkare beredskap . 85 (KD): Jag tackar för svaret. Jag tycker att det är väldigt positivt – om det nu blir verklighet – att det blir en myndighet som får ta befälet över de resurser vi har. Man kan påminna om att regeringen har gett Försvarsmakten uppdraget att beredskapssätta helikoptrar för polisiära behov. Där utför Försvarsmakten en uppgift, och det är ju bra. Försvarsmarsmakten har 33 helikoptrar. Särskilt , som det finns ett femtontal av, är sådana som är fenomenala. De kan landa och gå upp överallt. Varför inte också se till att det alltid finns en brandtunna vid dessa och ge Försvarsmakten denna möjlighet att hjälpa till? Sedan har vi frågan om . Måste inte de också få den här kroken, som jag har talat om så i denna kammare? Det borde vara självklart att den ska finnas där, så att man kan hjälpa till. Det stämmer att Försvarsmakten gjorde stora insatser, men det är ändå en väldig skillnad om man får uppgiften. Förut var det så i att man hade i uppgift att ha den beredskapen – inte vid små bränder, men när det civila samhällets inte räckte till. Om regeringen har gett Försvarsmakten i uppgift att hjälpa polisen vore det inte konstigt utan tvärtom naturligt, fru talman, att vi använder de resurser vi har. Helikoptrar är dyrbara och viktiga i brandbekämpningen. Då måste vi använda dem på effektivast möjliga sätt också när det gäller detta. 86 Statsrådet (S): Detta är, återigen, en viktig interpellation. Det är viktigt att vi både stärker vår beredskap och långsiktigt hittar ett system där kommunerna klarar av dessa insatser. De små kommunerna klarar det inte på egen hand, så de måste samverka med andra kommuner. Jag tycker också att MSB bör få en viktigare roll och en central roll i att stödja detta. Där tror jag att vi är överens. Jag vill ge en kommentar om Försvarsmakten, så att det inte råder någon osäkerhet om detta. Försvarsmakten är enligt lag skyldig att hjälpa till vid större olyckor, också med sina helikopterresurser, om det inte allvarligt hindrar deras vanliga verksamheter. Jag tror inte att någon av oss vill tvinga Försvarsmakten att göra någonting om det hindrar deras vanliga verksamhet, som är att skydda som nation. Det uppdraget finns alltså där. Det gäller att hitta rätt metoder för det och att se till att det fungerar, men lagstödet finns. När det gäller frågan om helikopter är det samma lagstiftning som gäller där. Där är MSB lite mer tveksamma till utvecklingspotentialen. De har skrivit om det här , så vi får väl läsa det tillsammans. Men menar att eftersom de har hela sjöräddningsuppdraget, som måste fungera 24:7, är de mer tveksamma till att använda just den resursen. Det är ofta så att det kommer i konflikt med den vanliga verksamheten som måste fungera. Läs gärna rapporten, så kanske vi återigen kan ha en interpellationsdebatt lite längre fram! Men MSB har också kommenterat helikopter i den rapport som kom . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2018/19:15 om översyn av vapenlagstiftningen 87 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att förenkla och underlätta för svenska vapenägare. Den svenska vapenlagstiftningen syftar till att skapa kontroll kring hanteringen av skjutvapen. Den håller internationellt sett en hög skyddsnivå som jag anser bör bibehållas. Inom pågår ett arbete med att anpassa svensk rätt till EU:s nya vapendirektiv. Direktivet syftar till att skärpa det befintliga vapendirektivet, mot bakgrund av inträffade terrorattacker, och till att motverka att skjutvapen missbrukas i brottslig verksamhet. vapenlagstiftning uppfyller i många avseenden redan de krav som ställs i direktivet. Regeringen har i en lagrådsremiss föreslagit att ändringarna ska genomföras på miniminivå, det vill säga att förslagen inte går längre än vad direktivet kräver. Utöver genomförandet av EU:s nya vapendirektiv pågår ett arbete med att bereda de förslag som en utredare tagit fram som gäller tillståndsprövningen för vissa vapendelar. Förslagen avser bland annat en förenkling när det gäller tillståndsplikten för ljuddämpare och en utökning av den så kallade vapengarderoben. har tidigare fått i uppdrag av regeringen att utveckla sitt arbete med vapentillstånd och har genomfört en rad åtgärder. Bland annat har ett digitalt ansökningsförfarande införts, och ärendetyper har omfördelats mellan polisregioner. Myndigheten har i uppdrag att redovisa statistik över handläggningstiderna till regeringen. Jag kommer att fortsätta följa utvecklingen liksom pågående arbete med att utveckla handläggningen av vapentillstånd. 88 (M): Jag tackar för svaret. Syftet med min interpellation var att jag ville ha reda på vad som ska hända och vilka förenklingar som ska göras för att underlätta för landets jägare och sportskyttar att få sina licenser. har gjort flera tillkännagivanden om att se över vapenlagstiftningen och minska handläggningstiderna för licenser. får många av våra jägare och sportskyttar vänta orimligt länge på att få ut sina licenser och kunna utöva både jakt och sportskytte på ett rimligt sätt. Dessutom har gjort ett tillkännagivande om att inrätta en ny viltmyndighet. Inte heller detta har levererats av regeringen, utan det påstås att det utreds. Kanske kan ministern i nästa inlägg ge svar på när ett förslag om detta kommer. Den här interpellationen handlar framför allt om en förenkling. Det ministern levererar till mig är att det EU-direktiv som är ute på lagrådsremiss har man lyckats krångla till mer än vad EU kräver. Här hade man en möjlighet att minska femårslicenser. Man hade inte behövt lägga vissa vapen i kategori A direkt, utan man hade kunnat gå på den linje som förhandlades fram i EU. Ändå har man valt att överimplementera detta EU-direktiv i lagrådsremissen. Min önskan är att regeringen börjar se över detta innan det hamnar i skarpt läge och blir nedröstat i riksdag. I valrörelsen talade alla om att EU-direktivet inte skulle drabba landets jägare och sportskyttar. Trots detta kommer det här förslaget. Vapensverige har tydligt pekat på de missar som regeringen har gjort i det här arbetet. Vi ska ha klart för oss, fru talman, att jägare och skyttar har de högsta kraven på utbildning, kunskap, lämplighet och förvaring. Och landets jägare och skyttar är laglydiga, annars hade de inte fått ha några vapen – så enkelt är det. prövas om landets vapenägare är lämpliga eller inte. kan polisen hämta deras vapen om de gjort sig skyldiga till eller misstänks för ett brott. EU-direktivet säger att vi ska ha femårslicenser igen. Vi har de hårdaste kraven i hela EU. Vi prövar vår jägarkår och vår sportskyttekår . I EU föreslår man att de ska prövas vid nyansökningar. I detta läge hade det varit möjligt att plocka bort femårslicenserna sett till de skarpa krav vi redan har i . Detta har EU också ansett vara fullt rimligt. Jag tror att jag läste någonstans – jag kan ha fel – att till och med regeringens utredare har sagt att vi uppfyller kraven, så vi skulle inte behöva ha kvar femårslicenserna. Ändå väljer regeringen att gå fram med femårslicenserna. Min fråga är: Anser ministern att förslagen i lagrådsremissen för implementering av EU-direktivet fullt ut är nödvändiga? Är de verkligen nödvändiga? Kräver EU detta fullt ut? Anser ministern att förslagen kommer att underlätta för landets jägare och skyttar? Vad jag är ute efter är vad vi kan göra i detta läge för att faktiskt underlätta för landets jägare. Och avser ministern att ta strid och begära undantag från några delar i EU-direktivet om det anses nödvändigt? 89 Statsrådet (S): Tack, interpellanten, för frågan! Vi är just nu inne i beredningen av förslagen om att underlätta för vapenägare. De underlättande delarna handlar om det som vi har talat om förut och som utredningen har kommit med: ljuddämpare, en utökning av vapendelar i så kallade vapengarderober och kortare ledtider. Både regeringen och har uttalat att vi måste få ned ledtiderna. Däremot hoppade jag inte över vapendirektivet i svaret, för om jag hade gjort det tror jag att hade fått höra att det här i viss mån kanske gör det lite krångligare. Det var därför jag valde att ändå ta med det i svaret. Från sida var vi otroligt aktiva i förhandlingarna i . Det var en lång rad förslag som vi lyckades både förhandla bort och tona ned för att få dem att förstå att har ett system som är välfungerande. Men har vi kommit dithän att vi måste implementera vapendirektivet, och egentligen skulle vi redan ha behövt implementera det. har talat om att bötfälla för att vi just nu inte implementerar en lagstiftning som vi måste, vilket gör att vi just nu är i en fas där vi måste implementera EU:s vapendirektiv i svensk lagstiftning. Då är vår bedömning att det vi går fram med nu är en minimiimplementering. Vi vill inte gå längre och tvinga på nya regler som vi inte måste införa. Det är vår utgångspunkt. Sedan innebär det kanske inte ett jättestort åtagande för de flesta jägare, även om tillståndsprövningen, femårsgränsen, är ett extramoment. Däremot innebär det en del stök och bök för sportskyttet och målskyttet. Vi kan inte komma ifrån att beskriva det så eftersom vapendirektivet ställer dessa krav. Vi försöker nu implementera vapendirektivet för att inte hamna i en bötfällningsdiskussion där eller ytterst våra rättsvårdande myndigheter måste betala till EU för att vi inte sköter våra förpliktelser. Men vi ska inte göra en stor överbyråkrati kring detta. Ett tag minskade ledtiderna ganska snabbt, men ökade de lite igen, vilket interpellanten kanske har följt. Polisens argumentation för detta var att det stora arbetet med vapenamnestin ledde till temporärt något längre ledtider. Men jag hoppas att deras arbete med både digitalisering och förenkling av de här processerna ska leda till att ledtiderna igen kortas. Jag kommer definitivt att bevaka detta och se till att intentioner fullföljs. 90 (M): Jag hävdar med envishet att man går betydligt längre. Det finns flera vapenexperter som har uttalat detta. Här har regeringen försökt passa på att införa lite, lite hårdare regler. Man lägger vapnen i kategori A. Medan EU egentligen kräver att de hamnar i kategori A – krigsmateriel, kanoner och annat – bara när magasinet är i har denna regering sagt att vapen som kan ha ett sådant magasin med automatik hamnar i kategori A. Detta gör att de människor som använder sportskyttevapen inte kan resa med dessa vapen. Även om de delar på dem ligger de i kategori A. Det är en onödig regel. EU kräver inte detta. Det är det som är bekymret. Vi talar om att ha kontroll över vapnen. Vi har daglig kontroll över våra vapen i . Det är ungefär 620 000 vapenägare. körs deras personnummer igenom register och kollas upp. Har någon begått ett brott eller misstänks för ett allvarligt brott plockas vapnet in. Detta system har man inte i EU. Detta system har vi. Till och med er utredare har påstått att detta är fullt tillräckligt. Ändå väljer regeringen att gå fram med femårslicenser. Det innebär att vissa vapen ska prövas för en ny licens , vilket kommer att innebära ännu mer jobb för dem som hanterar vapenlicenser hos polisen. Det kommer att kosta 1 000–per ärende varenda gång och skapa en massa oreda för dessa människor. Om du tränar och tävlar i sportskytte och har åtta vapen med olika femårsnivåer ska du med jämna mellanrum pröva om du får ha kvar dina sportskyttevapen. Ni har hamnat fel. Ni har lyssnat för mycket på fel experter. De har en helt annan agenda än att se till att underlätta, som intentionen ändå är med detta. Vi ligger högt i när det gäller krav, och det är oerhört få vapen av dessa som används i någon form av brottslighet. Ministern tar även upp att EU-direktivet är till för att minska eller komma till rätta med terrorverksamhet. Att jaga lagliga vapen har ingenting med terrorverksamhet att göra, så jag tycker att ministern har valt fel ord där. De lagliga vapnen används inte i terrorverksamhet. Det är krigsmaterielvapen från olika krigshärdar runt om i världen som används i terrorverksamheten. Det är bara att kolla i statistiken. Det hade varit lätt att checka av. Jag måste faktiskt ställa en retorisk fråga till ministern. Förklara för mig, ministern, hur dessa förändringar för vanliga lagliga vapenägare ska minska terrorverksamheten i världen, som ministern antyder i sitt svar! Hur ska terrorverksamheten minska av att vi stryper åt detta för lagliga sportskyttar eller jägare i , sätter lite hårdare regler och gör det omöjligt att vara med i vissa skytteverksamheter? Det finns 619 000 jägare och sportskyttar i landet. De har en oerhört stor kontroll på sig och sköter sina vapen exemplariskt. Ändå väljer regeringen att överimplementera EU-direktivet. Tänk om och dra tillbaka dessa delar ! Då slipper ni få detta nederlag i riksdag. 91 Statsrådet (S): Först vill jag säga att den svenska vapenlagstiftningen på detta område håller en väldigt hög internationell klass. Där delar jag verkligen uppfattning. Det jag talar om är det vapendirektiv som EU har fattat beslut om. Det kom till stånd efter terrorattentaten i , och hela syftet med det är att man ska komma åt de illegala vapnen och den gränsöverskridande handeln med dessa vapen och vapendelar. Det är syftet med förändringarna i direktivet. Vi i kommer inte ifrån att vi måste implementera det direktivet. Vi ligger redan efter. Vi borde ha gjort det. Det har skjutits på, och måste det göras. Vi i regeringen, och de experter vi lutar oss mot, anser att vi gör en implementering av det som måste implementeras av detta. För att vara tydlig vill jag säga att detta inte är det enda vi gör för att förenkla. Det handlar snarare om ljuddämparna. Det är tiderna, vapengarderoben och så vidare som jag tror på allvar skulle kunna förändra och förenkla för inte minst jägarna. Där har vi alltså ett arbete på gång, som jag hoppas att vi kan bli mer överens om. Sedan tror jag att det är viktigt att säga något om det som vi har gjort på sida. De resurser som man har fått tror jag betyder väldigt mycket när det gäller att bekämpa att illegala vapen kommer till . Den vapenamnesti som genomfördes har betydelse. Jag tror att det var 12 000 vapen som samlades in . Detta har betydelse för hur många vapen som cirkulerar. Vi gör nu också en översyn av smugglings- och vapenbrotten. Det behöver alltså göras mer på den illegala sidan, men vi måste tyvärr också implementera det EU-direktiv som var med och påverkade. Jag tycker ändå att det ska sägas i att gjorde det mycket bättre än det ursprungliga förslaget, tack vare hårt arbete och samarbete med inte minst och andra som hjälpte oss att se till att EU-direktivet inte gick alldeles för långt. 92 (M): Om detta blir verklighet riskerar att mista världsmästerskapet, i bland annat dynamiskt , i . Vissa av dessa vapen kommer inte att kunna forslas från och till längre om går den här vägen. Detta handlar om idrottsmän som ägnar sig åt skytteverksamhet. Det handlar om idrottsmän som kanske i sin profession jobbar inom militären, inom polisen och i andra delar och som tränar på olika sätt här i landet. Det är oerhört viktigt för att verksamheten ska fungera i andra delar av landet. Dessa människor är inte inblandade i några brott eller något sådant. De lär veta att skulle de begå det minsta lilla brott förlorar de vartenda vapen. Ändå väljer man att från regeringens sida tro, fru talman, att det helt plötsligt blir lite mindre terrorverksamhet i världen om man skärper detta lite till och ser till att ta bort de dynamiska skyttarna och alltihop. Det är helt fel. Det är det som är feltänkt. Era rådgivare har hamnat gravt fel i denna situation.