prot · H60980 · 2019-04-24 00:00:00 — Vi kan aldrig acceptera att gängbrottslighet och grov organiserad brottslighet breder ut sig och sätter skräck i vissa områden. Grunden i att bekämpa grov brottslighet är en fungerande polis och en stärkt rättskedja, men att förebygga brott innan de begås är det bästa sättet att skapa såväl säkerhet som upplevd trygghet. vill därför att kommunerna ska ta ett större ansvar för det brottsförebyggande arbetet genom att involvera fler aktörer, till exempel ordningsvakter och fastighetsägare. Det kan handla om att prioritera förebyggande arbete i skolorna, till exempel när det gäller attityden till brott, om att ta hänsyn till ett brottsförebyggande perspektiv vid arbetet med detaljplaner och om att öka användningen av så kallade BID-samarbeten, business improvement districts, som är en internationellt etablerad metod för samverkan mellan privat och offentlig sektor. Vi vet att metoden i sin svenska utformning skapat goda resultat i , och . Den förtjänar därför större uppmärksamhet och spridning. Falkagård i centerstyrda är det enda område som tagits bort från polisens lista över utsatta områden. Genom att vända skolor med dåliga resultat, satsa på civilsamhället för att erbjuda omfattande och meningsfulla fritidsaktiviteter, avsätta resurser för uppsökande verksamhet och arbeta aktivt med stadsutveckling för att skapa en tryggare och säkrare miljö för människor att leva i och för polisen att arbeta i har man lyckats vända utvecklingen. menar att kommunerna har en nyckelroll i det brottsförebyggande arbetet genom att ta ledarskapet och bjuda in civilsamhället och fastighetsägarna för att tillsammans arbeta för att skapa trygga och trivsamma områden. Jag vill därför, fru talman, yrka bifall till reservation 11 i KU:s betänkande. 31 (L): Kommunala och regionala frågor Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation 17 under punkt 20. Detta är ett väldigt brett motionsbetänkande som behandlar diverse ting. Det blir också en ganska märklig debatt när vi debatterar så extremt olika saker. Jag skulle precis som föregående talare vilja lyfta fram tryggheten eftersom trygghetsfrågor är frihetsfrågor. Tillvaron krymper för dem som inte känner trygghet. Att veta till exempel att polisen kommer när den verkligen behövs och när man ringer efter den är att känna sig trygg i sitt bostadsområde. Att inte känna sig tvungen att avstå från den där kvällspromenaden – allt sådant handlar om frihet i vardagen. Jämfört med många andra länder är ett tryggt land. Men det gäller inte alla som bor här. Allmänhetens upplevda trygghet i samhället har minskat, något som visas av utvecklingen i den nationella trygghetsundersökningen, som utförs av Brå, . av ökande trygghet vände kurvorna åt fel håll 2016, och den negativa trenden fortsatte tyvärr 2017. Otryggheten är nu tillbaka på ungefär de nivåer som rådde vid mätningarnas start. Andelen som anser att otryggheten påverkar deras egen livskvalitet ligger på ännu högre nivåer än vid tidigare mätningar. Det är ganska frapperande. Det brottsförebyggande arbetet behöver långsiktighet och förankring i den lokala miljö där arbetet bedrivs. Det är i lokalsamhället som trygghet skapas. Därför har kommuner och andra lokala aktörer en nyckelroll i det brottsförebyggande arbetet. Det finns också ett tillkännagivande från till regeringen på detta tema. Vi liberaler anser dock att lagen behöver förtydligas ännu mer så att kommunerna får en uttalad uppgift att arbeta brottsförebyggande inom ramen för sina ansvarsområden. finns det bestämmelser i socialtjänstlagen som belyser ansvaret för stöd till brottsoffer, och kommunerna har också ett särskilt ansvar för de unga. Däremot finns det skilda uppfattningar inom kommunsektorn om hur långt detta kommunala ansvar sträcker sig när det gäller de brottsförebyggande insatserna i stort – precis det som belystes av föregående talare. För att skapa och upprätthålla tryggheten lokalt måste det finnas en samverkan där kommun, polis och andra instanser deltar. arbete med lokala samverkansöverenskommelser, medborgarlöften och andra viktiga insatser bör kompletteras med att kommunernas roll i det brottsförebyggande arbetet får en tydligare reglering i lag, så att det blir likadant överallt i landet. Med detta sagt anser vi att frågan är så viktig att det på nytt behöver riktas ett tillkännagivande till regeringen på detta tema. Därmed yrkar jag bifall till reservation 12. 32 (S): 290 kommuner från söder till norr spelar avgörande roller för det svenska samhället och vår demokrati. Detsamma gäller våra regioner och länsstyrelser. Samarbete mellan stat, regioner och kommuner är av stor vikt. Kommunala och regionala frågor I detta betänkande, KU31, behandlas ungefär 40 motionsyrkanden om kommunala och regionala frågor från allmänna motionstiden. Jag vill yrka bifall till KU:s förslag och avslag på motionerna. Ärendet omfattar, som nämnde, många frågor av skiftande karaktär. Det handlar till exempel om den kommunala självstyrelsen, länsstyrelserna, fullmäktiges sammanträdesdagar, medborgerlig förslagsrätt, medborgarförslag, regionalisering och lokalt brottsförebyggande arbete. Man kan lyfta fram att den kommunala självstyrelsen är central. Regeringsformen bygger på att vi tar fasta på en helhetssyn och att samhället ska hålla ihop. Utmaningarna för kommuner och regioner är många. Det handlar om tilliten till välfärden, om sjukvården, skolan, omsorgen och stadsplaneringen. Det finns en rad frågor där kommunerna och regionerna har ett viktigt ansvar att bära. Helhetssynen är viktig. Jag tror därför att det är olyckligt om vi, som nämns i en del särskilda frågor här, rycker ut de enskilda frågorna var för sig. Helhetssynen är viktig för att samhället ska hålla ihop. Den parlamentariska kommitté som regeringen tillsatte , , har i uppdrag att utarbeta en strategi för att stärka kommunerna i arbetet med att fullgöra alla sina uppgifter och med de utmaningar som följer av den demografiska utvecklingen och den snabba urbaniseringstakten. Nationell likvärdighet och kommunalt självstyre är två begrepp som särskilt beaktas. Det som nämnde gällande bredbandssatsningen och samverkan kring detta bör också omfattas av denna helhetssyn och ingå i den parlamentariska kommitténs arbete. Den senaste stora kommunreformen såg dagens ljus . Det var då köpingar och municipalsamhällen slogs ihop, städer upphörde som begrepp och allt detta blev till kommuner. Det var en omfattande reform för det svenska lokalsamhället som i allt väsentligt gäller än , även om det vad jag förstår finns en del kommuner som, kanske för att stärka sina varumärken, kallar sig städer. Kommunbegreppet är dock gemensamt. Kommunernas uppgifter har utvecklats och breddats. Oavsett storlek och om det rör sig om stad eller land är ansvaret detsamma. Frågor om skola, vård, omsorg, socialtjänst, byggande, miljö, kultur och föreningsliv är sådant som hanteras av var och en av de 290 kommunerna i landet – från den befolkningsmässigt minsta, som jag tror är i med kanske 3 000 invånare, till den största, där vi befinner oss , med sisådär 900 000 eller 1 miljon invånare inom kommungränserna. Även EU-perspektivet behöver vägas in och har inneburit stora förändringar, inte minst när det gäller frågor om upphandling och annat. Kommunövergripande samarbeten har utvecklats inom en rad områden. Det finns också nya bestämmelser som ger kommuner och landsting generella möjligheter att avtalssamverka. Sådana bestämmelser infördes i kommunallagen så sent som . De kanske mest omvälvande förändringarna har landstingen genomgått; de utgörs ju numera av regioner. Detta har inte nämnts så mycket i debatten. I formell mening finns ordet ”landsting” kvar, men indelningen i regioner omfattar från och med innevarande mandatperiod hela landet. Det startade med , då tre landsting slogs ihop till ett, och har flera landsändar följt efter. , detta år, består hela av regioner – från , som är minst, till stora regioner som , och . Regionerna ansvarar för sjukvården, såväl universitetssjukhusen som primärvården, men också regionala utvecklingsfrågor och kultur finns inom ansvarsområdena. Kommunala och regionala frågor Regionernas roll och ansvar kommer, som jag ser det, att behöva utvecklas ytterligare, inte minst utifrån EU-perspektivet, som nämndes. Det talas om ”regionernas ”, och det är viktigt att också de svenska regionerna tar initiativ för att lyfta fram sin betydelse och vikten av tillväxt och utveckling. Länsstyrelsernas roll är fortfarande viktig och bör lyftas fram. Det handlar om statens närvaro i hela landet, myndighetsnärvaro, regional utveckling och helhetssyn. Bland de motioner vi har att ta ställning till finns en om att lägga ned länsstyrelserna. Det vore, som jag ser det, att gå i motsatt riktning mot att utveckla samarbete mellan stat, kommuner och regioner. Länsstyrelserna är en garant för statens närvaro i hela landet. Jag skulle i stället vilja betona vikten av att stärka länsstyrelsernas roll. Tillgänglighet är av stor vikt, och medborgarkontakt bör betonas. En motion efterlyser en omfattande kommunsammanslagningsreform. I en del frågor kan det kanske kännas lockande, men i andra sammanhang kan det vara så att avståndet mellan beslutsfattande, administration och vardagsliv blir alltför vagt och långt. Kanske är det så att där behovet av sammanslagning är som störst är förutsättningarna som sämst, med långa geografiska avstånd. Möjligheten till samverkan och avtalslösningar är därför viktiga att stimulera. Det brottsförebyggande arbetet har också lyfts fram. Här spelar samverkan mellan kommunen, polisen men också föreningsliv, näringsliv med mera viktiga roller. Ett tillkännagivande i har också betonat detta. I budgetpropositionen anger regeringen att ett omfattande utvecklingsarbete bedrivits på det brottsförebyggande området sedan bildades . Antalet områdespoliser har ökat. De finns nu i av alla lokalpolisområden. Det lokala arbetet lyfts fram, inte minst i det initiativ som regeringen tagit fram med , där fick i uppdrag att lämna förslag för att ytterligare utveckla arbetet. Medborgardialog, delaktighet, samarbete och samverkan är i fokus, och det är en viktig grund också för fortsatt framgångsrikt arbete. 33 (SD): Medborgare, känner ni igen den där känslan när kommunen tar beslut som är uppåt väggarna? Känner ni igen frustrationen när den uppenbara lösningen på problemet inte finns på beslutsfattarnas bord? Känner ni igen vanmakten när politiken inte ser det problem som du ser som medborgare? Vi lagstiftare måste underlätta för medborgarna att få upp en fråga på den politiska dagordningen och att initiera en folkomröstning om den – alltså det som ryms i begreppet folkinitiativ och som i viss mån finns på nivå . Det samhället har att vinna på att underlätta folkinitiativ är en mer pluralistisk verklighetsbeskrivning och en mer diversifierad problembild. Fler frågor kommer upp på den politiska dagordningen, fler perspektiv på problem presenteras, fler lösningsförslag kommer att presenteras och, inte minst, folkviljan kommer att vara känd inför beslut i fullmäktige. För det är så det går till: De folkomröstningar som initieras under folkinitiativet är endast rådgivande och följs av ett fullmäktigebeslut. Kommunala och regionala frågor En strid stod just här om allmän och lika rösträtt. Jag undrar om inte , , och skulle ha blivit förvånade om de hade sett hur lite som har hänt på demokratins område under de som har gått. gäller frågan om vi ska ta ett litet steg till mot en fördjupad demokrati och fortsätta deras arbete. Samhällsförändringarna går allt snabbare. Det betyder att många frågor kan aktualiseras utan att de har diskuterats i valrörelsen. Andra frågor kan förändras . Slutligen har många partier inte förmått diskutera vissa frågor som redan fanns under valrörelsen. Sammantaget gör det att det folkliga stödet för vissa beslut är okänt och att demokratin har försvagats. Det blir mot denna bakgrund viktigare än någonsin att folket kan agera självständigt för att lyfta frågor till avgörande. Man kan nog till och med säga att demokratin förutsätter att folket har möjlighet att vara en självständig aktör utanför det etablerade, valda styret i vårt land, våra regioner och kommuner. Den insikten manifesteras på och regional nivå av folkinitiativet i kommunallagen. Regeln om folkinitiativ ändrades 2011 på fyra sätt. Dels måste numera kommun- eller genomföra en rådgivande folkomröstning när folkinitiativ har tagits och om två tredjedelar av fullmäktige inte motsätter sig det. gällde enkel majoritet i fullmäktige. Dels höjdes gränsen för när ett folkinitiativ är giltigt, från undertecknande av av medborgarna till . Dessutom höjdes kraven på underskrifterna, och tiden för insamling av underskrifter gjordes kortare. Det var alltså en förbättring och tre försämringar. Med de nya kraven är det mycket svårt att samla underskrifter av av de röstberättigade. Dessutom fungerar fullmäktiges behandling ofta som ett filter som stoppar hälften av initiativen. Det är allvarligt, eftersom betydelsen av medborgarnas kanske främsta verktyg för att vara en självständig aktör därmed reduceras. Medborgarnas möjlighet att påverka den politiska dagordningen oberoende av de invalda ledamöterna måste säkerställas. Medborgarna måste tas på allvar. Kommunala och regionala frågor Vi sverigedemokrater föreslår att folkinitiativ ska underlättas. Våra motioner handlar om att det ska behövas färre medborgares underskrifter, kanske , för att en folkomröstning ska hållas i en kommun, att av fullmäktige måste gå emot förslaget för att förhindra folkomröstning och att möjligheten till elektroniska namninsamlingar ska utredas. Det skulle vara tre förbättringar. Demokrati beskrivs ibland som att den inryms i en figur med tre hörn: folkstyre, rättsstat och handlingskraft. Det sägs att om man närmar sig ett hörn fjärmar man sig från ett av, eller båda, de andra hörnen. Det är på den grunden som förslag om ökat folkstyre ofta kritiseras: Man tror att rättsstat eller handlingskraft kommer att försvagas om man ökar folkstyret. Men vårt förslag handlar om att det ska bli lättare för medborgarna att initiera en folkomröstning där de visar sin vilja. Eftersom folkomröstningarna endast är rådgivande och fullmäktige fortfarande beslutar i frågan minskas inte handlingskraften eller rättsstaten. Vi lägger alltså snarare fram ett förslag som ger en förstärkt dialog mellan folket och politiken för ett förbättrat beslutsunderlag. Ansvarsutkrävande i nästa val underlättas också, eftersom det blir tydligt för väljarna vad deras politiker gör med folkviljan. Slutligen: Genom att ta ställning och rösta i verkliga frågor med verkliga konsekvenser bygger folket upp sin erfarenhet och färdighet. Det är en väg mot demokratisk mognad och en folkbildning inom det demokratiska området som skulle ha älskat. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service § 9 Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service betänkande 2018/19:KU35 Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service (prop. 2018/19:47) 34 (SD): Jag vill börja med att gratulera er på födelsedagen. (FÖRSTE VICE TALMANNEN: Tack så mycket!) En majoritet av utskottet vill att röstar ja till regeringens förslag till ny lag om viss gemensam service. Förslaget ska syfta till att möjliggöra lokal statlig service som tillhandahålls vid servicekontor i en sammanhållen organisation. Servicen är tänkt att vända sig till personer som inte behärskar det svenska språket samt personer med funktionsnedsättning och pensionärer och ge dem möjligheten att få träffa en handläggare lokalt. Detta låter förstås lovvärt, och vi delar delvis regeringens bedömning att det finns ett behov av bättre tillgång till grundläggande statlig service för privatpersoner, företagare och bolag i hela landet. Med detta sagt menar vi dock att regeringens förslag så att säga skjuter förbi målet och inte i tillräcklig utsträckning omfattar det servicebehov som faktiskt finns i samhället. menar att hela ska leva. Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service Enligt uppgifter på regeringens webbplats kommer de aviserade servicecentralerna i stor utsträckning att placeras i utanförskapsområden och endast i begränsad utsträckning på landsbygden, där de förmodligen skulle göra den största nyttan. För att man adekvat och fullständigt ska kunna ta del av det allmännas offentliga service torde det knappast räcka att tjänsten erbjuds geografiskt nära. Talar man inte språket eller förstår de sociala koder eller föreskrifter som reglerar det allmännas relation till enskilda torde det inte göra någon skillnad om den efterfrågade tjänsten erbjuds lokalt, i en annan stad eller på internet. De många problem som gör sig gällande i utanförskapsområden kan därför knappast förväntas bli lösta genom att det allmänna ytterligare sänker kraven för invandrare att ta del av den service som erbjuds av majoritetssamhället på övriga medborgares villkor. För att servicecentraler ska göra största möjliga nytta borde utgångspunkten i stället vara att de i möjligaste mån bör placeras på platser där äldre, personer med funktionsnedsättning och personer bosatta i glesbygden kan förväntas ha behov av service. Kammarkollegiet anför i sitt remissvar att förslaget inte bör genomföras i den form som regeringen föreslagit för . Kammarkollegiet betonar att samtjänstlagen och samtjänstförordningen inte är avsedda att användas på det sätt som propositionen gör gällande, då ärendehandläggning ska ske inom ramen för respektive myndighets ansvarsområde. Enligt vår mening borde därför rösta nej till förslaget. Regeringen bör i stället få i uppdrag att göra en fullständig genomlysning av samtjänstlagen och samtjänstförordningen. I den översynen bör särskild vikt fästas vid att pröva om lösningen med servicecenter verkligen gör den nytta för de utsatta områdena som regeringens förslag syftar till och att utreda huruvida servicen på ett ändamålsenligt sätt kan riktas mot såväl landsbygd som tätort. Ett annat viktigt övervägande i sammanhanget är om man kan öka möjligheten till kommunikation med myndigheterna med hjälp av videokonferensteknik. Vi i står naturligtvis bakom samtliga våra reservationer, men för att spara tid vid voteringen yrkar vi bifall endast till reservation nr 1. I detta anförande instämde och (båda SD). 35 (S): Hela ska hålla ihop. Utveckling ska ske i hela landet. En stark och väl utvecklad demokrati kräver en lokal statlig förankring. I en digital och uppkopplad tid kan det kanske tyckas som att de geografiska platserna spelar allt mindre roll. Nästan oavsett var vi befinner oss kan vi bli nådda och känna oss delaktiga i händelser som sker. Det innebär dock inte att den nära kontakten med medborgare – i stadsmiljöer, på orten eller på landsbygden – kan ersättas med enbart digitala tjänster som modereras från helt andra platser. Statens närvaro i landets olika delar spelar stor roll. Med den proposition som regeringen har lagt fram och som har behandlats i KU:s betänkande KU35 föreslås att ska anta regeringens förslag till ny lag om viss gemensam service och lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen – allt för att möjliggöra detta på bästa sätt ur medborgarens perspektiv. Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service Jag vill här yrka bifall till utskottets förslag i KU:s betänkande och avslag på motionerna. Den föreslagna regleringen omfattar bland annat en ny lag om viss gemensam offentlig service som ersätter lagen om samtjänst vid medborgarkontor. Det handlar om att bygga upp en ny form av statlig service, skapa möjligheter till samverkan mellan myndigheter och förvaltningar och förbättra tillgängligheten. Regeringens bedömning är att statens servicekontor kommer att hantera registrering av allmänna handlingar på ett för verksamheten ändamålsenligt och gott sätt. Det föreslås också en ny sekretessbestämmelse som innebär att sekretess ska gälla för handlingar som lämnas in till eller upprättas i en sådan serviceverksamhet som en statlig myndighet ska utföra åt någon annan myndighet. I utskottets överväganden kring lokal statlig service vid servicekontor har hänsyn tagits till gällande ordning, till samtjänstlag och till samtjänstförordning. Men också frågor om tryckfrihetsförordningen och om offentlighets- och sekretesslagen finns med i övervägandena kring hur allmänna handlingar ska kunna lämnas ut och uppgifter kunna begäras in av myndigheter och enskilda. Den nya serviceorganisationen – det kan betonas just att ordet service är vägledande för det hela – tillkommer för att stärka förtroendet för de statliga myndigheterna och samhällets institutioner. Trots att utvecklingen går mot allt fler digitala tjänster anser regeringen att den personliga servicen – bemötandet – är viktig att lyfta fram, inte minst för dem som är mest ekonomiskt och socialt utsatta, människor med olika funktionsnedsättningar eller människor som har svårigheter med svenska språket. Viss service sköts kanske med fördel digitalt, men andra serviceformer kräver fysiska besök, och då blir just placeringen av betydelse. Genom att man samlar vissa statliga myndigheters lokala besöks- och serviceverksamheter i en sammanhållen organisation ökar möjligheterna att erbjuda en god service av hög kvalitet på ett kostnadseffektivt och bra sätt. Det har ofta varit , och som har skapat gemensamma kontor. Avsikten är dock inte att utesluta andra statliga myndigheter från att frivilligt ingå serviceavtal med Statens servicecenter. Till saken hör att regeringen beslutade att ge länsstyrelserna i uppdrag att kartlägga den statliga närvaron i hela landet och föreslå metoder för att följa upp frågan. i län har fått samordningsansvar, och en första delredovisning ska ske inom cirka en månad, . Regeringen har också gett Statskontoret i uppdrag att kartlägga och sammanställa tio stora myndigheters planer för lokalisering av verksamhet, detta för att stärka förutsättningarna för en mer strategisk dialog mellan regeringen och myndigheterna just i lokaliseringsfrågan. Regeringen framhåller att omfattande förändringar också kommer att genomföras av Arbetsförmedlingens verksamhet och att man avser att återkomma till myndighetens framtida deltagande i serviceorganisationen. I den budget som klubbades igenom i före nyår fanns omfattande förändringar för Arbetsförmedlingen. Generaldirektören har lagt fram ett scenario med en organisationsförändring. Enligt uppgift är det 132 kontor som försvinner från nuvarande orter. Men den lokala närvaron i kommunerna från statens sida behöver självklart säkerställas utifrån de nya förutsättningarna. Kopplingen till och samarbetet med kommunerna blir en utmaning i sig men behöver framhållas. Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service Med tanke på den debatt som har uppstått kring Arbetsförmedlingens organisationsförändringar torde det vara av stor vikt att den kommunala förankringen betonas. Det skulle kunna vara ett ämne för en utfrågning eller en hearing i regi av KU eller i samarbete med andra utskott: hur den statliga närvaron i hela landet, den lokala förankringen och medborgarkontakten kan säkerställas och utvecklas. Man skulle då kunna lyfta fram den frågan ur ett helhetsperspektiv. Kommuner, företag, föreningar och organisationer kan gemensamt göra stora insatser för att lyfta utvecklingen och skapa jobb och tillväxt. Den statliga förankringen i hela landet är viktig just för jobben, tillväxten och utvecklingen. 36 (C): Som föregående talare påpekade handlar KU:s betänkande KU35 om en samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service. Det handlar om de föreslagna lagändringarna för att möjliggöra lokal statlig service som tillhandahålls vid servicekontor i en sammanhållen organisation som Statens servicecenter ansvarar för. Trots det har en följdmotion som handlar om principer för lokalisering av statlig verksamhet väckts.