prot · H60981 · 2019-04-25 00:00:00 — För en del människor är det alltså samsjuklighet – man har båda dessa eller kanske till och med fler sjukdomar – som man lever med. Det är en väldigt utsatt situation, där vi från det offentliga inte alltid förmår att ge den hjälp som behövs. Vi har svårt att ge stöd och behandling som hänger ihop, trots många insatser som ibland pågår . I stället blir det för många människor med samsjuklighet ett bollande mellan verksamheter och huvudmän. Frågor om psykisk ohälsa Ingen tar ett helhetsansvar, och det blir ett lapptäcke av insatser – ett lapptäcke som inte håller ihop. har det fler hål än lappar. Vi behöver många insatser som fogas till varandra. De kommer att se olika ut för olika personer eftersom behoven är unika, men gemensamt för alla är att insatserna ska hänga ihop. är det stor risk för att det blir ett hål i lapptäcket. Det finns en risk för att man faller igenom. har hålet blivit så stort att man faller igenom även om man lagt en stor fin lapp i hålet. Om lappen inte hänger ihop med det övriga räcker det ändå inte. Utskottet har enats om att frågan om samsjuklighet är mycket angelägen och att det dubbla huvudmannaskapet behöver förändras. Det ska vara en huvudman som är ansvarig för vården av personer som lider av både beroendesjukdom och psykisk ohälsa. Det är ett viktigt steg, men räcker det? Nej, inte alls. Det krävs mycket mer för att vi ska lyckas bättre och ge god vård, stöd och behandling till människor med samsjuklighet. Men att låta det dubbla huvudmannaskapet bestå tycker jag inte är ansvarigt när vi vet att det är en del av problemet. Jag är glad över att yrkanden från oss kristdemokrater och andra partier nu har hörsammats och att ett enigt utskott nu går fram till kammaren med detta. För att vända den negativa utvecklingen av psykisk ohälsa är en samordnad god nära vård oerhört angelägen. Såväl den pågående socialtjänstutredningen som primärvårdsutredningen är viktiga och kommer att ha betydelse för hur vi arbetar vidare framåt. Jag vill avsluta med att tacka alla i utskottet för ett gott samarbete. tycker vi olika och landar i olika förslag. Andra gånger landar vi gemensamt. Jag tycker att det är bra att vi kan göra både och i utskottet. (forts. § 11) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera sammanträdet till , då votering skulle äga rum. § 10 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde UU7 Interparlamentariska unionen (IPU) Kammaren biföll utskottets förslag. UU11 Den parlamentariska församlingen för Unionen för (PA-UfM) Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 10 (En lokalt förankrad polis) 2. res. 12 (M, KD) 80 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 58 SD, 24 C, 25 V, 19 L, 14 MP 12:61 M, 1 C, 18 KD Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 6 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - (C) anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 12 (Specialenheter) 2. res. 14 (S, V, MP) 125 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:1 S, 61 M, 58 SD, 26 C, 18 KD, 19 L 14:86 S, 25 V, 14 MP Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - (S) anmälde att han avsett att rösta nej men markerats ha röstat ja. Punkt 15 (Prioritering av olika slags brott) 2. res. 17 (C) 26 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 60 M, 25 V, 1 KD, 19 L, 14 MP Avstod:1 M, 58 SD, 17 KD Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - (KD) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Punkt 18 (Polisutbildningen) 2. res. 24 (V) 25 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 25 C, 18 KD, 19 L, 14 MP Avstod:61 M, 58 SD Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 6 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - Punkt 20 (Karriärvägar inom polisen) 2. res. 28 (SD) 58 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 61 M, 26 C, 25 V, 18 KD, 13 MP Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 3 MP, 1 - (MP) anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Punkt 48 (Europols mandat) 2. res. 68 (L) 19 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 58 SD, 26 C, 25 V, 18 KD, 14 MP Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 4 (Avhopparverksamhet) 2. res. 2 (C) 26 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 61 M, 58 SD, 25 V, 18 KD, 19 L, 14 MP Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - Punkt 6 (Verkställighet av fängelsestraff) 2. res. 4 (M) 61 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 58 SD, 26 C, 25 V, 18 KD, 19 L, 14 MP Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - Punkt 22 (Uppdrag till om barn som har föräldrar intagna i anstalt) 2. res. 16 (V, L) 44 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 61 M, 58 SD, 26 C, 18 KD, 14 MP 16:25 V, 19 L Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - Punkt 25 (Plan för Kriminalvårdens expansion och framtida fängelseetableringar) 2. res. 19 (M, SD, KD) 137 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 26 C, 25 V, 19 L, 14 MP 19:61 M, 58 SD, 18 KD Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - Punkt 26 (Hyra fängelseplatser utomlands) 2. res. 20 (SD) 57 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 61 M, 26 C, 25 V, 18 KD, 19 L, 14 MP Frånvarande:13 S, 9 M, 5 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - Punkt 28 (Särskild enhet för unga som begått grova brott) 2. res. 21 (S, V, MP) 126 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:61 M, 58 SD, 26 C, 18 KD, 19 L 21:87 S, 25 V, 14 MP Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 5 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - Punkt 30 (Utökad användning av intensivövervakning med elektronisk kontroll) 2. res. 23 (V) 25 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 61 M, 58 SD, 25 C, 18 KD, 19 L, 14 MP Frånvarande:13 S, 9 M, 4 SD, 6 C, 3 V, 4 KD, 2 MP, 1 - (C) anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Kammaren biföll utskottets förslag. Frågor om psykisk ohälsa § 11 (forts. från § 9) Frågor om psykisk ohälsa (forts. SoU15) 91 (M): Senast jag debatterade psykisk ohälsa i denna kammare var under den allmänpolitiska debatten . Då avslutade jag med orden: ”Vi moderater tar den ökande psykiska ohälsan på stort allvar. (…) Det brådskar att ta tag i det faktum att allt fler mår dåligt. Låt oss göra detta tillsammans.” Det är verkligen glädjande att vi faktiskt gör detta tillsammans här . Vi har två tillkännagivanden som utskottet tillstyrker och som kammaren således bifaller. Psykisk ohälsa är ett område där vi behöver kroka arm över partigränser och blockgränser. Detta är precis vad vi gör här , och det är jag stolt över. Forum for Health Policy är en ideell, oberoende tankesmedja som har som syfte att inspirera och driva på utveckling och innovation inom vård och omsorg. För sedan skrev de en debattartikel i . Jag hoppas att alla i kammaren läste den. Rubriken löd: ”Vi behöver en New York-plan mot psykisk ohälsa”. Jag blev verkligen inspirerad av det nya grepp som man har tagit till i . Borgmästaren har gett ett uppdrag och skickat med . ska man investera i olika åtgärder för att möta psykisk ohälsa. Bland annat ska hela 250 000 personer utbildas i första hjälpen för psykisk ohälsa. Det handlar också om att man ska identifiera och behandla alla gravida mödrar med depression, att man ska inrätta en organisation med 400 stödpersoner i primärvården och att ett hundratal socialarbetare och psykologer har kopplats till skolorna för att utbilda föräldrar i psykisk hälsa. Detta är bara några av de förslag och initiativ som finns. Det är totalt 54 initiativ, och dessa ska såklart följas upp noga och utvärderas. Varför berättar jag då om detta exempel från ? Jo, med tanke på den ökade psykiska ohälsa som finns både i och här i finns det ett stort behov av att låta sig inspireras att ta helhetsgrepp och ha ett nytänkande. Vi moderater anser, precis som borgmästaren på andra sidan , att det finns ett stort behov av en heltäckande strategi för området psykisk ohälsa. Därför, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation nr 1 om en nationell strategi för området psykisk ohälsa. Vi vill att en nationell strategi bland annat ska innehålla förebyggande insatser, ett återinförande av den förstärkta vårdgaranti som tidigare fanns inom barn- och ungdomspsykiatrin, förbättrade förutsättningar för samarbete mellan olika aktörer, stärkt uppföljning och tillsyn inom psykiatrin och utökat samarbete med civilsamhället. Jag vill säga några ord om de två tillkännagivanden som en majoritet i utskottet har kunnat enas om och som vi moderater ställer oss bakom. Jag är glad att utskottet ställer sig bakom det som från början var en alliansmotion, där stärkt tillsyn och uppföljning inom barn- och ungdomspsykiatrin föreslogs. Detta är grunden till det första tillkännagivandet. Att BUP håller en hög kvalitet i hela landet är en förutsättning för en jämlik vård inom barn- och ungdomspsykiatrin. Frågor om psykisk ohälsa Det andra tillkännagivandet är extra viktigt. Det handlar om samsjuklighet, alltså när en person lider av både psykisk ohälsa och en beroendesjukdom. För allmänheten tror jag att de stora problem som finns med delat huvudmannaskap blev väl kända när Sannes tragiska öde uppmärksammandes av . Det blev fullkomligt uppenbart att en person som både lider av psykisk ohälsa och har en beroendeproblematik behöver få hjälp av en och samma aktör. Så är det inte . får regeringen i uppdrag att se över hur samsjuklighet kan samlas hos en huvudman. Detta är bra och verkligen . Min kollega har yrkat bifall till reservation nr 4, vilket är bra. Om vi någonsin ska lyckas minska den ökande psykiska ohälsan krävs ökad kunskap om varför den ökar så kraftigt. Det är först när vi vet orsakerna till ökningen som vi kan satsa förebyggande. Och om det är något som jag verkligen hoppas att vi kommer att diskutera i utskottet och här i kammaren de kommande nästan tre och ett halvt åren är det just det förebyggande arbetet. 92 (SD): Vi har ingen plan. Den psykiska ohälsan är en av vår tids största folkhälsoutmaningar, men vi har ingen plan. Den politiska debatten har blivit ett ekorrhjul där samma argument snurrar. Alla är överens, och ambitionerna finns: Vi måste göra något. Och det gör vi. har regeringar satsat över 10 miljarder totalt för att på olika sätt försöka stimulera utvecklingen inom området psykisk hälsa. Det är satsningar som i regel har varit projektfokuserade och kortsiktiga och där den statliga styrningen främst har verkat genom statsbidrag, nationella samordnare och olika slags överenskommelser. Det var varit försöksverksamheter, pilotprojekt, handlingsplaner och strategier – kortsiktiga och spretiga punktinsatser med avsaknad av analytiska åtgärder. Enstaka problem observeras och ska lösas för stunden. Kvartalspolitiken är ett faktum, och ekorrhjulet fortsätter att snurra. Därför är det nu hög tid att tänka om. Komplexiteten i att möta den växande psykiska ohälsan kan inte ha undgått någon politiker. Temporära förstärkningar är därför inte lösningen. Lösningen är en samlad och långsiktig statlig styrningsmodell, där man utgår från att den psykiska hälsan är hela samhällets ansvar och ser vikten av att samordna insatser och att arbeta tvärsektoriellt. efterfrågar politisk konsensus, där alla partier i riksdag för dialog och gemensamt lägger grunden för ett långsiktigt och hållbart arbete för att kunna ändra riktning och möta den stora utmaning som vi står inför. Alla har del i ansvaret för den fortsatta utvecklingen, och med samlad kraft kan vi faktiskt göra skillnad. Vi har sett exempel på de positiva effekter som politisk samsyn kan medföra när vi nu banar väg för att se över huvudmannaskap och lagstiftning för psykiatrisk tvångsvård och beroendevård. Det är ett oerhört viktigt beslut, som förhoppningsvis kan resultera i en samordnad reglering och en modern och diversifierad lag som förbättrar vård och hantering av personer med beroendeproblematik och svår psykisk ohälsa. Att få följa , en ung kvinna med beroendeproblematik och psykisk ohälsa, i hennes individuella kamp i samhällsprogrammet väckte starka känslor hos många av oss. Frågor om psykisk ohälsa Konsekvensen blev således ett snabbt politiskt agerande som visar att politik kan vara pragmatisk och att vi kan samla majoritet för bra förslag oavsett partitillhörighet. Det inger trots allt hopp i den annars ganska cementerade och byråkratiska politiska sfären, där avsändaren väger tyngre än förslaget. fick vi ta del av ny statistik från som visar att förskrivningen av antidepressiva preparat fortsätter att öka. Den största procentuella ökningen har varit bland barn och unga. Ett av hundra barn mellan fick antidepressiva läkemedel förskrivna. Förskrivningen av antidepressiva preparat har i åldern 10–ökat med så mycket som bland flickor och bland pojkar . Det är en utveckling som vi inte kan acceptera. Vi har under kunnat följa en utveckling som går mot en fortsatt ojämlikhet i hälsa och en ökning av självrapporterad psykisk ohälsa, främst bland barn och ungdomar. Det är en av många anledningar till att den psykiska hälsan måste vara ett prioriterat område, där vi också prövar nya angreppssätt och understryker vikten av insatser på alla samhällsnivåer. Utgångspunkten för detta är ett helhetstänkande, där vi inte avgränsar frågor om psykisk ohälsa till en fråga för psykiatrin eller för . Vi i står bakom samtliga våra yrkanden, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 14. 93 (C): Detta betänkande handlar om ett otroligt viktigt område, nämligen psykisk ohälsa. Men jag tänkte faktiskt fokusera på en av alla de saker som behandlas i betänkandet. Det handlar förstås om hur vi behandlar människor med beroendesjukdomar. I och med detta betänkande och i och med det riksdagsbeslut som kommer att fattas tar vi ett rejält steg framåt. Svensk sjukvård är lysande på många sätt. Vi har behandlingsresultat som andra bara avundas oss. Men just vad gäller beroendesjukdomar, och framför allt när det gäller de som är narkotikaberoende, har vi oerhört dåliga resultat. Vi är på näst sista plats vid en EU-jämförelse. Det är fem gånger så många med narkotikaberoende som dör i jämfört med EU-genomsnittet. Det är bara som har värre siffror än vad vi har. Detta handlar om 1 000, ofta unga, människor som dör . Det är alltså två till fler än som dödas i trafiken. Detta beror på stora brister som vi har haft i hur vi har behandlat människor med beroendesjukdomar. Detta är stora siffror – 1 000 döda . Men man ska tänka på att det bakom varje siffra handlar om en käresta. Det kan handla om en mamma, om en pappa, om en son eller om en dotter. hade vi ett seminarium här i med 32 mammor som hade gett ut en bok – De begravde sina barn. Det är en bok om kvinnor som alla mist sina barn i drogdöden. Detta är en oerhört gripande bok som är svår att lägga ifrån sig. Efter att ha läst denna bok förstår man vidden av de stora bristerna i hur vi i behandlar människor som insjuknat i ett narkotikaberoende. Frågor om psykisk ohälsa I denna bok uppmanar mammorna föräldrar att vara närvarande med sina barn för att kunna upptäcka tecken på drogmissbruk, och de vill skingra alla fördomar och tabun kring missbruket. Men de vill också allvarligt ifrågasätta den vård som vi erbjuder missbrukare i . De skriver: Många av oss upplever att myndigheters syn på missbrukarna är att om en missbrukare dör blir det ett problem mindre. I dör fem gånger så många som i jämförbara länder i denna sjukdom. Då kan man fråga sig varför det är på det viset. Jo, det beror på att just när det gäller denna sjukdomsgrupp har behandlingen till stor del styrts av politiska beslut och ideologi och inte baserats på vetenskap och beprövad erfarenhet. Det är framför allt två kraftfulla ideologiska låsningar som vi har haft att kämpa mot. Den ena kommer . Då sa man att det är sociala missförhållanden som är orsaken till att vi har missbruk i och att om vi åtgärdar de sociala missförhållandena kommer missbruket att försvinna. Det är det som gör att vi har denna oerhört märkliga ordning i att det inte är sjukvården som har ansvar för behandlingen av denna sjukdomsgrupp utan den kommunala . Det är i stort sett inga andra länder som har valt denna lösning. I detta betänkande tar vi nu ett steg bort från det. Den andra låsningen är minst lika allvarlig, och den kommer . Då trodde man att om man bara har en nollvision och ser till att narkotikan försvinner helt och hållet kommer detta inte att vara något problem. Det är det som har lett till den repressiva politik som vi har i , där vi har sagt till människor som har hamnat i missbruk och insjuknat i beroendesjukdomar: Du får sluta använda narkotika. Då löser sig dina problem. Det är detta som man fortfarande ser i den svenska debatten. I morse när jag slog upp och där hemma läste jag vad det moderata regionrådet har sagt, nämligen att det är omoraliskt att starta särskilda lågtröskelmottagningar för människor med beroendesjukdomar. Omoraliskt – det är alltså fem gånger så många som dör på grund av detta i som i andra jämförbara länder. Det är dessa två ideologiska låsningar som har gjort att vi ligger absolut sämst till när det gäller att ta hand om denna grupp av människor. Det handlar om de människor som kanske står längst ned på samhällsstegen och som det har varit fritt fram för alla att spotta på och förakta och inte erbjuda den hjälp som de har rätt till. Detta betänkande är ett stort steg framåt, eftersom utskottet – ett enigt utskott dessutom – nu säger att det får vara slut på detta med delade huvudmän. Det är helt orimligt att beroendesjukdomar, med tanke på den samsjuklighet som finns, ska behandlas av olika huvudmän. Ofta lyfter man fram psykisk sjukdom som en samsjuklighet. Där finns det siffror på att mellan 30 och uppåt av alla som har en beroendesjukdom också har en annan psykiatrisk diagnos. Men det som man då glömmer är den somatiska samsjukligheten. Människor som är fast i en beroendesjukdom har nämligen även en stor andel andra somatiska sjukdomar. Frågor om psykisk ohälsa Det är därför ett stort steg framåt när utskottet väljer att be regeringen att återkomma med förslag på detta område. Det andra stora steget är att utskottet säger att vi också måste se över tvångslagstiftningen. Vi har tre olika tvångslagstiftningar som gör att det nästan är en plan i att människor ska falla mellan stolarna. Det tredje stora steget, inte minst, är att det nu alltså är en enig riksdag som säger att farmakologisk behandling för människor med beroendesjukdomar ska vara tillgänglig i hela landet. Det var inte som talare i denna talarstol sa: Ett statligt knark är också knark, och vi ska inte använda skattebetalarnas pengar för att betala knark till dem som är knarkare. tar vi ett stort steg framåt, och det känns oerhört skönt. Detta är ett viktigt steg. Min förhoppning nu är att regeringen snabbt svarar upp mot detta, tillsätter de utredningar som behövs och ser till att det inte bara blir ett tillkännagivande i riksdag utan att det dessutom blir lagförslag som innebär konkreta förändringar. Detta är dock inte nog. Det kommer att behövas ytterligare förändringar. Min och förhoppning är att detta nu kan bli ett steg mot att vi säger: Även människor med beroendesjukdomar är värda behandling baserad inte på politisk ideologi och politiskt tyckande utan på vetenskap och beprövad erfarenhet. Det är nämligen den här gruppen värd. Jag står bakom samtliga reservationer, men för att spara tid yrkar jag bifall enbart till reservation nr 4. I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag. 94 (V): Tack för ett strålande anförande, ! I vissa frågor kan man liksom kroka arm och gå framåt, och det är i just en sådan här fråga vi ska göra det. Jag blev alldeles tagen! Resurser, egenmakt, snabb vård och rehabilitering som leder framåt – det är det människor som lider av olika typer av psykisk ohälsa ska få, inte sant? Så är det inte . av dem som vårdas för beroende har även psykisk ohälsa. Precis som sa har det varit decennier av marginalisering av människor med beroende, och specifikt av människor med beroende och psykisk ohälsa. Det innebär att detta är en grupp som har väldigt svårt att känna hopp och framtidstro. Det är fantastiskt att vi har tagit fram de här förslagen – de här viljeyttringarna – tillsammans. Det måste jag säga. När man har sett i runda slängar tusen döda missbrukare, år , måste man göra någonting. Och dagens beroendepolitik motsvarar inte forskning och evidens. Precis så är det. Det har inte heller tillförts tillräckligt med resurser till beroendevården eller psykiatrin, fru talman. Grundstenen för att möta psykisk ohälsa och beroende är välfärd som är solidariskt finansierad – och som vänsterpartist säger jag självklart att det inte ska vara vinster i välfärden – men givetvis även vård och behandling utifrån forskning och synsättet att jämlik hälsa ska ges till de personer som står längst bort. Så har det inte varit för de mest utsatta, och det är dags för dem . Vi hoppas på en uppryckning specifikt i samt i andra delar av . Frågor om psykisk ohälsa Vi behöver också en psykiatri som tar ansvar för beroende med psykiska diagnoser och psykisk ohälsa. Det har egentligen ingen hindrat psykiatrin att göra – den har bara inte gjort det, på grund av ett förhållningssätt inom både och beroendevården. Lagändringar räcker dock inte. Vi hoppas ju nu att det blir en lagändring när det gäller huvudmannaskapet, men det kommer inte att räcka. Det behövs också en förändring i attityden gentemot människor med beroende. De ska ha rätt till jämlik hälsa och insatser som grundar sig på forskning, för – och det säger jag igen – så har det inte varit. Väldigt många har suttit och rört runt i sin egen lilla gryta, fru talman, när det gäller vilka typer av insatser det ska vara. Välfärden måste nå dem som är mest utsatta. Vi måste prioritera välfärden, inte skattesänkningar för dem som har det bäst – det vill jag också poängtera. genomförde vi psykiatrireformen, ni vet. Intentionen var att människor skulle ut i samhället. Detta stod alla bakom, och man måste säga att det var en fantastisk tanke. Men det måste också finnas politiska muskler i den här frågan, för att ge adekvat vård till de här personerna. De behöver samtal, bra boende, social samvaro, jobb och så vidare. Det handlar om att ge hopp, och att det inte blev så för alla dem som skrevs ut från institutionerna är uppenbart. Egenmakt och inflytande tycker vi är nyckelord för människor som drabbas av psykisk ohälsa och psykisk sjukdom. Det är oerhört viktigt att de som söker vård inom psykiatrin – oavsett om det är på öppen avdelning, låst avdelning eller inom primärvården – vet sina rättigheter. Vi vill ta fram en rättighetskatalog för personer som söker vård för psykisk ohälsa. För personer med psykisk sjukdom behöver det finnas tydliga och väldigt adekvata riktlinjer, och de ska implementeras. Det vore väl bra? Vården ska nämligen vara sammanhållen och likvärdig runt om i . Den ska finnas på plats, fru talman. Det har vi sagt i vår reservation nr 3, som jag yrkar bifall till. uppger att av vårdcentraler varken har anställd psykolog eller vårdavtal med privatpraktiserande psykolog. De kanske i och för sig har kuratorer som har gått steg 2-utbildning och så vidare, men vi tycker att det här är ganska alarmerande. Det gör nämligen tillgången till psykologisk behandling väldigt ojämlik. De som behöver hjälp kan ju köpa den på stan om de har lite fetare plånbok, så att säga – bättre ekonomi och så vidare.