prot · H60993 · 2019-05-15 00:00:00 — Rapporten visar att ca 150 statliga myndigheter arbetar med egeninitierade projekt som rör tillitsbaserad styrning. Det handlar om att bättre ta till vara medarbetares kompetens och uppnå hög effektivitet. En motion tar upp frågan om tolkning vid myndighetskontakter. Här kan anföras att regeringen tillkallade en särskild utredare för att göra en översyn av samhällets behov av och tillgång till tolkar. överlämnade utredaren sitt betänkande med titeln och bli förstådd – ett reformerat regelverk för tolkar i talade språk. Där föreslås att den offentliga sektorn ska planera långsiktigt, samverka, koordinera och försöka använda de tolkresurser som finns mer flexibelt och effektivt. Samverkan är ett återkommande begrepp, och jag tror att många oavsett partifärg kan tycka att det är rimligt och bra att man försöker åstadkomma detta när möjligheter finns. Ett exempel på sådan samverkan när det gäller myndigheter på utländsk mark är det nordiska samarbete som sker kring lokalisering av ambassader. Detta har tagits upp i motioner i detta ärende, och jag kan nämna att det på ca 25 orter i olika delar av världen finns någon form av nordisk samlokalisering, i vissa fall också med administrativ samverkan. Som exempel kan nämnas i och i . På utrikesförvaltningens område kan nämnas att motioner har väckts om att flytta i från till . I dessa fall finns beslutskompetensen hos regeringen. , som fått yttra sig i ärendet, hänvisar till det faktum att EU är tydligt i sin syn och att regeringen kommer att hantera frågan och ge sin syn på som en separat enhet och som framtida huvudstad för två stater. En annan motion tar upp frågan om en EU-portal på . Vi kan konstatera att ett löpande arbete pågår för att förbättra EU-relaterad information. Med tanke på barnperspektivet, som jag tog upp i början, kan jag nämna att beslut och åtgärder som rör barn ska följas upp och utvärderas utifrån barnrättsperspektivet. Till detta kan anföras att regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att kartlägga hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med . Konventionen kommer som bekant att gälla som svensk lag . Ett omfattande nationellt arbete med fokus på kommunernas och regionernas roll har pågått, och utgångspunkten är självklar: Beslutsfattare och relevanta yrkesgrupper ska ha den kunskap som krävs kring barnets rättigheter och använda sig av denna i verksamheter som rör barn. Detta var ett litet axplock av de motioner som har väckts. Jag vidhåller mitt yrkande. 29 (SD): Regeringen styr riket, och stiftar lag. Den offentliga förvaltningen i sin tur har till uppgift att tillämpa den av stiftade lagen. Eftersom medborgarnas möte med lagen ofta kommer via kontakt med myndigheterna är det grundläggande att ämbetsverken är befriade från alla former av ovidkommande hänsyn. Varken eller regeringen får lägga sig i vad myndigheterna beslutar, och deras självständighet är stadgad i grundlag. I grundlagen framkommer även att domstolar och förvaltningsmyndigheter ska beakta allas likhet inför lagen och iaktta saklighet och opartiskhet. Tyvärr fungerar det inte riktigt så . Självklart sköter den absoluta merparten av alla ämbetsmän sina sysslor med den integritet och professionalitet som deras yrke kräver. Men det finns också de som drivs av egen agenda eller av plikt till familj eller klan. Exempel på detta kan man läsa om i en rapport från som ger vid handen att av alla kommunala tjänstemän är aktivister. Ett annat närliggande exempel är den ökända listan med namnunderskrifter med underliga krav på värdegrund som för sedan florerade i regeringens egna lokaler på UD. I betänkande 2017/18:KU37 antog som sitt ställningstagande att en översyn av lagstiftningen om tjänstefel bör göras med inriktningen att det straffbara området ska utvidgas. Förslaget debatterades och beslutades i kammaren , det vill säga för . Eftersom regeringen inte har aviserat några utredningsdirektiv har dessa viktiga frågor blivit hängande. borde därför, nu när tid fortfarande finns, lämna ytterligare ett tillkännagivande om att det en gång för alla borde slås fast vad som ska gälla när myndighetsföreträdare uttrycker sig eller agerar i tydlig politisk riktning och att detta särskilt beaktas vid den kommande utredningen. Myndigheterna och ämbetsverken får aldrig politiseras. Jag yrkar därför bifall till reservation 11. debatterade min kollega i utskottet frågan om regionala servicecenter, det vill säga den fråga som på ytan handlade om att förlägga statlig service närmare medborgarna men som i själva verket handlade om hur regeringen bäst kan underlätta för personer som inte kan, eller vill, tala svenska i sin kontakt med myndigheter. konstaterade då att en grundläggande förutsättning för att kunna ta del av det allmännas offentliga service är att man talar språket och förstår de sociala koder eller föreskrifter som reglerar det allmännas relation till enskilda medborgare. betalas det ut stora belopp för språktolkar i . Enligt vår mening bör ambitionen i stället vara att kostnaden för språktolkar i större omfattning ska finansieras av egenavgifter. Dessutom bör en gräns sättas för hur länge man har rätt till skattefinansierad språktolkning. En rimlig gräns är . Fram till dess bör emellertid regioner och kommuner stimuleras att använda videotolkning. Med hjälp av välfärdsteknologi kan administrationen minska och insatserna bli effektivare. Stora besparingar skulle också kunna göras genom samordningsinsatser med Kommuner och Landsting. Jag yrkar därför bifall även till reservation 2. När regeringen tillträdde efter valet flyttade man ansvaret för själva samordningen av regeringens krishantering från Statsrådsberedningen till . En majoritet i utskottet vill nu anmoda regeringen att göra en översyn av den centrala krisledningsorganisationen och skapa ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen. Det är en god sak att ge krisledningen auktoritet i relation till fackdepartementet genom att underställa den statsministerns ledning. På detta sätt utgör statsministern och det nationella säkerhetsrådet en naturlig knutpunkt i krisledningsorganisationen. Det torde underlätta förmågan att fatta snabba och viktiga beslut såväl som att öka möjligheten för att genom exempelvis följa upp och vid behov utvärdera regeringens insatser vid kristillstånd. Utöver reservationerna 2 och 11 står vi i givetvis bakom samtliga våra reservationer. Men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 2 och 11. 30 (C): De motioner som behandlas i detta betänkande spänner över en rad viktiga frågeställningar. Ytterst handlar frågorna om allmänhetens förtroende för den offentliga förvaltningen och god förvaltningskultur och om hur förtroendet för verksamhet i medborgarnas tjänst skapas och upprätthålls. Förutom att den offentliga förvaltningen vilar på ett antal grundläggande rättsprinciper är arbetet med den statliga värdegrunden viktigt. Värdegrunden består av sex principer som gör det tydligt vad det innebär att arbeta i staten. De sex grundläggande principerna är demokrati, legalitet – att all offentlig makt utövas under lagar – objektivitet, fri åsiktsbildning, respekt samt effektivitet och service. Det finns också många regelverk för den statsanställde att behärska och tillämpa, till exempel bestämmelserna om offentlighet och sekretess. har motionerat om att regeringens krisledningsorganisation bör vara placerad i Statsrådsberedningen, som leds av statsministern. I de flesta kriser har inte någon central roll. I stället hanteras den operativa krishanteringen av berörda myndigheter. Det är en ordning som inte bör ändras. Det är viktigt att de myndigheter, kommuner och andra aktörer som har att hantera en kris vågar agera utan att vänta på någon form av klartecken eller styrning från regeringen eller . Det är dock centralt att krisberedskapen inom är uppbyggd på ett sådant sätt att myndigheter till exempel känner trygghet i att de får budgetmedel för extraordinära händelser, vilket kan kräva regeringsbeslut. Dessutom måste ibland säkerställa att berörda myndigheter agerar i samband med en kris, inte minst i de fall då en kris berör flera olika myndigheters verksamhetsområden. vill att regeringens krisledningsorganisation ligger i Statsrådsberedningen, som leds av statsminister. På så sätt får krisledning en tydligare ställning högre upp i hierarkin jämfört med situationen då krisledningen ligger under ett fackdepartement. Som påpekades i , vilket också har framförts här , är just närheten till statsministern av stor vikt för att ge krisledningen auktoritet i relation till fackdepartementen. Det nya nationella säkerhetsrådet kommer att vara regeringens centrala krisledningsorganisation och vara knutpunkt i frågor som rör rikets säkerhet i bred bemärkelse och se till att strategiska frågor identifieras och hanteras. När den nuvarande regeringen tillträdde flyttades ansvaret för samordningen av regeringens krishantering från Statsrådsberedningen till . Därmed förlorade funktionen sin nödvändiga centrala placering, och statsministern ställde sig därmed vid sidlinjen. inrättades också ett nytt särskilt säkerhetsråd med flera för den inre och yttre säkerheten relevanta statsråd. Vilken roll detta råd egentligen har spelat är inte känt. Det är därför min förhoppning att förslag till tillkännagivande, i fråga om att göra en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med målet att inrätta ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen, vinner kammarens gillande. Jag står också bakom reservation i betänkandet om att fler myndigheter ska ledas av styrelser. Vi tror att det precis som i det privata näringslivet vore ett bra sätt att tillföra en myndighet kompetens med olika bakgrunder och erfarenheter i ledningen. Det skulle också bidra till att frågor som gäller verksamhetsutveckling belyses i ett bredare perspektiv. Jag yrkar därför bifall till reservation 1. 31 SKÅNBERG (KD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 5 under punkt 5. I detta betänkande, Offentlig förvaltning, har ställt sig bakom två yttranden som vi egentligen inte har med att göra, för att säga det rakt upp och ned. Utskottet har om och om igen deklarerat att hur är organiserat eller organiserar sina myndigheter inte faller under legislatur, utan det hanterar regeringen suveränt. Det hindrar inte att vi i utskottet och vi i kan ha åsikter om och också uttala hur regeringen ska hantera detta. Vi måste dock respektera att det i sista hand är regeringen som organiserar sig och sitt arbete. Därför instämmer jag förstås i vad utskottets majoritet uttrycker i frågan om ledningen av krishantering och hur denna måste organiseras. Vår ordförande har redogjort ordentligt för vår ståndpunkt, det vill säga att utskottets majoritet anser att regeringen bör göra en översyn av den centrala krisledningsorganisationen, med inriktningen att skapa ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen. Det andra jag vill lyfta upp berör den motion jag yrkade bifall till och som och Liberalerna står bakom. Det handlar om ambassader, vilket också är något som regeringen äger men som ändå kan ha åsikter om. Här har utrikesutskottet haft uppe frågan om och , det vill säga vilken stad som i ska ligga i. Jag vill läsa upp det ställningstagande som Liberalerna och har gjort i utrikesutskottet och som jag ställer mig bakom även här: är de facto huvudstad. Det israeliska parlamentet, , statschefens residens, centrala myndigheter samt högsta domstolen är lokaliserade till , vilket befäster stadens status som huvudstad. I ett historiskt perspektiv har aldrig varit huvudstad i något annat land än och aldrig för något annat folk än det judiska. Den judiska kopplingen till går 3 . Mot denna bakgrund är det vår uppfattning att den svenska ambassaden bör flyttas från till . Ett sådant beslut skulle ge en tydlig signal till parterna i en eventuell kommande fredsprocess att menar allvar när vi argumenterar för en rättvis fred för alla. bör verka för ett gemensamt nordiskt ambassadområde i . Sådan samverkan kan visa på de fördelar som finns när grannar lever i endräkt och arbetar tillsammans. 32 (L): Jag vill börja med att säga att även jag instämmer i anförande och det som anfördes i både ambassadfrågan och frågan om central krisledning. För tids vinnande vill jag stanna vid att yrka bifall till reservation 6 under punkt 6. Det handlar alltså om en EU-portal. Hur ska vår gemensamma framtid se ut? sagt varje europeiskt land har sin egen Trumpkopia – nationalister och extremister som sprider hat, lögner och rädsla. Om de får som de vill försvinner mycket av den frihet som vi har vant oss vid. Gränser stängs, och samarbeten upphör. Men över hela är vi också många som vill någonting annat. Liberaler tar kampen för öppenhet, för frihet och för en europeisk framtid där vi löser utmaningarna tillsammans. I den EU-valrörelse som pågår säger ja till när andra tvekar, klagar eller backar ur. Vi vill tvärtom ha mer samarbete, för det är bara tillsammans med andra vi kan lösa de riktigt stora frågorna – klimatkrisen, säkerheten, jobben, brottsbekämpningen och vårt gemensamma ansvar att ta emot fler av världens flyktingar. Över hela är det liberaler som jobbar hårdast för samarbetet, fru talman. Just för att vi gillar EU så mycket har vi också flest idéer om hur unionen ska bli bättre. Här i , i den här kammaren, är detta med en EU-portal ett sådant förslag. Medborgarnas kunskap om EU måste förbättras; både vuxna och unga ska genom utbildning eller informationshöjande insatser få en större inblick i hur arbetet i EU går till och hur det påverkar svensk politik. För att allmänheten ska få tillgång till enkel och tydlig information om EU:s arbete vill jag och Liberalerna att ska upprätta en EU-portal på , där information om regeringens politik på EU-nivå och alla pågående lagstiftningsprocesser finns tillgänglig. Det skulle skapa ökad transparens. Med detta yrkar jag alltså bifall till reservation 6 under punkt 6. 33 (SD): Det blev en del diskussioner när erkände som huvudstad och det amerikanska fick direktiv att börja flytta den amerikanska ambassaden från det finansiella centrumet till huvudstaden . öppnades ambassaden officiellt. Denna åtgärd åtnjuter ett brett tvärpolitiskt stöd i den amerikanska kongressen – bland annat uttryckt i Recognition Act , som bekräftades av senaten så sent som före erkännandet. av det brittiska Palestinamandatet innebar att hela med omnejd skulle betraktas som en internationell zon. Detta godtogs dock inte av araberna, och när staten utropades anföll de intilliggande arabstaterna med syfte att utplåna staten. ockuperades av dåvarande Transjordanien, och judarna fördrevs. blev en del av . I samma aggressionskrig ockuperade Transjordanien även , och intog . När det israeliska parlamentet höll sitt första ordinarie sammanträde 1949 beslutade man att är den judiska statens huvudstad, vilket det har varit då flyttade sin regering till västra . finns parlamentet, presidenten, högsta domstolen samt departementen, men även sociala och kulturella institutioner och myndigheter, installerade i . När arabstaterna 1967 återigen anföll och gjorde ett nytt försök att utplåna tog från , som då hade ockuperat området illegalt . Man tog även , som lidit under samma ockupation, och har varit en odelad huvudstad för . Att staden står under israelisk kontroll har inneburit att människor från alla religioner har kunnat komma dit. Så var inte fallet när östra stod under arabisk ockupation. bör göra det som redan är självklart och som judarna själva känt till i 3 , sedan kung köpte den plats som är , nämligen erkänna som huvudstad och flytta den svenska ambassaden dit. Vårt lands ambassad bör givetvis vara förlagd till den stad som styrs ifrån, och är de facto huvudstad. I ett tidigare inlägg gjordes en kommentar om att EU har en viss åsikt i frågan och så vidare. Jag menar att det inte är EU som ska föra vår talan i utrikespolitiken. Det kan ju vara så att det just nu är gynnsamt för – med tanke på den katastrofala utrikespolitik som den för och med tanke på att vi har en utrikesminister vars främsta merit är att göra sig osams med andra stater och deras regeringsföreträdare kanske det kan vara bra att EU just för tillfället i viss mån för vår talan. Men så kan det inte vara; vi måste givetvis själva bedriva en egen och självständig utrikespolitik, och det ska vi också göra. Vi ska inte lämna walkover på det området. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 4. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) betänkande 2018/19:KU30 34 (M): I betänkande KU30 Författningsfrågor behandlas 69 yrkanden från motioner som väckts under allmänna motionstiden /2019. Dessa yrkanden handlar om alltifrån statsskicket och formerna för grundlagsändringar till helgdagar och det svenska språket. Det finns ett stort antal reservationer, inklusive ett antal moderata. Jag vill lyfta fram några av dem. har motionerat om att tillsätta en ny grundlagsutredning med flera olika viktiga uppdrag. Bland annat anser vi att utvecklingen i länder som och påkallar att man bör överväga om det ska ställas ytterligare formkrav vid grundlagsändringar. är det relativt enkelt att genomföra grundlagsändringar i . Det räcker att fattar två beslut med enkel majoritet och att det äger rum ett val däremellan. Det behöver inte vara ett ordinarie val utan kan vara ett extra val. Den fråga vi har ställt oss är om det är för enkelt att genomföra en grundlagsändring. Exempelvis kan det övervägas om det ska krävas kvalificerad majoritet utöver att det behöver ske genom två beslut med mellanliggande val. Vi tycker också att det bör övervägas om det mellanliggande valet borde vara ett ordinarie val eller om det även fortsatt ska räcka med att det är ett extra val. Vi anser att det finns behov av att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende på lång sikt. Bland annat bör inrättandet av ett från riksdag och regering fristående domstolsråd övervägas. En annan fråga rör domstolsanslagets placering i statens budget. Även tillsynen av domstolarna bör ses över. Vi tycker också att det borde övervägas om och ska ges ett ökat inflytande över vilka som utnämns till justitieråd. I denna del bör det även övervägas om de domstolarna bör ges lagstadgad rättighet att under beredningsprocessen framföra synpunkter till och även till regeringen om regeringen överväger att utse någon annan till justitieråd än den som domstolen förordat. Vi moderater har också motionerat om att det finns behov av ett tydligare system för att kontrollera om en viss bestämmelse i lag eller annan författning strider mot en grundlag. Exempelvis skulle man kunna införa ett krav på förnyad lagrådsgranskning när ett lagförslag har avstyrkts av Lagrådet och regeringen återkommer med ett reviderat lagförslag. Vidare bör ett krav på kvalificerad majoritet i övervägas vid behandlingen av ett lagförslag som Lagrådet har ansett oförenligt med grundlag, eller rättssäkerhetens krav. En vanlig domstol bör då kunna slå fast att en bestämmelse i lag strider mot grundlag eller . Avslutningsvis vill jag nämna att utskottet föreslår två tillkännagivanden med utnyttjande av sin initiativrätt. Det ena handlar om att riksdagsstyrelsen bör tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att se över vissa bestämmelser om budgetpropositionens lämnande och provisorisk budget. Det andra tillkännagivandet är till regeringen och handlar om att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att se över regleringen av krigsdelegationen. Bestämmelserna om krigsdelegationen tillkom för i en delvis annan tid. Syftet med utredningen är att säkerställa att regleringen av hur arbete organiseras i krig eller krigsfara är ändamålsenlig. Jag står självklart bakom samtliga moderata reservationer, men av tidsskäl yrkar jag bifall endast till reservation 9 under punkt 9. 35 PER (SD): För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 4 och 13, även om vi naturligtvis står bakom samtliga våra reservationer. När ett lagförslag får kritik från Lagrådet bör regeringen se över förslaget ordentligt. Så långt det är möjligt bör Lagrådets synpunkter beaktas innan lagförslaget läggs fram för för beslut. Det finns dock inget krav i regeringsformen att Lagrådets åsikter ska hörsammas eller hur de ska hanteras i ett ärendes fortsatta beredning. I praktiken står det en majoritet i fritt att anta lagar som strider mot gällande rättsordning, trots Lagrådets yttranden eller avrådan. Ett ganska färskt exempel på det är den så kallade gymnasielagen. Lagrådet sa i sitt yttrande om förslaget att ”gränsen har nåtts för vad som är acceptabelt i fråga om hur lagstiftning kan utformas”. Lagrådets kritik var ovanligt hård, och man menade att lagförslaget hade många brister och stod i strid med gällande författningar. Trots det röstade igenom lagförslaget med enkel majoritet. Det tål att funderas över hur detta kan komma att påverka Lagrådets inflytande . Den nuvarande ordningen med konkret normprövning behöver kompletteras med en möjlighet till abstrakt normprövning. Vi anser att en abstrakt normprövning bör vara begränsad till att i så fall ske på domstolens eget initiativ, alternativt av någon för ändamålet särskilt utsedd myndighet. En sådan myndighet skulle kunna agera på sådana anmälningar från allmänheten som den bedömer som lämpliga. Enskilda bör inte kunna väcka talan enbart för att få en viss bestämmelses lagenlighet prövad, annat än enligt den ordning som gäller . Det är emellertid väsentligt för demokratin att en domstol, med ett fåtal tjänstemän, aldrig helt och hållet får upphäva de lagar som folkvalda beslutat. Vi anser att såväl Lagrådets funktion som möjlighet till abstrakt normprövning behöver utredas ytterligare. Vi ställer oss därför bakom särskilda yttrande i detta betänkande då det innehåller flera bra förslag på framtida lösningar i den riktningen. Vi har tagit oss igenom processen med att bilda regering. Det var en långdragen process, även ur ett historiskt perspektiv. Otåligheten bland landets väljare ökade för som gick. Att det tog så berodde till stor del på det parlamentariska läge som uppstod när valresultatet hade fastställts. I regeringsformen finns vissa ramar för hur regeringsbildningsprocessen ska gå till. Däremot saknas tidsgränser, och i praktiken kan en regering som röstats bort av fortsätta styra landet fram till nästkommande ordinarie val. Vår uppfattning är att någon form av bortre tidsgräns för regeringsbildning bör införas i regeringsformen. På så sätt kan man undvika långdragna processer med oro bland väljare och näringsliv. Exakt hur en sådan gräns ska utformas bör utredas inom ramen för en parlamentarisk kommitté. I alla parlamentariska och demokratiska monarkier i är det statschefen, det vill säga monarken, som formellt leder arbetet med att utse en regeringsbildare. Vi anser att samma ordning bör gälla även i och därmed att statschefen bör överta de uppgifter som talmannen har när en ny statsminister ska utses. Regeringen bör därför bereda ändringar i regeringsformen för att lämna över talmannens uppgift vid regeringsbildning till statschefen och återkomma till med förslag. 36 (C): Staten är till för att underlätta, inte hindra, människors möjligheter att använda det mesta av sin egen förmåga och våga växa bortom sina egna gränser. Statens uppgift är att garantera människors grundläggande fri- och rättigheter. Institutionerna ska säkra rättsordningen och spelreglerna i samhället. Målet för staten ska vara att skydda de svagaste och mest utsatta, att öppna livschanser för alla genom likvärdig utbildning, vård och omsorg samt att erbjuda en grundläggande ekonomisk trygghet i livets olika skeden. Erfarenheten visar dock att offentliga institutioner och myndigheter ibland tenderar att skapa behov av ännu mer makt. Följden blir att den offentliga makten växer på bekostnad av människors självbestämmande.