prot · H60999 · 2019-06-04 00:00:00 — Dessa två grundbultar i den svenska välfärden ska vi inte glömma när vi talar om handel och när vi talar om framgångsrikt företagande. Vi socialdemokrater är varma anhängare av frihandel. Frihandeln kan, rätt använd, vara en starkt välståndsskapande kraft. Vi vet att handel bidrar till fattigdomsbekämpning. Att värna principen om frihandel är därför både ett globalt och ett svenskt intresse. Den fria handeln ska också vara en rättvis handel. När vi talar om handel, och framför allt frihandelsavtal som förhandlas av EU, är det för oss socialdemokrater alltid viktigt att det sker med sjysta villkor. Den poängterar att huvudkonventioner ska ratificeras av de ingående länderna. Senast var det . Det är viktigt för oss med sjysta villkor för arbetarna. En annan viktig del är hållbarhet. Vi socialdemokrater anser att de länder som vi tecknar handelsavtal med – i EU gäller det djupa och breda handelsavtal – också ska leva upp till åtagandena i . Det är viktigt. Vi socialdemokrater är väldigt stolta över . Vi har sagt att alla framtida breda handelsavtal ska vara CETA plus, det vill säga minst lika progressiva som – och gärna ännu bättre. En annan sak som är viktig för oss är förutsägbarhet och tydliga världsomspännande regler, så att alla vet vad som gäller när vi handlar. Därför gör nu , tillsammans med några andra, en insats för att ta ledningen i att reformera WTO så att vi får en fungerande världshandelsorganisation. Det behöver alla. Vi bidrar även i arbetet med att få till en permanent investerardomstol, så att samtliga företag som investerar ska veta vad som gäller och vart de kan vända sig om de anser sig förfördelade. Som ledamoten från tog upp i ett replikskifte tidigare är det så att konkurrens kostar. Några riskerar att slås ut. Det är en del i vårt system och en av baksidorna med frihandel, och det gör det otroligt viktigt att man – som i – har robusta trygghetssystem där människor får chans att ställa om, höja sin kompetens och få ett annat jobb. Det ska finnas ett bra trygghetssystem som tar hand om människor innan de har fått fotfäste på arbetsmarknaden igen. Vi måste kombinera frihandel med starka trygghetssystem. Det är en framgångssaga för . Det sista jag vill ta upp när det gäller vår syn på handelsavtalen är att de ska ingås med jämlikhet och jämställdhet i åtanke. Vi vet att män får större del av handelns fördelar än vad kvinnor får. Det är inte acceptabelt, och därför är den hållning i förhandlingarna i EU att vi måste se till att handelns fördelar kommer kvinnor till del i lika stor utsträckning som de kommer män till del. När vi ändå talar om jämlikhet och rättvis handel vill jag också ta upp exempelvis det vi kan göra i EU genom initiativet Everything But Arms. Där gav EU till exempel möjlighet till handel utan tullar så länge det inte handlade om vapen. EU har dock dragit tillbaka den möjligheten när nu mycket tydligt bryter mot mänskliga rättigheter. Det är ett sätt att använda handeln i påverkansarbetet för en mer rättvis värld. Företag som växer och utvecklas är en förutsättning för att sysselsättningen ska kunna ökas ytterligare och för att vi ska kunna gå vidare och stärka vår gemensamma välfärd. Därför är jag glad över att vara ledamot i ett parlament där de allra flesta ser frihandelns fördelar. Jag är också stolt över att tillhöra ett parti som i regeringsställning gör verklighet av de ambitioner vi har när det gäller en fri, rättvis och hållbar handel. Avslutningsvis, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 73 (MP): Även jag vill naturligtvis hälsa Per välkommen till debatten. Jag är övertygad om att vi löser dagens och framtidens stora utmaningar med internationellt samarbete. Här är handel mellan länder en helt central del, och jag tror att mer handel generellt medför fler investeringar, stärkt konkurrenskraft och bättre levnadsstandard för fler. Tekniköverföring mellan länder, vilket är en del av detta, är också nyckeln i att möta klimatförändringarna och klara klimatmålen. Vi gröna vill att ska betraktas som ett föredöme i världen inte bara vad gäller mänskliga rättigheter, jämställdhet och fredsarbete utan – naturligtvis – även vad gäller innovationskraft, hållbart företagande och grön omställning. Många av dessa saker är självklara utgångspunkter i det januariavtal som vi har slutit tillsammans med C och L. Därför fortsätter det arbete med dessa frågor som regeringen har inlett och som i slutändan gör till ett attraktivt land för investerare och företagare. Politiken ska syfta till en öppen, fri och rättvis handel. Det innebär att vi ska fortsätta arbeta för progressiva internationella handelsavtal och fortsätta riva handelshinder men stå upp för miljö, jämställdhet, löntagarnas intressen och människors hälsa. Det gläder mig särskilt att just hållbarhetsperspektivet genomsyrar regeringens politik. ska inte bara ta en ledande roll i genomförandet av Agenda 2030, utan de globala målen ska genomsyra all politik. Handeln ska också självklart bidra till att målen i agendan uppnås. En global marknad kräver ett globalt perspektiv där vi ser till helheten och hur vår bedrivna politik påverkar andra delar av världen, både och . Fokus på hållbarhet förpliktar. Därför behöver klimatfrågan få en ännu större tyngd i handelspolitiken. I de internationella organ som verkar i ska det inte råda något som helst tvivel om att linje är att avtal sluts först när de garanterar klimatsmarta investeringar. Vi gröna vill gå ännu längre och säger att vi är villiga att överväga handelsmässiga straffåtgärder för länder som väljer att till exempel lämna eller på annat sätt försumma klimatpolitiken. Detta betyder också att den svenska exporten behöver klimatsäkras. ges svenska exportkrediter till minst sagt tvivelaktiga projekt runt omkring i världen, och låt mig vara väldigt tydlig på en punkt, fru talman: sida accepterar vi inte fossila exportkrediter. som land kan inte gå in med garantier för export av verksamhet eller produkter som äventyrar klimatet genom stora utsläpp i andra länder. Vi vill i stället verka för ett fullständigt förbud mot fossila exportkrediter. För att sammanfatta, fru talman, ska fortsätta verka för en öppen, fri och rättvis handel, men klimatet måste få en ännu tydligare roll i politiken. Multilaterala avtal ska eftersträvas, och ska vara ledande i att alltid ställa höga krav på hållbarhet, jämställdhet och mänskliga rättigheter i handelspolitiken. Med det sagt yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 74 (V) replik: Det ledamoten sa om investeringar i fossila bränslen står helt bakom, men jag har en fråga gällande de hållbarhetsredovisningar som företagen gör . Man lyfter gärna fram hållbarhetsredovisningarna som en positiv utveckling, men har kritik från Amnesty och visat att många av hållbarhetsredovisningarna från företag som arbetar i områden som inte är så säkra faktiskt är mer som en reklampelare än ett verkligt verktyg för att möta de miljökonsekvenser som företagen orsakar när de bedriver verksamhet utomlands. Jag skulle vilja höra vad anser om det och hur man har tänkt förändra hållbarhetsredovisningarna. Jag undrar också om man har tänkt någonting kring att stötta förslaget om bindande avtal gällande mänskliga rättigheter. 75 (MP) replik: Jag tackar för frågan. Jag håller med om mycket av det tar upp i sin replik. Jag tycker att det generellt finns en ganska naiv bild hos många av att handel alltid ska vara någon form av mirakelkur och att välstånd liksom skapas automatiskt bara för att länder handlar med varandra. Det stämmer till del; det är helt uppenbart att många människor lyfts ur fattigdom tack vare handel och utbyte mellan länder, som jag sa i inledningen av mitt anförande. Men med det sagt är det uppenbart att många – inte minst stora företag – fuskar med sina redovisningar, utnyttjar lokalbefolkningen i stor utsträckning och fuskar med skatten och miljöredovisningen. Jag tycker att handelspolitiken ska ses som ett sätt att kunna ställa krav, det vill säga som ett sätt att lyfta nivån i många länder i världen genom att ställa krav när handelsavtal sluts. Det var det jag var inne på när jag nämnde vårt krav på att man helt enkelt ska straffa till exempel . Om väljer att lämna måste detta få konsekvenser handelspolitiskt genom att man till exempel inför klimattullar eller vad vi nu ska kalla det. Generellt håller jag med om den bild som målar upp. Jag tycker att man ska använda handelspolitiken med det syftet. 76 (V) replik: Ledamoten nämnde bland annat att handelspolitiken bör ställa krav. Då är min fråga: Hur går man vidare? har man tagit ett steg mot hållbarhetsredovisningar; det har inte varit lyckat. Många organisationer föreslår bindande avtal och förändringar i regelverken som verkligen ställer krav på företagen – alltså på våra företag, i alla fall när de är utomlands. 77 (MP) replik: Jag tror att jag och har ungefär samma syn på detta. Jag tänker, precis som , att man kan ställa krav på våra företag i så stor utsträckning som möjligt. är detta naturligtvis mer komplicerat än så. Det handlar ju om den lagstiftning som finns i andra länder, och vi kan inte rakt av urholka rättsstatens principer bara för att vi i vill väl och för att andra länder inte har en skarp lagstiftning. Detta är svårare och mer komplicerat än så, men ambitionen är naturligtvis densamma. Som ett komplement till detta tycker jag, som sagt, att det är viktigt att vi fortsätter att använda handelsavtalen och att vi generellt ska ställa högre krav i dessa avseenden i samband med de förhandlingar som deltar i när det gäller olika avtal. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2018/19:NU14 78 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 16 och 23. Det finns ingen politisk fråga som är så aktuell och som väcker så många känslor som just energifrågan. Den är lika ödesmättad som ett grekiskt drama. Här finns allt: nationens utveckling, relationer till andra stater, allianser och olika syn på kamp och svek. De 60 riksdagsmotioner på ämnet energi som vi nu ska diskutera innehåller allt. Energi och tillgång till energi för ett rimligt pris har historiskt varit en framgångsfaktor för . Genom detta har vi kunnat ha en stor, tung basindustri, och exporten från denna har varit en stor del av vår höga levnadsstandard. Så ser det inte ut i stora delar av världen. Energi kan vara dyr, och man kan tvingas till ransoneringar. Detta ställer till problem både för den enskilde och för företag. Så här vill vi fortsätta att ha det: relativt billig energi när vi behöver den, där vi behöver den. Men det är inte längre en självklarhet. Att den energi vi behöver ger så låga CO2-utsläpp som möjligt är en ödesfråga. Vi ser att politiken indirekt får kritik, eftersom man inte tillräckligt snabbt kan skapa regelverk som underlättar för omställningen och därmed visa att vi klarar denna utmaning. Vi ser att inte tillräckligt snabbt ställer om och minskar våra CO2-utsläpp. Tvärtom ökade våra CO2-utsläpp till – en halv miljon ton mer än året innan. Barnen oroar sig för vuxnas handfallenhet, vilket är något vi borde ta på största allvar. Vuxna ska ta ansvar; det ska inte barn behöva göra i så här viktiga frågor. Vad ska vi annars ha en regering till? Vi ser mycket som är ren symbolpolitik. Man lägger massor av skattepengar på reformer som inte ger nämnvärt resultat, som elcykelreformen. Man ser dessutom resursslöseri som en god handling. har en unik möjlighet att vara ett föregångsland på energiområdet, men då måste man väga in alla effekter av de skatter och andra styrmedel man använder. Vi har en befolkning som till stora delar värnar klimat och miljö och som är villig att vara med i arbetet för att ställa om från fossil energi till elektrifiering. Men då måste elektrifieringen faktiskt vara möjlig. Det måste finnas tillräckligt med energi, men det måste också finnas infrastruktur i form av de elledningar som behövs – annars kan inte enskilda personer göra så mycket för att påskynda utvecklingen och omställningen. Vår tillverkningsindustri är den bransch som har störst CO2-utsläpp – en fjärdedel av våra totala utsläpp. Här arbetar man för att ställa om, men självklart kräver det mycket ny ren el. Näst efter vår tillverkningsindustri kommer transportsektorn. Här arbetar man både med effektiviseringar och med ecodriving. För att vi ska nå riktigt stor effekt behöver vi dock elektrifiera även våra tunga transporter. Men, fru talman, om vi inte har infrastruktur för att köra ellastbilar kan inte våra lastbilar använda el i stället för diesel. Finns det ingen kollektivtrafik på landet kan man inte åka kollektivt. Då måste vi i stället hitta smart energi för transporter också utanför våra stora städer och inte höja skatterna på drivmedel för vanligt folk som inte har något annat syfte med sitt bilåkande än att ta sig till jobbet eller att hämta barn från fotbollsträningen. Vi kan inte skuldbelägga stora delar av svenska folket när vi inte har skapat alternativ. Moralpolitik när det gäller miljö är lika trist och inskränkt som all annan moralpolitik. Vad behöver vi göra? Vi behöver vara mycket noga med hur vi använder de subventioneringsinstrument och skatteinstrument som står till buds. Subventionerna kan vara ett bra instrument för att få igång en utveckling, men de kan vara direkt kontraproduktiva om de finns kvar när de inte längre behövs. Att höja skatterna för vissa kraftkällor för att framtvinga en för tidig stängning av exempelvis ett kraftvärmeverk, som det i , får konsekvenser. Vi ser att nu kan få akut elförsörjningsbrist. Det kan tyckas bra att beskatta befintliga fossildrivna kraftverk tufft för att få igång en omställning, men det blir faktiskt tvärtom: Man tvingas stänga utan att ha finansiering för de nyinvesteringar som behövs i bättre teknik. Vi behöver forska mer på energiområdet, inklusive kärnkraftsområdet. Det är genom forskning och utveckling vi har lyckats komma så långt som vi har i . Vi behöver forska på alla områden, och vi måste vara tydliga med att vår energiförsörjning inte vilar på bara ett ben. Vi behöver många olika energislag, och vi behöver använda dem där de passar bäst. Vi behöver fler demonstrationsanläggningar för att visa upp ny teknik och för att sprida kunskap. Vi behöver se över hur vi bättre kan ta till vara den energi vi har skapat genom effektiviseringar. Det kan handla om allt från smarta elnät till att bättre ta till vara spillvärme. Vi behöver bättre använda alla råvaror som också är energi, som råvaror från skog, jord och hav, och använda dem för produktion av biodrivmedel. Vi behöver kärnkraften. Bara genom att använda styrkan i den kan vi skapa ett fossilfritt samhälle – ett samhälle där det finns tillgång till den energi vi behöver när vi behöver den och där vi använder energin på ett resurseffektivt sätt . 79 (SD): Vi debatterar energifrågor och förslag från den allmänna motionstiden. Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservationerna 15 och 16 i betänkandet. Vi står givetvis bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande nöjer vi oss med att endast yrka bifall till dessa. Så sent som rapporterar om att ett större bageri väljer att lägga sina planer på expansion i på is – detta som en följd av att elleverantören inte kan garantera den extra elförsörjning som krävs för verksamheten. I samma artikel framkommer också att ett större ventilationsföretag valt bort att etablera sig i av samma skäl. De kommentarer som gavs från respektive företagsledning var: ”Jag hade aldrig väntat mig att få ett sådant besked i ett välutvecklat land. Strömbrist är något man hör talas om i .” Den andra kommentaren var: ”Man vågar inte bygga ut produktion i ett land som inte kan garantera elförsörjningen. blir allt för riskfyllt.” Det här är en allt annat än positiv nulägesbeskrivning av hur det faktiskt ser ut i delar av vårt land. Men det är fortsatt inget som avskräcker regeringen, och Liberalerna, som i stället har landat i att chockhöja skatten på kraftvärme. Det kommer att resultera i en ytterligare förstärkning av den effektbrist som råder i de lokala näten, och när lokal produktion försvinner minskar överföringskapaciteten ytterligare. kommer även närmare en tiondel av landets elförsörjning att läggas ned när stängs, vilket man från regeringens sida inte tycks se några problem med över huvud taget. Inget i den ingångna energiöverenskommelsen mellan fem av partier styr mot att vi ska producera el när vi behöver den och vill använda den. Det är något som uppenbarligen verkar gå upp för vissa av de partier som ingått energiöverenskommelsen. Frågor kopplade till leveranssäkerhet och kapacitet kommer att bli mycket mer centrala i närtid i den energipolitiska debatten. Det är något som vi påtalat och varit tämligen ensamma om att driva förslag kopplat till. Därför var det glädjande när för sedan röstade för förslag om att ett mål för leveranssäkerheten ska tas fram, som ska beakta samhällets behov och elförsörjningens betydelse för näringslivet. Det är inte märkligt att just kärnkraften blivit mer aktuell i den energipolitiska debatten igen, då allt fler börjat inse att de fossilfria alternativen för planerbar kraftproduktion är väldigt få. Tyvärr baserar sig motståndet mot kärnkraft alltjämt från vissa håll delvis mer på känslor än på fakta. När en tv-serie som baserar sig på olyckan vid Tjernobyl lanserales lyckades det åtminstone skrämma upp enskilda statsråd, och kärnspöken har nog satts i fler än en av ledamöterna i denna kammare. Tyvärr har vissa tagit till sig bilden av att strålning och radioaktivitet skulle vara någon form av icke-naturligt fenomen som är besvärande. I stället är det ju tvärtom. Radioaktivitet har funnits sedan tidernas begynnelse. Till exempel är vi människor radioaktiva genom det kalium som finns i vår saliv och det kol 14 som vi delvis består av, vilket också resulterar i att det sker ett radioaktivt utsläpp i denna kammare när vi befinner oss härinne tillsammans. Om någon även passade på att ta en banan ute i kammarfoajén är även denna frukt tämligen radioaktiv i jämförelse med andra frukter, då den är rik på just kalium. Däremot ska man förhålla sig rationellt till de stora konsekvenser som kan komma med ett fullbordat kärnkraftshaveri. Där handlar det om att komma ned till en rimlig risknivå. Det finns därför en internationellt antagen skala för att kategorisera kärnkraftsolyckor, INES-skalan, som är sjugradig. Det finns dessvärre två olyckor som har uppnått den högsta siffran på skalan, en sjua, nämligen i och Tjernobyl. Olyckan i Tjernobyl föranledde ett trettiotal direkta dödsfall i anslutning till olyckan. Fler har avlidit senare, en bit , vilket man har kunnat koppla till olyckan. Det innebär att det är 50–60 dödsfall som kan knytas direkt till olyckan. Utöver det har man uppskattningar från WHO och FN av hur många fler fall av cancer olyckan lett till. Man har tittat på den kollektiva dos som en större grupp människor har blivit utsatta för och konstaterat att den föranlett några ytterligare tusen dödsfall i cancer. Men de går inte att specifikt knyta till själva kärnkraftsolyckan. Vid är det bara ett dödsfall som har kunnat relateras till själva kärnkraftsolyckan, och WHO gör även bedömningen att ingen uppenbar ökning av dödsfall i cancer är att vänta till följd av olyckan. Även den så kallade vid är en av de mer kända kärnkraftsolyckorna. Men den är inte en sjua utan en femma på INES-skalan och föranledde inga dödsfall eller cancerfall över huvud taget. Om man nu vore orolig för hur tekniken påverkar människor och hur skadlig den kan vara måste man sätta den i relation till något annat för att veta graden av farlighet, för dör hundratusentals människor som en följd av att fossila kraftverk förbränner kol och olja med de luftföroreningar som det medför. När det gäller exempelvis vattenkraften brast en kraftverksdamm i Brumadinho i i början av detta år – något som resulterade i 237 dödsfall, det vill säga flerfaldigt fler än de direkta dödsfallen vid , och tillsammans. fram till är det närmare 200 000 människor som har mist livet i olyckor relaterade till vattenkraftsdammar som har brustit. Även för vind- och solkraft är antalet dödsfall per producerad enhet större. Men det är ändå tydligt att samtliga fossilfria alternativ är gynnsamma ur detta perspektiv, om man har en humanistisk ingång, utöver att det blir väldigt små utsläpp av växthusgaser. Om man förfäras över de fåtal dödsfall som har skett kopplat till dessa olyckor är det märkligt om man inte har några problem med att exempelvis cykla, där riskerna för att drabbas är tusenfaldigt högre på individnivå. All industriell och mänsklig närvaro innebär någon form av påverkan på vår omgivning. Där kan man ändå konstatera att kärnkraften kan nå en acceptabel risknivå. Befintlig teknik har tjänat oss väl. var en framstående kärnkraftsnation, jämte och , när vi tog fram teknik i . Det var något som varade fram till att tankeförbudet gällande ny kärnkraft kom, vilket har hållit tillbaka utvecklingen i . I praktiken har såväl Alliansen vid sin tid vid makten som röda regeringar av olika nyanser effektivt undanhållit satsningar på kärnenergiforskning. Därför, fru talman, är det extra intressant och glädjande att tillsammans med , i det här betänkandet har kommit överens om att kärnkraften ska ha ett tydligt uttalat utrymme inom energiforskningen. Här finns en reservation som har förutsättningar att vinna gehör när vi röstar om den. är det verkligen läge att blicka framåt, att vara offensiva igen och delta i arbetet kring fjärde generationens kärnkraft för att bättre kunna tillvarata energiinnehållet i det uran som vi redan har grävt upp. Vill man ha ett samhälle med låga utsläpp av växthusgaser och stärka konkurrenskraft stänger man inte dörren för något av de fossilfria alternativ som finns. Tvärtom behövs mer och modernare kärnkraft. 80 (C): ”Tänk vad mycket som händer i energivärlden! När vi hade den här debatten fanns det inte någon energiöverenskommelse. Den skriver politisk historia i .” Så inledde jag debatten . Då var det fem partier som precis hade blivit eniga om långsiktighet och stabila spelregler. Energibranschen gjorde vågen. Konfliktnivån hade äntligen sänkts. Äntligen hade av diskussioner kommit till ända. Lösningarna började komma på plats. är verkligheten en annan. Energibranschen gör fortfarande vågen för energiöverenskommelsen i dess helhet. Lösningarna har också fallit på plats. Däremot finns det partier som är beredda att riskera långsiktigheten och stabiliteten av partipolitiska skäl, uppenbarligen i brist på annan klimatpolitik. Sanningen är att utvecklingen har gått fort bara under de år som gått sedan vi slöt energiöverenskommelsen. Den har gått så fort att det skrivs historia runt om i världen . De mest optimistiska scenarierna har inte bara slagit in – de har överträffats radikalt! bygger vi ut ny solenergi och konkurrerar ut gammal kolkraft. bygger vi ny vindkraftsproduktion i på marknadsmässiga villkor. Det har i stort sett aldrig byggts ny elproduktion i på marknadsmässiga villkor tidigare. Vattenkraften byggdes ut med statliga lån. Kärnkraften byggdes ut med stora subventioner. har vi haft ett elcertifikatssystem som vi nu håller på att avveckla. Att vi nu når en punkt där vi kan bygga ut saker på marknadsmässiga villkor är fantastiskt! Det skapar fantastiska möjligheter. När el och energi kan sluta vara något vi behöver hushålla med av klimatpolitiska skäl öppnar vi helt nya förutsättningar. är det självklart så att vägen dit – för vi är inte där ännu – behöver bli så smidig som möjligt. Då behöver vi nyttja de system vi har byggt och den verklighet som människor lever i så bra vi bara kan. Alla människor kommer inte att kliva upp mitt och sätta igång tvättmaskinen eller diskmaskinen. De systemen behöver skötas automatiskt. Det viktiga är ju inte att du har ren disk utan att den är ren när du ska ha frukost .