prot · H60993 · 2019-05-15 00:00:00 — Det är bra med förstärkt skydd mot otillåten fotografering. Det allra viktigaste med det här betänkandet är nämligen att fler brott ska lagföras. Brotten ska minska, och vi ska ha färre brottsoffer . Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 57 (L): Stärkt ordning och säkerhet i domstol Betänkandet gäller stärkt ordning och säkerhet i rättssalen. Målet med dessa lagförslag är att domstolar ska vara trygga och säkra miljöer för alla att vistas i. Förhörspersoner ska kunna lämna sina uppgifter utan att känna sig hotade, störda eller utsatta för påtryckningar. Förslagen handlar om följande:  Rädda och utsatta brottsoffer och vittnen ska få större möjligheter att delta genom videokonferens.  Åhörare ska kunna hänvisas till en sidosal av ordnings- eller säkerhetsskäl.  En part eller åhörare som utsätter en förhörsperson för påtryckningar ska kunna utvisas från rättssalen under ett förhör eller andra delar av sammanträdet.  Förbudet mot fotografering ska utvidgas.  Elektronisk utrustning ska som huvudregel vara avstängd och undanstoppad. Vi liberaler anser att förslagen är viktiga. Men vi vill ändå poängtera att för att dessa lagförslag ska få det genomslag som är önskvärt och för att de ska inkludera alla är det viktigt att de hänger ihop med andra viktiga åtgärder. Jag har närvarat vid många rättegångar med barn och unga, men även vuxna, som varit utsatta för olika brott. Vid många av dessa rättegångar har heder funnits med i motivbilden för gärningen. När det saknas kunskap och förståelse för det sammanhang som dessa brott sker i resulterar det alltför ofta i att varken de utsatta eller, som i detta fall, vittnen får det stöd de har rätt till och behov av. Jag tror att det trots denna lagstiftning är oerhört viktigt att hela rättskedjan får kunskap om dessa delar. Det handlar om ett kollektiv. Vi talar om de subtila hot som förekommer. Jag tror att vi alla är medvetna om att de finns, men frågan är hur vi identifierar dem och hur vi motverkar att de blir möjliga att framföra till exempelvis ett vittne. Det kan röra sig om blickar. Men det handlar också om påtryckningar utanför rättssalen, i domstolens lokaler men före en rättegång, när vittnen måste träffa närstående till den misstänkta gärningspersonen. Det handlar också om att komma in i rättssalen och se hela kollektivet sitta tillsammans på gärningspersonens sida. Den unga flicka som är brottsoffer sitter helt ensam. Kanske har en kompis till henne tagit mod till sig och ska vittna om de uppgifter hon har lämnat. För att man över huvud taget ska få tillgång till stödet och skyddet är det oerhört viktigt att vi får till denna lagstiftning, där vi kan definiera heder som motiv till gärningen. Det måste, menar jag, ske initialt i utredningen, men också för att de åtgärder vi talar om här ska kunna vidtas. Det handlar om utbildning. Jag kan känna att vi alltför beslutar saker och stiftar bra lagar, men sedan är det som att vi sår dem i en jord som inte är bördig. Man förstår dem inte. Stärkt ordning och säkerhet i domstol När det gäller den lagstiftning som det har beslutats om gällande brottet äktenskapstvång har vi otroligt många anmälningar – och det är positivt att man ändå känner att det finns en lagstiftning och någon som ska skydda – men bara fem fällande domar. Det intressanta är att en och samma åklagare står bakom tre av dessa fem fällande domar. Detta tyder på att den som har kunskap och kompetens också har mycket större förmåga. Inom polisen har man inrättat ett kompetensnätverk för hedersrelaterat våld och förtryck. Jag tror att åklagarna behöver ha något liknande. Det är de som leder förundersökningarna och kan vidta en mängd viktiga åtgärder. Det rör sig alltså om viktig lagstiftning och viktiga förändringar, men jag tror återigen att vi, för att det ska bli som vi tänker, också behöver vidta en mängd andra åtgärder. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) Förstärkta återfalls-förebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning § 13 Förstärkta återfallsförebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning betänkande 2018/19:JuU25 Förstärkta återfallsförebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning (prop. 2018/19:77) 58 (M): Den villkorliga frigivningen måste reformeras. Det borde vara självklart att den som dömts för ett brott ska sitta av större delen av det straff som har utdömts. Så är faktiskt inte alltid fallet . Den som avtjänar ett tidsbegränsat fängelsestraff friges som regel villkorligt efter två tredjedelar av strafftiden. För personer som avtjänar långa fängelsestraff innebär detta att straffet kan minskas med , vilket riskerar den grundläggande principen om att straffet ska stå i proportion till brottets allvar. Från sida menar vi att villkorlig frigivning ska begränsas och endast förekomma i undantagsfall. Den som bryter mot villkoren för sin frigivning i sådan omfattning att en varning inte bedöms vara tillräcklig bör heller inte kunna räkna med att få åtnjuta den förmån det innebär att friges innan straffet är avtjänat. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att möjligheterna till villkorlig frigivning borde skärpas. har väldigt lite hänt. väntas denna församling rikta ett tillkännagivande till regeringen om behovet av reformering av systemet med villkorlig frigivning, där vi menar att större hänsyn måste tas till hur den intagne skött sig . Jag ser fram emot att regeringen återkommer till i denna fråga. Förstärkta återfalls-förebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning Den föreliggande propositionen berör, fru talman, vissa återfallsförebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning. Det är bra, men det är inte tillräckligt. Därför väntas även rikta ett tillkännagivande till regeringen om en tydligare koppling mellan bristande deltagande i återfallsförebyggande åtgärder och frågan om villkorlig frigivning. Vi vill att frågan skyndsamt utreds och att regeringen återkommer till med förslag som innebär att möjligheterna att skjuta upp villkorlig frigivning med hänsyn till bristande deltagande i återfallsförebyggande åtgärder och annan misskötsamhet utökas. Mer behöver göras, men medan regeringen drar fötterna efter sig fortsätter vi i att rikta skarpa krav och sätta press på regeringen även i denna fråga. Det kommer vi att fortsätta göra. Vi står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 6 under punkt 8. 59 (SD): riktade justitieutskottet ett tillkännagivande till den rödgröna regeringen om att skärpa reglerna för villkorlig frigivning. Det var ett tillkännagivande som och , stod bakom. I betänkandet reserverade sig Socialdemokraterna, och , som ansåg att samtliga fängelsedömda endast ska sitta två tredjedelar av sin utdömda strafftid i fängelse, oavsett om den intagne har misskött sig eller vägrat delta i behandlingsprogram. har regeringen motvilligt accepterat hårdare krav gällande den villkorliga frigivningen och föreslagit vissa skärpningar. Den villkorliga frigivningen efter två tredjedelar ska kunna skjutas upp vid misskötsel eller bristande deltagande i behandlingsprogram. Detta är såklart steg i rätt riktning, men det är långt ifrån vad anser är tillräckligt. Om hade fått bestämma helt själva hade vi tagit bort den villkorliga frigivningen helt och hållet. Blir man dömd till fängelse ska grundregeln vara att man får sitta i fängelse. Det är en tydlig och konsekvent hållning som skapar förståelse och tillit mellan medborgarna och rättssamhället. Detta är utgångspunkt när det gäller hur vi ska utforma straff i vårt land. För att sedan skapa en bra återanpassning till samhället vill att personer i större utsträckning ska få sin första tid utanför anstalt reglerad, exempelvis genom elektronisk övervakning, för att tvingas in i sunda rutiner. Men är vi inte där; det saknas stöd i för hållning. Men, herr talman, nämner i en av sina reservationer, som har blivit ett särskilt yttrande, det som också anser är väldigt angeläget, nämligen att en farlighetsbedömning bör ske när man avgör om en person ska friges villkorligt efter att ha avtjänat två tredjedelar av sitt straff. anser att detta är ett självklart kriterium för uppskjuten frigivning. Råder det hög risk för återfall i brott måste Kriminalvården kunna behålla personer i anstalt under hela den strafftid som dömts ut. Detta tror jag att fler partier i grunden håller med om, men en majoritet är inte beredd att stödja det. Ett av de skäl som anges för att inte beakta risk för återfall vid villkorlig frigivning är att risken för återfall i brott kan finnas kvar även om personen fått sitta hela strafftiden. För mig och är detta inte ett argument utan en ursäkt för att få fortsätta med en socialliberal straffpolitik. Här borde en samlad opposition kunna bilda en majoritet i så att farliga individer med hög återfallsrisk kan hållas kvar i fängelse under hela den utdömda strafftiden. Det förekommer alldeles för många fall där personer som släppts ut efter att ha avtjänat två tredjedelar av sitt straff direkt har misshandlat, mördat och våldtagit oskyldiga människor. Förstärkta återfalls-förebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning Brottsoffren frågar sig hur det kan ske att farliga individer som kan ha ett tiotal allvarliga domar bakom sig hålls inlåsta bara två tredjedelar av strafftiden för ytterligare ett allvarligt brott trots att Kriminalvården anser att det föreligger hög återfallsrisk, något som alltför visat sig vara befogat. En annan del av den förklaring som regeringen och flera oppositionspartier ställer sig bakom är att ett kriterium som uppskattning av återfallsrisk inte baseras på faktiska handlingar och att personer dömda för samma typ av brott skulle få sitta i fängelse olika beroende på hur de skött sig i övrigt i anstalt. De intagna kan då uppleva detta som lite orättvist. För del vill jag vara tydlig: Det ska inte finnas någon självklar rätt för någon fängelsedömd att friges tidigare av något skäl över huvud taget. Att mördare och våldtäktsmän kan uppleva en orättvisa i att andra dömda för samma brott kanske får avtjäna mindre tid i anstalt är helt ovidkommande. Av den anledningen kommer jag här att begära replik på väl valda oppositionspartier för att försäkra mig om att vi tillsammans kan medverka till ett nytt tillkännagivande till regeringen om att hög risk för återfall i brott ska kunna ligga till grund för uppskjuten villkorlig frigivning. har, som jag sa inledningsvis, en helt annan syn på villkorlig frigivning generellt, men vi anser att det är angeläget att flytta fram positionerna så mycket som det går. Jag ser fram emot att vi i utskottet ska hitta fler gemensamma ståndpunkter som flyttar fram positionerna, inte minst när det kommer till frågan om farlighetsbedömning vid villkorad frihet. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reservation 3, men vi står naturligtvis bakom samtliga våra reservationer i betänkandet. 60 (C): Vi har framför oss ett oerhört viktigt betänkande. Kärnan i hela betänkandet är att få till en fungerande rättskedja, där straff ska vara ändamålsenligt och leda till bättring, det vill säga att det ska bli få eller inga återfall. tycker att det är bra att regeringen nu lägger fram denna proposition, och dessutom är det bra att stärker upp den med två tillkännagivanden – ett om ytterligare skärpningar vad gäller att deltagande i återfallsförebyggande åtgärder ska vara ett krav för villkorlig frigivning och ett om att ytterligare se över systemet med villkorlig frigivning. Det ska alltså inte ses som att man med automatik får villkorlig frigivning efter två tredjedelar av avtjänad strafftid. Dagens system, med förslagen i denna proposition, ger utökade möjligheter och redskap för kriminalvården att jobba med den enskildes möjligheter att återetableras i samhället. Det handlar om villkorlig frigivning, prövotider, övervakning och särskilda föreskrifter. På alla dessa områden föreslås nu skärpta åtgärder och möjligheter för kriminalvården att göra ett bra jobb. Förstärkta återfalls-förebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning hade dock velat se en ännu bättre möjlighet till övervakning genom en ny påföljd, vistelseförbud, som går längre än de möjligheter som finns att via föreskrifter hålla den villkorligt frigivne borta från kriminella miljöer eller, inte minst, från områden där brottsoffer befinner sig. Arbete och utbildning för att förbättra den intagnes förutsättningar på arbetsmarknaden är av stor betydelse eftersom möjligheten till återanpassning till stor del är beroende av att den intagne kan komma i jobb efter avtjänat straff. Arbetslinjen på anstalterna behöver därför utvecklas, och de intagnas möjligheter att genomgå utbildningsinsatser måste öka. För de intagna som inte deltar i arbete, utbildning eller programverksamhet är det nu bra att detta kan få konsekvenser för deras verkställighet, exempelvis i form av uppskjuten villkorlig frigivning. menar att Kriminalvårdens behandlingsprogram är centrala för att den intagne ska kunna lämna ett liv kantat av kriminalitet och droger. har behandlingsprogrammen utvecklats i positiv riktning och anpassats till det klientel som ska ha nytta av dem. Målsättningen ska vara att alla intagna som är i behov av behandling för kriminalitet, missbruk, aggressioner eller våldsamt beteende ska genomgå behandlingsprogram. har i tidigare tillkännagivanden till regeringen krävt bland annat att regeringen ska skärpa reglerna om villkorlig frigivning för dem som återfallit i likartad brottslighet och att regeringen ska överväga om gärningsmän som dömts för vålds- eller sexualbrott bör ha en skyldighet att delta i lämpliga behandlingsprogram. Det är nu dags att regeringen i och med detta års tillkännagivande ser till att så fort som möjligt återkomma till med förslag om detta. Det finns ett nätverk som heter Kast, Köpare av sexuella tjänster, som enligt en utarbetad metod arbetar med personer som köpt sex. Detta program ser vi som givet att Kriminalvården villkorar för personer som är dömda för sexualbrott eller sexköp för att de ska komma i åtnjutande av villkorlig frigivning. Ett problem är att en del intagna inte behärskar svenska språket. De har ofta svårigheter att tillägna sig eller delta i olika behandlingsprogram. Här behöver mer göras för att säkerställa att även den gruppen kan delta i dessa program, få adekvat behandling och inte återfalla i brott. Sammanfattningsvis är det av största vikt att tiden i fängelse blir tydlig och konsekvent för den intagne. Vägran att delta i återfallsförebyggande åtgärder och program ska leda till begränsade eller borttagna möjligheter till permission och till villkorlig frigivning. Ett incitament till att delta i behandling och program vinner alla på, inte minst genom att antalet brottsoffer minskar. Jag står bakom utskottets förslag och yrkar dessutom bifall till reservation 6 i betänkandet. 61 (SD) replik: Som jag utlovade i mitt anförande avser jag att ställa en ganska tydlig och konkret fråga om den villkorliga frigivningen, som sker med automatik alldeles oberoende av om man deltar i behandlingsprogram eller om man missköter sig i fängelset. Förstärkta återfalls-förebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning Regeringen har ju landat i slutsatsen att hög risk för återfall i brott inte ska kunna ligga till grund för uppskjuten frigivning. Jag är inte säker på att en majoritet i kammaren delar den ståndpunkten. Jag vill därför ställa en konkret fråga till om detta: Anser att den som av Kriminalvården anses löpa hög risk för återfall i brott inte av detta skäl ska kunna få sin villkorliga frigivning uppskjuten? Är det ett rimligt förhållande vi har , där personer som löper hög risk för återfall i brott ska kunna komma ut efter två tredjedelar av avtjänat straff? 62 (C) replik: Nej, det är inte rimligt. Men jag läser i betänkandet att man bland annat ska jobba med utökad övervakning, elektronisk övervakning och så vidare. Jag ser också att man i och med det tillkännagivande som vi nu ger till regeringen kan återkomma med förslag som förbättrar möjligheten till övervakning och som kanske – vi får se – kan leda till begränsad frigivning. 63 (SD) replik: Det är lite grann detta jag är ute efter – att vi ska kunna komma fram till gemensamma ståndpunkter som går längre än vad regeringen har aviserat. En av de ståndpunkter där det finns en konflikt mellan , och regeringen gäller just att vi anser att när det finns hög risk för att en person återfaller i brott ska man kunna skjuta upp den villkorliga frigivningen, medan regeringen inte tycker att det finns tillräckligt med skäl till det och att det till och med kan vara kontraproduktivt. Vi tycker att en inkapacitering av farliga individer är ett viktigt steg för att säkra samhället från farliga individer. Säg att exempelvis en terrorist får ett tidsbestämt straff men att Kriminalvården säger att det finns en hög risk för återfall i brott. Det kanske till och med har förekommit tecken på att personen har vilja och förmåga att utföra nya terrorbrott. Är det då rimligt att personen ska friges efter två tredjedelar av avtjänat straff? Nej, jag tycker inte det, och jag vill ha ett tydligare besked från : Är ni beredda att inom ramen för nästa motionsperiod återkomma med en konkret motion som pekar på just detta problem, alltså att hög återfallsrisk ska vara ett skäl till uppskjuten frigivning – ja eller nej? 64 (C) replik: är berett att medverka till alla former av förbättring, så att förbrytare med hög återfallsrisk ska ha en begränsad möjlighet att fortsätta utöva brottslighet. Det är ju självklart. Om det ska ske via motionsarbete i eller via förhandlingar och påtryckningar i och med dagens tillkännagivande från återstår att se. Men självklart är med på alla former och sätt att bekämpa brott och se till att återfallsförbrytare inte återfaller i brott. 65 (V): Förstärkta återfalls-förebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning Jag tycker att det finns många problem med dagens rättspolitiska debatt. Den svingar sig hårt åt alla håll och använder hellre populism än realism. är det för den villkorliga frigivningen att få sig en känga. målas bilden upp av att den villkorliga frigivningen är en snuttefilt för den intagna som när som helst kan ryckas undan och läggas i garderoben om den intagna inte sköter sig. Egentligen är den villkorliga frigivningen en nödvändighet för att vi ska få ett samhälle utan kriminalitet – ett tryggare samhälle där personer som har haft ett kriminellt liv nu ska bevisa för oss att de kan sköta sig. Den villkorliga frigivningen garanterar att Kriminalvården har koll på personer som släpps ut ur fängelser – med övervakning, samtal och fortsatt behandling. Sköter de sig inte åker de in igen. Det är just en villkorlig frigivning. Alternativet är att dömda personer sitter på anstalt och att de, hipp som happ, när straffet är avtjänat står utanför anstalten med en Icakasse i handen och utan kontakt med Kriminalvården. Jag skulle vilja se den politiker som kan se ett brottsoffer i ögonen och säga: Våldtäktsmannen blev utsläppt ur fängelset. har vi inte någon koll alls på honom, för vi ville inte dalta med villkorlig frigivning, utan han skulle sitta hela straffet. All övervakning och kontroll och framför allt tryggheten för brottsoffret kommer att försvinna om den villkorliga frigivningen tas bort. Flera partier verkar vilja ta bort den villkorliga frigivningen. Det är nog dags att påminna oss om vad den villkorliga frigivningen är och varför den finns. När en dömd person har avtjänat två tredjedelar av sitt fängelsestraff ska personen bli villkorligt frigiven om det inte finns synnerliga skäl. Det sker alltså en prövning av om villkorlig frigivning ska ske. Efter frigivningen finns det en prövotid som motsvarar det som återstår av straffet, . Finns det synnerliga skäl mot villkorlig frigivning kan den skjutas upp. Vid bedömning av om det finns synnerliga skäl mot villkorlig frigivning ska det särskilt beaktas om den dömde på ett allvarligt sätt har brutit mot de föreskrifter och villkor som gäller för verkställigheten. När personen ska friges villkorligt beslutar frivården om huruvida personen ska ha övervakning. En övervakare är en person från frivårdskontoret som ska stödja personen och hjälpa personen att återanpassa sig till samhället. Samtal kommer att ske med frivårdsinspektör under hela övervakningsperioden. Det är samtal som fokuserar på att personen inte ska återfalla i brott. kan bestämma om föreskrifter ska följas under den villkorliga frigivningen. Det kan de göra om de anser att föreskrifter hjälper personen att anpassa sig till samhället och att inte återfalla i brott. kan bestämma var personen ska bo, vad personen ska göra och om personen ska genomgå en behandling. Jag undrar varför det är en sådan iver i fråga om att inskränka den villkorliga frigivningen. På vilket sätt är det en bättre lösning att börja urholka den? På vilket sätt minskar brottsligheten och återfall i brott genom att alla återfallsförebyggande åtgärder tas bort? På vilket sätt gör detta det bättre för brottsoffret, när förövaren ställs på gatan utan något slags kontroll från Kriminalvården? På vilket sätt förbättrar detta över huvud taget svensk kriminalvård? Förstärkta återfalls-förebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning anser att den villkorliga frigivningen ska finnas kvar. Den kan på många områden bli bättre, bland annat med en utbyggd frivård. Det ska vara tufft att vara villkorligt frigiven. Man ska sköta sig, och det är en tuff övervakning som ska ske. Regeringen har presenterat en bra proposition, som justitieutskottet gör sitt bästa för att undergräva. I slutändan är det bara som fullt ut stöder propositionen, vilket blir en ganska konstig ordning. Jag kommer därför, herr talman, inte att yrka bifall till någon reservation även om har två reservationer mot de två tillkännagivanden som utskottet gör. Det är liksom inte min uppgift att försvara regeringens politik. Det får de göra själva. 66 (KD): I dagens debatt belyser vi förstärkta återfallsförebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning. Ett fungerande rättssamhälle förutsätter att de som bryter mot lagen lagförs och straffas. Det är viktigt att samhällets rättssystem utdömer straff när ett brott har skett. Tiden då straffet avtjänas ska användas på ett meningsfullt sätt genom insatser som möjliggör ett liv utan brottslighet. menar att personer som inte sköter sig i fängelset inte heller ska kunna friges villkorligt – detta ska ske först efter att hela den utdömda strafftiden löpt ut. Det skapar drivkrafter att följa de regler som finns, att delta i behandlingsprogram och att göra de drogtester som man ombeds att göra. Till detta bör förändringar övervägas när det gäller möjligheten till villkorligt medgiven frihet. Det är inte rimligt att de som återfaller i likartad brottslighet och på nytt döms per automatik friges villkorligt efter att två tredjedelar av det utdömda fängelsestraffet verkställts. Vi kristdemokrater anser att principen om automatisk villkorlig frigivning efter att den dömde avtjänat två tredjedelar av sitt straff är helt feltänkt. Villkorlig frigivning ska ges personer som förtjänar det, personer som uppvisat en genuin vilja att återanpassa sig genom exempelvis sitt uppträdande, genom att utbilda sig eller genom att genomgå behandling mot missbruk eller andra problematiska beteenden. Först då ska villkorlig frigivning komma på tal, och det ska ske först efter att tre fjärdedelar av straffet har avtjänats. finns det i dubbelt så många skäl till strafflindring som till straffskärpning. Det sänder fel signaler. Som jag nämnde bör återfallsförbrytare avtjäna i fängelset som helt och hållet motsvarar straffvärdet för det eller de brott som han eller hon har dömts för. Tiden i anstalt bör dock följas av en tidsperiod då den intagne ges möjlighet att återanpassa sig till ett liv i frihet. finns ett tillkännagivande för regeringen om att skärpa reglerna för villkorlig frigivning. uppmanar regeringen att verkställa det.