prot · H609103 · 2019-06-12 00:00:00 — När det gäller hur ambassaderna använder sina resurser och det exportfrämjande arbetet är det en diskussion som får föras inom UD och med ambassaderna. Jag har ingen närmare kunskap om exakt vad det var för produkter och tjänster som man möjligen försökte bidra till marknadsföringen av. Det kan finnas en hel del i den portföljen, vet vi ju. När det gäller Global och leveransen till av det som är beställt har och absolut en poäng. Vi har en delikat fråga framför oss när det är leveransklart, men man ska vara klar över att det är en affär som är godkänd . Det är inte utrustning som skruvas ihop från till en annan. Avslutningsvis, fru talman, vill jag peka på att den ringa export av följdleveranser som haft till trots allt har en väsentligt mindre påverkan på den konflikt som pågår i än det arbete med fred och medling som har utförts här i och som har varit pådrivande för i . Det tror jag påverkar konflikten långt mycket mer än export av övrig krigsmateriel för . 148 (C) replik: När jag lyssnade in argumentation för krigsmaterielexport tänkte jag nästan att nu vill han ha en replik. När han motiverar den svenska krigsmaterielexporten med att inte är med i någon militärallians och inte är medlem i Nato har jag lite svårt att riktigt förstå hur detta går ihop. Det skulle ju leda till en spännande diskussion med våra andra samarbetsländer som är Natoländer. Vi har också en särskild relation i exportsammanhang med Natoländerna. Låt oss tänka tanken. Skulle det vara så att vi har krigsmaterieltillverkning och att vi behöver det för att vi inte är Natomedlem? Titta då på de stora Natomedlemmarna som har mycket av den vitala krigsmaterieltillverkning som också vi i behöver för vår verksamhet. Det är helt solklart så att utan ett nära samarbete med till exempel är en hel del av vårt svenska försvar inte funktionsdugligt. Vi är helt beroende av Natoländerna. Det är klart att ett Natomedlemskap inte skulle försvåra detta samarbete. Men i grunden har vi egentligen en Natonärvaro i hela vårt försvar, i vår krigsmaterieltillverkning och i vår export. Strategisk export-kontroll 2018 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Jag undrar därför hur argumentet med Nato kommer in i frågan om regelverket för krigsmaterielexport. Det finns inte redovisat, och det finns inte något särskilt material. 149 (S) replik: Möjligen uttryckte jag mig otydligt. Det som jag menar är att för att ska kunna vara alliansfritt, vilket jag anser att ska vara, behöver vi – om vi vill ha ett högteknologiskt försvar – också ha en egen försvarsindustri. Ska vi kunna bekosta inköp från denna industri med rimliga priser till den svenska försvarsmakten behöver det också finnas en export. Det behöver alltså finnas en försvarsindustri i , och den behöver kunna exportera för att ska kunna stå utanför Nato. Utan försvarsindustri och utan export skulle trycket vara mycket hårt på – om vi vill fortsätta att ha ett högteknologiskt försvar, och det tycker jag att vi ska ha – att i så fall gå med i Nato för att kunna köpa den högteknologiska utrustning som vi rimligen behöver till det svenska försvaret. Det är det som är min tankebana. Detta handlar inte om regleringarna i sig, utan det är en praktisk konsekvens av att vilja vara alliansfri, som vi socialdemokrater vill vara, och se en koppling till behovet av att kunna ha en försvarsindustri för att försörja den svenska försvarsmakten. och har en annan ambition när det gäller alliansfriheten och vill numera gå med i Nato. Möjligen är det då ett mindre problem om vi inte skulle ha en export. 150 (C) replik: Vi är helt överens om att behöver både en försvarsindustri och en export, eftersom vi är en del av en större gemenskap för att bygga, utveckla och säkra att vi har möjligheter att försvara oss i en svår omvärld. Då behöver vi göra gemensamma insatser. Det är också därför som vi jobbar tillsammans i EU med att försöka utveckla vårt arbete. För mig blir argumentet om den militära alliansfriheten i detta fall väldigt krystat. Oavsett hur man väljer i fråga om Natomedlemskap eller inte är det viktigt att vi har en krigsmaterielindustri i som kan bidra till den gemensamma nyttan, och den gemensamma nyttan når vi tillsammans i EU och med Natovännerna. Det är utgångspunkten för att fortsatt hävda export och att fortsatt hävda en svensk krigsmaterielindustri men också ett gott samarbete. 151 (S) replik: Strategisk export-kontroll 2018 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden sa i sin tidigare replik att vi var helt beroende av dessa samarbeten och handeln med omvärlden. Jag skulle beskriva det som att vi är mycket beroende. Men om vi inte skulle ha en vapenexport och inte skulle ha en egen krigsmaterielindustri skulle vi vara helt beroende, och då skulle våra valmöjligheter drastiskt minska vad gäller vårt förhållande till Nato och om vi ska vara medlemmar eller inte. Det var någonting som jag ville peka på i mitt huvudanförande, eftersom det finns partier i denna riksdag som varken vill ha vapenexport eller Natomedlemskap. Jag hävdar att de två ståndpunkterna inte går att förena. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) betänkande 2018/19:UU12 152 HANS (M): Vi har att behandla ett motionsbetänkande angående säkerhetspolitik. Egentligen kan texten framlagd av utrikesutskottet delas in i tre delar: Hur svensk försvarsförmåga och därmed säkerhet kan stärkas med Försvarsberedningens rapport som grund, hur kan söka aktiv delaktighet i säkerhetspolitiska samarbeten, inklusive Nato, och slutligen hur det viktiga arbetet mot massförstörelsevapen måste fortgå. och jag svarar distinkt ja på alla dessa tre frågeområden. Ja, vi måste stärka försvaret och därmed värna rikets säkerhet. Det måste ske genom att pengar tillskjuts i tillräcklig omfattning, så att den inriktning som Försvarsberedningen pekar ut kan förverkligas. Det är med stort beklagande det måste konstateras att Socialdemokraterna havererade beredningen och att slutrapporten endast kunde skrapa ihop namnteckningar från den något udda konstellationen av S, SD, V och MP. Ja, vi måste stärka säkerheten i och därmed värna freden. Det sker genom fortsatt satsning på försvar och genom att vi uppnår bindande försvarsgarantier och en fungerande försvarsplanering med andra länder genom ett svenskt Natomedlemskap. Slutligen: Ja, vi måste ta nedrustningsfrågorna på största allvar. Därför är det viktigt med icke-spridningsavtalet – det så kallade . I detta arbete deltar också flera av kärnvapenstaterna. Däremot riskerar regeringens oförmåga att tala klartext om det så kallade kärnvapenförbudet intressen genom den osäkerhet det skapar hos landets nära vänner och undergräver det nedrustnings- och icke-spridningsarbete som pågår genom NPT. Det är ett faktum som också bekräftas av regeringens egen utredare som tydligt rekommenderat regeringen att inte underteckna och ratificera det så kallade kärnvapenavtalet. För som regeringen och Socialdemokraterna drar på tydliga besked om att de inte tänker gå vidare med detta så kallade förbud bibehålls osäkerhet och oklarhet. Från sida säger vi: Ja, ja, ja. Låt oss börja med Försvarsberedningen. , , och Liberalerna är tydliga om vägen framåt. Svensk säkerhet måste betalas. Först en säkerhetspolitisk analys som pekar på ett försämrat läge runt . Beredningen konstaterar: ”Ett väpnat angrepp mot kan inte uteslutas.” Allt detta kräver handling. Därför föreslås också en försvarspolitisk inriktning som innebär både återtagande av tidigare förlorad förmåga och förberedelser inför kommande förstärkningar. En grundläggande förutsättning för beredningens arbete har varit att det kommer att behövas till den militära delen av totalförsvaret – motsvarande av bnp 2025. Och så låter Socialdemokraterna meddela att partiet inte kan ställa sig bekom ekonomin. Genom att krascha förutsättningarna för beredningen agerar M, C, KD och L tydligt och klart. Då har förutsättningarna för ett medundertecknande från vår sida fallit. SD väljer däremot att tillsammans med S, V och MP medunderteckna. Vad säger då de andra partierna? Ja, det framkommer också tydligt, men inte som delar av slutrapporten utan i form av klara politiska ställningstaganden i bilagor. säger i sin bilaga att försvarets budgettillskott kan behöva öka i en lägre takt. anser däremot att den höjning med 84 miljarder som beredningen har föreslagit är för stor. Socialdemokraterna vill dela upp beredningens slutsatser och överlåta bestämmandet av den exakta nivån till politiska förhandlingar bortom beredningen. De menar att det behöver tydliggöras vad som är huvudprioriteringar genom ett flertal ekonomiska ambitionsnivåer i paketform. Vi moderater säger nej till detta och ja till ett kommande försvarsbeslut i enlighet med beredningens slutsatser och därmed minst 84 miljarder till 2025, motsvarande av bnp till det militära försvaret inom ramen för totalförsvaret. Synen på beredningen utvecklas också i ett särskilt yttrande undertecknat av , , och Liberalerna. Försvarsberedningen gör följande bedömning – vilket beredningens alla ledamöter, tidigare som nuvarande, bör känna till: ”Ett väpnat angrepp mot kan inte uteslutas. Det kan inte heller uteslutas att militära maktmedel eller hot om sådana kan komma att användas mot . blir oundvikligen påverkat om en säkerhetspolitisk kris eller väpnad konflikt uppstår i vårt närområde.” Om man nu har den syn som Försvarsberedningen i ganska stor enighet, undantaget , ger uttryck för – vad får det för konsekvenser? Hur ser man på världen? Åtminstone för mig är det så att säkerhet byggs och formas med andra, fru talman. Om man konstaterar att oundvikligen blir påverkat om en säkerhetspolitisk kris eller väpnad konflikt uppstår i vårt närområde är det naturliga att man söker stöd, hjälp och samverkan med andra. Det absolut bästa och mest effektiva sättet är att skapa sig försvarsgarantier. Detta finns inom ramen för ett Natomedlemskap, genom artikel 5. I den svenska debatten finns det de som ibland resonerar som om hjälp skulle komma. Är man inte medlem kan man tro, hoppas, önska, vädja och vilja, fru talman, men veta att andra länder kommer till och nationens hjälp kan man bara som medlem. Därför har vi utvecklat detta, genom ett värdlandsavtal och ett fördjupat partnerskap med Nato. Vi övar med andra länder; bara genomfördes en stor Natoövning i där man övade just värdlandsavtalet. Då stred sida vid sida med mot den tänkta angriparen. Hur går vi då vidare? Jo, jag menar att vi ska göra precis som anförs bland annat i utredningsframtagandet av : genom att bygga säkerhet med andra. Vi säkrar freden i genom ett svenskt Natomedlemskap. Här är jag glad att det finns en gemensam reservation från fyra partier, nämligen , , och Liberalerna. Avslutningsvis tycker jag att det är oerhört viktigt att vi har ett konsekvent och koncist arbete mot massförstörelsevapen. Då är det centralt att man har de länder som är innehavare av kärnvapen med sig. Det så kallade kärnvapenförbudet har inte de länderna bakom sig, men däremot har icke-spridningsavtalet det. Officiellt räknar man med att det finns fem länder som innehar kärnvapen, fru talman. Alla i den här kammaren och alla i vet att det är fler än så – vi kan addera , och – och därför är det viktigt att vi på allvar gör någonting för att begränsa kärnvapenspridningen. Det sker bäst genom den så kallade NPT-processen. Därför är det intressant att få möjligheten att härifrån talarstolen ställa frågan till Socialdemokraterna vad de tycker om kärnvapenförbudet, som har åsamkat oss en del skada utomlands. Jag har tre frågor till Socialdemokraterna. Kan ni vänligen ange den politiska nivån och ambitionen för militära försvar ? Kan ni förstå argumenten som framförs för ett medlemskap i ? Socialdemokraterna i , , , och är för det. När kommer beskedet om ett nej till kärnvapenförbudet? Jag yrkar bifall till reservation 1 under punkt 1 och till reservation 5 under punkt 2. Den senare är en gemensam reservation från fyra partier för ett svenskt Natomedlemskap. 153 (SD): När vi talar om säkerhetspolitik riktas våra blickar oftast utanför landets gränser, men tyvärr får vi numera allt oftare rikta blickarna även inom landets gränser. På många håll runt om i landet har förberedelserna inför sommarledigheten dragit igång på riktigt. På andra håll i landet står man inför en utmaning av en skådad magnitud, nämligen den att ta emot de återvändande IS-terrorister som tillåtits skapa sig en i vårt vackra . I drygt 40 kommuner runt om i landet förbereder man sig nu på att ta emot återvändande terrorister som runt om i gjort sig skyldiga till de mest hänsynslösa brott mot mänskligheten, i Islamiska statens namn. De har med den svenska statens goda minne rest till fjärran land med avsikt att våldta, halshugga och avrätta alla som inte tror på ett islamistiskt kalifat. De har upplöst familjer och försatt tusentals oskyldiga på flykt. De som har gjort sig skyldiga till dessa illdåd är ännu ostraffade. Dessa krigsförbrytare är i stället om inte redan bland oss så på väg tillbaka till vårt trygga, vackra . De är just nu på väg tillbaka till eftersom de, precis som vi, vet att påföljderna för dessa brott mot mänskligheten i varje fall i är närmast obefintliga. Vi vet inte vad vi har att vänta oss, men står med all säkerhet illa rustat för att möta det nya terrorhot som dessa återvändande terrorister utgör. Att terrorhotet från dessa återvändare blivit mer akut just beror på att det som en gång var Islamiska staten nu har fallit. En sak som däremot inte har förändrats är högst begränsade förmåga att möta dessa nya, allvarliga hot. I det nya har dessa hot blivit vardag. Det är till följd av övriga partiers fortsatt ansvarslösa invandringspolitik som det svenska folket nu tvingas förhålla sig till en ny, osäker vardag präglad av otrygghet. , , gick Säkerhetspolisen ut och slog larm om den explosionsartade ökningen av islamistiska extremister och extremistiska miljöer runt om i . har sex tongivande muslimska ledare tagits i förvar i och terrorstämplats i väntan på utvisning. Men om verkställighetshinder finns, det vill säga om de terroranklagade riskerar dödsstraff eller tortyr i sina hemländer, utvisar inte de terrorstämplade. Enligt svensk lag kan dessa extremister hållas i förvar i max de måste försättas på fri fot igen och återigen får bo mitt ibland oss. Dessa lagar, eller snarare frånvaron av försvarbara lagar på terrorområdet, är denna kammare ansvarig för. meddelar att det inte längre handlar om hundratals utan om tusentals islamistiska extremister som, med övriga riksdagspartiers goda samvete, går fritt på . har länge påtalat säkerhetsriskerna kopplade till det socialliberala etablissemangets kravlösa invandringspolitik. , dagen efter Säpos uppdagade tillkännagivande, undrar jag om övriga partier önskar att de tänkt annorlunda innan de lät tusentals potentiella terrorister bosätta sig i vårt vackra . Att regeringen inte vidtagit åtgärder värda situationens seriositet beror kanske på att den saknar förmåga att se allvaret i situationen för de familjer som tillbaka bor granne med terrorister kapabla till brott mot mänskligheten. Att radikaliserade islamistiska terrorister bor mitt ibland oss är en av de mest absurda säkerhetsrisker vårt land någonsin skådat, och det är ett resultat av regeringens och det socialliberala etablissemangets mångåriga och ansvarslösa migrations- och säkerhetspolitik. Vi kan inte göra annat än att beklaga övriga partiers naivitet och fortsätta ta kampen mot det socialliberala etablissemangets mångåriga och ansvarslösa politik. Säkerhetspolitik är ett brett begrepp och innefattar inte enbart vårt rikes inre säkerhet, även om det är svårt att prata om någon inre säkerhet värd namnet. I nuvarande situation skulle man kunna påstå att grundpelaren i regeringens säkerhetspolitik snarare är den närmast totala frånvaron av – just det – säkerhet. När inre säkerhet hotas av återvändande IS-terrorister försvagas vår förmåga att möta de yttre hot vårt land har att förhålla sig till. Att har yttre hot att förhålla sig till kanske låter otroligt för en regering och det socialliberala etablissemang som under avskaffat det svenska försvaret och vårt samhälles civila försvarsförmågor. Men blir inte säkrare för att vi stoppar huvudet i sanden när vårt samhälles och den fria världens fiender står för dörren. Medan vi ser det inre hotet från den islamistiska terrorismen breda ut sig över kontinenten ser vi hur och gör sitt för att utmana vår västerländska världsordning. Medan ännu står under rysk ockupationsmakt får den svenska försvarsmakten nöja sig med de brödsmulor som blivit över efter de mångmiljardbelopp regeringen hellre satsat på annat. Med ett alltmer aggressivt och expansionistiskt utmanas traditionella europeiska lojaliteter. Detta hotar europeiska länders frihet, så även den svenska. Exempel på detta är de strategiskt gjorda kinesiska förvärven inom en uppsjö av särskilt skyddsvärda samhällsfunktioner på områden som infrastruktur och kritiska informationsteknologier. Dessa statligt finansierade förvärv görs i syfte att öka det kinesiska politiska inflytandet i och runt om i . Flertalet länder i behov av snabb likviditet har med förödande konsekvenser för det egna självbestämmandet gjort betydande geopolitiska eftergifter till det alltmer totalitära . Vi ser med oro på denna utveckling och inser att inte är undantaget dessa nya säkerhetsutmaningar likt den kinesiska. Tvärtom menar vi att kan komma att bli en särskild måltavla för kinesiska påverkansoperationer, och behovet av att möta dessa hot är stort. är i behov av en tydligare svensk hållning som främjar svenska säkerhetsintressen i relationen till ett alltmer expansionistiskt . Mot bakgrund av det säkerhetshot utgör framstår regeringens slapphänta hantering av det kinesiska hotet som närmast naiv, om inte oinformerad. Genom en svensk och i andra hand nordisk strategi för , och inte enbart en EU-gemensam Kinastrategi, kan värna den egna befolkningens intressen utan att göra sig beroende av var andra länder lägger sin lojalitet. Med facit i hand vet vi att det var synnerligen obegåvat att slakta det svenska försvaret, inte minst mot bakgrund av ett som sedan återigen inte bara rustat sig starkt utan även börjat göra anspråk på grannländernas territorium. är inte den enda påminnelsen om att när det väl brinner är det för sent att teckna brandförsäkring. regeringar, såväl socialistiska som liberala, har använt försvaret som en kassako för att kunna finansiera andra reformer och katastrofal politik. , fem över tolv, har dock övriga partier vaknat, och de allra flesta står nu upp för en upprustning av försvaret. Det är givetvis välkommet, även om det är i senaste laget. Försvarsberedningens rapport är glädjande läsning. Tyvärr har dock inte alla partier valt att skriva på rapporten, även om de håller med om innehållet. Om regeringen nu kommer att göra allvar av vad de säger återstår att se. Det enda vi vid det här laget med säkerhet kan säga om regeringens säkerhetspolitik är att säkerhet uppenbarligen kan vänta något. Bland några av partierna här i finns uppfattningen att ett svenskt medlemskap i skulle trygga vår säkerhet. Vi i ser Nato som en naturlig samarbetspartner och trofast vän i främjandet av svensk säkerhet. Det är endast i samarbete med andra länder i vårt närområde som vi kan mota de hot som riktas emot oss. Men ett svenskt medlemskap i skulle inte innebära ett säkrare . Detta är ett faktum. Vi tror inte att den geopolitiska stabiliteten i skulle gynnas av ett svenskt, eller för den delen ett finskt, Natomedlemskap, utan vi vill framgent se ett svensk-finskt defensivt försvarsförbund i stället. Några här inne kanske minns hur vi i länge proklamerade att sak är vår, men det är också sant att sak är . Ett defensivt försvarsförbund mellan och erbjuder det bästa av svensk alliansfrihet som det skulle ge oss ökad försvarsförmåga i samarbete med en granne vi har mycket gemensamt med. Det ligger inte i nationella intresse att rubba den geopolitiska stabilitet som och i går format . Vi är inte heller beredda att offra den trygghet svensk alliansfrihet innebär och har inneburit. De socialistiska och liberala partierna är ansvariga för den säkerhetspolitiska analys som har lett oss dit där vi är . Därför har vi inte förmåga att försvara oss mot vare sig de inre eller de yttre hot vi står inför. Att då låta samma partier som avskaffat svenskt försvar diktera framtiden för svensk säkerhetspolitik är inte värdigt det svenska folkets trygghet. Däri ingår också den analys som vissa gör om att ett Natomedlemskap skulle stabilisera vår region. Det är en fullständigt felaktig analys, och bakom den analysen står samma partier som har gjort analysen att det var väldigt bra att montera ned hela den svenska försvarsförmågan och att det var stabilt i vår omvärld. Det svenska folket förtjänar en regering som tar rikets säkerhet på allvar, på riktigt. Vi är beredda att stå upp för en säkerhetspolitik som sätter säkerhet först. Det är inte mer än rimligt att svensk säkerhetspolitik sätter svenska intressen först. Avslutningsvis, fru talman, står vi givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall endast till reservationerna 6 och 9. Jag ber om ursäkt för att jag har dragit över tiden. 154 HANS (M) replik: Det var någonstans vid 4,45 in i anförandet som jag började höra vad själva betänkandet handlade om, men det kompenserade väl, fru talman, genom att dra över tiden till lite . Jag har två frågor till . Jag tar den första här och den andra i den andra repliken. Jag tror att det är många som är förundrade över att valde att använda sitt partis namnteckning under Försvarsberedningens rapport tillsammans med , och Socialdemokraterna. Det var ju fyra partier som inte undertecknade Försvarsberedningens rapport: , , och . De gjorde det därför att de var uttalat tydliga med att det krävs minst 84 miljarder – motsvarande av bnp – om man ska genomföra Försvarsberedningens förslag. sa att det kan behövas mindre än så. var ärliga och var väldigt tydliga med att behövs betydligt mindre än 84 miljarder. Socialdemokraterna har laborerat med en önskan om att man ska göra prioriteringar i olika paket. Alla distanserar sig från denna nivå. Det är med dessa tre partier har undertecknat Försvarsberedningens rapport. Skulle , fru talman, kunna utveckla hur man ser på sin egen namnteckning i ljuset av detta? Jag vill vara väldigt tydlig med att vi från de andra partierna tänker göra allt vi kan för att försöka realisera Försvarsberedningens intentioner när det gäller det militära och det civila försvaret för att bygga ett totalförsvar. Då kommer det att krävas ekonomiska nivåökningar. För det militära försvarets del handlar det om minst 84 miljarder, motsvarande av bnp. Det har fyra partier varit väldigt tydliga med. Jag måste ärligen säga att jag tycker att tre andra partier har varit rätt tydliga med vad de vill göra, nämligen någonting som är lägre eller väsentligen lägre. Det är intressant att namnteckning för partiet finns sida vid sida med , och Socialdemokraterna. 155 (SD) replik: Vi valde att underteckna Försvarsberedningens rapport därför att vi sympatiserar med det innehåll som man har kommit fram till. Vi tycker att det är ett väldigt gediget genomfört arbete, och vi beklagar att , inte valde att underteckna rapporten. Enligt min vetskap har inte heller tidigare regeringar i samband med Försvarsberedningens rapporter förbundit sig när det gäller ekonomin. Det var väl det som var den starkaste kritiken från och hans kollegor när det gällde att inte underteckna. har jag själv inte suttit i Försvarsberedningen som har gjort, så han har säkert mycket bättre insyn i hur diskussionerna gick när det gällde den ekonomiska biten.