prot · H60942 · 2019-01-23 00:00:00 — Den stora skillnaden är att inom interna arbetsgrupper behöver de olika deltagarna inte registrera dokument som de utbyter med varandra. Dessa handlingar betraktas alltså inte som offentliga handlingar, så detta är väldigt avgörande. En annan viktig iakttagelse som vi har gjort är att ibland tycks ha gjort juridiska bedömningar som strider mot doktrin och praxis på området. Detta skulle i så fall kunna ha lett till att handlingar som borde ha blivit allmänna inte har blivit det. Därför behöver man framöver kunna redogöra för den juridiska bedömning som man har gjort i varje enskilt fall så att vi också kan granska och följa upp det. Det har tyvärr varit svårt att göra i den här granskningen. Svensk offentlig förvaltning är i relation till många andra länder väldigt välfungerande och bibehåller därför legitimiteten. Det beror delvis på transparens och på granskning som offentlighetsprincipen bidrar till. Offentlighetsprincipen kan man kort sagt säga gör svenska myndigheter bättre, och därför ska den också värnas. Jag vill därför mena att det vore extra allvarligt om just frångår offentlighetsprincipen eller naggar den i kanten. Regeringen styr riket, och dess kansli måste såklart föregå med det bästa av exempel. På den punkten finns det tyvärr helt klart utrymme för förbättring. Utskottet har tyvärr även anledning att som tidigare påpeka att det är viktigt att dokumentera möten som man har inom med utomstående i alla de fall där det framförs något av vikt för ett pågående ärende. Annars blir det jättesvårt att granska och avgöra i efterhand, för vi kan ju inte veta vad som har sagts på mötena om det inte finns dokumentation. Det är just poängen: Gör man inte det går det inte att följa ett ärende, och då har man inte heller uppfyllt offentlighetsprincipen. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Vi har även kunnat konstatera att man i alla fall i vissa delar inom har valt att ha offentliga handlingar vad man kallar ”ordnade” i stället för registrerade när man har dem på en digital arbetsyta. Det behöver inte vara något fel i sig. Man har full rätt att välja mellan att ha handlingar ordnade och att ha dem registrerade. Det kräver dock två saker: För det första måste man vara konsekvent så att man gör på samma sätt inom myndigheter och inom . För det andra gäller att man måste kunna säkerställa att handlingar som är ordnade och inte registrerade är lättillgängliga för allmänheten så att utomstående kan få en överblick över vilka handlingar som finns. Annars kan de ju inte begära ut dem. I utskottet ställer vi oss frågande till om dessa båda kriterier verkligen uppfylls men förutsätter såklart att det görs och att detta är någonting som man överväger och beaktar när man hanterar handlingar. 6 (SD): Jag tänker inte uppta kammarens tid med detaljerade redogörelser för varje enskilt ärende i årets betänkande. Det har redan gjorts föredömligt av andra före mig, och jag antar att en del kommer att göra det även efter mig. Dessutom går det att läsa sig till det i betänkandet. I stället avser jag att göra nedslag här och där i ärendena allteftersom vi stöter på något synnerligen uppseendeväckande eller anmärkningsvärt. Jag kan börja med det faktum att vi har ett enigt betänkande. Årets KU10 saknar både särskilda yttranden och reservationer, vilket såklart är glädjande. Mindre glädjande är dock att utskottet har haft anledning att i några ställningstaganden komma med vissa anmärkningar till regeringen exempelvis rörande regeringsprotokollen och vissa förvaltningsärenden, där utskottet vid ett flertal tillfällen tidigare framhållit att tiden mellan det att en författning kungörs och att den träder i kraft bör vara minst och endast i speciella undantagsfall . Årets granskning utvisar att 35 respektive 26 författningar från och kungjordes före ikraftträdandet samt att 15 författningar respektive 1 författning kungjordes före ikraftträdandet. Utskottet utgår nu från att regeringen – i den mån den råder över beslutsprocessen – vidtar nödvändiga planeringsåtgärder för att hålla tiden mellan kungörelse och ikraftträdande inom de ovan nämnda tidsramarna, inklusive i arbetet med författningar med EU-anknytning. KU granskar även någon eller några grupper av förvaltningsärenden. har omfattat elva ärenden som gäller ansökan om markupplåtelse. I flera fall har långa handläggningstider förekommit. I sex av fallen har handläggningstiden varit längre än . Det har saknats handläggningsåtgärder, har förflutit mellan kommunikation och beslut och byte av handläggare i samma ärende med mera har förekommit. KU måste återigen framhålla att det inte är godtagbart att handläggningen av ärenden som avser myndighetsutövning mot enskilda fördröjs på grund av att man har en besvärlig personalsituation på departementen. Detta gäller i synnerhet överklagandeärenden. Utskottet vill därtill understryka vikten av att arbetet med att korta handläggningstiderna fortskrider. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Regeringen styr landet bland annat genom att avlämna förslag – propositioner – till . KU har granskat detta propositionsavlämnande. KU har gått igenom propositioner för flera valår bakåt i tiden. Genomgången visar att behandlar ett stort och tilltagande antal propositioner och att det stora flertalet som behandlas samma vår som de givits in har lämnats inom före, på eller efter stoppdatum. Denna anhopning skapar problem för ledamöter och för kammarens arbete. Anhopningar i den skala som varit aktuell på och kring stoppdatum under flera av de år som granskningen avser är djupt otillfredsställande. Vidare uppmärksammas i granskningen i vilken utsträckning tidpunkterna för avlämnande av propositioner har överensstämt med vad som har angetts i de så kallade propositionsförteckningarna. Planeringen av riksdagsarbetet utgår i huvudsak från uppgifterna i propositionsförteckningarna, och det är därför enligt utskottet angeläget att det som redovisas i dessa är realistiskt och följs i mesta möjliga mån. Det är angeläget att information om försenade propositioner som samlas in inom också kommer till del. Även i de fall där berörda utskott har accepterat att behandla vissa sent inkomna propositioner före sommaruppehållet har sådana ändringar enligt utskottet ofta haft effekter på helhetssituationen i . redovisar i granskningen olika åtgärder för att förbättra planeringen av propositionsarbetet, bland annat utvecklandet av ett it-baserat processtöd som är avsett att bidra till kvalitetssäkrade tidsplaner där alla moment tidssätts. KU förutsätter nu att detta sker. Avslutningsvis framhåller KU på nytt, med eftertryck, betydelsen av att propositionsavlämnandet sprids och att propositionsavlämnande efter propositionstiden begränsas till nödvändiga fall. Från vad som möjligen kan ses som rutinärenden går jag över till något som kräver en mer grannlaga process, nämligen lagrådsremisser. Lagrådet består av nuvarande eller före detta domare från och . Lagrådet ska granska och yttra sig över lagförslag efter anmodan från regeringen eller ett riksdagsutskott. KU har, möjligen på förekommen anledning, granskat regeringens remisser till Lagrådet. För det mesta har Lagrådets synpunkter och förslag godtagits av regeringen. I de propositioner där regeringen inte har följt Lagrådet har regeringen i regel argumenterat för sitt ställningstagande. Utskottet är av uppfattningen att detta är viktigt för kvaliteten i lagstiftningsarbetet. Granskningen visar vidare att i lagärenden där det gjorts omfattande ändringar till följd av Lagrådets synpunkter och förslag har regeringen endast i undantagsfall återremitterat de omarbetade lagförslagen till Lagrådet. Utskottet påminner om att det kan finnas anledning att överväga om Lagrådets synpunkter ska hämtas in när det gäller omarbetade lagförslag. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning I av de propositioner där Lagrådet har haft synpunkter och förslag har hela eller delar av lagförslagen avstyrkts eller allvarligt ifrågasatts. Denna andel har varierat något , och det har skett en viss ökning under senare riksmöten. Utskottet understryker att det rent allmänt är angeläget att Lagrådets centrala roll i lagstiftningsarbetet inte urholkas, och vi ser allvarligt på en ökning av antalet propositioner med lagförslag där Lagrådet avstyrkt eller allvarligt ifrågasatt lagförslagen eller delar av dem. Det kan dock noteras att det har rört sig om förhållandevis få propositioner med lagförslag som avstyrkts eller allvarligt ifrågasatts av Lagrådet, och i drygt hälften av fallen har regeringen valt att i huvudsak eller delvis följa Lagrådets synpunkter och förslag. Det är förstås bra att regeringen sätter fokus på kvalitet i lagstiftningsarbetet, men med detta sagt vill jag säga att även enskilda lagförslag kan få stora och långtgående konsekvenser. Ett exempel är den så kallade gymnasielagen, som fick välförtjänt kritik av Lagrådet och slutligen prövades i domstol. Detta, herr talman, tycker jag var de mest angelägna punkterna i årets betänkande. Jag avlutar med något om de gemensamma digitala arbetsytorna. Jag har förstått att våra företrädare i har fått arbeta en hel del med frågan om just sådana arbetsformer och handlingarnas offentlighet. KU betonar vikten av att sådana arbetsytor ordnas så att en korrekt tillämpning av offentlighetsprincipen kan göras. Med den erinran förutsätter vi nu att frågan kan vila tills vidare och att inga fler oklarheter och gråzoner dyker upp . Med detta tackar jag arbete. Jag ser nu fram emot de betänkanden och utmaningar som det allmänna arbetet och vårgranskningen för med sig. 7 (V): Som flera ledamöter redan har redogjort för hanterar vi alltså det som brukar kallas KU:s höstgranskning, det vill säga granskningen av regeringsärendenas handläggning – eller, kort och gott, rutiner och arbetssätt i . Det är ju faktiskt detta det handlar om: att se hur regeringen behandlar ärenden och att den gör det på ett sätt som stämmer med de krav som ställs. Det är självklart inte möjligt för KU att följa upp allt, utan det blir nedslag lite här och där i systemet. Ofta tittar vi på sådant som har uppmärksammats i samband med något annat, när vi har granskat statsrådens tjänsteutövning. Jag kommer att kommentera tre av de områden som utskottet har granskat. Jag börjar med propositionsavlämnandet, som redan har nämnts. Utskottet har tidigare påpekat att det är svårt för att utföra sitt arbete om regeringen kommer med väldigt många lagförslag . Ändå har antalet propositioner som avlämnas , för att hanteras före sommaruppehållet och ofta träda i kraft som ny lag , blivit allt fler under de senaste mandatperioderna. Detta ställer till stora problem för hela processen. Utskottskanslierna ska hantera många förslag , och det blir problem för partierna – särskilt de mindre – som kan få en stor mängd propositioner att läsa på väldigt . Man ska sätta sig ned och bedöma om det är något man ska motionera om och i så fall vilka motioner som ska lämnas in där man parallellt behandlar 40 propositioner. Det är inte en rimlig ordning. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Det kommer också många propositioner efter det så kallade stoppdatumet , som regeringen vill ska behandlas före sommaruppehållet. Att både och regeringen har rimliga möjligheter att göra sitt arbete är viktigt; det handlar om att hela lagstiftningsprocessen ska kunna fungera. Det måste vara möjligt för regeringen att sprida ut propositionerna bättre över året. Självklart kan det finnas behov av att lämna propositioner sent, och det kan också finnas behov av att lämna propositioner som måste behandlas väldigt snabbt. Vi vet detta, och just för att vi vet det är det viktigt att det som går att planera inte klumpas ihop. Vi kommer alltid att få saker som dyker upp och måste hanteras fort. Därför ska det som faktiskt går att lägga i plan också läggas i plan – och planen ska följas. Det är inte okej att regeringens bristande planering gör att inte kan fullfölja sitt arbete på ett rimligt sätt. Jag går över till frågan om så kallade digitala arbetsytor, som flera redan har talat om. Det handlar egentligen framför allt om hanteringen av handlingar och diarieföring, och man kan väl sammanfatta utskottets slutsats med att det inte spelar någon roll om arbetsgruppen använder sig av en digital arbetsyta eller byter papper och handlingar på andra sätt – det är ändå så att handlingar som är att betrakta som allmänna ska hanteras på ett sådant sätt att allmänheten kan hitta dem. Hanteringen bör också vara konsekvent. En fråga som utskottet har tittat på är om utomstående myndigheter har haft tillgång till digitala arbetsytor som finns hos arbetsgrupper i , och vi har inte sett att det är på det sättet. Angående arbetsgruppernas bedömning av korrespondens har vi dock noterat att det finns sådant som borde kunna vara allmänna handlingar men som inte är det. Man har inte bedömt dem som det. Flera arbetsgrupper har inte ansett att svar som kommit in från myndigheter, med synpunkter gällande utkast som har skickats, är allmänna handlingar. Om det ska vara möjligt att följa ärendenas hantering och i efterskott se över hur ärendena har beretts måste synpunkter från myndigheterna gå att hitta i hanteringen inne i . Just möjligheten att följa synpunkter från myndigheter och kunna kontrollera beredningen av ärenden är en viktig fråga som vi från utskottets sida har påpekat . ser vi att problemet kan finnas även när det gäller de så kallade EU-sakråden. Det finns alltså något som heter EU-sakråd. Det är ett ganska nytt fenomen, där regeringen träffar olika personer och företrädare för organisationer och myndigheter för att skaffa sig ytterligare kunskap och få inspel och synpunkter. Det är ju jättebra att regeringen vill fördjupa och bredda sin kunskap, och man har sagt att detta ska vara ett komplement till det normala remissförfarandet. Men då är det väldigt viktigt att man också kommer ihåg att dokumentera de synpunkter som kommer in, så att det faktiskt är möjligt – inte minst för oss i KU – att i efterhand följa hur ett ärende har beretts och vilka synpunkter som har kommit in under ärendets gång. 8 SKÅNBERG (KD): Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Vi redovisar ju inte betänkandet KU10 för varandra – vi har arbetat med det – utan detta är för våra kollegor och partikamrater i de andra utskotten och för allmänheten som följer detta via nätet, som läser det om eller som just nu följer det i direktsändning på tv. Det kan synas vara ganska tekniskt och ointressant, men jag skulle vilja säga att detta är långt ifrån riktigt. KU har arbetat länge med detta; det drog igång redan tidigt när kansliet på vårt uppdrag började arbeta med denna granskning. Jag vill därför lägga det till handlingarna och offentligt uttrycka ett tack till kansliet för allt det arbete som skett och fram till . Utan er hade vi inte klarat detta arbete. Det är ett arbete som upprepas år och årtionde efter årtionde, så att vi kan följa utvecklingen på till exempel . Grunden för att gör denna granskning går tillbaka till regeringsformen 13 kap. 1 §. Detta är en av våra grundlagar, som vi kallar konstitutionen och som har gett dess namn. Där står att ska granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Det är ingenting vi väljer att göra, utan det är någonting som regeringsformen ålägger oss. Detta ska ske minst en gång . Vi har en höstgranskning då vi tittar på de administrativa, övergripande och institutionella frågorna samt en granskning då vi tittar på de enskilda statsrådens tjänsteutövning. gäller det alltså höstgranskningen. Vi gör vissa allmänna, administrativt inriktade granskningar och redovisar här – naturligtvis i stor korthet – vad vi har sett som behöver förändras. Vi har tittat på regeringens sammansättning och regeringsarbetets organisation. Vi har tittat på regeringsprotokoll , framför allt protokoll från och . Vi har granskat vissa förvaltningsärenden – inom har det avsett ansökningar om markupplåtelse som överklagats till regeringen och som har handlagts av . Här har handläggningstiderna i flera ärenden varit för långa, vilket vi också påtalar. Det är inte godtagbart. Vi har granskat propositionsavlämnandet och sett att det stora flertalet av de propositioner som behandlas samma vår har lämnats inom före, på eller efter så kallat stoppdatum. Det är inte rimligt; så kan vi inte ha det. Anhopningen i den skala som har varit aktuell på och kring stoppdatum under flera av de år som granskningen avser är djupt otillfredsställande. Som ni har hört från den ena efter den andra av de ledamöter som har varit uppe i talarstolen och redovisat är vi helt eniga. KU arbetar med granskningen på så sätt att vi eftersträvar total enighet. I en del fall har det kunnat finnas något särskilt yttrande. Det har förekommit någon reservation i samband med granskningar, som närmast från förra mandatperioden. I stort sett är vi dock i allt väsentligt helt eniga, och det arvet kommer vi fortsätta att förvalta och förädla. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Hanteringen av handlingar och digitala arbetsytor har andra ledamöter redogjort för tidigare. Vi kan inte, som vi trodde när vi började, säga att det finns underlag för bedömningen att utomstående myndigheter haft tillgång till digitala arbetsytor som finns hos arbetsgrupper i . Det finns inte något sådant underlag. Vi har sett att arbete som bedrivs av sådana arbetsgrupper betraktas som internt arbete inom och att handlingar som utväxlas mellan arbetsgruppens medlemmar inte anses utgöra allmänna handlingar. Därför skriver KU att det är viktigt att det finns en tydlig grund för att betrakta arbetsgruppen som intern och därmed en del av , inte minst för att möjliggöra en korrekt tillämpning av offentlighetsprincipen. Vi påpekar också att det bör finnas relevanta beslut eller dylika förordnanden som tydliggör sammansättningen av en intern arbetsgrupp där det ingår personer från andra myndigheter än . Vidare har vi tittat på upphandling. Granskningen visar på brister i dokumentationen. Muntliga offerter har inhämtats, men de har inte dokumenterats. Därför inskärper KU vikten av att upphandlingslagens dokumentationskrav efterlevs. Vi har också tittat på . KU anser att arbetet med att ta fram svenska ståndpunkter i EU-frågor på ett sätt som i möjligaste mån svarar mot regeringsformens föreskrivna beredningskrav är väsentligt. EU-sakråden gör inte detta på egen hand. Därför är det viktigt att de redovisas som en del av – men inte hela – beredningen, som grundlagen kräver. Det viktigaste vi har sysslat med – om jag skulle göra en viktning av detta – är frågan om remisser till Lagrådet. Därför tar jag upp detta sist. Granskningen har visat att Lagrådet i knappt två tredjedelar av fallen har lämnat synpunkter och förslag på remitterade förslag från regeringen. Till övervägande del har dessa synpunkter och förslag faktiskt godtagits av regeringen – så långt är allting väl. I de propositioner där regeringen inte har följt Lagrådet har regeringen visserligen i regel argumenterat för sitt ställningstagande, vilket är bra, men man har inte alltid skickat en ny remiss till Lagrådet. Granskningen visar vidare att regeringen i lagärenden där det gjorts omfattande ändringar till följd av Lagrådets synpunkter och förslag endast i undantagsfall har remitterat de omarbetade lagförslagen till Lagrådet. Varför är detta viktigt att påpeka? Å ena sidan vill varje regering få igenom sin politik och sina förslag till så snabbt, smärtfritt och okomplicerat som möjligt – det är begripligt. Å andra sidan måste lagtexterna och förarbetet med lagar hålla en sådan kvalitet att våra domstolar och rättsvårdande myndigheter kan arbeta med dem, annars blir det problem i nästa led. Därför skriver utskottet följande: ”Utskottet påminner på nytt om att det ibland i lagärenden där regeringen till följd av Lagrådets synpunkter har gjort väsentliga ändringar i ett lagförslag kan finnas anledning att överväga om Lagrådets synpunkter också skulle inhämtas när det gäller det omarbetade lagförslaget.” Det är vad vi har sagt. Det är detta vi är överens om – en rekommendation. Man skulle kunna gå vidare med denna tanke. Jag tycker personligen, som kristdemokrat, att detta är en intressant och viktig tanke för att få en bättre kvalitet. Hur man skulle kunna tänka sig att gå vidare får framtiden utvisa. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Detta tror jag är det viktigaste av de iakttagelser som vi har gjort. Vi kan därför lägga KU10 Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning till handlingarna. Vi voterar inte om det utan lämnar detta till kammaren. 9 (L): Jag vill också inleda med att rikta ett tack för en mycket gedigen genomgång och en väl genomförd granskning, framför allt till kansliets alla medarbetare. Målet som har satt upp är väldigt ambitiöst: ”ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter.” Jag vill med mitt anförande fästa uppmärksamhet på just den del som handlar om hanteringen av handlingar och digitala arbetsytor, som en lång rad talare redan varit inne på, för det är just den här delen som kanske är en av essenserna i vårt svenska styresskick. I de mål som har satt upp finns en fråga som regeringen tycks ha lite åsidosatt när det gäller dess interna arbete – man kan tolka det så. Inte någonstans i regeringens ambitiösa digitaliseringsstrategi nämns offentlighetsprincipen. De här två delarna hör ihop, och det är detta jag vill peka på. Offentlighetsprincipen har funnits i och regleras, som sagt, i grundlagen. I tryckfrihetsförordningen 2 kap. 1 § står det: ”Till främjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning skall varje svensk medborgare ha rätt att taga del av allmänna handlingar.” Detta är en grundpelare i den svenska demokratin. Med allmän handling menas varje handling, tryckt eller elektronisk, som är förvarad hos en myndighet samt har inkommit utifrån eller upprättats inom myndigheten. En handling är förvarad om myndigheten har tillgång till informationen tekniskt eller praktiskt. En handling blir upprättad genom att expedieras till någon utanför myndigheten, och med utanför myndigheten avses även självständiga verksamhetsgrenar inom samma myndighet. Om handlingen inte ska expedieras blir den allmän om den finns kvar i ärendet när det har slutbehandlats. En handling som inte expedieras och som inte tillhör ett ärende blir allmän när den har färdigställts. Det finns vissa särskilda regler vad gäller exempelvis anteckningar i ett diarium eller någon form av löpande kronologisk förteckning över allmänna handlingar trots att förteckningen inte har fått en slutgiltig form. Handlingar är utkast om de skapas medan en myndighet förbereder ett avgörande av ett ärende och blir i regel inte allmänna. Om sådant material arkiveras eller skickas till annan myndighet blir det genast allmän handling. Varför, herr talman, står jag och rapar upp detta ganska tekniska och lite röriga resonemang? Jo, därför att detta är en grundpelare i det som gör att Myndighetssverige är öppet, transparent och begripligt för varje svensk medborgare – det som står i grundlagens 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen. Det är detta det handlar om. Det är viktigt för ett öppet och transparent samhälle, och det är viktigt, herr talman, för vår demokrati. I granskningen av hanteringen av handlingar och digitala arbetsytor inom vissa arbetsgrupper i konstaterar utskottet att det som har framkommit inte ger underlag för bedömningen att utomstående myndigheter har haft tillgång till digitala arbetsytor som finns i arbetsgrupper i . Men arbetsgrupper med olika sammansättningar inom använder sig av dessa arbetsytor.