prot · H70953 · 2019-12-17 00:00:00 — När man höjer skatten på arbete är det fler som fastnar i och återgår till bidragsberoende och utanförskap. Vi får dessutom mindre pengar till välfärden. Varje krona som går till bidrag är en krona mindre till välfärden och till polisen. Erfarenheterna visar att sänkt skatt på arbete och att göra det lönsammare att gå från bidrag till arbete är den, by far and away, mest effektiva åtgärden för att minska arbetslösheten och få fler människor i arbete. Menar man allvar med att få in fler människor i jobb kan man aldrig bortse från detta enkla och uppenbara faktum. Vi moderater vill fortsätta sänka skatten för dem som arbetar. Vi gör det för att det är rätt; det ökar sysselsättningen. Och vi gör det för att det är rättvist; ansträngning ska löna sig. De samlade skatterna i är fortsatt höga för personer med låga inkomster. För ensamstående kvinnor är de bland de högsta inom . Såväl svenska som internationella erfarenheter visar att en politik som gör det mer lönsamt att arbeta är viktig för att varaktigt höja sysselsättningen och minska frånvaron på arbetsmarknaden. Jobbskatteavdraget har bland annat utvärderats av , och resultaten visar att sysselsättningseffekterna av reformen är mycket stora. Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsför-säkringen Vi moderater föreslår fortsatt sänkt skatt för alla som jobbar. Men det blir särskilt märkbart för dem som tar steget in på arbetsmarknaden från utanförskap. Alla som tjänar får en skattesänkning som motsvarar . Tillsammans med det steg som vi moderater tog tillsammans med i budgeten skulle det innebära att alla löntagare i får mer i plånboken . Problemen som står i vägen för att ska nå full sysselsättning skiljer sig . –2014 var alliansregeringens viktigaste uppgift att bryta det breda utanförskap som drabbade människor som förtidspensionerades och sjukskrevs bort från arbetsmarknaden. För att bryta den negativa utvecklingen krävdes genomgripande strukturreformer som ökade arbetsutbudet, förstärkte möjligheterna till återgång i arbete och gjorde det mer lönsamt att arbeta. Som ett resultat av Alliansens reformer minskade också utanförskapet med en fjärdedel. har utmaningen skiftat. Det är främst utomeuropeiskt födda och personer med lägre utbildning som hamnar utanför. Trots av högkonjunktur är arbetslösheten nu tillbaka på samma nivåer som . löfte om att skulle ha EU:s lägsta arbetslöshet har förbytts i sin motsats. är nu tvärtom ett av de länder som har EU:s högsta arbetslöshet. Endast länder som , , och ligger sämre till. Det är länder, herr talman, som vi vanligtvis aldrig vill jämföras med. Detta är ohållbart. Vi behöver reformera den svenska arbetsmarknaden i grunden och över hela linjen. Vi behöver ta tag i alltifrån för höga trösklar in på arbetsmarknaden till stora rekryteringsproblem, en dysfunktionell LAS som inte gynnar någon, en fortsatt reformering av konflikträtten och en förändring av a-kassan till effektiv omställningsförsäkring. Vi behöver vidare underlätta och stimulera omställning och kompetensutveckling på arbetsmarknaden rent generellt samt reformera en arbetsförmedling värd namnet. Detta är bara några åtgärder i en räcka av jätteutmaningar för svensk arbetsmarknad. Vad gäller den dysfunktionella Arbetsförmedlingen och behovet av att i grunden reformera en av landets största myndigheter konstaterar jag nu att vi tvingat regeringen, Liberalerna och att backa från de delar av januariöverenskommelsen som hotade en lyckad reformering av Arbetsförmedlingen. Vi delar inte regeringens syn på hur Arbetsförmedlingen ska reformeras och konstaterar att det finns uppenbara motsättningar mellan januariöverenskommelsens partier och direkt motstridiga besked om hur detta ska göras. Det gäller bland annat kommunernas roll och förutsättningar, för att bara nämna något. Avslutningsvis undrar jag vad regeringen gör för att möta den ökande arbetslösheten. Jo, dess enskilt största satsning inom arbetsmarknadsområdet – 1 miljard – handlar om att återinföra friåret i omstöpt form, numera kallat utvecklingsår. Den enskilt största arbetsmarknadssatsningen handlar alltså om att betala folk för att inte jobba. Det är det sista och i synnerhet arbetslösa behöver. Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsför-säkringen Låt mig återge vad LO har sagt: Över 700 000 personer saknar fast jobb – många av dem kvinnor – och de lämnas utanför det här förslaget. Man missar dem som är otryggast på arbetsmarknaden. konstaterar att ”regeringen väljer att återigen satsa stora pengar på att ge de som redan har jobb betalt för att vara frånvarande från arbetet. Det är knappast vad svensk arbetsmarknad behöver .” Jag skulle kunna citera kritiska remissinstanser i oändlighet, herr talman. Det är naturligtvis inte bara oacceptabelt utan också ohållbart att den enskilt största satsningen inom arbetsmarknadsområdet handlar om att de som redan har jobb ska kunna ta ledigt i stället för att en effektiv och ambitiös jobbpolitik värd namnet skapas när arbetslösheten nu dessutom ökar. Det är inte på detta sätt stora framtidsutmaningar löses. 122 (V) replik: Jag har fått sovra en del bland förslag, eftersom det finns mycket att skaka på huvudet åt. visar kanske särskilt i denna del av sin budgetmotion den mycket starka tro av närmast religiös karaktär som de har på hur marknadsmekanismer ska fungera även när de möter verkligheten och verkliga människor. De visar också en väldigt stark ovilja att förhålla sig till statistik på ett rimligt sätt. verkade exempelvis inte särskilt väl bevandrad i skillnaden mellan hur stor andel av befolkningen som arbetar, som ju är mycket hög i , och siffror som rör arbetslösheten, som räknas som andel av dem som söker arbete. Jag tänkte fokusera på arbetslöshetsförsäkringen. Det är en försäkring som har tyckt väldigt illa om och som de har varit väldigt framgångsrika med att ödelägga. Det är intressant att se att de här vill gå tillbaka och återinföra en karensdag och avskaffa den deltidsbegränsning som de flesta var överens om ledde till väldigt märkliga effekter. Vidare vill de även göra en skarpare avtrappning av den försäkring som är ganska hårt åtgången. Mina frågor rör följande: Varför är sådana motståndare till att människor har en trygghet inom ett försäkringssystem när de råkat bli arbetslösa? Och varför är så ointresserade av att ta del av fakta och statistik när det gäller just arbetsmarknaden? Det finns även andra områden där de är det, men gäller det arbetsmarknaden. 123 (M) replik: När det gäller ointresset att ta del av fakta och statistik känner jag, herr talman, att det faktiskt är min replik. Det är jag som ska säga det till . hade dessutom synpunkter på sysselsättningsfrekvensen när jag undrade varför regeringens jobbmål så fullständigt har misslyckats. Det är sant att har en hög sysselsättningsfrekvens. Det enda jag gör är att utkräva ansvar av regeringen för de jobbmål den själv har ställt upp. Det handlade om att ha lägst arbetslöshet i EU, ingenting annat. Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsför-säkringen Om man tittar på fakta och statistik vad gäller a-kassan ser man definitivt att när den nuvarande regeringen införde förändringar för a-kassan 2016 minskade arbetskraftsdeltagandet. Det är ju det sista och välfärden behöver. Det är klart att vi också behöver ställa om a-kassan. Jag har noterat att de flesta i denna församling är överens om detta. A-kassan är för övrigt inte en del av vårt socialförsäkringssystem, vilket försöker ge sken av. Det är den inte. Men givetvis ska människor kunna vara trygga när de befinner sig i arbetslöshet. Framför allt behöver vi dock styra om a-kassan så att den uppmuntrar till att man dels snabbt söker ett annat arbete, dels tar ett större ansvar för sin egen omställning. Jag noterar att det egentligen bara är i denna församling som inte delar synen på det väldigt uppenbara behovet av ett starkare fokus på omställning av den svenska a-kassan. 124 (V) replik: Vad gäller vilken replik som var vems låter jag den där spegel–stjärnstopp-grejen vara och lämnar den därhän. Jag konstaterar att vill ändra deltidsbegränsningar. Nästan alla var överens om att de ledde till effekten att det inte lönade sig att arbeta. Det var ett av få politiska förslag som faktiskt ledde till det. Det vill alltså återinföra. De vill sänka a-kassan i ett läge då vi vet att det finns länder med hög sysselsättning, inklusive historiskt sett, som har klarat av att ha goda förutsättningar för dem som blir arbetslösa. Det bidrar till omställning, inte motsatsen. De förslag som lägger fram bidrar i stället till att öka fattigdomen i samband med arbetslöshet. Min fråga är obesvarad: Varför är så intresserade av att det blir fler fattiga människor i stället för att skapa en bättre arbetsmarknad? 125 (M) replik: Vad egentligen säger är att jag inte ska plåga honom med alltför mycket faktakunskaper. Det är bevisligen så att efter att regeringen förändrade a-kassan förlängdes människors period i utanförskap och arbetslöshet. Regeringen förlängde även den period när människor var beroende av bidrag. Den enda egentliga trygghet man har är naturligtvis om man så snabbt som möjligt får ett annat jobb. Återigen: Vi ska naturligtvis ha en trygg och flexibel a-kassa, men sluta stå och idolisera det nuvarande systemet vi i har för a-kassa! Jag konstaterar återigen att jag kan ha sympatier för de formuleringar som januariöverenskommelsens partier har kommit överens om vad gäller a-kassan. Jag konstaterar också att parti kanske är det enda partiet i den här församlingen som inte vill ha de förändringarna. Men den enda tryggheten handlar om fler säkra jobb. 126 (SD): för mig i arbetsmarknadsutskottet har det hänt mycket i den svenska arbetsmarknadspolitiken. Min känsla är att det kommer att ske betydligt mycket mer framöver, vilket gör det spännande att arbeta med just vårt utskott. Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsför-säkringen har stora utmaningar på många sätt, inte minst på arbetsmarknaden. Med den största segregationen mellan utlandsfödda och svenskfödda i menar vi att det är dags för en ny politisk inriktning, speciellt eftersom allt pekar på att situationen kommer att förvärras framöver. Enligt den senaste prognosen från Arbetsförmedlingen fortsätter arbetslösheten att stiga, och långtidsarbetslösheten förväntas öka till den högsta . Detta sker alltså innan vi har nått en lågkonjunktur, och det är anmärkningsvärt. Att trampa i samma fotspår som vi har gjort kommer inte att leda oss till nya resultat, utan nya konstruktiva åtgärder behöver implementeras. Att skapa ”riktiga” jobb är en förutsättning för att bibehålla en säker och stabil arbetsmarknad . När vi har offentliga och privata arbetsgivare som har behov av arbetskraft, som både kräver hög kompetens och inte kräver kompetens, som det råder arbetslöshet, är något fundamentalt fel. Antingen är det matchningen genom Arbetsförmedlingen som brister eller också har man tvingat in människor i ett osunt bidragsberoende. Jag tror att det är både och. Att fortsätta att investera i satsningar som knappt ger resultat är huvudlöst, oansvarigt och ett slöseri med skattepengar. Därför vill vi se en omläggning där vi slutar att pumpa in pengar i etableringsåtgärder som gör skillnad på människor beroende på var i världen man kommer från. Alla människor som kan bidra till vår välfärd ska göra det – oavsett om man är född här eller inte. Det är sverigedemokratisk politik. I där otryggheten växer sig starkare, skjutningar och sprängningar är vardag och den välfärd som vi har tagit för given urholkas är det den vanliga medborgaren som betalar priset. När växer i opinionen är det på grund av ett fallerande samhällsprojekt. Medan våra politiska motståndare menar att det är vi i som målar med svarta penslar och sprider en negativ syn av Sverigebilden, är det den vanliga medborgaren i verkligheten som har en stark känsla av otrygghet. Det är en känsla som dessvärre alltför ofta övergår till en erfarenhet. Nej, herr talman, det här är en del av verkligheten, och det räcker tyvärr att öppna dagspressen för att inse att det för länge sedan har gått för långt. Varför tar jag upp dessa frågor under dagens utgiftsområde? Jo, för att allt detta hänger ihop. När vi släppt pliktkravet och enbart undervisat om alla de rättigheter som varje enskild individ har tillgång till blir det fel. Ett starkt samhälle ställer ett tydligt krav på plikt för att skapa samhörighet och känslan av det kollektiva sammanhanget. Det förstod de tidiga socialdemokraterna, men de senaste fyra decennierna har vi alltmer släppt på principerna och moralen som byggde vårt land. Varje enskild medborgare måste ta sitt eget ansvar att studera och lära sig ett yrke och det svenska språket för att själv söka sig till arbetsmarknaden – var och en efter de förutsättningar man har. Där ska staten erbjuda verktyg, men ansvaret måste ligga på varje enskild individ. Vi anser att en väl fungerande arbetsmarknadspolitik bör innehålla få men effektiva insatser som syftar till att arbetssökande får reguljära anställningar. Jag menar att kvalitet och processäkring bör vara ledorden för vårt välstånd, och därför måste användandet av kortsiktiga, ineffektiva och kostsamma lösningar upphöra. Arbetsmarknadspolitiken måste därför reformeras på så vis att mindre pengar går till arbetsmarknadsåtgärder medan företagen ges bättre villkor. Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsför-säkringen Vi anser att det finns goda skäl att flytta resurser från många av de kostsamma och ineffektiva program och insatser som Arbetsförmedlingen administrerar. vill vi höja anslagen till kommunerna för att öka incitamenten för matchning mot riktiga jobb. Enligt vårt budgetförslag får kommunerna kompensation för detta inom utgiftsområde 25 i form av en avsevärt högre ökning av det kommunala utjämningsbidraget. Vi anser också att arbetslöshetsförsäkringen bör övergå till att bli helt statligt finansierad och administrativt övertas av . Det här gjorde jag en längre utläggning om i mitt inlägg sist vi hade denna debatt . Kraven för att få ersättning ska dock kvarstå i sin nuvarande form, men kravet på medlemskap i arbetslöshetskassa ska avvecklas. Våra förslag att höja ersättningsnivån och förstatliga arbetslöshetsförsäkringen innebär att vi vill se en högre nivå än regeringen för anslaget. Jag hävdar att ingen av oss som sitter i denna kammare har alla svaren på alla frågor för de utmaningar vi har framför oss. tillsatte dåvarande statsminister en expertkommission för att analysera den ekonomiska krisen samt ge förslag på åtgärder. Syftet var att mot bakgrund av problemen i svensk ekonomi analysera och föreslå riktlinjer för politikens framtida utformning. befinner sig återigen i kris. Regeringen bör i likhet med tidigare regering utse en expertkommission för att analysera problemen med integrationspolitiken och föreslå framtida lösningar. En sådan kommission bör utformas så att den inte behöver ta hänsyn till tidigare politiska ställningstaganden eller prestige utan i stället utgå från vetenskap och beprövad erfarenhet. Det föreslår vi för regeringen i vår kommittémotion. Avslutningsvis vill jag naturligtvis ställa mig bakom samtliga reservationer från , men jag väljer att yrka bifall till reservation i AU2 och till reservation 16 i AU4. vill jag också önska alla mina kollegor i utskottet och vår kanslipersonal en god jul och ett gott nytt år. 127 (V): Jag ska först ta det formella. har ett sammanhängande budgetförslag. När våra ramar dessvärre inte har fått bifall avstår vi från att delta i beslut om fördelningen inom utgiftsområdena, vilket gör att vi har ett särskilt yttrande och inte en reservation i AU2. När det gäller AU4 har vi också där flera särskilda yttranden, beroende på att vi har skarpa förslag i de frågorna i budgethänseende. Men vi har också några reservationer som jag står bakom. Jag yrkar bifall till en av dem, nämligen reservation nr 10 i AU4. Jag ska börja med att beröra en fråga som har väckt en del uppmärksamhet , nämligen frågan om Arbetsförmedlingen. Vi har haft att göra med ett slags förväntat haveri som har utspelats i några olika akter med delvis olika huvudrollsinnehavare. Det var något som lyftes upp redan före valet där det fanns olika idéer om att lägga ned Arbetsförmedlingen. Sedan har vi fått en servettskissbudget från M-KD-SD, och därefter har det blivit en ödesdigert nyliberal kaosöverenskommelse . Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsför-säkringen har regeringen haft ansvaret för att arbetsmarknadspolitiken och den viktigaste myndighet som ska hantera den ska fungera. Det ansvaret har regeringen dessvärre varit nedslående dålig på att ta. Först lät man bli att skjuta till resurser i tilläggsbudgeten, trots att det var uppenbart vid det läget att något behövde göras, sedan har man haft en förvirrad styrning av en myndighet i kris. I förslaget till budget har man också i allt väsentligt undvikit att skjuta till nödvändiga resurser. Det är bara några få meningar i budgeten som berör den situationen. Från sida har vi definitivt sett detta komma. Vi har lyft upp frågan i kammaren, i den allmänna debatten, och vi har tagit initiativ till en aktuell debatt. Vi har skjutit till medel i vårt budgetförslag, till insatser och förvaltningsanslag. Vidare har vi KU-anmält regeringens hantering eftersom vi menar att en regering inte kan pausa sitt ansvar i väntan på tolkning av januariöverenskommelsen. Vi har försökt att få till stånd ett nödstopp genom ett initiativ i arbetsmarknadsutskottet. har vi noterat att tunga aktörer både i och runt Arbetsförmedlingen, även och , har gett uttryck för stor oro med grund i den faktiska utvecklingen, som januaripartierna inte har velat kännas vid. Det var i det läget, mot bakgrund av kontorsnedläggningar, ökad övergång till kommunala försörjningsstöd och larmrapporter om fördjupade problem för personer med funktionsnedsättningar, som vi sa att vi var beredda att initiera en misstroendeförklaring mot ansvarig minister om inte regeringen kunde se till att sätta in ett slags nödbroms. Vi formulerade ett antal nedskalade krav, och efter en del piruetter backade regeringen till slut. säger man att ett framtida system inte ska bygga på fri dragningsrätt för kommersiella aktörer, det som kallas för LOV, lagen om valfrihet, och man skjuter fram genomförandet. Det är ett bra steg. Jag vill vara tydlig med att det bara är just ett nödstopp och att regeringen bär och måste ta det fortsatta ansvaret. Vi kommer att noga följa hur detta hanteras framöver. I vår budgetmotion, En plan för jämlikhet och grön omställning, tar vi i ett helhetsgrepp om de växande klyftorna i det svenska samhället. Under har ojämlikheten i vårt samhälle ökat. Den relativa fattigdomen har fördubblats på mindre än som den ekonomiska eliten har fått det allt bättre. Det här beror bland annat på det systematiska och politiskt bestämda ekonomiska bestraffandet av människor som av olika skäl inte har kunnat arbeta. Det beror på att skattesystemets omfördelning kraftigt har försvagats. Det beror på en relativ utarmning av de offentliga tjänsterna genom en ständig press som har fört över resurser från det gemensamma till det privata och kommersiella. vet att vi kan bättre i det här landet. Vi vill att åter ska bli världens mest jämlika land. Det är vad som präglar hela vår budgetmotion. Det handlar om att genomföra de förändringar som ger en större frihet och en större potential för mänsklig skaparkraft och för en vänligare och varmare samvaro, vilket jämlikheten ger. Det är en politik för inkludering, en politik som motverkar segregation och underlättar etablering i samhället. I budgetmotionen visar vi också tydligt hur våra förslag finansieras framför allt genom höjda kapitalskatter och genom att höja skatten för dem med de högsta inkomsterna. Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsför-säkringen Inom arbetsmarknadspolitikens område innebär förslag överlag en mer ambitiös inriktning än den som regeringen förespråkar. Vi bedömer att det är nödvändigt om man menar allvar med målen om ett hållbart arbetsliv med plats för fler. Därför har vi, som jag nämnde, anslagit mer pengar till arbetsmarknadspolitiska program. Men vi vill också se en annan sammansättning av de åtgärderna. Vi vill se mer av kunskapshöjande insatser och av funktionella stöd som är riktade till de individer som bäst behöver dem. Det innebär alltså mer av högkvalitativa insatser som gärna får kosta mer snarare än massinsatser med oklart syfte eller som mer verkar vara till för att disciplinera arbetslösa än att rusta dem bättre för arbetsmarknadens behov. I samma anda avvisar vi några av de linjeval som regeringen med de nyliberala stödpartierna som pådrivare har landat i. Bland annat handlar det om hanteringen av de så kalla etableringsjobben. Det är väldigt glädjande att parterna på arbetsmarknaden har varit beredda att arbeta fram en principöverenskommelse för att stödja etablering av nyanlända utan att man ska bidra till skapandet av en helt egen, isolerad och sämre arbetsmarknad. I det läget är det märkligt att regeringen vill att etableringsjobb ska införas även i bemanningsföretag och i företag utan kollektivavtal. Själva poängen med de jobben är ju att de bygger på avtal mellan parterna, alltså kollektivavtal. Från sida ser vi det som oacceptabelt att staten skulle öppna en ny möjlighet för dumpade löner och villkor på arbetsmarknaden på det här sättet. Vi ser med stor förvåning på att Socialdemokraterna har kunnat medverka till sådana skrivningar. Samma typ av oro gör också att vi har vår reservation nr 10 i AU4. Där presenterar vi flera förslag för att motverka missbruk av subventionerade anställningar. Det är förslag som dessvärre avvisas av Socialdemokraterna i regeringsställning. Det handlar om att införa krav på arbetsgivare som anställer personer med subventioner att utfärda arbetsintyg efter anställningen. Det handlar om att återinföra kravet på att anställningsförmåner ska följa kollektivavtalen när det gäller nystartsjobben med mera. Det är väldigt beklagligt att det viktiga problemet på arbetsmarknaden inte hanteras av regeringen och till och med riskerar att förvärras av de förslag som man lägger fram. Jag hade gärna även velat tala mycket mer om våra budgetförslag som skatteavdrag för a-kassa och fackavgift och våra satsningar på arbetsmiljöområdet för att få bukt med dödsfall och skador i arbetslivet. Men jag inser att tiden är knapp, så jag stannar där. Jag önskar alla, och kanske särskilt kansliet, en god jul med insatser och gåvor som görs och ges efter förmåga och mottas efter behov. I detta anförande instämde Ciczie Weidby (V). 128 (C) replik: Jag upplevde att gärna ville ha en replik på anförandet. Jag ska inte göra dem besvikna. Jag tänkte använda repliken till att ställa ett par enkla frågor. Jag ställer dem till talmannen, men de berör . Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsför-säkringen Jag undrar om är medvetet om att i själva verket konsekvent har varit mot kontorsnedläggningar på landsbygden. Vi upplever att det varken är effektivt, fungerar med en reform eller sparar några pengar. Vi tycker att vi har fått rätt i detta. Jag undrar också om är medvetet om att vi både i tilläggsbudgeten och i den senare budgetpropositionen lade till först hundratals miljoner och sedan över 1 miljard i resurser till Arbetsförmedlingens arbete. Jag undrar om är medvetet om att det aldrig har funnits någon fri dragningsrätt för några fristående förmedlare utan att man tvärtom alltid insisterat på väldigt hårda inträdeskrav och certifiering av alla aktörer på ett sådant sätt som man har utveckla i många länder och i inom bland annat trygghetsorganisationernas organisationer.