prot · H60955 · 2019-02-26 00:00:00 — Den utredning som Acko Ankarberg nämner har arbetat med primärvårdsfrågan . Regeringen utsåg då som särskild utredare med uppdrag att stödja landstingen och berörda myndigheter och organisationer i arbetet med att samordnat utveckla en modern, jämlik, tillgänglig och effektiv hälso- och sjukvård med fokus på primärvården. Uppdraget är också att utarbeta en nationell plan där primärvården är utgångspunkten för en ökad närhet till patienten. I planen ska det redovisas vad som krävs för en nationellt samordnad förändring och vilka utmaningar som finns. En tidsplan för det fortsatta förändringsarbetet ska också redovisas, och den ska vara förankrad hos berörda aktörer. Regeringen har gett utredningen två tilläggsdirektiv som bland annat handlar om bättre samverkan och samordning mellan huvudmän inom vård och omsorg. En slutredovisning lämnas senast . Utredningens andra delbetänkande redovisades . Betänkandet redovisar inte bara läget, behoven och möjligheterna, som Acko Ankarberg nämner, utan även exempelvis förslag till ett nationellt utformat primärvårdsuppdrag och förslag om kompetensförsörjning och förtydligande av patientens rätt till fast läkarkontakt om patienten så önskar. Remissvaren analyseras i . Det är angeläget att på bästa sätt stödja kommuner och landsting i omställningsarbetet mot en god och nära vård. Regeringen avser att återkomma när satsningen på området är utformad. 11 ACKO ANKARBERG (KD): Jag vill tacka socialministern för svaret. Att det finns ett brett politiskt stöd för en primärvårdsreform är klarlagt. Regeringen tänker återkomma – gott så. Men det duger inte att upprepa god och nära vård. Vi måste ta konkreta steg åt det hållet. Det finns en risk att vi utlovar god och nära vård men inte fattar några beslut och inte tillför pengar till regionerna utan bara hoppas att det ska bli så. Kvar står besvikna människor som förväntat sig en förändring och besvikna medarbetare som konstaterar att det var vackert men inte blev mer. I stället är det som vanligt, och bristerna fortsätter. Patienterna och vårdens medarbetare förväntar sig en förändring nu – en reform som förändrar nuvarande situation. har vi statligt beslutade vårdgarantier, men vi är för dåligt bemannade för att kunna genomföra detta på bästa sätt i hela landet. Vi har kompetensbrist, vilket gör att den som behöver vård får vänta än vad som är rimligt. De som arbetar i vården får en allt sämre arbetssituation. Allt detta vänds inte , inte heller på en mandatperiod. Det kommer att ta än så att genomföra denna stora reform. Men vi behöver i närtid fatta nödvändiga beslut om primärvårdens uppdrag och tillföra statliga pengar så att regionerna kan få fler fast anställda medarbetare och påbörja förändringen. Vad är då en god och nära vård, och varför är den viktig? När man inte mår bra, när man är sjuk, ska hälso- och sjukvården finnas där. Det är på något vis välfärdens kärna att vi förmår leverera den vård människor behöver. Är jag akut sjuk ska jag uppsöka akutmottagningen. Men för alla andra tillfällen, som är fler, behöver vi en vård som har hög tillgänglighet och rätt kompetens och som finns i närheten för patienterna på ett eller annat sätt. Primärvården har haft det uppdraget men har ändå inte lyckats bli den breda basen. Man har fortfarande någonstans mellan av de samlade resurserna i hälso- och sjukvården. Detta påverkar ju. Ska vi kunna åstadkomma denna förändring måste vi klara av att göra en rejäl strukturförändring. Men vi kan inte börja med att ta pengar från slutenvården, utan vi måste, menar jag, tillföra statliga pengar till primärvården för att kunna börja bygga upp den och göra den bredare och bättre. Det är därför har beslutat om 1,5 miljarder mer för denna uppbyggnad och 3 miljarder åren därefter. Jag undrar när socialministern tänker presentera hur pengarna ska användas och förstås om de kommer vården till del . Hur tänker regeringen hantera beslut? En annan viktig sak är vilka byggstenar man använder för att få en god och nära vård. Jag menar att ett teambaserat arbetssätt, där patienter får hjälp med allt de behöver hjälp med oavsett vilken kompetens det handlar om, är viktigt. Helhetssynen är en av de viktiga byggstenarna. En annan del är att man ska ha rätt till en fast läkarkontakt och att det ska finnas ett tak för antalet patienter. Det är viktigt både för läkaren och för andra funktioner i primärvården att man vet hur många patienter man har ansvar för. Ska man klara kontinuiteten och därmed uppnå kvalitet är antalet patienter viktigt. Min andra fråga till socialministern, fru talman, är därför: Kommer regeringen att lägga fram förslag för om fast läkarkontakt och listtak för särskilda funktioner i primärvården, eller blir förhoppningen att regionerna ska lösa detta själva? 12 Socialminister (S): Tack igen, Acko Ankarberg , för en väldigt viktig interpellation, även om en del av det vi säger kanske, om man ska vara lite krass, är välkänt med tanke på att en utredning faktiskt tillsattes av den förra regeringen . Det andra delbetänkandet har redan kommit. Det har varit på remiss och analyseras. Det är också tydligt i januariavtalet mellan regeringspartierna, och Liberalerna att vi avser att återkomma med en primärvårdsreform. Där nämns tydligt en fast läkarkontakt och perspektivet tillgänglig vård, också med hänsyn tagen till glesbygden. Dessa frågor är alltså synnerligen angelägna. Exakt när vi återkommer kan jag inte svara på . Vi måste naturligtvis analysera eftersom det är så komplext, omfattande och angeläget som Acko Ankarberg beskriver. Men vi har för avsikt att återkomma när det gäller hela primärvårdsreformen. När vi diskuterar resurser och hur de nyttjas i regionerna utgår jag från att Acko Ankarberg också tar den dialogen med sina partiföreträdare som är med och styr i många regioner och landsting, likaväl som jag gör det. I min roll som socialminister har jag naturligtvis för avsikt att framöver föra många och nära dialoger och diskussioner inför kommande överenskommelser med Kommuner och Landsting. Vi har ett delat ansvar, men vi kommer inte ifrån att huvudansvaret ligger hos vårdgivaren – hos regionerna – när det gäller hur deras resursfördelning ser ut. Hur resurstillskotten ser ut kommer vi också att återkomma till i samband med vårändringsbudget och vårproposition, och naturligtvis också i kommande budgetproposition. Med all respekt för de beslut som fattar, men att gång på gång jämföra en budgetreservation med övergångsregeringens budget tycker jag ändå är på gränsen till lite oseriöst. Acko Ankarberg är ju väl medveten om att detta är de överenskommelser som gällde inför att övergångsregeringen lade fram sin budget, nämligen att man bara skulle förlänga de insatser som gjordes . Det fanns inte utrymme för att ta nya politiska initiativ. De initiativ som vi avser att ta kommer i kommande budgetar. De innehåller förstås resurser som ska komma välfärden och vården till del. Genomför man omfattande primärvårdsreformer är det klart att man också finansierar dem. 13 ACKO ANKARBERG (KD): Jag är tacksam för socialministerns svar. Vi må vara inne på detaljer, men för mig är de inte små. De är oerhört angelägna. Vi behöver ett klart besked: Kommer att kunna fatta beslut om hur ett nationellt primärvårdsuppdrag ska vara? Och hur blir det med de viktiga byggstenarna – fast läkarkontakt, listtak och annat? Det räcker inte med att bara önska detta och hoppas att regionerna ska ta tag i detta. Finns det ingen styrning från staten kommer patienter och medarbetare i alla fall att bli besvikna. Jag tror att det är nödvändigt med styrning från staten för att vi ska kunna påverka hälso- och sjukvården här. Men låt mig återkomma till detta med pengarna. Jag tar verkligen inte lätt på beslut. Har beslutat något är det detta som gäller. I samband med övergångsbudgeten hade samtliga partier i kammaren möjlighet att lägga fram förslag. Det var vårt och förslag som vann gillande. Då förutsätter jag att det ska genomföras. De 1 ½ miljarder som vi i har anslagit, kommer de regionerna till del? Kommer regionerna att kunna använda dem för att börja bygga upp en primärvård som svarar mot de önskemål som vi har? För mig är det viktigt att veta om regeringen faktiskt har tänkt lägga fram förslag som den här kammaren har fattat beslut om. Eller blir det bara en förhoppning: Hoppas att regionerna gör det här! Och kommer regionerna att få del av pengarna? De kommer inte att klara omställningen om de inte kan anställa fler medarbetare. Jag är glad över att man i redan under förra mandatperioden lade 1 miljard mer till primärvården. På samma sätt gör man i Region och i Region . Men det är, som jag sa, ingen bra metod att plocka pengar från slutenvården just . Vi behöver tillföra statliga pengar för att påbörja en förändring. Sedan kan man göra en omstrukturering även i regionernas budget. Men låt den ta tid, så att vi gör den på rätt sätt och så att vi inte hanterar slutenvården på fel sätt. Det är nödvändigt med statliga pengar för att klara övergången framöver. Blir det statliga beslut, och kommer regionerna att få del av pengarna till primärvården ? 14 Socialminister (S): beslut är det som gäller, naturligtvis. Jag försökte inte prata bort det. Men jag ville säga att den budget som lades fram behöver konkretiseras, och detta kommer regeringen att återkomma med i samband med vårändringsbudget och vårproposition. Hade vi haft en regering på plats hade det varit mer konkreta och väl genomarbetade förslag som hade kunnat gälla . Det var precis detta som blev konsekvensen när det inte fanns någon regering på plats. En övergångsregering kan ju inte göra en genomarbetad budget med politiska ambitioner och viljeinriktning. I stället var det en budgetreservation från M och KD som med hjälp av SD vann stöd. Detta innebär att de konkreta beskeden måste komma i samband med ändringsbudgeten. Detta säger jag för att vara riktigt tydlig. Men naturligtvis kommer det resurstillskott till regioner, landsting och kommuner. Just kommunerna vill jag gärna ta upp i samband med att vi diskuterar primärvård. Det finns, tycker jag, en märklig syn på vem som har ansvaret för primärvården. Man tycks mena att det alltid är regionerna som ska ha det, om man inte tycker att staten ska stå för finansiering och så vidare. Jag tycker att vi missar kommunerna där. Vi kan väl ta ett gemensamt ansvar för att också föra in dem i den här diskussionen? Jag funderar mycket på hur man ska göra det. Vi har ju 21 regioner som man kan föra dialog med och teckna överenskommelser med, men hur hanterar vi 290 kommuner, som bedriver en oerhört viktig verksamhet? Vi vet att i princip hälften av primärvården är riktad till gruppen äldre. Där är det kommunernas resurser som används. Detta behöver man fundera på om man vill ha verklig förändring. Resurser till primärvården – till både regioner och kommuner, hoppas jag – kommer att spela en roll. pågår en utredning som tillsattes 2017. Ett delbetänkande har redan kommit, beretts och analyserats i . Till dem som lyssnar på debatten men inte är politiker vill jag säga att detta betyder att vi håller på att jobba med detta. har vi många förslag. Det är goda förslag. Jag förstår på Acko Ankarberg och andra företrädare för andra partier i att det finns ett stort stöd för de slutsatser som har kommit fram till. Det gäller för oss att se till att detta omsätts i en proposition så att kan fatta beslut. Exakt hur den propositionen kommer att se ut kan jag inte svara på. Exakt när den kommer kan jag inte heller svara på, men vi har redan kommit långt. Det känns förstås bra för mig som socialminister sedan en månad att ett så gediget grundarbete har gjorts av mina företrädare och att vi också har samarbetet i januariavtalet till stöd för att detta ska bli verklighet. Frågan kommer definitivt att återkomma, inte bara för diskussion utan också för beslut. 15 ACKO ANKARBERG (KD): Det är gott att höra att det kommer förslag i en proposition. Men detta fanns inte med på propositionslistan som vi fick del av . Då är det intressant att få veta när regeringen beräknar att den ska komma. De förslag regeringen lägger fram kommer att vara viktiga för hur regionerna planerar sin verksamhet, vilka resurser de har och inte minst den omställning som måste börja. Den kommer att ta tid, men den måste börja . Det måste vara handfasta beslut, så att man vet vad man har att rätta sig efter. Jag tar också gärna upp detta som ministern lyfte fram när det gäller kommunernas arbete med hälso- och sjukvårdsinsatser, inte minst för äldre. De är mycket angelägna. hamnar undersköterskor på särskilda boenden alltför ofta i en ensam situation där de inte har tillräckligt med stöd. Det är för få sjuksköterskor som kan stödja i den arbetssituationen. Det enda som återstår blir då transport till sjukhuset, där man får hjälp när det sviktar för den äldre. Vi behöver förmodligen fylla på med mer vårdpersonal som har hälso- och sjukvårdskompetens också i äldreomsorgen för att man ska klara av det uppdrag man har. Jag tror att vi har haft för lite av hälso- och sjukvårdsinsatser i äldreomsorgen. Det är detta som gör att det blir en ganska svår situation för många på särskilda boenden och även i . Vi kan diskutera hur detta ska göras och varifrån resurserna kommer, men jag välkomnar att socialministern på detta sätt lyfter fram det. Det handlar om en grupp som behöver mycket sjukvård, men när de väl kommer till akutmottagningen triageras de i de flesta fall inte som de mest akut sjuka. De behöver vård men får ibland vänta. I undersökningar kan man se att det oftast är de äldre som får vänta längst på akuten. Det är en korrekt triagering – det vill säga bedömning – som görs, men detta visar att man skulle behöva följa upp med mycket mer hälso- och sjukvårdsinsatser, fast kanske på en annan nivå, för att ge de äldre vad de behöver. Tack för att socialministern tar upp detta! Jag ser fram emot en proposition om en god och nära vård. 16 Socialminister (S): Om jag inte minns fel är brytdatumet när det gäller det som står på propositionslistan. finns ingen primärvårdsreform färdig, men det betyder inte att det behöver dröja så . Vi återkommer med detta så fort den är väl genomarbetad och redo för beslut i . Låt mig också säga att det är bra att vi kommer in på gruppen äldre. Det är ju en grupp som inte alltid är i fokus för den politiska debatten trots att den borde vara i fokus för både hälso- och sjukvård och omsorg. Ett av de förslag som finns i januariavtalet handlar om fast omsorgskontakt, vilket också är viktigt. är det ett uttryck för oro för sin egen hälsa eller för att ens anhöriga är oroliga för ens hälsa att man befinner sig på akutmottagningen. Det är egentligen inte där man vill vara, utan man vill hitta ett annat sätt att känna trygghet. Jag tror att fast omsorgskontakt kan vara en väg att gå. När vi diskuterar primärvård och hälso- och sjukvård måste vi också tala om helheten, hur vi förebygger och ser till att behoven inte ökar exponentiellt på det sätt man annars ser framför sig. Det kommer att vara svårt att matcha behoven av personalförstärkning i äldreomsorg och sjukvård med bara en ökning av antalet anställda. Vi måste också se till att människor i mindre utsträckning behöver söka vård på akutmottagningar och inom primärvården. Vi måste hitta sätt att förebygga bättre än vi har lyckats med . Men det är klart att resurstillskotten kommer att vara betydelsefulla. Vi bör i alla partier fundera över hur vi prioriterar bland de resurser som finns, så att de kommer de människor till del som behöver dem mest, alltså människor som är sjuka eller i stort behov av hälso- och sjukvård. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2018/19:58 om en nationell drönarstrategi 17 Statsrådet (S): har ställt ett antal frågor till mig om regeringens arbete med att ta fram en nationell strategi och moderniserad lagstiftning för drönare. I regeringens flygstrategi som antogs betonar vi den potential som den nya tekniken med ökad automatisering, digitalisering och fjärrstyrning innebär. Drönare har gjort ett stort och viktigt intåg i luftfarten, och området präglas av en snabb innovationstakt. bjöd jag in representanter från drönarbranschen och myndigheter till ett rundabordssamtal om möjligheter och utmaningar som den nya tekniken innebär. Regeringen uppdrog därefter åt Transportstyrelsen att ta fram underlag om obemannade luftfartyg, så kallade drönare. Underlaget ska bland annat innehålla en fakta- och nulägesbeskrivning av användningen av drönare i , analyser av möjliga utvecklingsområden och utmaningar samt eventuella behov av ändringar i det nationella regelverket. Uppdraget ska redovisas till detta år. redovisar också sitt regeringsuppdrag att genomföra en fördjupad studie avseende utformning av det svenska luftrummet. I uppdraget ingår att göra en beskrivning av hur introduktionen av drönare påverkar luftrumskapaciteten inom okontrollerat luftrum, terminalområde och kontrollzon. Jag vill också nämna att en statlig utredning i ett delbetänkande lämnade förslag till ändringar i skyddslagen som rör bland annat drönare. Förslagen innebär bland annat att tillträdesförbudet förtydligas till att uttryckligen gälla obemannade luftfartyg och andra obemannade farkoster och att skyddsvakter ges befogenhet att ingripa mot obemannade farkoster, inklusive med våld i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt. Förslagen bereds inom . Utöver detta har EU:s nya flygsäkerhetsförordning nu trätt i kraft, där grunderna för gemensamma EU-regler för drönare sätts. Detaljerade regler beslutas . beviljade också till 23 innovativa drönarprojekt. Det pågår således ett intensivt arbete kring drönare inom ett flertal departement och myndigheter. Vad gäller tillkännagivande om en nationell strategi för drönare och moderniserad lagstiftning bereds det inom . 18 (M): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Vi har diskuterat frågan om drönare och en nationell drönarstrategi vid tidigare tillfällen. Det var väl lite grann mot den bakgrunden som jag ställde de tre frågor som jag ställde till statsrådet. Jag ville få en uppdatering om hur arbetet pågår i . Och jag undrade: När kan vi få någon form av tillgodoseende av det tillkännagivande som finns om att det ska finnas en nationell drönarstrategi? Är det fortfarande så att statsrådet ifrågasätter behovet av en sådan, som han gjorde senast vi sågs, och prioriterar arbete med andra strategier, till exempel godsstrategin, högre? Det finns inget rätt eller fel svar på just de frågorna, men det kan vara intressant att känna till. Det är kanske en anmärkning i sak att statsrådet inleder sitt svar med att konstatera att det har ställts ett antal frågor. Jag har aldrig fått ett svar på en interpellation som inleds på det viset. Det ortodoxa brukar vara att man läser upp de frågor som har ställts, men vill man inte svara på de två senare med mer än att det bereds i är det möjligen ett effektivt sätt att hålla undan detta. Denna princip illustreras också av de två tidigare interpellationssvar som har lämnats i kammaren . Statsrådets kollegor, såväl arbetsmarknadsministern som socialministern, läste upp interpellantens frågor innan de gav svaret. Det låter jättebra att man har rundabordssamtal med branschen. Jag tycker att det är väldigt positivt att det finns en sådan dialog. Jag tycker också att det är bra att man tar in extra underlag från Transportstyrelsen på detta område, och jag tycker att det är bra att man arbetar med frågan. Det jag eftersöker eller efterlyser är någon form av målbild, mer än att man säger att man ska vara i framkant. Vi har pratat om detta , då jag har redogjort för min uppfattning. Vi borde på nationell nivå titta på sådana saker som man till exempel tittar på i . Man tittar på hur ett automatiserat flygledningssystem specifikt för drönare skulle kunna se ut så att man bättre kan hålla samman detta i luftrummet på ett säkert sätt som inte innebär att man måste ha en telefonlina mot flygledningen, till exempel. Det handlar om att man kan arbeta med autonom verksamhet på ett mycket mer effektivt och säkert sätt. Detta är någonting som jag vet att man arbetar med till exempel i . Svaret där är att branschen kanske ännu inte är redo, men då är man åtminstone från statligt håll på bollen och vill driva det i den riktningen. Sådana indikationer lyser tills vidare med sin frånvaro från den sida. Jag vill också ställa en fråga till statsrådet när det gäller detta med att skyddsvakter ska få möjlighet att ingripa, om så krävs med våld, för att avvärja hot från drönare mot skyddsobjekt. Med det aktualiseras frågan om befogenheter och förmåga. Vår polis har haft ett väldigt stort problem med att skaffa sig förmåga att avvärja den här sortens hot. Jag upplever inte att frågan är löst på ett ändamålsenligt sätt ännu, om jag ska vara helt uppriktig. Frågan är då: Vilka åtgärder görs inom för att vi ska kunna säkerställa den formen av skalskydd gentemot våra skyddsobjekt när nu denna lagstiftning och allting kommer på plats? Det handlar om att man inte bara ska ha den juridiska grunden utan också den faktiska förmågan att göra detta. Det är nog så viktigt. Det är väldigt svårt att skjuta ned en drönare med en paragraf. 19 Statsrådet (S): Jag ska ärligt säga att jag verkligen uppskattar engagemanget i frågan. Jag vet att vi båda delar entusiasmen inför alla möjligheter som drönare kan innebära för service och tjänster samt för kontroll och övervakning. Men vi är också medvetna om vilka risker detta innebär. Det är en teknik som kan användas i syfte att störa kommunikationer eller på annat sätt störa samhällsordningen. Därför måste det dubbla perspektivet finnas med. Det var en av utgångspunkterna när jag bjöd in till rundabordssamtal under förra mandatperioden. Där fanns företrädare för både totalförsvaret och polisen för att bevaka just skyddsaspekterna. Men det handlar naturligtvis om alltifrån hobbynäringen till personer som arbetar professionellt med drönare, inte minst flygindustrin som arbetar med att utveckla drönare. ligger i framkant. Vi är långt framme när det gäller utvecklingen och användningen av drönare. Det som har varit viktigt för mig har varit att säkerställa att vi inte gör ett arbete som sedan får göras om. Vi var tvungna att invänta EU:s nya flygsäkerhetsförordning. Den trädde i kraft . Den sätter väldigt tydliga ramar. Vi har ett arbete på gång med Luftrum 2040. Jag vill verkligen att luftrummet ska finnas till förfogande för drönare, gärna i form av ett framtida U-space. Det skulle kunna vara en utmärkt modell för en kontrollerad användning av drönare. Men då måste det ske på ett sätt som inte äventyrar flygsäkerheten och som inte styr övrigt flyg. Det ska vara ett komplement med service och tjänster som inte gör att vi får störningar av civilflyg, inte minst, som är otroligt viktigt för . Detta har alltså varit utgångspunkten. Det tar lite tid. Jag är medveten om att och många andra i har varit otåliga. Men jag kan också säga: Det var väl tur att vi inte i förväg tog fram en drönarstrategi som redan nu hade varit obsolet. Vi måste ha gedigna underlag. Vi kan följa den tekniska utveckling som sker. lägger på detta, och man presenterar flera olika projekt. Jag tror att det är 23 olika projekt. Det är nästan bara fantasin som är begränsningen. Det är otroligt vilken tillämpning vi nu kan se i klimatforskning, i brandbekämpning eller i service och tjänster. Men vi måste ha ett regelverk som fungerar. Utgångspunkten för mitt arbete är att säkerställa att alla juridiska produkter är på plats så att vi inte utvecklar teknik som vi sedan inte får använda, att ge spelregler för både kommersiella aktörer och andra samhällsaktörer när det gäller användningen av drönare och att säkerställa att detta sker i en ordning som gör att vi ligger i fas med den europeiska utvecklingen.