prot · H70935 · 2019-11-20 00:00:00 — debatterar vi regeringens förslag till lagändringar för att stärka det straffrättsliga skyddet för de centrala blåljusverksamheterna och för myndighetsutövning. Under mer än har en ny typ av brottslighet etablerat sig i . Det är brott mot utryckningsfordon som brandkår, polis och ambulanser. Det är attacker mot kollektivtrafiken, och det är attacker mot socialtjänst och sjukhus. Polisen skriver i sin rapport områden – Social ordning, kriminell struktur och utmaningar för polisen att exempelvis hemtjänstpersonal och socialtjänst utsätts för trakasserier. Det gäller både hot mot enskilda handläggare och skadegörelse på byggnader. Exempel finns från hela vårt land, till exempel från , och . Enligt en rapport från upplever sju av tio poliser att utsattheten för hot och våld ökat . Kriminella som grips hotar polisen genom att tala om att de vet var de bor och känner deras familjemedlemmar. Detta måste samhället reagera skarpt på. När en polis hotas, hotas rättsstaten. Polisen måste fredas. Angreppen på de vitala samhällsfunktionerna stannar dock inte vid vare sig socialtjänst eller polis. Hot mot vårdpersonal ökar på sjukhus i flera större städer runt om i . En undersökning visar att det inte bara är i de tre storstäderna , och som de hotfulla situationerna ökar. Även på sjukhus i , , och ökar problemen. Hot och våld inom vård och omsorg leder till psykiska, fysiska och ekonomiska konsekvenser för den drabbade, arbetsplatsen och samhället. Både vårdtagare och anställda kan uppleva oro för att utsättas för våld i vården. Det som sker i är tyvärr en fortsättning på vad som pågått . Det har börjat med vandalisering, sedan fortsatt med stenkastning mot kollektivtrafik och polis och sedan fortsatt med attacker mot brandkår och sjukvårdspersonal. Den våldsspiralen har också tagit sig in på sjukhuset. Sammantaget bidrar allt detta till ett samlat angrepp mot vitala samhällsfunktioner som allvarligt bryter ned grundläggande normer i samhället. Kan inte ett socialtjänstkontor eller sjukhus vara fredat från angrepp finns det snart inga platser i samhället som är det. Det är extra allvarligt att angrepp drabbar dem som försöker rädda liv, det som är en grundläggande uppgift för staten. När det gäller angrepp mot personer som är anställda inom vitala funktioner bör straffen skärpas, speciellt om angreppen är organiserade. Brott mot vitala samhällsfunktioner bör vara en särskild straffskärpningsgrund. Det krävs kraftiga åtgärder för att komma till rätta med problemen. Sjukvårdspersonal har naturligtvis erfarenhet av att hantera komplicerade patienter. Men det är en sak att ha en besvärlig patient och en helt annan att hantera stora grupper med människor som vill skada antingen patient eller personal. Därför behövs fler åtgärder som stärker tryggheten för patienter och personal samt att polisen har förutsättningar för att förhindra ordningsstörningar. Obehöriga som tar sig in på sjukhus och som stör ordningen, hotar personal och försvårar vård måste lättare kunna avvisas från platsen. Ett stärkt straffrättsligt skydd för blåljus-verksamhet och myndighetsutövning Regeringen har i sin proposition valt att bortse från tydliga vilja att inte bara skärpa straffen för attacker på blåljuspersonal utan också skärpa straffen för attacker på vitala samhällsfunktioner och att skärpa säkerheten på sjukhusen. Detta har tillkännagetts i flera betänkanden. Men regeringen har valt att inte agera efter beslut. Det är inte minst allvarligt med tanke på den situation som uppkommit i . stöder förslaget till lagändringar som stärker skyddet för de viktiga funktionerna polis, brandkår och ambulans. Men då lagförslaget enligt vår mening saknar vitala delar är det positivt att en majoritet av utskottet likt gör ett tillkännagivande till regeringen att agera. Det handlar om att sätta fokus på nödvändiga förändringar gällande straffrättsligt skydd för fler områden än vad denna proposition anger. Det är sex tillkännagivanden. Det gäller bland annat att personal hos och ska ha samma straffrättsliga skydd som poliser har, att straffet för brott som rör angrepp mot viktiga samhällsfunktioner skärps, att det ska finnas en utvidgad rätt för poliser att få kränkningsersättning och att det görs en översyn av vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att öka säkerheten på sjukhusen. Vi kristdemokrater yrkar bifall till lagförslaget och till de tillkännagivanden som finns från utskottet. 39 (C): I den bästa av världar vore detta betänkande helt onödigt. I den allra bästa av världar skulle våld och hot inte finnas, vare sig mot alarmeringspersonal eller mot någon annan. I den näst bästa av världar skulle nya lagar inte behövas eftersom våld och hot redan är reglerat i lag och belagt med straffrättsligt ansvar. Den som hotar, saboterar och hindrar dessa samhällets hjältar som försöker rädda liv begår redan med gällande rätt brottsliga handlingar. Men tyvärr har vi sett alltför många exempel på hur lagen inte klarar av att stävja en oroande utveckling på den här punkten. Vi behöver nya lagar som tydliggör det allvar med vilket samhället ser på denna typ av brottslighet. Om detta finns det nu en bred enighet här i – väl så. Kanske är det ett tecken på bristande tillit i samhället att även den som rycker ut för att rädda en människas liv av vissa anses representera en centralmakt som de inte litar på. Kanske är det ett brutalt exempel på hur illa det kan bli när vi inte låter människor använda sin fulla potential att delta i samhällslivet. Kanske vissa kan känna att de har så lite att förlora att även det som vi andra anser vara det mest grundläggande saknar värde för dem. Kanske vissa inte förstår allvaret. Kanske andra drivs av en lust att förstöra och skapa kaos. Det får egentligen vara hur det vill med den saken. sätter vi ned foten för denna typ av tilltag. Den som gör sig skyldig till den typ av brott som vi här adresserar får räkna med att ägna bakom lås och bom. Så för allas bästa: Låt bli! Ett stärkt straffrättsligt skydd för blåljus-verksamhet och myndighetsutövning En fråga som jag och har arbetat med länge är att även poliser ska vara fredade från allvarliga kränkningar när de utför sitt viktiga jobb. Vi är flera partier som har uppmärksammat och arbetat med detta. I en uppmärksammad dom som kom fastställdes att en polis ska tåla ett knytnävslag i ansiktet. Nej, herr talman, ingen ska behöva tåla ett knytnävslag i ansiktet eller på andra ställen i sin yrkesutövning! Visst, poliser är den spets som möter faran när vi andra vill dra åt andra hållet. Men de skyddas precis som alla andra av lagen och ska också ha rätt till ersättning, precis som alla andra, när de utsätts för en oacceptabel kränkning. Detta är något som vi har ett tillkännagivande om , men det finns all anledning att understryka det i detta betänkande. Ingen ska tro att vi har ändrat uppfattning. Det är inte bara polis och räddningstjänstpersonal som drabbas, och det straffrättsliga skydd som vi nu fastställer för dem måste även omfatta andra samhällsviktiga funktioner. personal är en av de grupper som adresseras i ett tillkännagivande. Jag vill särskilt nämna dem eftersom de har en oerhört viktig roll att spela i vår strävan mot ökad trygghet i hela landet. Deras roll ska stärkas, deras befogenheter ska öka, och de resurser som de har att arbeta med ska bli större. Flödet av vapen och illegala droger in till skapar en enorm otrygghet genom skjutvapenvåld och organiserad brottslighet. Kringresande stöldligor som härjar främst på orter där det är långt till närmaste polis försöker föra ut stöldgodset ur landet. Tullen spelar en viktig roll i att bekämpa båda dessa flöden och måste, liksom fler samhällsviktiga funktioner, rimligen också omfattas av ett ökat straffrättsligt skydd. Vi tillkännager också att brottsrubriceringen våld mot tjänsteman bör införas. I beredningen av detta bör utredaren också titta på vilka yrkeskategorier som ska omfattas av tjänstemannaskyddet. Det finns skäl att titta på om till exempel brandmännen ska ha detta skydd. Jag vill avslutningsvis rikta ett stort tack till alla som har bidragit med värdefulla inspel från sin yrkesvardag i mitt arbete med betänkandet. Jag vet att några brandmän från sitter och lyssnar på debatten just nu – om de inte har ryckt ut på något larm, förstås. Stort tack både för arbetet med detta och för det bokstavligt talat livsviktiga arbete ni gör ! 40 (L): Det är två debatter som hänger ihop lite grann. Vi talade om vikten av att ha relevanta straffnivåer för människor som ger sig på förtroendevalda, och vi har beställt nya förslag från regeringen som också ska inkludera journalister. är det de människor som tillämpar lagarna som vi ska skydda. Det är alltså människor som ägnar sig åt att i fronten upprätthålla lag och ordning. Man kan någonstans förstå att det ibland uppkommer konflikter och att grova kriminella gäng inte alltid tycker som polisen. De tycker att de borde få fortsätta sin kriminella verksamhet och att polisen kan dra någon annanstans. Ett stärkt straffrättsligt skydd för blåljus-verksamhet och myndighetsutövning Men, herr talman, det är ju ännu mer bisarrt att folk ger sig på, kastar sten och på andra sätt attackerar brandkår eller ambulans. Det är helt obegripligt för varje normalt funtad människa. För Liberalerna är det lätt att ställa sig bakom betänkandet. Vi välkomnar detta, vi har pratat om det länge och begärt det. Det har funnits tidigare tillkännagivanden till regeringen, men vi vill lyfta fram att vi gärna ser att man också tar skyddet vidare. och kustbevakning nämndes. Jag delar den synen, och vi tycker att andra samhällsviktiga funktioner bör få det förstärkta skydd som anges i sex olika tillkännagivanden till regeringen som den måste jobba vidare med. Det gäller inte minst det faktum att det kan finnas ordningsvakter och andra som skyddar människor som kommer svårt skottskadade från gatan in till akuten. Då står personal där som ska upprätthålla och rädda liv på dessa människor, och så blir de attackerade för detta. Detta föranleder mig att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och till de tillkännagivanden som finns där. Det är Liberalerna mycket tydliga med. Men vi måste också gå vidare med detta och fråga oss: Hur kan det bli så här? Det är två stora tendenser som måste angripas . Dels måste vi göra enorma insatser som handlar mycket om att förebygga. Det handlar om extremt trasiga miljöer med svårt förvirrade, i bästa fall, ungdomar. De ungdomar som befinner sig i våra mest utsatta områden och ägnar sig åt att attackera polisen, eller ambulansen vet förhoppningsvis inte sitt eget bästa. De kan vara styrda, och de kan vara drogpåverkade. Vi ska se till att de får något annat att göra så att de inte kommer på tanken att ägna sig åt det här. Det förebyggande är alltså viktigt här. De personer som däremot ägnar sig åt att attackera och hota polis eller andra myndigheter av helt andra skäl, det vill säga grov organiserad brottslighet, måste mötas med något annat. Om den tidigare gruppen, de unga, ska mötas med en fast lovikkavante i nackskinnet ska de andra mötas med en där det bara är inkapacitering och lång rehabilitering som räknas. Det är en reflektion på detta. Jag tycker att vi kan stifta dessa lagar . Vi kommer att trycka på knapparna nu , och då gäller det här . Men vi behöver också göra annat, för det här är bara symtom på den ganska allvarliga utveckling vi kan se i landet och som vi liberaler varnar för. Vi har haft en så kallad stämma eller – ett landsmöte som det heter i Liberalerna – där vi pratade mycket om vikten av att lyfta våra mest utsatta förorter. Då handlar det inte bara om polisiära insatser och ordningsvakter, utan det är mycket fokus på allt från boendemiljö till att göra insatser av social karaktär för de unga människor som gör så här. Man lever ju i en mental istid om man kastar sten på . Något är helt enkelt allvarligt fel. Jag ska göra en reflektion efter mycket bra inlägg från utskottets ledamöter. Man tänker på att vi måste göra sådana här detaljerade förändringar. Men det borde vara givet, herr talman, att man inte kastar sten på någon människa. Man kastar faktiskt inte sten på någon annan levande varelse. Ett stärkt straffrättsligt skydd för blåljus-verksamhet och myndighetsutövning Men den rättstradition som vi har i det här landet – vi vilar på den kontinentaleuropeiska och nordiska rätten där legalitetsprincipen kräver att vi ska visa exakt varje rekvisit i skärpande riktning – gör att vi måste göra den lagstiftningsprodukt som vi jobbar med . Det är alltså detta betänkande och det vi talade om . Men i grunden borde vi fundera på att ha en form där det blir helt självklart att en domstol kan se detta. Det är ändå en svaghet i vårt rättssystem, vill jag säga, att det är mycket allvarligare varför saker görs – vad bakgrunden är, vad syftet är med att begå ett brott. Då skulle detta lösa sig självt. kommer vi tillbaka till att det är grova brott, det är synnerligen grova brott, det är ringa brott, det är mittemellanbrott, och så är det olika straffskalor, allt för att vi vill skärpa detta. Man blir ju – jag höll på att säga galen, herr talman, men det är ett dåligt ord – upprörd när man tar del av hur sakta det går att nå framåt. har vi dock den rättstradition vi har och får gilla läget. Men vi behöver ha en bred debatt om hur den framtida svenska straffrätten ska se ut, inte minst i en kontext där vi alltmer integreras dels i , dels i hela . Där kommer vår rättstradition att vara under ständig förändring. Det har den varit i 2 , och det kommer den att vara till. Då kommer detta att lösas på andra sätt, det är jag fullständigt övertygad om. Med den lilla filosofiska utläggningen om den kontinentaleuropeiska rätten, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag, inte minst vad gäller tillkännagivandena. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) § 6 Ny lag om Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter betänkande 2019/20:JuU9 Ny lag om Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter (prop. 2018/19:163) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 16.) § 7 Skärpta straffrättsliga sanktioner mot företag betänkande 2019/20:JuU10 Skärpta straffrättsliga sanktioner mot företag (prop. 2018/19:164) 41 (V): Skärpta straffrättsliga sanktioner mot företag Ekonomisk brottslighet är ett allvarligt samhällsproblem som spänner från brott som sker av misstag till planerade upplägg med vinningssyfte. försvinner enorma summor från samhället i skatter och avgifter, pengar utbetalas till personer och företag på felaktiga grunder och seriösa företag tvingas konkurrera på en snedvriden marknad. Det är viktigt med enkla och tydliga regler för företag, framför allt när det kommer till upphandlingsområdet. Där ska dörrar stängas för skattefusk, felaktiga utbetalningar och svartjobb. Alltför många företag har använts som brottsverktyg och fejkat till sig upphandlingar som sedan aldrig levereras. Ordning och reda, kollektivavtal och sjysta villkor är grunden för företag som gör rätt för sig. Det blir enligt allt vanligare att grovt kriminella startar företag vars enda affärsidé vilar på att begå ekonomisk brottslighet. Gränsen mellan den kriminella världen och det etablerade näringslivet börjar suddas ut. Aktiebolag är den allra mest gynnsamma formen för att kunna utföra brottslighet. Av 100 nya företag som startas i används 7 enbart för att begå brott. Det är viktigt att få stopp på kriminella företag. Därför måste dessa brott prioriteras högre. Kravet på aktiekapital måste höjas och revisionsplikt för mindre aktiebolag införas. Vi måste också ha en uppdaterad strategi mot ekonomisk brottslighet. I det här ärendet stöder i stora delar regeringens proposition, men vi har lämnat in ett särskilt yttrande om hur vi vill stoppa brott mot vårt gemensamma välfärds- och skattesystem. 42 (L): Detta betänkande är kanske enigt, men det är inte alltid helt självklart att man med en väldig tydlighet ska jaga den kriminalitet som gömmer sig bakom aktiebolagens fasad i syfte att dränera vårt samhälle på våra gemensamma resurser, skaffa sig fördelar, konkurrera ut andra duktiga entreprenörer och håva in rikligt med pengar i stället för att ägna sig åt hederligt arbete. Jag vill här bara understryka att Liberalerna är väldigt glada över att vi har nått upp till en sådan här nivå på straffskärpning. För finansiella institut som ägnar sig åt penningtvätt åt ryska oligarker och vapenhandlare – ja, de kan hålla på med det mesta – stiger nu sanktionsavgiften vid en samlad bedömning från 10 miljoner till 500 miljoner. Det, vill jag understryka, är en straffskärpning som markerar allvaret. Det är glädjande att hela så här 2019 har piggat på sig och inser att vi bara kan jaga den ekonomiska brottsligheten genom att sätta åt själva bolagen. Det ska svida när man ägnar sig åt grov brottslighet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) § 8 Skatteregler för tjänstepensionsföretag betänkande 2019/20:SkU5 Skatteregler för tjänstepensionsföretag (prop. 2018/19:161) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 16.) § 9 Rätt till utbildning i förskoleklass för barn till beskickningsmedlemmar från tredjeland betänkande 2019/20:UbU6 Rätt till utbildning i förskoleklass för barn till beskickningsmedlemmar från tredjeland (prop. 2018/19:166) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 16.) En ny beteckning för kommuner på regional nivå och vissa frågor om regionindelning § 10 En ny beteckning för kommuner på regional nivå och vissa frågor om regionindelning betänkande 2019/20:KU3 En ny beteckning för kommuner på regional nivå och vissa frågor om regionindelning (prop. 2018/19:127 delvis och prop. 2018/19:162 delvis) 43 (S): Det kan tyckas som en närmast självklar sak att det som i praktiken kallats regioner nu äntligen ska kunna lagstadgas som detsamma. är det i ett historiskt perspektiv en betydelsefull händelse för svenskt samhällsliv. Landstingen har sedan generationer tillbaka varit ett begrepp. De infördes kommunreform som en dåtida, ganska omfattande decentraliseringsreform. lär det ha funnits landsting, då som benämning på de högsta beslutande organen i landskapen – inte att förväxla med länen. Det förslag som tagits fram under en mycket ingående process och diskussion, inte minst utifrån lokala och regionala initiativ på vägen, utgår från förutsättningar som gäller och utmaningar kring framtiden utifrån vad som krävs i fråga om kommunikationer, arbetsmarknad och samlade resurser till sjukvård och service. Enligt det förslag från regeringen som vi har att ta ställning till ändras den hittillsvarande beteckningen landsting till region. Det innebär, herr talman, en rad förändringar inom en rad områden. I handlingarna finns förslag på 161 olika lagändringar med anledning av denna förändring. I många fall är ändringarna av redaktionellt slag. Men de innefattar också ändring i tryckfrihetsförordningen, varför den så som grundlagsfråga föreslås som vilande. En ny beteckning för kommuner på regional nivå och vissa frågor om regionindelning Två lagtekniska samordningar har också skett med utbildningsutskottet respektive försvarsutskottet i fråga om regeringens förslag till ändringar i lagen om ansvar för god forskningssed och prövning av oredlighet i forskning respektive i skyddslagen. I betänkandet föreslås ett tillkännagivande. Jag vill för min del, herr talman, yrka bifall till den reservation som Socialdemokraterna, och har lagt fram. Med hänvisning till regeringens förslag vill jag framhålla att det ska krävas särskilda skäl för beslut om en ändring i landstings- eller regionindelningen mot en berörd regions vilja. Även när det gäller övriga förslag till ändringar delar jag regeringens överväganden och förslag. I den motion från som tycks få stöd av flera betonas att den regionala gränsdragningen inte enbart handlar om effektiv förvaltning utan också om demokratisk legitimitet. Därför ska det enligt motionären krävas synnerliga, inte särskilda, skäl för att kunna ändra på denna indelning. Det finns vad jag kan se inga skäl att ställa dessa två begrepp, effektivitet och demokrati, mot varandra i detta fall. Särskilda skäl är, som jag ser det, en tillräckligt stark formulering. Den demokratiska förankringen är självklart av stor vikt och tillgodoses genom det liggande förslaget. Staten har, vilket kan betonas i sammanhanget, ett övergripande ansvar för landet och behöver anlägga ett brett perspektiv. Så har det också, för att hänvisa till motionen, varit i ett historiskt perspektiv. Långsiktigt handlar det om tillgänglighet till en väl fungerande vård och service, gemensamt finansierad av samtliga invånare och med ett starkt samarbete med kommunerna i regionen. Den indelning som görs ska ha en hållbarhet . Det finns som jag ser det skäl att ha olika bestämmelser om befolkningens synpunkter vid ändringar i regionindelningen i förhållande till ändringar i kommunindelningen. Regionindelningen är beroende av länsindelningen, vilket framgår av kommunallagen, där det står att varje region ska omfatta ett län om inte något annat är föreskrivet. Perspektivet bör vara att hela , vilket ofta brukar betonas, ska leva och utvecklas. Sjukvård, hälsovård, kollektivtrafik och regional utveckling ska finnas tillgänglig och fungera på bästa möjliga sätt. Oavsett vilken landsända eller kommun man utgår ifrån är detta ett ansvar att betona i detta sammanhang. Regionerna är de största enskilda arbetsgivarna i , och det i sig innebär också ett ansvarstagande att väga in när vi ser på långsiktigheten. I sammanhanget kan också nämnas de diskussioner som förs av olika partier kring huvudmannaskap för både sjukvård och skola framöver. Det är också frågor som kan ställas på sin spets i denna diskussion. Det har gått den första regionen bildades i . För egen del tillhörde jag då, i en annan roll, tillskyndarna av denna förändring. Då handlade det om att tre landsting blev . I samma skede beslutade också staten att slå samman länsstyrelserna i län och till ett gemensamt län. Det var det första initiativet till regionbildande i , och har numera alla landsting tagit samma steg. En del har slagits ihop med andra närliggande landsting, andra har valt att kalla sig regioner men har kvar samma gränser som landstingen utgjort. har vi till exempel – en sammanslagning av flera – Region , Region och Region med flera. När regionerna har tagit form har det skett utifrån engagemang och intresse från kommunala och lokala krafter. Gränser som uppfattats som hinder för människor i vardagen när det gällt jobb, skola och handel har anpassats efter nya förutsättningar. Den regionala utvecklingen har betonats. Kollektivtrafiken och samarbetet mellan kommuner, näringsliv och akademi har kanske varit den mest påtagliga förändringen. En ny beteckning för kommuner på regional nivå och vissa frågor om regionindelning Samverkan och samarbete också med är av stor vikt och kan lyftas fram. Vi kan i ett europeiskt perspektiv också notera att regionernas har blivit en realitet. Här kan svenska regioner medverka ytterligare i utvecklings- och tillväxtarbete. Det kan handla om industrietableringar, turism, akademi och forskning. Vi kan också väga in möjligheter till gränsöverskridande samarbetsorgan – där har ju regionerna varit pådrivande – med till exempel svensk-danskt, svensk-norskt eller svensk-finskt perspektiv. Helhetssynen är av stor vikt. Den kraft och utvecklingspotential som finns i varje ort, kommun eller landsdel ska tas till vara på bästa sätt. Genom den reservation som jag har yrkat bifall till här tillgodoses detta perspektiv med den långsiktiga hållbara utvecklingen som rättesnöre. 44 (M): Tack, , för ett intressant anförande med mycket information men där vi väl kanske inte håller med varandra helt och hållet!