prot · H60951 · 2019-02-12 00:00:00 — Risken är stor att de investeringar som har gjorts går om intet när kapaciteten inte kan utnyttjas fullt ut, och detta i en situation när vi har en omfattande bostadsbrist och stora behov av nya lägenheter. Vi har hört att allmännyttan i vill erbjuda sina hyresgäster möjligheten att köpa sina bostäder. Därmed kan boendesegregationen minskas och de boende erbjudas en möjlighet till ett sparande i en bostad. Dessutom minskar ägandet boendekostnaderna. Men vem kan köpa loss sin hyresrätt om man inte får lån och inte kan lägga kontantinsatsen på bordet? Bostadsministern väljer att lyfta upp den skatteöversyn som behövs och som vi har kommit överens om för att främja jobb, företagande och en rörligare bostadsmarknad och att man i samband med det ska se över kreditmarknadens funktionssätt. Det är bra, men det svarar inte fullt ut på fråga om problemen med amorteringskravet och vad bostadsministern ämnar göra åt detta. 74 Statsrådet (MP): Jag tackar båda debattörerna för att ni lyfter upp denna viktiga fråga. Vi ska skapa en bostadsmarknad där det finns utrymme för alla. Den ska inte bara vara för dem som har de allra största plånböckerna, så som det har det sett ut . Sedan kan vi alltid diskutera vad som var bakgrunden till det och varför man byggde som man gjorde. Man ska dock välja sina ord med omsorg. Att i ett inlägg i bostadsdebatten börja tala om kris är kanske inte det bästa sättet att föra en diskussion på en balanserad nivå. Att kalla det kris när det byggs över 50 000 lägenheter, vad var det då under Alliansens vid makten när det byggdes i genomsnitt 28 000 lägenheter ? Var det av kontinuerlig bostadskris enligt Larrys Söders sätt att se på frågan? Det vore intressant att få höra en reflektion över det. Vi ska vara glada över att det byggs på en betydligt högre nivå än under Alliansens vid makten och att det därmed blir större möjligheter att åtminstone få en bättre balans mellan efterfrågan och utbud. Grunden till att vi har ett stort problem är att vi har haft underinvesteringar i bostadsmarknaden , till och med decennier. Detta är inte helt enkelt att lösa i en handvändning. som bostadsminister räcker kanske inte för att klara biffen, utan vi får nog jobba lite mer långsiktigt än så. Det är lite synd att ställa finansiell stabilitet mot att ha en väl fungerande bostadsmarknad. Om det är något vi kan se när vi följer bostadsutvecklingen bakåt i tiden är det att när finansmarknaden hamnar i krisläge dör bostadsbyggandet fullständigt. Detta hände i , då vi hade en egen finansiell kris. Det byggdes extremt lite. Det hände också under finanskrisen –2008 och de efterföljande åren. För att vi ska ha stabilitet i bostadsbyggandet krävs att vi har ordning och reda i den finansiella sektorn och i statsfinanserna. Jag är glad att vi har vidtagit åtgärder för att se till att vi har överskott i statsfinanserna – till skillnad från Alliansen, som lämnade efter sig ett underskott på 60 miljarder under sitt sista år vid makten. Vi har vänt detta till ett överskott på 40 miljarder, och det gör att det finns en trovärdighet i svensk ekonomi som är en god grund för en fungerande bostadsmarknad. Det är också viktigt att vi har en stabilitet hos hushållen och att människor inte vid minsta störning riskerar att bli utestängda från hus och hem. Det var bland annat detta som hände i . Många människor tvingades sälja sina bostäder i panik för att klara sin ekonomi och blev sittande med lånen, men inte med bostaden. i vårt samhälle har vi människor som sitter kvar med lån från 90-talskrisen som de inte har lyckats betala av. Låt oss se till att den situationen inte upprepas. Det gagnar ingen, särskilt inte om det är unga människor som blir sittande med den typen av ekonomisk situation. Det förstör livet snarare än skapar möjligheter. Finansiell stabilitet är alltså viktigt. Att försöka hävda något annat tycker jag är en farlig väg att gå. Det är viktigt att konstatera att vi behöver jobba med många olika åtgärder. Där är de investeringsstöd som regeringen införde under den förra mandatperioden viktiga. Det innebär att det nu byggs hyreslägenheter med rimligt låga hyror som gör att människor som inte har de största plånböckerna får möjlighet att komma in på bostadsmarknaden. och valde med stöd av att i sin budget ta bort investeringsstödet helt och hållet. De valde alltså att slå undan denna väg in på bostadsmarknaden. Detta var ett oansvarigt beslut som har lett till stor oro i Bostadssverige, där många byggbolag nu vill bygga den typen av bostäder. De använder och söker i hög grad investeringsstödet, men med , och budget finns det inte längre möjlighet att söka och bygga. Jag tycker att det var ett oansvarigt beslut som inte gagnar unga på bostadsmarknaden. 75 (KD): Statsrådet säger i sitt svar att vi inte kan dra några långtgående slutsatser av amorteringskravet. Det kan förvisso vara sant, men kreditregleringar är inte nödvändigtvis rocket science. Det höjer trösklarna för grupper med mindre eget kapital. Bland andra unga och nyanlända får svårare att få ett eget boende. Det skapar inlåsningar när kostnaden för att byta lån ökar. Det får omsättningen av bostäder att minska. Det skapar sidoeffekter då hushåll försöker kringgå regleringarna. Tillväxten av konsumtionslån ökar kraftigt, vilket även visat. Allt detta ingick i analysen av konsekvenserna från ekonomiprofessorer, branschkunniga med flera. Och finns tecken på att just detta sker. Utöver detta har vi stora matchningsproblem på arbetsmarknaden. Även där stjälper funktionssättet på bostadsmarknaden förutsättningarna för många att flytta till rätt ort. Låt oss ta ett exempel till, som ger ett nytt perspektiv. En stor del av tillväxten i kommer från storstadsregionerna. Dessa växer och skapar tillväxt, vilket ökar efterfrågan på arbetskraft från andra delar av landet. Om en ung person ska kunna etablera sig i och köpa sin bostad krävs i lön för att få lån till en enrummare. Amorteringen blir då . Vilken ung person som är i början av sin karriär, som får ett jobb i en tillväxtregion och som sannolikt ser snabbt stigande inkomster framöver och därmed minskad privatekonomisk risk kan möta dessa krav och utgifter? Vart ska de vända sig, tycker statsrådet? Till den dyra andrahandsmarknaden, svartkontrakt eller bostadskön? Vi kristdemokrater var emot det förstärkta amorteringskravet. Vi vill i stället se sänkta ränteavdrag och en utredning om ett amorteringskrav på bankernas aggregerade bolånestock i stället för på enskilda hushåll, men vi är även öppna för att se över vilken mix av kreditregleringar som sänker trösklarna in på bostadsmarknaden som stabiliteten säkras. Kan statsrådet tänka sig andra lösningar eller att lätta på vissa regleringar för att möjliggöra för fler kapitalsvaga att köpa sin bostad? Jag fick inte svar på när det förstärkta amorteringskravet ska tas bort och heller inte hur regeringen tänker sänka trösklarna in på bostadsmarknaden. Statsrådet tyckte att jag använde ett väldigt starkt ord: kris. Om man inte ser bostadskrisen kanske man borde fungera en gång till. Människor har inte möjlighet att köpa sin bostad, och eftersom de inte har det kan företagen heller inte bygga de bostäder som behövs. Om statsrådets förslag att lösa denna kris är ett investeringsstöd som går direkt in i fastighetsbolagens fickor tycker jag att vi har ett problem. Jag är beredd att sitta ned och diskutera hur vi kan lösa den kris som jag ser. Låt vara att statsrådet inte ser krisen utan tycker att det är ett mindre problem, men jag tycker att människor måste kunna köpa sin bostad. De måste kunna ha denna trygghet, även om de inte har jättehöga löner. Jag tror att statsrådet och jag egentligen är överens om detta, men man måste se att det förstärkta amorteringskravet skapar problem som vi måste lösa gemensamt. 76 (C): Vi kan ägna ytterligare en mandatperiod åt att diskutera när bostadsbyggandet började öka och när det började minska. Vi kan konstatera att bostadsbyggandet började öka för att sedan börja minska , under den tidigare regeringens tid vid makten, då man inte nådde de byggmål som satts upp. Men vi kan kalla detta historia. Det är inte klarlagt huruvida investeringsstöden, med den utformning som de har haft, har bidragit till att bostäder har tillkommit som inte hade kommit till ändå på annat sätt. Som Per mycket riktigt påpekade kommer investeringsstödet nu att finnas kvar, delvis som en följd av januariavtalet, och det kommer att koncentreras och effektiviseras samt riktas mot hela landet och förhoppningsvis komma de bostadskonsumenter och marknader till del som behöver det mest. Den situation vi har och har haft är att människor som egentligen borde ha kunnat ha råd att äga sin bostad tvingas konkurrera med människor som inte ser någon annan möjlighet än att få tag i en billig äldre hyresrätt. Som Per känner till väl är köerna till de billiga hyresrätter som många behöver oändligt långa på vissa platser. Behövs det fler hyresrätter? Ja, det gör det, fru talman. En fri hyressättning i nyproduktion, som är en del i det som vi ska diskutera vidare tillsammans med regeringen, kommer att skapa en stabilare grund på hyresmarknaden alldeles oavsett byggsubventionernas inriktning och storlek. Men det tar inte bort ansvaret för det som sker , då många med goda inkomster tvingas konkurrera om det fåtal hyresrätter som finns. 77 Statsrådet (MP): Om man ska använda definition av kris har vi levt i en kris ända sedan miljonprogrammets byggande. hade vi också en kris, och vi kommer med all säkerhet att ha en kris också . I genomsnitt byggdes 28 000 lägenheter under Alliansens vid makten. Om det är kris när man bygger en bit över 50 000 måste väl 28 000 betraktas som en mycket allvarlig kris, kanske dubbelt så allvarlig? Självfallet är jag bekymrad över att vi inte har balans på bostadsmarknaden. Jag skulle gärna se att vi hade det, och vi ägnar oss åt att försöka se till att bostadsbyggandet ökar, också i segment där det inte byggdes under Alliansens tid vid makten, det vill säga för människor som har rimliga inkomster. Det ska inte vara premiumbostäder som byggs. Det gör det inte lättare för dem som är unga eller har lägre inkomster att komma in på bostadsmarknaden. Däremot är det viktigt att konstatera att det som verkligen stänger ute människor med låga inkomster från bostadsmarknaden är om det är en ständigt stegrande prissättning på bostäder, där bostadspriserna till exempel dubbleras . Jag kan konstatera att de åtgärder som den förra borgerliga regeringen vidtog inte underlättade. Snarare eldade man på prissättningen genom att göra stora skatteförändringar som minskade viljan att flytta och gjorde det billigare att bo kvar. Dessutom gjorde skatteförändringarna att människor fick större inkomster och kunde köpa till ännu högre priser. Det om något har stängt ute unga med låga inkomster från bostadsmarknaden. Jag är glad att vi nu har en annan situation, där vi har en stabil utveckling på bostadsmarknaden och där priserna inte stegras i den ganska hysteriska takt som skedde med den tidigare borgerliga regeringens bostadspolitik. Det är viktigt att se verkligheten som den ser ut. Det första amorteringskravet, som även ställde sig bakom, omfattade av de nya bolånetagarna och av marknaden. Det förstärkta amorteringskravet påverkade av de nya bolånetagarna. Det hade alltså betydligt mindre effekt på bostadsmarknaden och bolånemarknaden. Vi kommer att få utvärderingar av hur detta har påverkat. Det som däremot verkligen påverkade – om man tittar på de åtgärder som har vidtagits för finansiell stabilitet – var bolånetaket som infördes under den borgerliga regeringen . När bolånetaket infördes sjönk andelen nya bolånetagare som var dramatiskt, från som andel 2011. Två tredjedelar av de unga försvann. har andelen ökat. var andelen uppe på , det vill säga till och med över den nivå som vi hade 2009. Man kan också konstatera att de unga som andel har fördubblat sina lån . Det är faktiskt den största ökningen om man jämför med alla låntagargrupper som finns, om man tittar på ålderssegment. Jag tycker därför att man kan nyansera resonemang och diskutera detta. Självklart tycker jag att vi måste göra utvärderingar av den samlade verktygslådan för att hantera riskerna med hushållens skuldsättning. Det kommer, som sagt, att göra. Vi har gett dem i uppdrag att komma tillbaka . Då kommer det att göras en samlad utvärdering. Vi kommer också att göra en större skatteöversyn. Det kommer att innebära att vi gör förändringar när det gäller beskattningen som också påverkar bostadsmarknaden. Det finns med som en del i överenskommelsen. Då kan det också finnas möjligheter att göra en översyn av vilka verktyg som vi behöver. Men att säga att vi ska ta bort amorteringskravet tycker jag inte är att ta hänsyn till den oroande utveckling som faktiskt gällde innan amorteringskravet infördes. Då stack ut internationellt genom att ha amorteringsfria lån på en nivå som man egentligen aldrig hade i något annat land. Det var någonting som ökade riskerna för de enskilda hushållen och för ekonomin. 78 (KD): Jag skulle vilja upprepa de frågor som jag ställde om vad statsrådet tänker göra för att sänka trösklarna in på bostadsmarknaden och när det förstärkta amorteringskravet ska tas bort. Jag kan konstatera att statsrådet egentligen inte har svarat på någon av dessa frågor utan hellre blickar tillbaka på alliansregeringens år. Jag skulle vilja påstå att vi har en kris där vi står just . Statsrådet och har naturligtvis ett gemensamt ansvar att lösa den kris som finns. Det hjälper inte om vi står och diskuterar vad som hände för fem, sex eller . Vi har haft en regering som har haft ansvaret , och samma regering har ansvar till. Det betyder att det är statsrådet som måste visa hur vi löser denna kris. Som jag sa i mitt anförande vill vi, precis som statsrådet, ha finansiell stabilitet. Vi har inget problem med att det finns ett amorteringskrav. Det som vi har problem med är att vi ser effekterna av alla pålagor som införs. Jag försökte med två beskrivningar förklara hur verkligheten ser ut för människor när de ska försöka köpa en bostad. Jag är inte beredd att betala det priset. Är statsrådet beredd att betala det priset, det vill säga att människor – unga och de som bildar familj – inte har möjlighet över huvud taget att köpa en bostad på grund av de pålagor som införs för att skapa finansiell stabilitet? Statsrådet har alldeles rätt i att vi har haft en stigande prissättning. Det är bra om priserna stabiliseras på ett eller annat sätt . Men vi kan historiskt se att bostäder ökar i värde allteftersom. Därför tycker jag inte att det är ett problem om man inte amorterar så mycket på sitt lån, eftersom värdet på bostaden kommer att stiga och lånet då kommer att minska i procentuell andel. Jag återkommer till att jag tycker att det är en kris som statsrådet förminskar, och jag tycker att vi ska ta gemensamma tag för att lösa den. 79 Statsrådet (MP): Jag tror att det viktigaste som vi kan göra är att se till att det blir en bättre balans på bostadsmarknaden. Där har regeringen vidtagit många åtgärder. Jag nämnde investeringsstödet. Det har varit viktigt för att öka byggandet av hyreslägenheter med rimliga hyror. Där har vi redan åstadkommit 21 000 lägenheter. Pengarna har inte bara gått ned i fastighetsägarnas fickor, som det lät här. Tvärtom går pengarna till just lägenheter, och de som hyr dessa lägenheter får lägre hyror. Detta efterfrågas och behövs väldigt mycket på bostadsmarknaden. Vi har tidigare också gett stöd till äldrebostäder, som gör att de äldre som bor i för stora bostäder kan flytta och ge utrymme för människor som har behov av större bostäder. Akademiska Hus har antagit ett mål att bygga 28 000 bostäder , varav 21 000 studentbostäder som ger bostäder inte minst till unga. Vi har fattat beslut om infrastruktur och som också ingår i vårt januariavtal. När man bygger infrastruktur ger det möjligheter att bygga hundratusentals bostäder framöver. Vi har också sett till att vi nu utreder hur statens fastigheter kan användas bättre för att bygga mer bostäder. När vi nu får ett kraftigt ökat utbud av nya bostäder påverkar det också marknaden. Det har bland annat lett till att vi nu ser en stabilare utveckling på priserna. Vi vill gärna göra fler reformer för att öka möjligheterna inte minst för unga att komma in på bostadsmarknaden. Jag tycker att det också ska vara vägledande för vår skatteöversyn hur vi kan använda dessa verktyg. Jag blir lite orolig när säger att amortering inte är vägen för att klara av skuldsättning. Jag tycker att det är ett felaktigt synsätt, eftersom jag tycker att det är det som har lett fram till att vi också hade en utveckling med amorteringsfria lån som växte mycket snabbt i och som ökade riskerna. Detta har , EU och många andra bedömare pekat på som en stor risk i . Jag skulle vilja säga att det bara är genom att vi nu har en sund amorteringskultur som vi faktiskt klarar av att hantera riskerna i svensk ekonomi och därmed också ett långsiktigt bostadsbyggande i . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2018/19:13 om svensk brandberedskap 80 Statsrådet (S): har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att MSB ska få tillgång till egna helikoptrar, vilka åtgärder jag avser att vidta för att räddningstjänsten ska kunna få tillgång till privata helikoptrar och om jag är villig att verka för att ge Försvarsmakten ett tilläggsuppdrag att hjälpa till när samhällets ordinarie krisbekämpningsresurser inte räcker till. Det är av stor vikt att samhällets räddningstjänstaktörer har god förmåga att genomföra effektiva räddningsinsatser när skogsbränder och andra olyckor inträffar. Enligt lagen om skydd mot olyckor är det kommunen som ansvarar för räddningstjänst inom kommunen. ska planeras och organiseras så att räddningsinsatserna kan påbörjas inom godtagbar tid och genomföras på ett effektivt sätt. Om en kommuns räddningstjänstresurser är otillräckliga vid en omfattande räddningsinsats kan räddningstjänsten begära stöd från andra kommuner och statliga myndigheter. En sådan begäran kan exempelvis avse behov av personalförstärkningar eller helikopterstöd för brandbekämpning. Statliga myndigheter och kommuner är enligt lagen om skydd mot olyckor skyldiga att lämna stöd om de har lämpliga resurser och om ett deltagande inte allvarligt hindrar deras vanliga verksamheter. Försvarsmakten är liksom andra statliga myndigheter skyldiga att lämna stöd av detta slag. Försvarsmakten kan även lämna stöd enligt förordningen om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet till statliga myndigheter, kommuner och landsting, till exempel i samband med hantering av störningar i viktiga samhällsfunktioner. Även sådant stöd kan avse helikopterresurser. Stöd får lämnas om Försvarsmakten har resurser som är lämpliga för uppgiften och det inte allvarligt hindrar myndighetens ordinarie verksamhet eller dess medverkan i en räddningsinsats enligt lagen om skydd mot olyckor. har genom privata och statliga aktörer tillgång till en viss mängd flygande resurser som kan användas för brandbekämpning. Kommunernas räddningstjänster kan träffa avtal med aktörerna för att säkerställa förmåga till brandbekämpning från luften. kan även genom etablerade räddningstjänstsamarbeten inom , , och inom EU, EU:s civilskyddsmekanism, avropa sådana resurser vid omfattande räddningsinsatser. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska enligt sin instruktion stödja kommunernas räddningstjänster på olika sätt och kan till exempel bistå med att förmedla kontakter med nationella och internationella aktörer som har tillgång till helikoptrar och flygplan som kan användas för brandbekämpning. MSB ska även ha förmåga att bistå med förstärkningsresurser, exempelvis materiel för bekämpning av omfattande skogsbränder. Regeringen gav MSB i uppdrag att med utgångspunkt i vunna erfarenheter från sommarens skogsbränder analysera vilka behov som finns av en förstärkt nationell förmåga avseende brandbekämpning från luften utöver den som kan tillgodoses genom effektivt utnyttjande av nationella och internationella resurser med stöd av etablerade samarbeten. Uppdraget kommer att redovisas . Regeringen kommer att noga följa utvecklingen av samhällets samlade räddningstjänstförmåga och kommer vid behov att göra förändringar på området. är det av stor betydelse att kommunerna fortlöpande i enlighet med lagen om skydd mot olyckor vidtar de åtgärder som behövs för att säkerställa en effektiv räddningstjänst i hela landet. 81 (KD): Min interpellation om svensk brandberedskap har sin grund i det som hände – den stora brand som ägde rum . Det är kvar tills det i värsta fall kan vara dags igen. sände SVT:s programmet Skogen brinner, där det avslöjades att SOS Alarm inte sände ut några brandmän till Enskogen och det som skulle bli en av sommarens största skogsbränder. innan brandmännen sattes in hade branden upptäckts av en helikopter som var ute på ett annat släckningsuppdrag. Då brann det enligt piloten på en yta av 10–i diameter. Hade den bekämpats direkt hade den troligtvis kunnat släckas direkt, men trots att det fanns kännedom om branden skickades alltså inga brandmän ut – och ingen helikopter heller. Det har gått sedan detta hände, och har vi några månader på oss. är vi dock i ett läge, fru talman, där MSB inte har egna helikoptrar. Den norska motsvarigheten till MSB har tillgång till 22 helikoptrar, antingen egna eller genom avtal. Försvarsmakten har inte heller fått något uppdrag att hjälpa till. Det hänvisades i svaret till den lag som finns, men det gäller ju vid olyckor och handlar om resurser som finns tillgängliga. Det är en helt annan sak om man har en uppgift. kom det bland annat fram att Försvarsmakten hade i genomsnitt två eller tre helikoptrar uppe, men hade man fått ett uppdrag hade det kunnat vara det dubbla. Man hade då också kunnat kalla in personal. En annan viktig fråga är att någon måste kunna föra befälet. Är det någonting som statsrådet stöder, att ge förslagsvis myndigheten möjlighet att styra över statens resurser? Det handlar ju också om hur man ska prioritera; om det kommer olika bud från olika delar av landet, var någonstans ska man prioritera? Är det någonting som regeringen kan tänka sig, att ge det här tilläggsuppdraget till Försvarsmakten så att den kan hjälpa till när samhällets ordinarie krisbekämpningsresurser inte räcker till? Det kom en rapport från MSB . Där står det att man vill upphandla helikopterkapacitet och ha bättre förmåga att vattenbomba från luften. Det är bra, men det vill också till att det blir bra villkor. Det har redan kommit signaler från branschen om att det är låg ersättning, så det finns frågetecken när det gäller om det går att ställa upp. Men varför inte så att säga komplettera med de redan befintliga statliga resurser som Försvarsmakten förfogar över? Eller ska de stå på backen när det börjar brinna och kastas in först när det blir en katastrofbrand – och då bara i begränsad omfattning? Om det viktigaste är att vi får bättre förmåga att vattenbomba från luften, som det står i rapporten, måste det mest kostnadseffektiva vara att utnyttja de resurser som skattebetalarna redan har betalat innan man köper in nya. En annan fråga är, : Hur blir det egentligen med – kommer de att hjälpa till framöver? 82 Statsrådet (S): Jag tackar för en väldigt viktig fråga. Precis som interpellanten säger är det kvar , och det är otroligt viktigt att vi både drar slutsatser av vad som hände och har en starkare beredskap . Ett perspektiv på är att en del verkligen förtjänar kritik eftersom insatser sattes in alldeles . Det var ett resultat av att lednings- och styrningsförmågan var för svag, inte minst för en del mindre räddningstjänster. Man hade helt enkelt inte den beredskap och kompetens som krävdes för att hantera eskaleringen, ta emot stöd och ge stöd. Det gjorde att inte minst förloppet i inte blev så bra som det kunde ha blivit.