prot · H70920 · 2019-10-16 00:00:00 — Jag tycker att det är fantastiskt trevligt att få sitta med flera partier som gör upp över blockgränsen. På det viset kan vi nämligen också skaffa oss ett robust system som håller oberoende av vem som råkar sitta på maktens taburetter. Jag yrkar alltså bifall till utskottets förslag. 179 (L): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. När det gäller frågan om garantipensionerna satt jag i pensionsgruppen 1991–1994. Då diskuterade vi detta intensivt, eftersom vi fann att det var så många kvinnor i som hade arbetat i familjeföretag, till exempel jordbruk, och som aldrig hade fått någon lön. Maken hade inte heller köpt någon pensionsförsäkring. Det var därför nödvändigt att detta oavlönade arbete ändå gav en ersättning i form av pension. Då handlade det om nivån. Och ni har redan diskuterat detta med respektavstånd här. När det gällde det nya pensionssystem som vi skulle sjösätta var det viktigt att arbete alltid skulle löna sig och att avsättningar från lönearbete skulle synas i pensionen. Det skulle vara en skillnad mellan garantipension och den allmänna pensionen. Då handlade det alltså om nivån. På vilken nivå skulle vi lägga den allmänna pensionen? Vi hamnade på den procentuella avsättning som fortfarande ligger fast. Det var för att avsättning till pension plus statlig skatt, plus skatt och plus landstingskommunal skatt sammantaget inte skulle vara högre än att resten – det som människor fick kvar – gick att leva på. är det alltså en balansgång mellan olika ekonomiska faktorer. Jag tycker att man landade ganska väl. Förbättrat grundskydd för pensionärer höjer vi garantipensionen med dessa . Men det mest pricksäkra är bostadstillägget. Där har det länge varit så att människor inte har sökt det. En del har inte gjort det av rädsla för att det fritidstorp eller fritidshus som man har skulle stöka till det. Här finns det ett regelverk. Det är uppenbart att 129 000 människor inte har sökt men är berättigade till bostadstillägg. Myndigheten kan nämligen få fram deras ekonomiska situation och se att de har rätt till det. Det måste därför trumpetas ut att människor ska söka bostadstillägg. Här bör göra det lättare för människor att se att de har rätt till detta bostadstillägg. Jag ställer mig alltså bakom denna del och till det höjda bostadstillägget. Man kan diskutera på vilken nivå bostadstillägget ska ligga. Det är någonting som vi får följa framöver med tanke på utvecklingen på bostadsmarknaden och kostnaderna för boendet. Det som ni inte har diskuterat här är om vi kan påverka utgiftssidan. Då tänker jag på det som kanske är det allra tyngsta, som jag har tagit upp i kammaren, nämligen att detta är den generation som har stora amalgamplomber som har hållit fantastiskt länge – kanske . Men börjar dessa plomber spricka. De åldras fortare än den individ som har dem i munnen. kommer en utredning om tandvården. Därför vill jag här signalera att man verkligen ska titta på hur försäkringen ska vara utformad när det gäller att ersätta förlorade tänder. Vi ser människor som kinderna faller in på. Man kostar på att ersätta framtänderna. Men kindtänderna, som kanske behövs ännu bättre för att tugga födan, har man inte råd med. Där ser jag verkligen fram mot utredningen. 180 (MP): Alltför många av pensionärer behöver vända på varenda krona i slutet av . För flera räcker pensionen aldrig till, trots att omkostnaderna ligger på ett minimum. Det finns de som behöver söka sig till hjälporganisationer för att få matbehovet täckt, och vi kan ta del av nya berättelser som tydligt vittnar om en enorm ekonomisk utsatthet hos vissa årsrika. Det finns också en annan bild – många pensionärer i kan leva ett gott liv på ålderns höst. Höga inkomster under en stor del av livet ger förutsättningar för en ålderdom där varenda krona inte behöver räknas. talar vi dock inte om dem. Situationen för många av de pensionärer i som lever på grundskyddet är usel. kunde vi ta del av medierapportering om att antalet fattigpensionärer ökar och att fler och fler äldre är i behov av äldreförsörjningsstöd för att få ekonomin att gå ihop. har de allra fattigaste pensionärerna nästan fördubblats. Att som äldre leva i en extremt utsatt ekonomisk situation skapar svåra livsförutsättningar. Som flera av debattörerna har konstaterat är möjligheten att på olika sätt delta i samhället begränsad, och det sociala livet får stå tillbaka. Konsekvenserna i form av minskad livskvalitet är drastiska, och möjligheterna att ta sig ur situationen är små. träffade jag gruppen Pensionärer i gula västar. Det är en grupp äldre som har gått samman för att kräva pensioner som går att leva på. Man lämnade över 2 400 namnunderskrifter till oss och vittnade om att engagemanget är enormt. Uppropet vittnar också om hur livet ser ut för många av de äldre som lever med extremt små ekonomiska marginaler och vilken utsatthet det skapar. Det är bra att civilsamhället engagerar sig och driver på, och det är viktigt att vi lyssnar på dem och andra liknande organisationer – och tillsammans agerar. Förbättrat grundskydd för pensionärer gick till val på att höja garantipensionerna, och för oss är reformerna för de grupper som har det allra sämst prioriterade. Vi kommer att fortsätta arbetet med att förbättra livsvillkoren för den gruppen, vilket – som bland annat tog upp – också är en tydlig jämställdhetsreform. Det handlar om att alla de kvinnor som har slitit i ett helt liv för att utveckla det här samhället ska få det bättre. gör vi verklighet av vallöftet om höjda garantipensioner. Den pension och de pengar som äldre får ut via andra stödsystem ska gå att leva på, och ingen äldre ska förpassas till fattigdom. Att förbättra livsvillkoren för dem med allra lägst pension är nämligen prioriterat för regeringen. Ingen ska behöva vända sig till ideella krafter för att under månadens sista dagar ha råd med mat. I det förslag som ligger på bordet höjs också taket i bostadstillägget. Det beror på att hyrorna har stigit, och det är en nödvändig justering för att lagstiftningen ska vara anpassad till den verklighet vi lever i. Genom att göra den förändringen skapar vi inte bara fler boendemöjligheter för de pensionärer som har de lägsta inkomsterna utan ger dem också möjlighet att få mer pengar över till andra utgifter. Den nya konstruktionen för bostadstillägget blir helt enkelt mer träffsäker. Det ingår också att personer med garantipension ska kunna förbättra sin ekonomi genom att jobba lite. För vissa finns den förutsättningen , men det har inte gjort någon som helst skillnad för den ekonomiska situationen. justerar vi lagstiftningen så att det för den enskilde blir både möjligt och lönsamt, så att man genom några extra arbetade timmar ska kunna få ut lite mer pengar . De förslag vi nu lägger fram på bord är en del av det arbete som pågår för att fler äldre ska kunna få förutsättningar att leva ett gott liv. Att många partier går samman och kan lägga fram gemensamma förslag är en styrka för , och att det sker i frågor som denna är viktigt för långsiktigheten i det här arbetet. Detta är ett första steg, men mer behöver göras. kommer ett fortsatt arbete med att förbättra villkoren för pensionärer att ske enligt januariavtalet. Den högre skatt på inkomster som pensionärer betalar jämfört med andra löntagare tas bort, och pensionen ska höjas för vanliga löntagare. Pensionsgruppens arbete kommer också att fortsätta under hela mandatperioden och löpa på, utöver de satsningar som görs i budgeten. Alla reformer kommer tillsammans att förbättra situationen för många årsrika runt om i landet. De som har arbetat i ett helt liv på slitiga jobb med dålig lön eller tagit hand om det obetalda hemarbetet ska nu få ut lite mer av det välstånd de har varit med om att bygga upp. Det är ett viktigt steg bland många. Därför yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 181 (M) replik: Förbättrat grundskydd för pensionärer Det var många varma och fina ord om kvinnor med låga pensioner och om jämställdhet – ja, om allt gott regeringen vill göra för att hjälpa människor. Men jag undrar hur dessa ord egentligen stämmer överens med den politik ni faktiskt för. vill införa det så kallade utvecklingsåret, som vi andra kallar friår. Man står också bakom en familjevecka. En kort fråga: Hur ska någon av dessa två reformer kunna ge högre pensioner? 182 (MP) replik: Jag har förstått att utvecklingsåret kan vara det som allra mest sticker i ögonen när det gäller det budgetförslag regeringen nu har lagt fram. Det handlar inte om ett friår, utan det handlar om utvecklingstid. Det är helt enkelt en reform som ska bidra till att människor som har ett jobb ska kunna utbilda sig för att kunna fortsätta arbeta eller ta ett annat arbete – detta för att människor som står långt ifrån arbetsmarknaden ska kunna få in en fot på arbetsmarknaden. Jag tycker att kampanj mot är fascinerande, men det är också upprörande att man försöker få det att låta som en reform som det faktiskt inte är. Jag vet inte om är medveten om det, men det finns väldigt många arbeten i som helt enkelt inte kan tillsättas därför att vi inte har tillräckligt kompetent personal. Det är en av de saker som detta ska råda bot på. Det hjälper naturligtvis inte med bara det, men det är ett viktigt steg på vägen. När det gäller vad jag sa om ökad jämställdhet och att denna reform är en tydlig jämställdhetsreform – det var alltså det vi diskuterade , med grundskyddet – är det flera som har konstaterat att kvinnor är utsatta för detta, vilket vi också ser i statistiken. Hur man kopplar ihop det med utvecklingstiden får gärna utveckla lite mer, för jag ser inte hur de två sakerna har med varandra att göra. 183 (M) replik: Att arbeta mindre ger lägre pension; det är vi alla överens om, eller hur? Alltså kommer både familjevecka och friåret att ge lägre pension. Man talar dessutom om jämställdhet och utlovar högre pensioner. När det gäller jämställdheten avser regeringen inte att sänka skatten för de kvinnor som har lägst pensioner, det vill säga de med pensioner under 17 000. Det gör vi i vår budget. Man kan undra hur mycket det stämmer med arbetet för jämställdhet. Och när det gäller att utlova högre pensioner – är det i januariöverenskommelsen eller inom som det ska ske? Det är nämligen ingenting som är beslutat. Jag tror att man ska vara lite varlig med sina ord. Man bedriver en politik som faktiskt varken skapar högre pensioner eller gynnar de kvinnor som har lägst pensioner. Sedan står här och talar sig varm både för dessa stackars kvinnor och för jämställdheten. Ni agerar ju precis tvärtom när ni är i regeringsställning. Stå för det ni gör! Det kommer ju inte att bli mer arbete om man inte arbetar eller om man tar ut dessa familjeveckor. Förbättrat grundskydd för pensionärer Det är ju så att de allra flesta är kvinnor med låga pensioner. Vi sänker skatten ytterligare för dem, men det har ni valt att inte göra. Det förslag som vi nu diskuterar om höjt grundskydd är någonting som alla vi står bakom; det är ju ingenting som regeringen gör. Jag tycker att det blev lite konstigt i inlägget när man som regeringsparti tar åt sig äran, fast man faktiskt agerar precis tvärtom. 184 (MP) replik: Jag upplever att blandar äpplen och päron friskt. Det jag sa i mitt anförande var just det som vi talar om här: hur det förbättrade grundskyddet för pensionärer också är en viktig jämställdhetsreform därför att vi ser att de flesta som kommer att få ut mer pengar och få en bättre levnadsstandard faktiskt är kvinnor. Detta är de kvinnor som har varit hemma och som ofta stått för det obetalda hemarbetet eller för många andra delar, som tog upp. Jag försökte inte på något sätt hävda att detta är ett arbete som bara vi står för eller står upp för. Jag tycker att det var bra att vi var flera som tog upp jämställdhetsaspekterna och att det var flera som tog upp att kvinnor nu får det bättre. Jag vill fortfarande hävda att det inte är så att utvecklingstiden – eller familjeveckan, för den delen – kommer att ställa till det för just pensionerna. Där finns det nog mycket annat. Jag ser fram emot ett konstruktivt arbete i dessa frågor även i fortsättningen, för ett bra utvecklat pensionssystem både för de allra fattigaste pensionärerna och för andra. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) Ett starkare skydd för välfärdssystemen § 12 Ett starkare skydd för välfärdssystemen betänkande 2019/20:SfU8 Ett starkare skydd för välfärdssystemen (prop. 2018/19:132) 185 (M): har länge förespråkat skärpta krav och skärpta straff för bidragsbrott, så vi säger ”äntligen” om regeringens förslag att komma med en ändring och skärpning av bidragsbrottslagen. Det är alltmer tydligt att bidragsbrott är kopplade till den grova organiserade brottsligheten. Det finns utredningar som säger att det är uppemot 20 miljarder som betalas ut felaktigt ur våra välfärdssystem. Det är helt oacceptabla summor som går till brottslingar i stället för till välfärden. Ett starkare skydd för välfärdssystemen Vi har länge sagt att det krävs krafttag mot bidragsfusket. Det gäller inte bara att upptäcka det utan också att utreda det och att åtala och fälla dem som har begått dessa brott och på så vis komma åt den organiserade brottsligheten. Alliansregeringen införde en underrättelseskyldighet vid blotta misstanken om felaktiga utbetalningar till privatpersoner. Vi tycker att det är bra att detta nu skärps och utvidgas till att omfatta även kommuner samt att det också ska gälla pensioner. Det gör att fler människor kommer att kunna gripas och fällas för denna brottslighet. Vi är också nöjda med att regeringen föreslår en straffskärpning till . Detta var något som vi moderater gick ut med . Det är bra att regeringen följer efter, för det är som vanligt så att vi moderater går före och beskriver verkligheten. Vi möter ofta motstånd, men sedan visar det sig att verkligheten kommer i fatt. Det är uppenbart att bidragsfusk måste upptäckas och straffas. Här behövs rejäla tag hos alla myndigheter. Tyvärr är det så att vi inte har en riktig samordning. Vi har ingen bra effektivitet och framför allt inget riktigt bra samarbete mellan myndigheterna för att komma åt allt detta bidragsfusk. Vi tycker ju alla att det är helt orimligt att miljoner hamnar hos bedragare som lurar samhället. Det är angeläget att arbetet mot bidragsbrott fortsätter och att vi fördjupar detta. Jag ser dagens förslag som ett första steg på den vägen. Det är också angeläget att vi fortsätter arbetet när det gäller dem som är beroende av bidrag. Om inte utvecklingen av bidrag bromsas riskerar vi att vissa människor hamnar i bidragsberoende och att detta blir helt permanent. På det viset misslyckas också integrationen. Drivkraften att gå från bidrag till jobb måste öka, och här har regeringen arbete kvar att göra. Vi vill skärpa kraven för försörjningsstöd. Vi vill ha ett bidragstak, och vi tycker inte heller att man ska kunna glida rakt in i den svenska välfärden och få bidrag utan att ha arbetat och bidragit. Det som är lite märkligt är att regeringen i detta förslag inte vill räkna in lönegarantin i ändringen av bidragsbrottslagen. Faktum är ju att det finns väldigt tydliga signaler från flera håll om att just lönegarantin är utsatt för bedrägerier. Man köper upp företag och anger sedan släkt och vänner eller kanske rent påhittade namn som anställda. Därefter försätter man företaget i konkurs, och den statliga lönegarantin faller ut. Det är alldeles för enkelt att lura staten på pengar. I samband med en bedömning som gjordes nämndes att det var uppemot 200 miljoner som felaktigt utbetalades i lönegarantier. Tyvärr är kontrollen alldeles för dålig. Den är eftersatt, och den är svår att genomföra på ett effektivt sätt. Även här krävs det nya, tuffa tag. Vi moderater vill därför att regeringen återkommer med förslag om detta samt att anmälningsplikten omfattar fler aktörer än vad som sägs i detta förslag. Detta föreslogs i den utredning som ligger till grund för den proposition vi talar om , och det föreslogs också av och av något som heter Delegationen för korrekta utbetalningar från välfärdssystemen. Alla dessa var eniga om att lönegarantin borde ingå, men regeringen valde en annan väg. Vi tycker inte heller att begångna bidragsbrott ska kunna preskriberas på grund av att handläggningen drar ut . Förutom förlängd preskriptionstid föreslår vi därför att regeringen vidtar rejäla åtgärder för att förkorta handläggningstiderna hos de utbetalande myndigheterna, hos a‑kassor, hos kommuner samt hos polis och åklagare. Därmed yrkar jag bifall till våra reservationer 1 och 2. 186 (SD): Ett starkare skydd för välfärdssystemen Hur mycket skattepengar får egentligen betalas ut felaktigt? Det huvudsakliga syftet med bidragsbrottslagen som infördes var att minska antalet felaktiga utbetalningar och att stärka tilltron till vårt välfärdsystem. Propositionen som vi nu behandlar har förslag som stärker det rättsliga skyddet för det svenska välfärdssystemet ytterligare. Detta är någonting som vi sverigedemokrater har efterfrågat. Jag tänker på såväl bidragsbrott som brottslighet i stort. Det är ett tilltagande problem i , och det krävs krafttag på alla håll för att tydligt markera att det ska vara kännbara konsekvenser för dem som inte följer lag och ordning. välkomnar att lagen stärks och utvidgas till att även omfatta bidrag, stöd och ersättningar som beslutas av , Arbetsförmedlingen eller kommunen och som avser en enskild person men inte betalas direkt till denna. Konsekvensen för den enskilda är därmed liten. Det är främst det företag som missbrukar välfärdssystemet som kommer att beröras av det skarpare lagförslaget. Jag vill också poängtera att enskilda personer som oavsiktligt råkat göra fel inte drabbas av vare sig den gamla eller den nya lagen. Vad lagändringen gör är med andra ord att bland annat omfatta exempelvis tandvårdsbidrag, arbetsmarknadspolitiskt stöd och assistansersättning enligt socialtjänstlagen. Vi har nåtts av flera rapporteringar om hur det fuskas med såväl assistansersättning som tandvårdsstöd. krävde tillbaka för påhittad tandvård. Bara är man uppe i , och då har vi ändå ett kvartal kvar. Det är alltså för endast ett bidrag. Detta skulle kunna jämföras med den totala matkostnaden för ca 1 700 personer eller med ett betydande antal soppluncher till våra hemlösa eller för den delen våra pensionärer. rapporterade så sent som delegationen som kontrollerar utflödet ur välfärdsystemet att man uppskattar att omkring 18 miljarder utbetalades felaktigt – någonting som finansministern kommenterade som bekymmersamt. Ja, det var ju milt sagt. Det är helt orimliga summor som felaktigt belastar vårt välfärdssystem, om nu delegationens siffror stämmer. Precis som vi säger, och som merparten av utskottets ledamöter instämmer i, ska respekten vara stor för välfärdssystemet. Det ska vara kännbart att medvetet ägna sig åt lurendrejeri. De hårdare förslagen i bidragsbrottslagen är därför ett steg i helt rätt riktning. Vårt unika välfärdssystem finns helt enkelt för att stödja och stötta de personer som av olika anledningar är berättigade till ekonomiskt stöd och ekonomiska förmåner. Från politiskt håll bör det vara allas angelägenhet att dessa pengar i allra största mån hamnar i rätt händer och att arbetet mot att minska bidragsfuskandet är starkt. Ett starkare skydd för välfärdssystemen har anmälda brott mot bidragsbrottslagen gentemot ökat , enligt Brå. Det är en minst sagt oroväckande utveckling vi ser. I och med dagens digitalisering borde vårt välfärdssystem i någon mening vara så vattentätt att det inte ska vara möjligt att fuska. För de allra grövsta bidragsbrotten höjs nu fängelsestraffet från fyra till , något som vi välkomnar. Kopplat till dessa brott föreslår vi att det även bör innebära att man för en avgränsad tid framöver fråntas rätten till de bidrag som man döms för att på falska grunder ha skaffat sig. Tilläggas bör också att för att dömas för grovt bidragsbrott ska det påvisas att man systematiskt och organiserat bedrivit brottslighet gentemot välfärdssystemet och där det oftast rör sig om mycket stora belopp. Det är då fullt rimligt att det bidrag som man döms för spärras för framöver. Förslaget innehåller även att fler ska omfattas av underrättelseskyldigheten, vilket också är positivt och i någon mening är en förutsättning för att enklare synliggöra eventuella bidragsfuskare, vilket då också leder till fler anmälningar. Vad man däremot bör ha i beaktande är det faktum att rättsväsendet behöver få de resurser som krävs och att en återkoppling till de myndigheter som anmäler ett brott faktiskt görs, inte minst i de fall där ärenden läggs ned. Det blir ju lite av ett moment 22 om lagen inte håller hela vägen. Propositionen är som sagt nödvändig. När det gäller Brottsförebyggande rådets synpunkt att kontrollen av lönegarantiutbetalningarna bör utvecklas och förbättras vill jag nämna att vi ställer oss bakom förslaget som och lyft fram, att lagen även ska omfatta lönegarantin. Vi är väl medvetna om hur denna förmån nyttjas på ett felaktigt sätt och att det ofta leder till att de som verkligen är berättigade till lönegarantin inte får den. Likt när det gäller andra brott är vi helt övertygade om att det här behöver göras en tydligare markering och med en kännbarhet, vilket vi gör i denna proposition. Vi hade gärna sett att lönegarantin inkluderades och att även grovt bidragsbrott skulle innebära att det aktuella bidraget spärrades för framöver. Som svar på frågan om hur mycket pengar som får betalas ut felaktigt är svaret enligt oss helt enkel . Vi ska aldrig någonsin acceptera att våra skattepengar försvinner och hamnar i fel händer. Jag vill därför yrka bifall till vår reservation nr 3. 187 (V): ställer sig i huvudsak bakom förslagen i propositionen som behandlas i dagens betänkande Ett starkare skydd för välfärdssystemen. Vi hade gärna sett ytterligare några åtgärder som jag återkommer till i anförandet, så jag passar redan nu på att yrka bifall till vår reservation nr 4. har länge påpekat det orimliga och obalanserade i att den så kallade bidragsfusklagen inte har varit tillämplig när det gäller missbruk av ersättningar som går via företag. Det är för övrigt också just den typen av brottslighet som verkligen brukar innebära att någon har föresatt sig att lura samhället och välfärdssystemet på stora pengar för egen . Den rådande situationen har haft en både praktisk och ett slags kommunikativ slagsida. En viss typ av slarv eller fusk med utbetalning har varit värt att ha en alldeles egen lag för, medan andra typer av slarv och fusk, som det rimligen bör ses mer allvarligt på, inte har kvalificerat sig för den lagen. Ett starkare skydd för välfärdssystemen Det här är någonting som både flera översyner och riksdagsbeslut har påtalat . Därför är det glädjande att det nu äntligen föreligger en proposition som åtminstone delvis tar tag i den skevheten. Det är alltså bra att vi nu kan beivra bidragsbrott i de fall där , Arbetsförmedlingen eller en kommun betalar ut ett stöd avsett för en enskild person men via någon annan. Det handlar till exempel om skumraskföretag som plockar ut stöd för anställda men inte betalar ut det som enligt papperen ska gå till den person som stödet är avsett för. Vi i tycker att regeringen nu borde ha passat på att utöver detta göra en förändring som skulle kunna göra hanteringen av den här lagen mer effektiv i praktiken. Det är en ståndpunkt som vi delar med bland annat , som i sitt remissvar på den bakomliggande utredningen föreslog att vissa av de mindre allvarliga förseelser som träffas av bidragsbrottslagen skulle avkriminaliseras i stället för att leda till administrativa sanktioner från de myndigheter som betalar ut. Skälet till detta är att polisen och åklagaren bör få större möjligheter att fokusera på de grövre brotten, även i fall där företag använts som brottsverktyg ingår. Vi vet att den här typen av grova brott mot välfärdssystemen pågår.