prot · H60993 · 2019-05-15 00:00:00 — Jag tror framför allt inte att det vore klokt att göra det så snart som förespråkar, eftersom det skulle ske ganska snabbt – 2021 om jag minns rätt. Det känns som om det här inte har hunnit få effekt då, utan man behöver nog avvakta . I betänkandet står det dock som utskottets mening att vi ska följa upp detta. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 11 (SD) replik: framhåller i sitt anförande att detta är uppgifter som inte skulle vara så lätta att se annars. har ju regeringen infört en mångfaldsrapport, där företagen tvingas kartlägga och redovisa bland annat kön och födelseland på sina anställda. är det en särskild ersättningsrapport som ska tvingas fram, där löner och ersättningar ska redovisas särskilt. Det räcker alltså inte att ha uppgifterna i årsredovisningen, vilket har varit det normala, utan man ska särskilt skapa en rapport kring detta som särskilt ska tas upp och beslutas om på årsmötet. Då undrar jag: Vad är nästa rapport som företagen ska tvingas avlägga? Är det en miljörapport? Är det en särskild teknikrapport? Eller är det kanske en rapport om sjukfrånvaro? Hur man arbetar med detta i ett företag kan ju även det vara väldigt svårt att utläsa ur en årsredovisning. Man kan faktiskt lägga till hur många rapporter som helst om man skulle vilja. Och varje rapport skapar mer byråkrati och ökar administrationen och kostnaderna, som det ger väldigt lite för dem som är lite insatta i företagen. De klarar faktiskt att utläsa det mesta av årsredovisningen. I grunden måste det ändå vara upp till företagen hur transparent man vill vara och hur mycket man vill visa upp. Sedan är det klart att man som ägare alltid har möjlighet att gå till årsmötet och ställa frågor, om det är så att man undrar över någonting. Man kan ofta även ringa företaget och få reda på saker. Jag undrar om kan lova att det inte blir fler rapporter som ska läggas till på årsmötet. 12 (S) replik: Nya EU-regler om aktieägares rättigheter Givetvis kan jag inte lova det. För det första ger en beskrivning av aktieägare som inte är riktigt korrekt. Det är inte så att alla aktieägare kan åka till en stämma. Man har inte de ekonomiska möjligheterna. Det är inte så att folk som jobbar och sliter kan säga att man tar ledigt och åker upp till eller någon annanstans på och är med på en företagsstämma en tisdagsmorgon. Det är heller inte så att alla har jättelätt att tillgodogöra sig en årsredovisning, och därför tror jag att just den här biten är väldigt bra. Den fyller också någonstans en systemviktig funktion. Transparensen när det gäller ersättningar till dem som fattar de största och svåraste besluten är jätteviktig. Är det någonting vi lärde oss av finanskrisen är det att kopplingen mellan bonussystem och risktagande är väldigt stark. Har man bonusar som är uppbyggda på incitamentet att sätta företagen och hela samhällssystemet i risk, vilket en del bankdirektörer i gjorde, kan det vara väldigt bra med en starkare transparens i detta. Eftersom uppgifterna i huvudsak redan finns i årsredovisningen handlar det egentligen om att göra en sammanställning och vissa tillägg till rapporten. Sedan ska det tas ett särskilt beslut, och man ska också kunna följa upp . Jag tror att detta i grund och botten är bra. Men givetvis är det som har lyft upp, att det här måste vi titta på. Skulle våra stora börsnoterade företag på grund av denna pålaga digna under kostnader och byråkrati är det klart att vi ska ta bort den. Både och jag vet dock att så inte blir fallet. Här gör man en höna av en fjäder och för in diskussionen på en massa andra saker än vad detta handlar om. Den här rapporten tror jag är klok. 13 (SD) replik: Precis som jag sa i mitt anförande är inte just den här rapporten en så stor pålaga. Det är inte heller de andra rapporterna som har kommit, och det är heller inte varje grej för sig. Vad det handlar om är ständigt återkommande och mer byråkrati. Varje grej för sig kan upplevas som väldigt liten och ha en väldigt liten påverkan. Det är ju bara ett papper till som ska skrivas och bara en punkt till som ska tas på årsmötet. Men när man lägger ihop det blir det ganska mycket. Man ska också tänka på att vi kanske inte främst konkurrerar med företag som finns i övriga , utan vi konkurrerar med hela världen. Även om man kan tänka sig att liknande krav finns inom EU har vi ju inte samma krav på företag i , , och andra länder. Själv tror jag att det här beror mer på en förmåga att tycka illa om människor som tjänar mycket pengar. Människor som tjänar mycket pengar ska liksom skämmas, till skillnad från människor som vinner pengar på ; då får man lov att fira. Men man får inte lov att vara duktig på sitt jobb och tjäna mycket pengar på det. Om det nu är så viktigt med ersättningarna till människor som styr företagen, borde det då inte vara ännu viktigare att få reda på regeringens ersättningar och ersättningar till oss ledamöter? Varför har vi inte en särskild rapport som offentliggörs om vilka ersättningar och traktamenten vi ledamöter har? Nya EU-regler om aktieägares rättigheter En sådan särskild rapport borde vi ha även när det gäller ministrar, för det är väl ännu viktigare att fullt ut och hela vägen se vad de som styr , och därmed egentligen också styr över alla de här företagen, har för inkomster. Något sådant förslag har jag dock aldrig hört från Socialdemokraterna. finns ju uppgifterna ändå, men det gäller även företagen. 14 (S) replik: Det är väl en jättebra idé. Kör på det, ! Motionera om det! Kanske kan det få kammarens stöd. Jag har inga principiella problem med en särskild rapport om vad vi tjänar. kallas den rapporten ofta . De brukar lägga ut såväl vad man tjänar som vad man gör och ofta var man bor – eller det kanske var . Du försöker göra våra börsnoterade företag till offer för en hemsk regering som tycker illa om rika människor. Vi pratar om , och vi pratar om H&M. De företagen slänger ihop en sådan rapport ganska snabbt. Sedan kan aktieägarna ta ställning till dem. All ekonomisk teori om finanskriser från har pekat på kopplingen mellan incitamentsstrukturen för ledningen och de risktaganden man gör samt hur man driver bolagen. Det är vad detta handlar om, inte allt det andra som du talar om. Jag tror att det kan vara klokt att få upp allt det på bordet. Då kan vanligt folk ta ställning till det och se det. Det blir också lättare för medierna och alla andra intresserade att granska det. Jag tror att det är klokt. Det handlar också om en säkerhet för hela samhällssystemet. Om de här företagen misslyckas, om de ibland till och med medvetet och bedrägligt gör saker som inte är speciellt sunda, som man har gjort i till exempel , riskerar det att leda till kostnader för människor som inte tjänar de stora summorna. Konsekvenserna blir ökad arbetslöshet, och människors liv slås sönder. Det är därför det behövs transparens i de här frågorna. Gör inte våra börsnoterade företag till offer här. Så svårt är det inte för dem att få ihop rapporterna. 15 (M) replik: Jag tror att jag och är ganska överens i grunden. Vi tycker att det är ett bra förslag i stora delar. Det ger aktieägare ökad transparens, och det ger ökad transparens på finansmarknaden. Men så kommer man tillbaka till regelkrånglet. Det är det jag har svårt att förstå. Jag och hade en diskussion om associationsrätt. Då konstaterade vi också att vi var överens. Jag tror att alla politiska partier vill minska regelkrånglet för svenska bolag. Det här är en liten detalj. Men det finns ändå en möjlighet här, tror jag, att göra regelverket mer användbart. säger att han inte är jurist. Jag är inte heller jurist. För protokollet kan jag säga att jag också kommer från en bondefamilj. Men det hör inte riktigt hit. När det gäller överimplementering av EU-regler finns det tre remissinstanser, av vilka i alla fall två är jurister, som tydligt säger att det här är en överimplementering av EU-direktivet. Det är dels , dels Kollegiet för svensk bolagsstyrning och dels juristerna på . De menar att man kan nå upp till direktivets krav genom att rapportera det redan i årsredovisningen. Nya EU-regler om aktieägares rättigheter Därför är min fråga: Varför är det så viktigt att få till den enskilda rapporten och den här dubbelrapporteringen när man faktiskt kan implementera det genom att ta med det i noterna i årsredovisningen? Det är där jag inte riktigt förstår hur regeringen har resonerat. 16 (S) replik: Tack, , för en saklig och bra fråga som har med ärendet att göra! Jag får också meddela till protokollet att jag är uppvuxen i i kommun. Det ligger på en stor åker. Mycket närmare en bakgrund inom jordbruk än så kommer jag inte. Jag har dock en mycket god relation till LRF hemma i . De beskriver att regler också kan vara ett stöd. Jag tror att detta kan vara ett stöd för bland annat startup-företagen, som själv lyfte fram, som noteras . Jag tror att man kan se att detta skulle vara ett bra sätt att se över sin ersättningsstruktur eftersom man måste lägga fram det för aktieägarna och ta ansvar för det. När det gäller remissinstanserna har väl aldrig tyckt att implementering av EU-direktiv som påverkar deras verksamhet är någonting positivt – du får gärna visa om så är fallet. Det kan man fundera på. Det är en juridisk bedömning. Och juristerna på gör en annan bedömning än två av remissinstanserna som du nämner. Jag har helt glömt din fråga, eftersom jag talar alldeles för mycket. Du får återkomma med den. 17 (M) replik: Frågan gällde varför det är nödvändigt med dubbelrapportering där det redan finns med i årsredovisningarna. talade tidigare om . Precis som jag sa in mitt anförande tror jag inte att det kommer att vara de stora börsbolagen som kommer att ha problem med det här. De kommer att lösa det utan större problem. Det är de små bolagen som kommer att drabbas. Jag kommer från . Där har vi många små noterade bolag där det egentligen inte jobbar särskilt många människor. Men det är kapitalintensiv verksamhet. För dem står valet mellan att etablera sig i eller i , i eller någon annanstans i . Det är klart att med fler regler höjs tröskeln för etablering i . Jag tror att det är lite av de små stegens tyranni. Ingen kommer att välja bort bara för att man måste dubbelrapportera det både i årsredovisningen, vilket man måste, och i den enskilda rapporten. Men varje liten pålaga skapar till slut den där tuvan som stjälper lasset. Visst kan man tala om att har ett särintresse och att de vill göra reglerna så enkla som möjligt. Men man kan också säga att om det är någon som borde tjäna på det här är det . Fler regler och fler rapporter innebär fler fakturerade timmar. Jag tycker ändå att det finns en ganska stor tydlighet från remissinstanserna om att det här är en överimplementering. Min fråga blir: Vad är mervärdet i att ha en dubbelrapportering när man skulle kunna hålla sig inom direktivet genom att bara ta med det i årsredovisningen? Nya EU-regler om aktieägares rättigheter Det här är inte den avgörande frågan. Men vi talar om de små stegens tyranni. Små extra byråkratiska pålagor blir till slut tuvan som stjälper lasset. 18 (S) replik: Det är tolkningen av vad EU tycker i frågan som avgör. Där gör man uppenbarligen olika tolkningar. sa: Låt oss utvärdera detta om ett tag, för att se vad som är rätt tolkning. Har andra länder gjort annorlunda? Om det visar sig vara ett problem får vi se om vi kan ta bort det. Jag tror att man ska se både den här och en del av de andra rapporterna som en möjlig konkurrensfördel. Tänk om europeiska och svenska bolag kan ha högre svansföring, visa på större transparens och att de är mer hållbara, om de kan gå ut till konsumenter och andra företag och peka svart på vitt på att de är bättre än de amerikanska och kinesiska företagen. Demokrati, transparens och hållbarhet – de orden är framtiden. Det är där vi vill vara. Om vi kan säga att det är vad vi vill lyckas med och att företagen har rapporterna som visar det kanske frågan till de amerikanska och kinesiska företagen, framför allt de kinesiska, blir: Var är er transparens? Var är er konkurrensvilja när det gäller detta? Sedan får konsumenterna göra medvetna och kloka val och köpa de europeiska produkterna, eftersom man litar på de företagen. Jag tror inte att alla regler per automatik innebär en nackdel. Regler kan också styra i en önskvärd riktning, som stöder företag. Miljöregler är tydliga sådana. Klimatfrågan är en tydlig fråga där vi jobbar för att svenska företag ska ligga längst fram. Varför kan vi inte ligga längst fram i fråga om ekonomisk hållbarhet och transparens? Den här lagstiftningen kommer . Om man ser lite positivt på det och i stället försöker använda den på det sättet, i kombination med en god uppföljning från den här kammaren, tror jag att det kan bli bra. och jag är som sagt helt överens om att vi absolut inte ska ha regler som inte gör någon nytta. Men i detta sammanhang är det för tidigt att säga att det här är något som vi inte ska ha. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 6 Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor betänkande 2018/19:KU29 Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor 19 (M): Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Det borde inte vara nödvändigt att säga att den granskande journalistiken är en förutsättning för en levande demokrati. För det är den. Det borde inte heller vara nödvändigt att behöva försvara vår tryck- och yttrandefrihet. Men det behövs. En rad undersökningar visar att många journalister och medieredaktioner utsätts för hot, trakasserier och våld på grund av sitt arbete och sin rapportering. Det fruktansvärda terrorattentatet mot tidningen i är tack och lov ett undantag i vårt närområde. är det ett bevis på hur långt vi är från att kunna konstatera att tryck- och yttrandefriheten är säkrad. Och även bland EU:s medlemsländer finns det exempel på mycket allvarliga inskränkningar av dessa rättigheter. Varje försök till inskränkning är ett hot mot en fri och levande demokrati och med det mot hela vårt sätt att leva. I Journalisternas trygghetsundersökning, som genomförde 2017 på uppdrag av regeringen, uppgav av medlemmar att de utsatts för trakasserier, hot eller våld i samband med sin yrkesutövning. Problemen är verkliga och förekommer med andra ord i allra högsta grad även i vårt land. Därför är jag mycket glad att kunnat enas om ett betänkande som bland annat på dessa områden går på linje. En del förslag rör det konkreta säkerhetsarbetet, till exempel bättre stöd från polisen till mindre redaktioner och förbättrad säkerhet för journalister när de är på plats i domstolar och bevakar rättegångar. Ett annat förslag är skärpta straff för hot mot journalister och medieredaktioner. Allt detta behövs – och mycket mer. I betänkandet finns också en reservation från och som rör hybridkrigföring i form av propaganda. Jag vill passa på att yrka bifall till den reservationen, det vill säga reservation 2. Modern krigföring äger inte rum enbart på slagfältet utan även genom till exempel det vi kallar propagandakrigföring. Försvarsberedningen som precis är klar har avhandlat såväl påverkanskampanjer som informationskrigföring. Ett exempel är att en inte oväsentlig del av rysk propaganda mot rysktalande i de baltiska staterna utgörs av tv-sändningar. Satellitprogramtjänsten Rossija RTR kan tas emot i de baltiska länderna genom en satellitlänk i här i . Programtjänsten står därmed under svensk jurisdiktion. Enligt vår yttrandefrihetsgrundlag råder etableringsfrihet för tv-sändningar i tråd. Det finns dock utrymme i nuvarande lagstiftning för att genom vanlig lag meddela bestämmelsen och ingripa mot fortsatt sändning av ett utbud som inriktas på våldsframställningar eller pornografiska bilder. Sådana bestämmelser finns i radio- och tv-lagen. Det finns alltså utrymme för att reglera innehållet i kabel- och satellitsändningar när det gäller till exempel våldsframställningar. Men vi kan inte vidta åtgärder mot propagandasändningar som ett led i hybridkrigföring mot , eller något annat land. Det finns mycket goda skäl att vara väldigt återhållsam när det gäller att reglera innehållet i tv-sändningar och ge myndigheter möjlighet att ingripa mot sändningar till följd av innehållet i dessa. En fri debatt och fri åsiktsbildning är grundläggande inslag i vår demokrati. kan det vara klokt, tycker vi moderater, att överväga om det är rimligt att våra liberala regler kan utnyttjas av främmande makt till att bedriva propaganda genom tv-sändningar. Enligt vår mening bör en utredning se över om det i yttrandefrihetsgrundlagen bör skapas en möjlighet att genom vanlig lag införa bestämmelser om ingripande mot fortsatt sändning av ett utbud som utgörs av propaganda som huvudsakligen riktar sig till mediekonsumenter i något annat land inom EU och som utgör ett led i hybridkrigföring. 20 (SD): Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Jag står givetvis bakom samtliga av våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 5 och 11. Givet att vi lever i informationsåldern skulle detta anförande kunna börja med att handla om hur bra vi har det och hur internet tillsammans med yttrandefriheten gjort att vi lever i den bästa av yttrandefrihetsrättsliga världar. Detta är dock tyvärr inte helt sant. Europeiska unionen arbetar så sakteliga på att begränsa yttrandefriheten för medlemsstaternas medborgare. Under upphovsrättslagstiftningens täckmantel söker man begränsa individers möjlighet att meddela sig med varandra. De stora sociala medieplattformarna, som i praktiken har monopolställning på marknaden, naggar gradvis yttrandefriheten i kanterna genom att ibland censurera sina användare och ge efter för vänsteraktivisters skrän om att utesluta, stänga av eller ta bort användare som inte har tillräckligt politiskt korrekta och vackra inlägg. Självutnämnda poliser i civilsamhället sluter sig samman och letar efter citat och påståenden att anmäla. Förbudsivrarna är ivrigt påhejade av den långsamt döende tidningsbranschen. Detta är en bransch som lever på teknologi från senmedeltidens dagar och som ibland verkar anlägga en senmedeltida syn på hur man ska handskas med avvikare. Torgets skamstock har dock ersatts med löpsedeln. Inkvisitorn har ersatts med ansvarig utgivare. Denna kritik gäller inte alla tryckalster och alla journalister. Men den tryckta pressen, framför allt den som är rikstäckande, har av förlorat förtroende att ta igen. Pressens uppgift är att granska makten, inte att skydda den. Som sagt är inte alla publicister nu levande motsvarigheter till den spanska inkvisitionen. Det finns många journalister som gör ett bra arbete med både granskning och att bevaka olika samhällsområden. Detta gäller inte minst tidningar som har sin huvudsakliga verksamhet i lands‑ och glesbygd. Medier bör i den utsträckning det är möjligt stå fria från statligt stöd och på så vis uppnå en högre grad av oberoende. Som jag nu anför ser vi att det blir problematiskt när de som ska granska makten är beroende av stöd från staten. Driftsstödet för tidningar bör därför av fasas ut. Mot bakgrund av att hela ska leva och att lokalbevakande lokala medier utför ett viktigt arbete bör dock distributionsstödet kvarstå, då distributionen ofta är en av de största kostnaderna för lokala tidningar. Regeringen bör bereda en ändring av driftsstödet i enlighet med vårt förslag och återkomma till för godkännande. över till ett annat område som dras med lite av samma besvär som pressen, nämligen och TV. Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Det råder en dissonans mellan vad allmänheten uppfattar som uppgift, nämligen att granska exempelvis sakligheten i program som har sänts, och egen tolkning av sitt uppdrag. menar att det inte är dess uppgift att på egen hand kontrollera fakta. använder programföretagen ofta arbete som ett argument för att de lever upp till sitt uppdrag om saklighet. Vi anser att det är av vikt att public service-bolagens rapportering är saklig och korrekt och att uppgifterna kontrolleras i de fall som anmäls till . Det kan naturligtvis bli fel i exempelvis nyhetsförmedling, men i de fall det råder oklarheter om korrekt information förmedlats måste detta givetvis följas upp. Upprepade misstag som inte korrigeras skadar förtroendet för public service. Vi föreslår att det när det gäller public service-bolagens nyhets‑ och faktaförmedling ska finnas ett samhällsorgan som genomgående kontrollerar sakligheten och att informationen är korrekt i de fall en anmälan gjorts. Detta skulle kunna göras genom att – eller ett för detta ändamål särskilt inrättat ämbete – sätter samman ett vetenskapsråd som får till uppgift att kontrollera sakligheten i anmälda program eller reportage. Utredningen skulle därefter kunna publiceras offentligt och skickas till anmälaren. I detta anförande instämde (SD). 21 (C): Fria och oberoende medier är en av demokratins hörnstenar. Lika lite som vi kan ta summan av demokrati och mänskliga rättigheter för given kan vi ta dess skilda beståndsdelar för givna. Det fria ordet behöver precis som demokratin i stort ständigt främjas, förankras och försvaras. Tyvärr ser vi att pressfriheten ifrågasätts och utmanas – i och i , i Orbáns och här hemma i . De nordiska länderna må toppa pressfrihetsindex, men är det land i som utmärker sig negativt med många journalister som utsätts för nättrakasserier. Tyvärr är rapporterna många om hur journalister och det fria ordet hatas, hotas och trakasseras. Bara har det kommit rapporter från , som föregående talare nämnde, från branschorganisationen , från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och från Reportrar utan gränser, som berättar om hur hat, hot och trakasserier mot journalister och mediebolag fortsätter. Journalister kontaktas hemma och på jobbet, och de utsätts för hat och hot i internetforum. Detta är naturligtvis helt oacceptabelt. Det demokratiska samhället måste därför slå tillbaka med alla det demokratiska samhällets medel och verktyg. Det fria ordet är det som skiljer demokratier från diktaturer och auktoritära styren. Tankens frihet, friheten att göra sin röst hörd och rätten att fritt åsiktsbilda är alla intimt förknippade med demokratin. Att ha allsidiga och oberoende medier i hela landet är därför ytterst en demokratifråga. Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Utvecklingen mot minskad mediemångfald och utbredningen av vita fläckar med ökad medieskugga, där människor och landsdelar saknar eller har en svag journalistisk bevakning, är en utmaning att ta på allvar. Det nya mediestödet, som syftar till att stärka lokal journalistik och säkra allmänhetens tillgång till oberoende nyhetsförmedling i hela landet, kan därför ha stor betydelse. Tyvärr medgav inte flerpartiöverenskommelsen att driftsstödet, som också höjdes, även omfattade stöd till så kallade lågfrekventa dagstidningar, det vill säga tidningar som utkommer med ett eller ett par nummer . Vi menar därför från sida att det finns anledning att se över det nya mediestödet och delar av presstödssystemet. För oss är det angeläget att villkoren för stöd till dagstidningar är likvärdiga oavsett utgivningsfrekvens. utgör många lågfrekventa dagstidningar ett värdefullt bidrag till arbetet med att trygga allmänhetens tillgång till en allsidig och kvalitativ nyhetsförmedling, med utrymme för fördjupning, i hela landet. Det är viktigt att dessa har förutsättningar att verka även framgent. Det är därför mycket tillfredsställande att frågorna om att stärka såväl förutsättningarna för granskande journalistik och en mångfald av medieperspektiv över hela landet som public services oberoende finns med i den överenskommelse som regeringen har slutit med och Liberalerna i januariavtalet. Jag ser också positivt på den del av överenskommelsen som innebär att mediestödet ska förstärkas. Jag vill därför yrka bifall till reservation 9 i betänkandet. 22 SKÅNBERG (KD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 4 under punkt 7.