prot · H609107 · 2019-06-18 00:00:00 — Den stora skillnaden mot nu är att debatten var väldigt mycket mjukare gentemot enskilda människor. Det saknar jag. Sedan valet 02 har jag varit kommunpolitiker, . Som kommunpolitiker och till största delen som ansvarig för skolfrågor har jag varit förvånad över debattklimatet. När det gäller krisdiskussionen var det många av oss som faktiskt inte upplevde det på det sättet. Vi upplevde hårt arbetande människor inom förvaltning, inom näringsliv och inom civilsamhälle som gjorde att vi kunde hjälpa människor. Förlängning av lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i När jag blev kommunalråd i – det har säkert inte med mig att göra – var av befolkningen utomnordisk. När jag kom in i 2018 var av befolkningen i utomnordisk. Men har faktiskt inte kollapsat. befolkning har förändrats. Det finns nya utmaningar. Men vi har inte kollapsat. Jag är ibland bekymrad över retoriken och det höga tonläget, exempelvis från moderater som talar om siffror. Sanningen är att skillnaden mellan de två förslag som vi snart kommer att rösta om är ungefär 500 personer 2019, 1 000 personer 2020 och lika många 2021. Med dagens tillfälliga lagstiftning kommer ungefär 45 000 hit som anhöriga. Den siffran har man inte tänkt förändra, tvärtom. Det är den man ställer sig bakom. Det blir konstigt när vi höjer debattläget så mycket att vi nästan tappar varandra. I har vi gjort en massa . Jag vet att man har gjort det i många andra kommuner också. Jag skulle kunna rada upp exempel. Men en av de absolut viktigaste var satsningen på vuxenutbildning. Den gjorde att vi fick folk i arbete. Jag ska vara ärlig och säga att jag har brottats med den här frågan. Egentligen skulle jag vilja rösta som . Jag skulle vilja rösta nej till en förlängning, eftersom det är andra lagar som just nu begränsar antalet. Men i brottningskampen med mitt samvete och i samtal med mina vänner, många invandrarvänner, hemma i har jag ändå landat i att jag kommer att stödja den kompromiss som har tagits fram. Jag kommer inte att stödja den med glatt hjärta utan för att jag tror att det är det bästa vi kan komma fram till just . Jag vill passa på och tacka er i civilsamhället dels för vad ni gjorde 1998 och 1999, dels för vad ni gjorde 2015 och dels för att ni gör det jobbigt för mitt samvete. Tack för ert engagemang! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 14 Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till betänkande 2018/19:JuU27 Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till (prop. 2018/19:86) 136 (S): Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till Vi har att ta ställning till ett lagförslag om datalagring och hur denna ska anpassas till EU-lagstiftningen. Propositionen som regeringen har lagt fram är en viktig och prioriterad bit av regeringens kraftfulla arbete för att stärka samhällets skydd och förmåga att klara upp grova brott som mord, kidnappningar, grova rån, spridande av barnpornografi och terroristbrott. Vi tycker att förslaget är bra och balanserat i sin helhet. Det här är nya regler som ska börja gälla och ersätter den gamla datalagringslagen. Lagen tvingar operatörerna att lagra vissa uppgifter och lämna ut dem till rättsvårdande myndigheter. Bakgrunden är det beslut från där man konstaterade att den datalagring av trafikuppgifter som teleoperatörerna då var tvingade till inte var förenlig med . Man kan ha många åsikter om beslutet och om datalagring i sig, vilket folk också har haft: för lite, för mycket, för kort eller för långt. Resultatet blev dock att våra brottsbekämpande myndigheter och vårt brottsbekämpande arbete kraftfullt försämrades. Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till Med dagens förslag sätter vi åter ett viktigt verktyg i händerna på de brottsbekämpande myndigheterna, tillgången till elektronisk kommunikation. Men vi gör det i den form och omfattning som kräver och med en rimlig avvägning mellan behov och integritet. Utformningen av det lagförslag vi ska ta ställning till ger åter polis och säkerhetspolis möjlighet till viktig information. är det så balanserat att lagstiftningen klarar en prövning i domstol. Visst kan vi, lagstiftare av riksdag, fatta beslut om tuffare lagar, men vad gör det för skillnad om efter ett överklagande återigen anser att det strider mot ? Vi riskerar att åter stå i ett mörker och tappa viktiga verktyg som denna lagstiftning kommer att ge. Då är symbolen viktigare än verkligheten. I betänkandet finns en reservation från oss, nr 5, som jag yrkar bifall till. Det handlar om en mer omfattande lagringsskyldighet och grundar sig på bilden att det eventuellt skulle finnas ett större utrymme och område till lagring när det gäller nationell säkerhet. Jag kan bara konstatera att utredningen var tydlig. Oavsett om det är fråga om brottsbekämpning som handhas av öppen polis eller om det är fråga om brottsbekämpning som handhas av Säkerhetspolisen är datalagringsfrågan underkastad samma EU-rättsliga regelverk. Det är som sätter ramarna för den nationella lagstiftningen om datalagring för brottsbekämpande ändamål, och i fråga om nationell säkerhet finns ännu inget avgörande från . Jag delar regeringens tydliga hållning att inte bör vara tillämplig vid datalagring som anknyter till nationell säkerhet. Och om anses vara tillämplig ska det finnas utrymme till en mer omfattande lagring på området nationell säkerhet. finns redan tre mål i , och mot den bakgrunden tycker jag därför att det inte finns skäl att före avgöranden införa en särskild reglering för datalagring med koppling till nationell säkerhet. I propositionen från regeringen är man också tydlig med att det utifrån såväl diskussionen om dessa EU-mål som teknikutvecklingen finns skäl till en översyn av regelverket senast . Därför menar vi att ett tillkännagivande i frågan inte är behövligt. Den andra delen jag vill beröra gäller reservation 7 från , . Den gör inget annat än slår in en redan öppen dörr. Den är ett bra exempel på hur man använder tillkännagivandeinstrumentet i på ett dåligt sätt. Vi har alla kunnat läsa i medierna att inrikesministern , direkt när lagförslaget hade presenterats, bjöd in alla aktörer till ett möte för att diskutera formatet för överlämnande av lagrade uppgifter. Man beslutade att polisen, samtliga stora operatörer och operatörernas branschorganisation ska inrätta en arbetsgrupp för att komma överens om bland annat standarden för utlämnande av uppgifter, men också hur snabbt aktörerna ska agera och med vilken prisbild det sker. Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till Parallellt med detta tillsätter regeringen också en utredning för att kunna hantera eventuella följdändringar i lagstiftning. Det finns med andra ord inget skäl i detta läge för att ge regeringen detta till känna. Frågan är redan under hantering. Det här är en produkt där vår utgångspunkt har varit att prioritera det som är viktigast för brottsbekämpningen men också där vi tvingas göra avvägningar mellan olika intressen. Det viktigaste nu är att få den nya lagen på plats, så att det oklara läge som råder kan förpassas till historien. Vi behöver datalagring. Vi behöver samma regler för alla operatörer, och vår lagstiftning behöver vara i enlighet med . Vi vet att digitala spår ofta är de viktigaste och ibland de enda spåren som polis och säkerhetspolis har att gå på i arbetet med att förhindra eller utreda allvarlig brottslighet. I kampen mot terrorism, grov organiserad brottslighet, barnpornografibrott och kriminella gäng är detta en viktig lagstiftning. Jag är glad över att det i grunden också finns en bred samsyn om detta i svensk politik. 137 (M): Debatten gäller frågan om datalagring. Det är någonting som har diskuterats och debatterats i . Bakgrunden är, som vi kunde höra här tidigare, dels en uppmärksammad dom i , dels det faktum att vi kunnat se hur mobil kommunikation i väldigt stor omfattning används i brottsliga sammanhang – även om det också är en fantastisk möjlighet för alla laglydiga invånare, vilket ska föras till protokollet. Detta är ingenting nytt, men vi har tyvärr blivit påminda om hur väldigt allvarlig brottslighet kan drabba oss utan förvarning. Jag tänker naturligtvis till exempel på terrorism, som har drabbat men också många andra länder i vår närhet och som tyvärr fortsätter att utgöra ett stort hot mot allas vår säkerhet och trygghet. Datalagring är av största värde för möjligheten att upptäcka, förhindra, bekämpa, utreda och lagföra brott i . Det är till och med så att detta kan vara helt avgörande för att kunna förebygga och avvärja terrorattentat. , , och har alla framhållit vikten av datalagring i sina remissvar till den utredning som de aktuella lagförslagen i allt väsentligt bygger på. Det var , , som i en dom konstaterade att den svenska lagstiftningen om datalagring inte var förenlig med . Domen innebar snabbt negativa konsekvenser för de brottsbekämpande myndigheternas möjlighet att få del av datalagring från teleoperatörerna. Det har av regeringen till och med beskrivits som att polis och säkerhetspolis har levt i ett mörker, vilket naturligtvis är väldigt allvarligt när det handlar om så centrala saker som den nationella säkerheten. Men det handlar inte bara om terrorhot, fru talman. Enligt är datalagring, och samtliga uppgifter som omfattats av kravet på lagring i , strängt nödvändigt även för den mer reguljära brottsbekämpningen. Till exempel och Ecpat påpekar i sina remisssvar datalagringens stora betydelse för att kunna utreda sexualbrott mot barn. Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till Man kan säga flera saker om det förslag som ligger på bord. Det är omöjligt att inte uppehålla sig vid tidsaspekten. Det var som kom med sin dom. Först nu har regeringen lagt fram ett förslag som ska träda i kraft . Det är såklart inte bra att det tar från dom till dess att ny lagstiftning är på plats. Detta är regeringens ansvar, särskilt när man betänker att det här inte är en isolerad sak; det mesta som syftar till att bekämpa terror har tyvärr blivit försenat. En aktuell fråga gäller till exempel deltagande i terroristorganisation. Ett förslag rörande detta aviserades . Trots det finns fortfarande inte ens ett förslag på plats att ta ställning till, utan det kommer att dröja . Det finns tyvärr flera andra exempel på förseningar på området. Med det sagt är det viktigt att vi får på plats en ny lagstiftning som är förenlig med och som teleoperatörerna har att följa. Därför röstar nu för aktuella lagförslag, vilka innebär ett steg i rätt riktning. Men vi har flera allvarliga invändningar mot dessa förslag. Det är en stor brist att regeringen inte föreslår en mer långtgående möjlighet till datalagring med koppling till nationell säkerhet, det vill säga med avseende på Säkerhetspolisens verksamhet. Det öppnas i domen uttryckligen för mer tillåtande nationella regler på detta område. Det framgår bland annat av det aktuella lagförslaget, i vilket delar av domen citeras. En sådan reglering står alltså inte i strid med . Trots det har regeringen valt att inte lägga fram en särskild reglering med koppling till nationell säkerhet. Vi moderater menar att det är en felbedömning som riskerar att få allvarliga konsekvenser. Att rättsläget inte är helt klarlagt är inte ett hinder för att få en svensk lagstiftning på plats. Att som regeringen gör hänvisa till ett pågående mål i är att inta en väldigt defensiv hållning då det handlar om förmåga att förebygga och avvärja terrorism. Det ska i det sammanhanget framhållas att såväl Säkerhetspolisen som Försvarsmakten och i sina remissvar anger att de anser att en mer omfattande lagringsskyldighet än vad utredningen har föreslagit skulle vara förenlig med , särskilt på området nationell säkerhet. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma till med lagförslag som ger mer långtgående möjligheter till datalagring med koppling till nationell säkerhet, det vill säga på Säkerhetspolisens område. Det är av stor vikt för att skydda säkerhet och kunna förebygga terrorism. Vår uppfattning är vidare att den föreslagna lagstiftningen rent generellt sett är för snäv utifrån datalagringens stora betydelse för att upptäcka, förhindra, bekämpa, utreda och lagföra brott. De av regeringen föreslagna tidsgränserna är snävt tilltagna, med endast två månaders lagringstid för lokaliseringsuppgifter. Här ska nämnas att och särskilt poängterat att varje förkortning av lagringstiden innebär en motsvarande försämring av brottsbekämpningen. Därtill är bland annat fast telefoni undantagen från datalagringen. , och anser alla att borttagandet av lagring gällande fast telefoni kommer att leda till negativa konsekvenser. Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till Frågan om datalagringens omfattning bör genomgå en ny översyn med målet att datalagringen ska utökas. Vi moderater menar att regelverket ska vara så långtgående som tillåter. När regeringen inte förmår leverera detta är det välkommet om i stället träder fram. Här finns ett tillkännagivande från utskottets sida. Jag yrkar bifall till reservation 6. 138 (SD): Chefen för säkerhetstjänsten i , MI5, har uttryckt att landet står inför ett flerdimensionellt hot som snabbt utvecklas i en skala och en takt som har skådats. Detta uttalande är lika aktuellt för del. Att minska skyldigheten att lagra trafik- och lokaliseringsuppgifter kan få mycket allvarliga konsekvenser, eftersom det avsevärt kommer att försämra myndigheternas möjligheter att förebygga, förhindra och utreda brott. Staten har en skyldighet att skydda enskilda medborgares säkerhet och se till att brott förebyggs och utreds och att gärningsmän ställs inför rätta. Om man försämrar möjligheten att använda sig av elektronisk utredning kommer det att leda till att vissa brott blir omöjliga att klara upp och att brottsoffer kan bli skyddslösa. Vissa brott skulle i praktiken kunna bli straffria, och många brottsoffer skulle aldrig få den upprättelse de har rätt till. Detta skulle i sin tur undergräva legitimiteten för hela rättsväsendet. Det är viktigt att påpeka att trafik- och lokaliseringsuppgifter är av avgörande betydelse för såväl underrättelse- som förundersökningsarbete. Elektroniska uppgifter används i stort sett i varje utredning av grov brottslighet. Regeringens förslag att lokaliseringsuppgifter vid samtal ska lagras i endast kommer att leda till allvarliga problem för de brottsbekämpande myndigheterna. En differentierad lagringstid, där vissa uppgifter lagras , skulle dessutom göra det omöjligt att rekonstruera en kommunikationskedja. De brottsbekämpande myndigheterna har ett stort behov av att kunna få ut lokaliseringsuppgifter. Därför förordar en lagringstid för lokaliseringsuppgifter . Samma myndigheter har framfört att det finns en allvarlig problematik med lagringsskyldighet endast för uppgifter vid telefonitjänst och meddelandehantering via mobila anslutningspunkter. Ip-telefoni och fast telefoni behöver också inkluderas för att få till fullgoda utredningsmöjligheter vid brottsbekämpning. Man verkar ha differentierat förslagen för sakens skull, i stället för att på djupet beakta följderna av den föreslagna regleringen. Det tycks finnas en rädsla för att underkännas av som har varit den styrande komponenten i beslutsprocessen. Detta är ett förhållningssätt som vi sverigedemokrater markerar motstånd mot. Det måste vara behovet som styr, inte kortsiktiga taktiska överväganden. Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till Utredningen om datalagring och konstaterar att majoriteten av den inhämtning som sker är från mobiltelefontrafik. Men om lagringsskyldigheten inte även omfattar fast telefoni och ip-telefoni kommer det att leda till svåra gränsdragningar mellan vad som är en fast respektive en mobil nätanslutning. Värt att notera är att ip-telefoni kan användas från såväl fast som mobil telefon. Det kommer att leda till att de kriminella byter användningsområden och flyttar sin elektroniska kommunikation för att på så sätt undvika att hamna inom myndigheters räckhåll. riskerar även den föreslagna elektroniska övervakningen att bli omsprungen av den tekniska utvecklingen. Därför anser att det är av stor vikt att reglering av elektronisk övervakning blir teknikneutral. Det är naturligt att en avvägning måste göras mellan samhällets intresse av att beivra brottslighet och individens rätt att inte bli oskäligt övervakad. Det hindrar emellertid inte en mer långtgående lösning. Inte heller och Tele 2-domen hindrar en mer långtgående lösning. Ett av de uppgivna skälen till att ha en differentierad reglering av elektronisk övervakning är att den enskilda individens integritet ska tillgodoses. anser dock att tidsaspekten ska bestämmas utifrån de brottsbekämpande myndigheternas behov. Däremot borde det ske en översyn av upphovsrättslagen med syfte att säkra den personliga integriteten för den enskilde. Att hitta den rätta balansen i den här typen av frågor är inte lätt, inte på något sätt. Men en bra början är att lägga an ett perspektiv som sätter statens uppgift att skydda sina medborgare främst. Här brister det förslag som ligger på bordet . Jag yrkar bifall till reservation 2. 139 (S) replik: När man lyssnar på ledamoten kan man få bilden att det lagförslag vi har att ta ställning till skulle försämra dagens läge och att det är en försämring av lagstiftningen. Det är inte verkligheten. Vi vet alla efter domen 2016 att den möjligheten inte längre finns för våra brottsbekämpande myndigheter. Vikten av att gå fram med lagstiftningen handlar om, som inrikesministern har pekat på, att åter tända ljuset för myndigheterna och ge dem möjlighet att ta del av informationen. Det är inte heller som ledamoten säger att det styrs av någon rädsla för att underkännas i . Det har väldigt tydligt handlat om att utgå från de behov vi har på det brottsbekämpande området men också hitta balansen kopplat till integritet. Det är inte så att EU-domen innebär att det är förbjudet att lagra. Men det är väldigt tydligt att den lag vi hade behövde förändras. Jag har en fråga till . Hon står här i kammaren och talar om att balansen behövs mellan integritet och brottsbekämpning. Vad i utredningen som föregår lagförslaget ser du pekar på att man skulle kunna göra mycket mer än det som regeringen lägger fram förslag om här ? 140 (SD) replik: Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till Det har blivit en försämring. Jag förstår att du menar att det har blivit en förbättring i och med hur det har varit innan, . Men blir det bara som man kan få ut lokaliseringsuppgifter. Det är en försämring. Det är inte som det var tidigare. Då var det . Därför anser jag att det har blivit en försämring. Det borde i varje fall vara som det var tidigare. Ledamoten nämnde också den personliga integriteten. Som det ser ut nu verkar man ta ganska mycket hänsyn till det. Det ska man självklart göra. Men inte när det gäller den här typen av brott. Det måste gå före att man kan utreda det och att och Säkerhetspolisen har möjlighet att kunna få ta del av de uppgifter som verkligen behövs för att kunna fullgöra en god utredning. Däremot finns det andra alternativ som man kan titta på så att inte den personliga integriteten blir kränkt på olika sätt. Jag vet att det använts på andra sätt där man kan ifrågasätta om det verkligen är nödvändigt. Men när det gäller den här typen av brott är det av största vikt att de brottsbekämpande myndigheterna har alla medel som de behöver för att kunna utreda brott. 141 (S) replik: Vi måste ändå vara överens om vilken karta vi har att navigera utifrån. Grunden är att den lagstiftning vi hade tidigare kraftfullt underkändes av . Den var inte förenlig med . Datalagringen som skedde i var för omfattande och för otydlig. Utifrån det har arbetet handlat om att hitta en ny lag som möter brottsbekämpande myndigheters behov som det är en tydlig balans till det som ändå var det underkännande i grunden som gör att vi står där vi står . Som jag sa i mitt anförande har den här kammaren alla möjligheter att anta en ännu tuffare lag om det är vad vi vill. Det gäller inte bara den nationella säkerheten utan också i en bredare kontext. Men vad gör det för skillnad om det leder till att den överklagas och därmed ogiltigförklaras igen efter en EU-dom? Då är vi tillbaka till ett mörker som gör att våra myndigheter inte har den möjligheten. Jag tycker att regeringen i den här produkten tydligt pekar på att teknikutvecklingen rullar på. Brottsligheten kommer alltid att försöka utnyttja möjligheter. Samhället måste vara på tårna och ligga jämnt med eller gärna före. Det är också en verklighet vi har att förhålla oss till. Det gäller att inte bara ge bilden av att det är möjligt att göra någonting mycket mer omfattande och att vi ändå klarar av att säkerställa integritet. Det här är ett arbete som grundar sig på en utredning om balansen och möjligheten att få en lag som fungerar i verkligheten. 142 (SD) replik: EU-direktivet som kom var mer en rekommendation. Det är inte så att vi exakt måste fullfölja det. Visst är det en rädsla. Det är precis det som ledamoten här säger. Man har gjort det av rädsla för att det kommer att underkännas igen. Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till Det går ändå att göra en differentiering. Man kan titta på det på olika sätt. Man behöver inte ta allt i samma kaka. Det går att differentiera. kan man titta på till exempel upphovsrättslagen när det gäller den personliga integriteten. Där finns det också stora möjligheter att kunna se över det. Det finns möjligheter att göra det. Det är ändå en försämring att det nu bara är i stället som det var tidigare för att titta lokaliseringspunkter. Det går inte att komma ifrån det. 143 (C): yrkar bifall till vår reservation nr 4. står inför stora problem på rättsområdet, problem som kräver både resurser och fler verktyg. Datalagring är ett bra och viktigt verktyg för att grova brottslingar ska kunna lagföras. Men det gör inte frågan enkel. Det är en oerhört svår fråga som kräver svåra avväganden. Användningen av denna typ av verktyg måste begränsas till allvarliga brott och måste dessutom följas av tydliga och rättssäkra kontrollinstanser. Människors personliga integritet är viktig och måste alltid skyddas, men människor som begår grova brott ska inte skyddas i integritetens namn. Lagstiftning som riskerar att påverka integriteten måste vara transparent med pålitliga instanser för kontroll, tydliga regler för användning och spärrar mot missbruk och ändamålsglidning. delar regeringens bild att datalagring behövs, men vi anser att regeringens proposition lider av brister kopplade till just den personliga integriteten. konstaterade i den så kallade Tele 2-domen att datalagringsdirektivet innebar ett långtgående och synnerligen allvarligt intrång i rätten till respekt för privatlivet och skyddet av personuppgifter. Intrånget var enligt domstolen inte begränsat till vad som var strängt nödvändigt och inte heller proportionerligt. Domstolen fann bland annat att intresset av att bekämpa grov brottslighet inte i sig kan motivera en lagstiftning som föreskriver en generell och odifferentierad lagring av samtliga trafik- och lokaliseringsuppgifter. Domstolen menade att precisa krav måste föreskrivas för tillgång till uppgifterna, att tillgång endast får ges för att bekämpa grov brottslighet och att tillgången i princip bara får avse personer med koppling till grov brottslighet. konstaterade vidare att tillgång som huvudregel får ges först efter förhandskontroll av domstol eller annan oberoende myndighet och att berörda ska informeras så snart det inte längre skadar myndighetens utredningar. I stora delar har regeringen landat väl med propositionen, men det finns också mycket tydliga brister. Regeringen föreslår att åklagare vid ska besluta om tillstånd för inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet enligt inhämtningslagen.