prot · H60960 · 2019-03-06 00:00:00 — Jag tror och förväntar mig att min regering nu kommer att prioritera den här frågan. Det är viktigt att föräldrar och barn får tid tillsammans. 11 (KD) replik: Det är roligt att höra att vi har samma uppfattning om frågan i grunden, det vill säga att barn faktiskt ska kunna träffa sina föräldrar. Det är ur barnets perspektiv det allra bästa. Däremot är jag inte nöjd med svaret. Man hade remitterat utredningen färdigt , nu är vi inne i 2019 och man har fortfarande inte levererat någon proposition. Jag kan inte tolka det på annat sätt än att man har prioriterat andra frågor, vilket jag tycker är tråkigt. Barnen är viktiga. Vi får snart en barnkonvention på plats i riksdag, och jag funderar på hur regeringen tycker att det här rimmar med . Jag tror inte att detta är någonting som rimmar med . Jag är inte riktigt nöjd med att Socialdemokraterna säger att propositionen förhoppningsvis kommer. Vi har fått propositionslistan för våren, och där finns inte någon sådan med. Jag är alltså skeptisk till att detta prioriteras av regeringen. har man ju också ett 73-punktsprogram att genomföra tillsammans med samarbetspartierna, vilket jag tror gör att denna fråga kommer ännu längre ned. Om det inte har kommit någon proposition i denna fråga , kan vi då inte komma överens om att skriva en gemensam motion där vi ser till att sätta ännu mer tryck på regeringen med ett tillkännagivande som innebär att regeringen måste göra detta? 12 (S) replik: Det bör också nämnas att denna utredning visserligen var klar , men det var , alltså ganska nära valet. Till dess att vi har en lagstiftning på plats finns också den dom från 2015, tror jag, som nämnde tidigare och som också följer de intentioner som redogjorde för, det vill säga att barnen ska kunna umgås med sina föräldrar även i en sådan här situation. Jag tycker att frågan är väldigt viktig. Jag kan ge mitt ord på att regeringspartierna kommer att följa den väldigt noga. Vi kommer alltså att återkomma till den. 13 (SD): Hur många bilsamlare finns det egentligen i ? Frågan är befogad när man ser hur många människor som äger riktigt många bilar i . Många äger hundratals och ibland tusentals bilar, och det är dessutom mer regel än undantag att bilarna också förknippas med skulder och obetalda skatter och avgifter. Hade det verkligen varit fråga om bilsamlare som gör rätt för sig och vårdar sina bilar hade det inte varit ett problem, men är det inte så. Vi anser att det är nödvändigt att regeringen agerar kraftfullt och så snabbt det går för att förhindra dessa att fortsätta sin kriminella verksamhet. Det finns en utredning som föreslår en del åtgärder, och har samarbeten mellan myndigheter som kommun, polis och kronofogdemyndighet lett till att bilmålvakter sätts i konkurs, bilar beslagtas och böter drivs in. Trots detta försvinner inte fenomenet med bilmålvakter, även om till exempel nyutskrivna böter har minskat. Om man bara ser till de 30 som äger flest bilar i kan man se att de tillförs cirka åtta bilar – fortfarande. Därför krävs det fler åtgärder. Vi förstår inte att det ska vara så omöjligt att förhindra att personer som uppenbart utnyttjar vårt system fortsätter göra det. Det måste vara möjligt att komma åt upplägg som är avsedda att komma undan betalningsansvar och medvetet lura staten på skatter och avgifter. De åtgärder som utredaren föreslagit bör införas , såväl ett förändrat registreringsförfarande som användningsförbud och ökade möjligheter för polisen att ingripa. Det samhälle vi har bygger på att alla människor är goda och vill göra rätt för sig. Just därför drabbas vi av problem när enstaka individer inte vill göra rätt för sig. Det vore bättre att bygga ett samhälle utifrån att människor inte vill följa regelverket och skapa tydliga konsekvenser för den som då bryter mot de tänkta reglerna. Först så kan man få lagar och regler som fångar upp dem som utnyttjar dessa. Problemet med enstaka individer som inte sköter sig är dock skadligt för hela samhället, då detta sprider sig likt förruttnelse bland äpplen. Ett friskt samhälle tillåter inte någon som äger tusentals bilar och har miljoner i skuld på dessa att fortsätta köpa fler bilar. Ett friskt samhälle har myndigheter som reagerar . I vissa andra länder får man lätt besök från myndigheterna om man börjar ha onormalt många bilar. Då pratar vi inte om hundratals utan snarare om fem sex stycken. Inte för att bilarna i sig är olagliga utan för att man vill kontrollera att bilarna förvaras på ett bra sätt, att de inte tar upp parkeringsplatser för andra och att det inte sker olaglig uthyrning av bilarna. Har man den kontrollen behövs givetvis inget maxantal bilar man får äga, men visst bör myndigheterna kunna hindra att fler bilar sätts upp på någon som sysslar med kriminell verksamhet. Här behövs krafttag mot dem som missköter sig. Vi förväntar oss att regeringen nu visar prov på handlingskraft, även om vår erfarenhet är den motsatta. från Socialdemokraterna tog upp detta i sitt anförande, så förhoppningsvis händer det kanske någonting – eller så. Avslutningsvis, fru talman, skulle jag vilja kommentera reservation 3 i betänkandet, som handlar om skuldsanering. Det är en reservation från den tidigare Alliansen där man vill sänka betalningsplanens längd från till vid skuldsanering. Det kan låta som ett jättetrevligt och tacknämligt förslag för dem som hamnat i en svår situation, men vad man då inte tänker på är att en sådan sänkning skulle drabba den vanliga låntagaren. Det är ju inte vi från statens sida som ska betala mellanskillnaden. Den som får betala mellanskillnaden är den vanliga som har lånat pengar med avsikt att betala tillbaka sitt lån. Den vanliga kommer att få höjd ränta. Den vanliga kommer att få svårare att låna. Kreditgivarna måste givetvis skydda sina lån, och det blir svårare för dem att få tillbaka pengarna om man förkortar tiden. De får då tillbaka en mindre andel av pengarna under skuldsaneringen. De sitter och räknar på detta: Ett visst antal av deras kunder kommer att hamna i skuldsanering, och då får de tillbaka mindre av pengarna. I praktiken blir det så, eftersom det är svårt att låna och blir ännu svårare, att det bara är den som redan har pengar eller tillgångar som får möjlighet att låna pengar. Den som behöver pengar får inga lån eller krediter. Då kanske någon tycker: Ja, men det är ju inte så stor skillnad, eller . Och på de fem åren har man dessutom ett par avbetalningsfria månader . Skillnaden är den mellan . Det är alltså en skillnad på . För mig är det en ganska stor skillnad. Dessutom kan man fråga sig om det inte ska vara några som helst skillnader mellan olika fall. Säg att jag är en företagare som går i konkurs på grund av saker som jag kanske inte själv kan styra över. Kanske den jag levererar till går i konkurs, vilket i sin tur gör att jag inte får några inkomster, och så går även mitt företag i konkurs. Ska jag då inte ha någon som helst fördel gentemot den privatperson som, medvetet eller omedvetet men åtminstone med en möjlighet att undvika det, har satt sig i en situation med skulder? Företagare borde ha någon form av bättre förutsättningar och bättre regler. Därför ställer vi oss inte bakom reservation 3 utan stöder utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 6 Hyresrätt m.m. betänkande 2018/19:CU8 14 (M): För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 1, men vi står naturligtvis bakom samtliga våra reservationer från sida. Har du råd med orättvisa hyror? Så fördes argumentationen i valrörelsen under föregående år från Socialdemokraternas sida. innan valet beslutade den socialdemokratiske valgeneralen att man bara skulle kampanja på detta tema. Den bostadspolitiska debatten under valrörelsen präglades till stor del av Socialdemokraternas och höga tonläge vad gäller förslag att verka för en bättre fungerande hyresmarknad. Ingen av dessa parter drog sig för att glida på sanningen och bidra med en omfattande smutskastning med uppenbara lögner om politik. Man smutskastade genom att påstå att det fanns förslag som inte fanns och som de menade handlade om en hyreschock. Att skulle ha drivit på för marknadshyror på den befintliga hyresmarknaden är en lögn tagen ur sitt sammanhang. stod man själv utan egna förslag för hur vi ska lösa den akuta bostadsbristen och problemen med den dysfunktionella bostadsmarknaden. Den enkla lösningen blev att ljuga om andras politik. När dimman efter valrörelsen skingrats och en ny regering tillträtt är situationen helt plötsligt en annan. Den är den direkt motsatta, fru talman. Socialdemokraterna har tillsammans med sina samarbetspartier kommit överens om att införa fri hyressättning i nybyggda hyreslägenheter. Tvärvändningen är ett faktum och skär rakt igenom den systematiska smutskastningskampanj som genomfördes sida vid sida med . Hyckleriet vet inga gränser, fru talman. Socialdemokraternas oseriösa ryckighet i bostadspolitiken bidrar inte till den gemensamma kraftsamling som behövs mellan partierna för att få bukt med problemen på svensk bostadsmarknad. Att ena stunden driva kampanjer fulla med lögner för att sedan vilja genomföra förslag som man menade skulle vara ett dråpslag mot hyresgäster är respektlöst mot väljarna och är i grunden något som skadar den politiska debatten och förtroendet för politiken allvarligt. I en artikel i tidskriften kan man läsa om hur har beslutat sig för att demonstrera mot Socialdemokraterna när de håller sin stora partikongress i Conventum i . Från säger man så här: Vi vill visa det socialdemokratiska partiet att det finns en otrolig frustration och ilska efter det svikna vallöftet. Partiet var väldigt tydligt med att de aldrig kommer att införa marknadshyror. Därför är det här illa, riktigt illa. kommer socialdemokraterna att stå här och med en klackspark – en tämligen glad sådan – konstatera: tar vi ansvar för landet! Med det argumentet kommer man att kunna avfärda precis vartenda vallöfte och precis varenda bröstton som man har gått till val på de i . Om någon annan och om hade gjort samma sak och sagt att vi tar ansvar för på detta sätt hade socialdemokrater stått och vrålat ut sin frustration, även om den hade varit falsk, i talarstol. Jag har ett antal frågor till er socialdemokrater här med anledning av detta. Med tanke på alla brösttoner och högtidliga löften givna över hela landet i alla sammanhang och på alla politiska nivåer undrar jag: Hur känns det nu? Jag skulle också vilja fråga vad ni ser för fördelar med detta. Vad ser ni för fördelar med fri hyressättning i nyproduktion och att man också ska ge sig på det befintliga beståndet? Vi ser fördelar med att man nu börjar luckra upp detta, men det skulle vara intressant att höra vad Socialdemokraterna ser för fördelar med detta eftersom det nog är en av regeringens främsta punkter och också något som inledde sin regeringsförklaring med att säga är ett av de främsta reformförslagen. Det är mot bakgrund av historien intressant – jag skulle kunna beskriva det med andra ord också. Jag skulle vilja veta vad ni ser för fördelar med allt detta. Den tredje frågan som jag skulle vilja ha svar på är: Hur tror ni att det här påverkar förtroendet för politiken? Jag vet, återigen, vad ni kommer att säga: Vi tar ansvar för landet. Men hur tror ni att det kommer att påverka politiken när man så uppenbart går till val på någonting och sedan inte bara accepterar något annat utan själv ska genomföra motsatsen? Jag kan stå här och räkna upp alla kommentarer och insändare från socialdemokrater i denna fråga, och gör man exakt just det man lovade sina väljare att man aldrig någonsin skulle genomföra. Jag skulle vilja få några svar från Socialdemokraterna när det gäller de här tre frågorna. 15 (SD): ska vi diskutera en rad olika motioner rörande bland annat hyresrättsfrågor. Jag kan börja med att konstatera hur utvecklingen i ser ut. Tittar vi på befolkningsökningen i ser vi att befolkningen har ökat från 9 till 10 miljoner invånare . Befolkningen beräknas öka från 10 till 11 miljoner invånare . Det här föranleder såklart en lång framförhållning på det bostadspolitiska området när det gäller att se till att man bygger i den omfattning som behövs. Det har man varken gjort eller ser ut att kunna göra framöver. Med anledning av dagens situation, som förmodligen kommer att fortsätta, kommer jag in på den motion i det här blocket från sida som gäller trångboddhet. har motionerat för att möjliggöra rent juridiskt för bostadsbolag att kunna begränsa hur många personer som bor i hyresrätterna. Det är viktigt eftersom det inte finns någon juridisk möjlighet i praktiken att faktiskt begränsa den möjligheten. Vi vet vad trångboddhet för med sig, och det handlar om många områden. Det medför kostnader för dem som äger bostäderna men också en försämrad integration, svårare läxläsning, svarta hyreskontrakt och många sociala, ekonomiska och andra konsekvenser. Det behövs många åtgärder där. Det finns en rapport på området från . Den ligger på där man ska titta på den. Jag hoppas att regeringen också kommer med förslag. Regeringen har i stället kommit med förslag om EBO. Det är ingenting som berörs i detta betänkande. Men det berörs ändå i den motion som har lämnat in när det gäller trångboddhet. Man menar att det ska göras en kontroll vid EBO, som alltså innebär att flyktingar i de söker asyl ska ha möjlighet att bosätta sig fritt i , att lämna sin anläggning. Regeringens förslag kommer enligt min mening att kunna rundas ganska enkelt. Man ordnar ett boende utifrån de krav som ställs, och i ett senare skede ser det boendet helt annorlunda ut. Det är alltså ett slag i luften. menar att EBO-lagstiftningen måste rivas upp helt och hållet. För att kunna lösa den problematik som består när det gäller EBO-lagstiftningen, trångboddheten och den kraftiga befolkningsökningen som det inte byggs tillräckligt många bostäder är såklart en mer kontrollerad migration avgörande. Därefter behöver vi kolla på ökad konkurrens mellan byggbolagen. Då kan man öka byggandet, minska kostnaderna och få en standardisering, gemensamma byggregler och ett samordnat byggande av infrastruktur med de övriga nordiska länderna. Det är saker som skulle kunna göra så att vi kan komma igång med byggandet ordentligt. Det skulle också möjliggöra för fler grupper att ta de bostäder som byggs. De som i första hand är i behov av bostäder är de unga, de ekonomiskt svaga hushållen och de nyanlända. Att i det läget, som regeringen vill göra, införa fria marknadshyror är helt fel väg att gå. Jag förstår inte hur man kan tro att det ska leda till fler bostäder när de som behöver boende inte kan betala hyran för dem. Men det är regeringens lösning. Fria marknadshyror debatterades dessutom hårt i valrörelsen. Socialdemokraterna gick ut och påstod helt felaktigt att vill införa marknadshyror i . Jag har påtalat i talarstolen, i en rad olika enkäter, intervjuer och liknande att motsätter sig marknadshyror. Ändå gick man ut och sa precis det motsatta i valrörelsen. Det tål att tänkas på, vilket sätt man är beredd att ta till för att ta makten i – att stå och ljuga rakt ut för väljarna om vad andra partier tycker och tänker, dessutom i en fråga där är så tydliga. Med de orden vill jag passa på att yrka bifall till vår reservation 19 gällande trångboddhet. För tids vinnande avstår jag från att yrka bifall till reservation 26. 16 MOMODOU (V): Det här är en viktig fråga som vi debatterar i kammaren . Det är en fråga som har väckt stort intresse och skapat mycket oro. Rätten till bostad är en grundläggande mänsklig rättighet stadgad i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna, vilket jag alltid har sagt. Det brukar sällan lyftas upp i den här debatten. Samhället har ett uttalat ansvar för bostadsförsörjningen. Av regeringsformen, 1 kap. 2 §, framgår att det allmänna särskilt ska trygga rätten till bland annat bostad. I verkligheten ser det dock annorlunda ut. Allt fler förvägras rätten till ett eget hem, trots regeringsformens tydliga formulering. För att trygga rätten till bostad krävs en ny bostadspolitik, en statlig social bostadspolitik där staten och kommunerna tar betydligt större ansvar. Det råder bostadsbrist i en majoritet av landets kommuner, framför allt i storstadsregionerna. Vi bevittnar hur hemlösheten ökar och hur låginkomsttagare, unga, barnfamiljer, pensionärer och nyanlända drabbas av bostadssituationen. I min egen kommun, , ser vi barnfamiljer – barn – bli hemlösa. Det kan inte vara rimligt i som är ett av de rikaste länderna i världen. mellan Socialdemokraterna, finns flera reformförslag som rör bostadsmarknaden. Ett av förslagen är att införa fri hyressättning vid nyproduktion, det vill säga marknadshyror. Det är något som både Socialdemokraterna och har varit motståndare till tidigare. Det här är ett problem. Vi är alla överens om att det finns en bostadsbrist. Vi ser hur det påverkar individens frihet, ekonomins tillväxt och samhällets utveckling i en negativ riktning. Vi ser också att det leder till ojämlikhet, ökade klyftor och segregation. I stället för att vi ska ta vårt ansvar och se till att människor får åtnjuta den rättigheten föreslår man reformer som gör det svårare för människor att åtnjuta den här sociala rättigheten. Ett grundläggande problem på bostadsmarknaden är att många inte har råd att efterfråga nyproducerade hyresrätter. För att inte ytterligare förstärka tudelningen av hyresmarknaden behöver såväl allmännyttiga som privata bostadsbolag pressa hyrorna i nyproduktionen. Nuvarande system för hyressättning fungerar bra. Det är ett demokratiskt system, det vi kallar den svenska modellen där båda parter får sätta sig ned och förhandla. Hyresgästerna representeras av . Sedan har man dem som bygger, Fastighetsägarna. De sätter sig ned och diskuterar just vad som kan anses vara en skälig hyra. Det är en demokratisk fråga att alla som bor i landet ska kunna påverka sina livsvillkor. Det som föreslås är att ta bort just den demokratiska rättighet som vanliga människor har för att kunna påverka sina livsvillkor och ge all makt till fastighetsägarna, så att de får avgöra vilken hyra som anses skälig. Det är som att vi inte vet hur kapitalismens logik fungerar, som att riskkapitalister ska vakna någon morgon och säga: ”Vi tycker synd om de här barnfamiljerna och pensionärerna. Därför tänker vi sänka hyran så att de får råd att bo i de här lägenheterna.” Det har aldrig hänt och kommer aldrig att hända. Kapitalismens logik bygger på att maximera vinsten, ingenting annat. Vi tycker att nuvarande system för hyressättning fungerar bra. Det skapar förutsättningar för en rimlig hyresutveckling med rättvisa hyror och trygghet för hyresgästerna. Det finns ingen anledning att överge bruksvärdessystemet och införa marknadshyror. Presumtionshyresmodellen gör det lönsamt att bygga nya hyresrätter. Fastighetsägarna får betalt för sina kostnader och en rimlig avkastning på sina insatser. Varken byggbolag eller fastighetsbolag anser att dagens hyressättning är ett hinder för bostadsbyggandet. De anger helt andra orsaker, till exempel kostnaderna för nyproduktion, bristen på byggbar mark, det höga markpriset och planprocessen. Inget av bolagen uppger att marknadshyror i nyproduktion skulle vara en lösning på problemen. Fastighetsägarna själva vill inte ha marknadshyror i nyproduktion. De anser att nuvarande modell för hyressättning räcker. Varför införa ett system som fastighetsägarna själva inte efterfrågar? Varför införa ett system som forskningen har påvisat inte kommer att leda till ökad produktion av hyresrätter? Varför införa ett system som vi vet kommer att leda till fler hemlösa barnfamiljer, pensionärer och låginkomsttagare? Varför införa ett system som kommer att leda till att människor inte kan flytta dit utbildningarna och jobben finns? Det är motsvarande självskadebeteende att vilja tvinga på svenska folket en reform som man vet kommer att utsätta människor för hemska konsekvenser. Det är nämligen vad det är. Bostadsbristen beror inte på nuvarande hyressättningssystem. Bostadsbristen beror på en mängd olika saker, till exempel höga byggkostnader, brist på byggbar mark och höga markpriser. Framför allt beror bostadsbristen på att det saknas en statlig bostadspolitik som syftar till att bygga fler hyresrätter med rimliga hyror. För att komma till rätta med bostadsbristen behöver staten ta ett betydligt större ansvar för finansieringen av nyproduktion, exempelvis genom att öka investeringsstöd och erbjuda statliga topplån. En förändrad hyressättningsmodell med marknadshyror kommer inte att bidra till ökad produktion av hyresrätter. Det är bevisat. har många hushåll svårt att efterfråga nyproducerade hyresrätter. Hyran är för hög, och med marknadshyror höjs hyresnivån ytterligare. Det kommer att leda till att ännu färre har råd att efterfråga nyproducerade hyresrätter. Många lägenheter kommer sannolikt att stå tomma. Marknadshyror ger inte fler hyresrätter och minskad bostadsbrist. Marknadshyror leder enbart till högre hyror, ökad segregation och i förlängningen krav på social housing för låginkomsthushåll. föreslår därför att det ska finnas en statlig bostadspolitik värd namnet. Det är dags för en ny bostadspolitik där staten, kommunen och regionen tar mer ansvar och genomför vad som är en lagstadgad rättighet för varenda människa som bor i . Vi har en skyldighet till detta, och allt annat vore oacceptabelt. Jag ställer mig bakom samtliga reservationer från men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 4. 17 (KD): Det finns alldeles för få bostäder som bostadsmarknaden har alldeles för lite rörlighet. Det tror jag att vi alla är överens om. Detta skapar även osunda marknader inom hyresrättsdelen som bland annat svarta kontrakt. Dessa sidor har vi visat för lite uppmärksamhet, och jag är glad att några av motionerna handlar om det. Vi kan längre fram diskutera hur vi kan stävja svarta kontrakt. Den som bor hemma hos sina föräldrar eller bor i hyresrätt och vill köpa sig en bostadsrätt eller villa har oerhörda trösklar att ta sig förbi. Den som vill skaffa sitt första boende i en hyresrätt har svårt att få tag på någon. Detta beror på att det byggs för lite men även för att andra som vill flytta vidare till en bostadsrätt eller villa inte kan göra det. ska ett hushåll klara av KALP-kalkylerna om man vill låna till ett boende, vilket innebär att man ska klara en ränta på 7–. Man måste också kunna amortera 1–av lånet och dessutom kunna lägga i handpenning. För ett hushåll i som ska köpa en lägenhet för innebär det att banken måste testa hushållet för en bostadsutgift på , medan den faktiska bostadsutgiften kan vara eller mindre. Det är alltså en skillnad på , och det måste man klara för att få låna till en lägenhet. Utöver det måste man ha nästan i eget kapital. Denna situation innebär att människor blir fast i det boende de har, och den som vill flytta till något annat har ingen möjlighet. Vi kristdemokrater har förslag såsom hyrköp och bospar som skulle kunna lösa en del av problematiken. Detta tillsammans med lättnader när det gäller kreditrestriktioner skulle få marknaden att öppnas upp. Den reform av hyressättningssystemet som gjordes 2011 har inte fungerat så bra som vi alla önskade. Det kan var och en av oss konstatera. Långdragna och oförutsägbara förhandlingar skapar en osäkerhet kring hyresrätten, och det påverkar byggandet. Attraktionen i att äga en hyresfastighet är kraftigt reducerad. En del fastighetsägare väljer att ombilda fastigheten till bostadsrätter. I nyproduktion, när valet står mellan olika upplåtelseformer, föredrar byggherrarna ibland de lönsammare bostadsrätterna i stället för hyresrätter. Bostadsbristen generellt och bristen på hyresrätter i synnerhet gör att människor tvingas tacka nej till studieplatser och arbeten. Bostadsbristen hämmar också företags möjlighet att växa.