prot · H60980 · 2019-04-24 00:00:00 — Vi hörde företrädare tala om att det är viktigt att reglerna framöver handlar mer om funktion och att det ska vara mer målinriktat. I stället för regler och tydliga krav ska vi ha funktion. Vi ska säga att djuren ska må bra och att vi ska jobba för djurvälfärd men inte riktigt hur. I stället ska vi tala om mål. Jag funderar på hur det skulle gå om vi gjorde så i andra delar av samhället och om vi skulle börja tala så när det handlar om andra lagar, till exempel för trafiken. Som jag nämnde tidigare i debatten jämför från SLU, som är doktor i husdjursvetenskap, argumentationen från bland andra med att se på funktion. Jag ska läsa innantill, för jag tycker att hon har skrivit väldigt bra. Hon beskriver det så här: Om man jämför att göra förprövning av djurstallar mer målinriktat med trafikregler skulle det kunna innebära att vi tar bort till exempel förebyggande regler som väjningsplikt. Vi skulle kunna ta bort hastighetsbegränsningar, högerregeln, stopplikt, enkelriktat och bilbesiktning och ersätta det med regler som beskriver de mål som ska uppnås, till exempel att man ska framföra sitt fordon så att man inte riskerar att orsaka en olycka för sig själv eller andra. Man kan helt enkelt köra hur som helst. Det är kanske någon typ av extremt liberal syn som plötsligt har farit över så att de har lämnat sin konservativa sida och blivit jättenyliberala. Det kanske är det som har hänt? Det verkar uppenbarligen så. Hur tänker de i det här fallet, och hade de tänkt så om det hade handlat om människor? ”Här är mål och funktioner – vi kan ju hoppas att det ska bli bra, men några regler behöver vi inte ha.” Jag vill ha svar från . Jag tycker att våra lantbrukare och även djuren förtjänar ett svar. 78 (KD) replik: Tack, ledamoten , för frågan! Det var jättebra att jag fick chansen att tala lite om detta. Vi har lyssnat på bönderna runt om i vårt land när de har vädjat till oss politiker. De säger: Gör vad ni kan för att minska byråkratin! Gör vad ni kan för att minska det regeltvång och regelkrångel som finns! Om ledamoten har läst på om livsmedelsstrategin vet han att vi där talar mycket om det som jag försökte säga i mitt inledningstal, nämligen att minska regelbördan och att hitta saker för att göra det lite enklare för våra bönder att vara jordbrukare. Det är egentligen detta som är vårt huvudsyfte: Vi vill vara det som vi har sagt och göra det lite bättre. Det kommer inte att bli så att varenda bonde säger: Fantastiskt! Men det kan bli ett litet spår, ett litet uns så att de åtminstone förnimmer att det är på gång. Det intressanta är att detta inte kommer från regeringen, som var så ivrig att lyfta fram livsmedelsstrategin som viktig. Och vi stöttade det och var med på det, för vi kände att detta var viktigt: signalen till våra bönder att vi gör något. Därför är detta åtminstone en början på att göra något för att förbättra för våra svenska jordbrukare. 79 (S) replik: Tack för svaret! Utifrån det jag har kunnat läsa mig till och det som beskrivs inte minst av experter och personer på SLU, som verkligen kan dessa frågor, uppfattar jag att de menar att detta snarare har varit till fördel för lantbrukarna. Det har varit en möjlighet att förutse vilka kostnader det blir när de ska bygga och vilka regler som gäller . Det är trots allt så, tack och lov, att djurvälfärden och djurskyddet blir bättre och bättre, i alla fall i vårt land. Det kommer nya regler , och då kan det vara en fördel att ha en automatisk kontakt med myndigheterna när det ska byggas. Det är detta som heter förprövning av djurstallar. Utifrån vad jag förstår – det finns lantbrukare som vittnar om detta – finns det lantbrukare som är positiva till det här generellt. Till och med LRF har uttryckt sig positivt om detta, i alla fall tidigare. De kanske har bytt fot – det gör man . Detta är något som har varit bra för svensk djurnäring. Därför känner jag mig lite frågande och orolig, för vad blir i så fall nästa steg? 80 (KD) replik: Tack, ledamoten, för att jag får ge ett svar till! Jag tror inte att ledamoten behöver vara oroad över huvud taget, för som någon här var inne på förut finns djurskyddslagen. Det är inte något farligt. Det som upplevs är byråkrati och pappersarbete. Man pratade förut om att det inte kostar några pengar. Nej, det kostar kanske inte pengar på det sättet, men det kostar tid. Man kanske får ta in en konsult, och det kostar pengar. Det är inte sant att det inte kostar något. Någon var inne på att lagen har funnits . Det är jättebra att vi nu faktiskt får ta bort en lag som man har visat kanske inte fungerar som den ska. Vi kan titta på hur många regler och hur mycket byråkrati som en svensk bonde har . Det är ungefär 900 regler som han har att förhålla sig till – 900! Det gäller framför allt om bonden har mjölkproduktion och kanske spannmålsodling. Där någonstans måste vi se till att det minskar. Det är viktigt att göra något för att bönderna ska känna att vi inte bara pratar utan också lyssnar. Vi tycker att det är positivt att göra detta. Det är viktigt nu att vi får mer lönsamhet för svenskt jordbruk och att vi stärker konkurrenskraften. Det är en del av detta. Jag hoppas verkligen det. Det är klart att allt inte kommer att vända, men det är i alla fall ett steg, en liten förnimmelse till våra bönder där ute om att någon lyssnar. Det är roligt att vi har fått majoritet för detta förslag. Det är jag väldigt glad för. 81 (MP): debatterar vi miljö- och jordbruksutskottets betänkande om djurskydd. Jag ska inleda detta inlägg med att tala om förprövningar. Så här står det i utskottets betänkande: ”Enligt utskottet bör det obligatoriska kravet på förprövning av djurstallar avskaffas och reglerna för byggande av djurstallar förenklas.” Vi i vill ha kvar förprövningen, och vi är inte de enda som vill det. Forskare inom området har reagerat starkt på förslaget. Så här säger några: Om politikerna verkligen menar att de vill fokusera på djurvälfärd är förslaget att ta bort förprövningen obegripligt. Att sträva efter att göra lagstiftningen mindre förebyggande är tämligen bakåtsträvande. Det finns motiv för att ta bort mycket krångel som belastar det svenska lantbruket. Där är vi absolut överens. Men få bestämmelser har varit till så stor nytta som förprövningen. Själva kärnan i vår djurskyddslagstiftning är att kunna förebygga lidande, något som mycket starkt poängteras i propositionen om den nya djurskyddslagen. Innan vi hade en förebyggande lagstiftning kunde man ingripa bara när djur redan farit illa – vid djurplågeri. Förprövningen handlar om att förebygga risker och om att göra rätt från början. Den infördes, som sagt, , och har antibiotikaförbrukningen bland lantbrukets djur successivt minskat i jämfört med andra europeiska länder. Förbudet mot antibiotika i foder som infördes , och som då var unikt för , hade med största sannolikhet aldrig kunnat införas utan förprövningen. uttryckte det dåvarande utskottet: Utskottet delar regeringens bedömning att förprövningen även i fortsättningen bör vara obligatorisk. Det är viktigt ur djurskyddssynpunkt men kan även innebära en sorts garant för företagen inför en stor investering som en byggnation av djurstallar kan innebära. Regler ska vara effektiva och ändamålsenliga, och utskottet välkomnar därför en översyn för att se över möjligheterna att förenkla och förbättra förprövningsprocessen. Vad har hänt som gör att så många politiska partier anser att detta inte ska gälla längre? Vilken forskning lutar man sig mot? Finns det någon konsekvensanalys av förslaget? Jag läste, som sagt, en artikel av ett stort antal forskare som drog lans för förprövningen. Jag blir därför förundrad när en majoritet i utskottet säger följande: ”Utskottet anser att det finns anledning att avskaffa det obligatoriska kravet på att förpröva djurstallar. Utskottet har förståelse för att det kan finnas en oro för att avskaffandet av kravet på förprövning av djurstallar skulle kunna bidra till en försämring av djurhälsa och djurskydd. Utskottet vill dock framhålla att de som väljer att hålla djur, och att göra de stora investeringar som krävs för att bygga lämpliga djurstallar, gör det med djurens bästa för ögonen.” Jag är säker på att alla som väljer att hålla djur gör det med djurens bästa för ögonen. Jag vet faktiskt inte vad jag ska säga om att majoriteten i utskottet väljer att som orsak till ett borttagande av förprövningen beskriva det på det sätt som görs här. Vill man med denna beskrivning säga att vi som anser att förprövningen ska finnas kvar då automatiskt tror att de som håller djur och bygger för djur är nedriga människor som inte har djurens bästa för ögonen? Eller vad är det man säger? Jag är helt övertygad om att människan i grunden är god och vill väl och att också de människor som byggde för djur ville djurens väl. Jag är också övertygad om att alla människor inte kan allt som finns att kunna och att vi ibland tänker fel. Bland annat därför formar vi i riksdag och regering lagar. Det gör det lättare att göra rätt och välja väg. Förprövningen är gratis för lantbrukarna. Avsikten är att se till att man redan på planeringsstadiet har tagit hänsyn till djurskyddslagstiftningen när man planerat sin ladugård, sitt hönshus eller sitt stall. De som gör granskningarna är neutrala och erfarna byggnadskonsulenter. Sanningen är att förprövningen gynnar svenska lantbrukare och deras djur. Tack vare förprövningen har många förbättringar, stora som små, genomförts ute i stallarna innan de byggts. Jag yrkar bifall till reservation 19 från S, V och M om förprövning av djurstallar. Jag måste också få kommentera en kommittémotion från med flera kristdemokrater där man yrkar på en förändring av beteskravet för mjölkkor i lösdrift. Motionärerna anför att ett avskaffat nationellt beteskrav skulle innebära att svenska bönder, i likhet med sina europeiska kollegor, skulle kunna få betesstöd från EU. Det är en intressant utgångspunkt. I stället för att arbeta för att ändra , så att även de länder som har starkare djurskyddslagstiftning ska kunna få stöd, som vi i föredrar att arbeta, vill man minska kraven i och därmed förutsättningarna för en bättre djurvälfärd. visar forskning tydligt på att kor mår bättre och blir gladare och på grund av det håller sig friskare när de får vara ute. Bland annat förbättras klöv- och benstatus. Forskning visar också att betydligt färre kor självdör eller blir nödslaktade. En studie i visar att det handlar om hälften så många kor som går detta öde till mötes om man tar vara på utevistelsen . När man ifrågasätter förprövningen, beteskravet och kravet på ligghallar tillmötesgår man kritik från vissa grupper utan att överväga hur ett gott och förebyggande djurskydd ska se ut och hur en god djurvälfärd ska skapas – utan konsekvensanalys. Det finns en grundläggande bestämmelse om djurskydd i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som säger att medlemsstaterna vid utformning och genomförande av unionens politik i fråga om bland annat jordbruk, fiskeri och inre marknad fullt ut ska ta hänsyn till välfärd för djuren som kännande varelser. Etologi är forskningen om djurens beteende. Det är ett relativt nytt forskningsområde. Tills för bara några tiotal år sedan trodde vi inte ens att djuren kunde kommunicera, bara för att de inte kunde prata människospråk och vi inte förstod deras språk. När det gäller känslor, inte kan väl djur känna? har forskningen genom uppfinningsrika forskare lyckats leda i bevis det mesta av det som många av oss som har levt med och nära djuren länge har påstått. Att forskningen inte har lyckats leda det i bevis har dock inte med djuren att göra – att djuren inte kände tidigare eller inte kunde kommunicera då – utan det har att göra med att vi människor inte hade lyckats komma på ett sätt att ta reda på att hur de känner, varför de gör som de gör och hur de kommunicerar. Just det är oerhört viktigt för oss att lägga på minnet. Det handlar oftast om oss själva och våra tillkortakommanden när det gäller forskning. De djurskyddsbestämmelser som finns motiveras av att det finns ett behov av dem, antingen genom påvisade forskningsrön eller genom praktisk erfarenhet. Det finns också mycket forskning och kunskap om hur djuren mår och känner som vi inte hanterar i lagar och förordningar. Så trots att vi kanske är bland de bästa i världen på djurskydd behöver inte det betyda att vi är bra nog. 82 (L): Det verkar som att vi alla här är brinnande djurvänner. Det gläder mig, för djur ska skötas och behandlas väl; det är självklart. Hur vi hanterar våra djur tror jag också är ett mått på den grad av civilisation som vi har uppnått. Det är också en förutsättning för en god folkhälsa och för en livskraftig jordbruksnäring. Vi har många olika frågor som går ihop under just djurskyddsdebatten. har EU:s bästa djurskydd. Vi har en låg användning av antibiotika, vi tar stor miljöhänsyn och vi har ett gott smittskydd. Det är bra inte bara för djuren och oss, utan det är också en viktig konkurrensfördel som måste värnas och ständigt förbättras. Därför måste djurskyddslagstiftningen vara skarp och tydlig, och de som bryter mot lagarna måste upptäckas och lagföras. Att djurskyddskontroller utförs regelbundet av kompetent personal är grundläggande för att förtroendet mellan djurhållare, myndighet och allmänheten ska finnas. Här finns en utvecklingspotential, både i bemötandet mellan myndigheter och lantbrukare och i kunskapsnivån hos inspektörerna, så att vi får den likvärdiga efterlevnad och kontroll i hela landet som faktiskt behövs. Att Rådet för djurskyddskontroll nu verkar för en mer rättssäker process och satsar på att underlätta för djurägare att göra rätt med ett förebyggande arbete som komplettering till just djurskyddskontrollerna är bra exempel på förbättringar som kan och bör göras. Men för att fortsatt leda inom området bör satsa på mer forskning om djurskydd och alternativ till djurförsök för att hitta bättre lösningar och metoder som garanterar djurens väl. Målet måste naturligtvis alltid vara att hållna djur har ett gott liv och att djurfria försök så långt som möjligt ska användas utan att försöksresultat äventyras borde vara en självklarhet. kanske vi helt kan gå från metoder där djur används i försök. Det är till exempel inte rimligt att djur används för att testa kosmetika. Det är någonting som fortfarande sker utanför EU. Medan EU, efter ett långt och hårt arbete av entusiaster som drev det, införde förbud mot försäljning av djurtestade kosmetik- och hygienprodukter är det fortfarande i princip regel att man använder sig av djurförsök för alla kosmetik- och hygienprodukter i till exempel . och EU behöver ta täten och driva på för ett globalt förbud mot djurtest för kosmetika. Djurskyddet regleras till stor del genom gemensamma EU-direktiv och förordningar, med olika framgång. Vi har väl alla med ilska och fasa följt rapporteringen om djur som far illa och som transporteras kors och tvärs genom under fruktansvärda förhållanden. För oss liberaler har det länge varit en prioriterad fråga att djurtransporterna inom EU ska begränsas så mycket som möjligt. Det är därför vi säger att det är bättre att transportera kött än levande djur. Vi vill också öka möjligheterna för mobila och mindre slakterier för att råda bot på denna cirkus. Det skrivs även om en annan sorts cirkus och djurhållning i detta betänkande, och vi kan väl alla konstatera att medvetenheten och kunskapen om djurs känslor, rättigheter och välmående tack och lov ligger ljusår ifrån hur det såg ut vid min barndoms cirkusbesök där vilda djur förevisades i små och trånga burar. Vi ska dock inte glömma, eller blunda för, att det i en stor del av vår värld fortfarande förekommer sådana här vidriga förevisningar av djur som hålls i fångenskap under mycket primitiva förhållanden. Det finns onekligen mycket att göra både inom och – kanske framför allt – utanför EU. Mycket har gjorts för att EU ska bli något bra även för djuren, och det kan vi faktiskt till stor del tacka våra svenska liberala för. Det gäller till exempel , som tidigare företrädde mitt parti, och som under den här mandatperioden har gjort ett utmärkt arbete. Och ska vi nu gå in i EU-valkampanjen måste jag naturligtvis slå ett slag för vår ledande kandidat, , som även är Gröna liberalers ordförande och driver frågor av denna karaktär mycket ivrigt. Jag hoppas att hon, och flera andra kommer att fortsätta detta arbete efter valet. Det saknas alltså inte lagar och regler på EU-nivå, men de måste självklart följas. Om de inte följs måste det få påföljder, och här brister medlemsstaterna gravt. Det är något man har uppmärksammat även i , där man nu ställer krav på åtgärder gällande detta. EU hade också en handlingsplan för djurskydd , och jag har sökt med ljus och lykta efter en efterföljare till den men fortfarande inte hittat någon. Det finns mer att göra. är det dock inte lagstiftning som behövs. Ett bra exempel är kommissionens plattform för djurskydd, som ska möjliggöra erfarenhetsutbyte och bästa praxis mellan djurhållare i EU och på så sätt även stimulera till frivilliga åtaganden för att stärka djurskyddet och främja EU:s djurskyddsstandard globalt. Sådant gillar vi! Allt kan inte lagstiftas bort, utan mycket sker även genom erfarenhetsutbyte och goda kontakter lantbrukare emellan. Vill man ligga sömnlös ska man börja fundera på antibiotikaresistens och vad som händer den dag då vi kan bota en relativt enkel infektion därför att vi, genom ett överdrivet nyttjande av antibiotika, har gjort bakterien resistent. har en nationell strategi för arbetet mot antibiotikaresistens, och det avsätts pengar i ett tioårigt forskningsprogram. Men har identifierat just antibiotikaresistensen som en global risk som ingen enskild organisation eller nation har kapacitet att ensam hantera. Här behövs alltså ett bredare anslag. Användningen av antibiotika bland både människor och djur måste minska, och det preventiva och forskningsrelaterade arbetet måste öka om vi ska överleva. Här kommer djurskyddet in, för bra djurskydd leder till att mindre antibiotika används. är bäst i på att hålla nere användningen av antibiotika inom djurhållning – bland annat tack vare våra höga djurskyddskrav, som gör färre djur stressade och sjuka. Bättre djurskydd i resten av och världen är alltså inte bara viktigt, utan faktiskt livsviktigt, för både djur och människor. Eftersom detta blev en debatt om ett tillkännagivande, fru talman, vill jag säga att jag inte skäms för detta betänkande. Jag yrkar bifall till utskottets förslag såsom det är utformat. Jag misstänker att även jag kommer att bli uppställd för rakning när det gäller avskaffandet av förhandsprövningen. Därför vill jag, precis som föregående talare, säga följande: Byggregler finns fortfarande. Djurskyddslagarna gäller fortfarande. Granskning och besiktning kommer fortfarande att ske innan djur släpps in i byggnaden. Kontinuerlig kontroll kommer att ske. Regelverket finns alltså. Att en regel har funnits är gör väl inte att den alltid måste existera? Bara jag har suttit i detta utskott har jag fått en insikt som skrämmer mig, nämligen att det verkar finnas en misstro mot folk som håller djur. Det är deras arbetsmaterial och det de lever för. Inte sjutton utsätter de sina djur för fara! Varför kan vi inte lita på det system som innehåller byggnadsregler, granskningar, krav och kontroller? Varför måste vi lägga en ytterligare pålaga på denna grupp, och bara på just den? Det gäller ingen annan. Jo, förresten – körkortstillståndet tror jag att vi googlade fram som något där det också görs en förhandsprövning. 83 (S) replik: Djurskyddsutredaren och liberalen , som också varit vice ordförande för och ledamot i miljö- och jordbruksutskottet, tyckte att det var viktigt att förebygga djurskyddsproblem genom att föreslå att just förprövningen av ombyggnationer av djurstallar skulle behållas. Det var ändå hon som utredde detta, och jag antar att hon är ganska insatt i frågan – eller, jag vet att hon är det. Propositionen om en ny djurskyddslag innehöll också ett krav på detta, och det stöddes av det beslut som vi här i tog gemensamt. Mina frågor till Liberalerna och är därför enkla: Vad har hänt? Varför har Liberalerna ändrat sig när det gäller förprövning av djurstallar? 84 (L) replik: Nej, vi har naturligtvis kommit fram till det ställningstagandet genom att väga samman alla de olika diskussioner vi har haft i den här salen tidigare. Byggreglerna finns fortfarande. Djurskyddslagarna gäller fortfarande. Granskning, besiktning och kontroller kommer fortfarande att ske. Regelverket finns alltså. Vad är det som gör att ledamoten tycker att denna ytterligare överprövning av alla dessa regelverk måste ske? Jag förstår att han gör sig till talesman för böndernas väl när han säger att man gör detta för att bönderna inte ska få merkostnader. Det är ju i allra högsta grad behjärtansvärt, men byggreglerna och kontrollerna finns som sagt fortfarande. Det enda vi nu säger att vi borde kunna ta bort är just förhandsprövningen. Varför är det så orimligt? 85 (S) replik: Tack för frågan, ledamot ! fick alltså jag en fråga också, vilket jag tycker är spännande. Jag ska absolut svara på varför det är så viktigt. Jag tycker ändå att vi i den här debatten har kommit fram till, vilket flera andra talare tydligt har beskrivit, att djurskydd handlar om att förebygga. Förprövning är just att förebygga. Det är inte jag som tycker detta. Jag skulle kunna sitta och fundera hur mycket som helst på detta, och jag skulle kunna tycka fel. Jag är nämligen ingen expert på detta. Kollar vi däremot med experterna på SLU, med veterinärer och med dem som har jobbat med detta säger de att detta är en otroligt viktig del av svenskt djurskydd. Det är en av de delar som har gjort svenskt djurskydd så framgångsrikt. Varför ska vi då skrota det? Vi borde inte avveckla förprövningen utan snarare utveckla den. 86 (L) replik: Jag tycker att det är symtomatiskt att ledamoten talar om mig som liberal. Det är kanske just här skillnaden ligger: Liberaler tycker inte att allting måste regelstyras och lagstyras, utan vi tror på den fria individen. Här har vi redan kontrollmekanismer i funktion. Vi har byggregler, och vi har djurskyddslagar som fortfarande gäller. Vi har granskning och besiktning som fortfarande ska ske, och vi har kontroller som ska utföras. Varför är det just denna grupp näringsidkare som alltid måste överprövas när det gäller extra lagstiftning? Vi har ett gott djurskydd. Detta kommer inte att förändra det; det är jag helt övertygad om. Överläggningen var härmad avslutad. (Beslut fattades under § 15.) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då votering skulle äga rum. § 14 Beslut om ärenden som slutdebatterats KU26 Offentlighet, sekretess och integritet Punkt 1 (Personlig integritet och konsumentskydd) 2. res. 1 (M) 63 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 58 SD, 26 C, 26 V, 19 KD, 16 L, 13 MP Frånvarande:13 S, 7 M, 4 SD, 5 C, 2 V, 3 KD, 3 L,3 MP, 1 - Punkt 5 (Ökad insyn och öppenhet i EU) 2. res. 4 (L) 16 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 63 M, 58 SD, 26 C, 26 V, 19 KD, 13 MP Frånvarande:13 S, 7 M, 4 SD, 5 C, 2 V, 3 KD, 3 L, 3 MP, 1 – Punkt 7 (Sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd) 2. res. 5 (V) 26 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 63 M, 58 SD, 26 C, 19 KD, 16 L, 13 MP Frånvarande:13 S, 7 M, 4 SD, 5 C, 2 V, 3 KD, 3 L, 3 MP, 1 - Kammaren biföll utskottets förslag. Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 4 (Sänkt public service-avgift) 2. res. 3 (M, KD) 82 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 58 SD, 26 C, 26 V, 16 L, 12 MP 3:63 M, 19 KD Frånvarande:13 S, 7 M, 4 SD, 5 C, 2 V, 3 KD, 3 L, 4 MP, 1 - Punkt 6 (Sponsring av program) 2. res. 4 (M, KD)