prot · H60978 · 2019-04-12 00:00:00 — § 1 Meddelande om aktuell debatt med anledning av Klimatpolitiska rådets rapport Talmannen meddelade att på begäran av riksdagsgrupp skulle en aktuell debatt med anledning av Klimatpolitiska rådets rapport anordnas kl. 9.00. Från regeringen skulle miljö- och klimatminister (MP) delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: Begäran om aktuell debatt Med anledning av Klimatpolitiska rådets rapport är en del av klimatpolitiska ramverk. Rådets uppdrag är att utvärdera hur regeringens samlade politik är förenlig med de klimatmål som och regeringen har beslutat. Arbetet ska redovisas i en årlig rapport. Rådet har presenterat sin första rapport. Granskningsrapporten genomlyser den samlade politikens utformning i förhållande till klimatmålen. I rapporten presenteras ett antal övergripande observationer och rekommendationer. Därutöver har rådet i denna rapport valt att ytterligare fördjupa utvärderingen av politikens påverkan på klimatmålet för inrikes transporter. De globala utsläppen ökar fortfarande. Betydande klimatrisker för människor och miljö uppstår redan global uppvärmning och riskerna stiger ytterligare med tilltagande global uppvärmning. Rapporten konstaterar att minskningen av utsläpp i har bromsat in och 2017 var som utsläppen minskade med . Takten är alldeles för långsam för att ligga i linje med klimatmålen till 2030, 2040 och 2045. Minskningstakten skulle behöva accelerera till mellan , enligt rådet. Målet till 2030 är starkt beroende av utvecklingen i transportsektorn eftersom inrikes transporter svarar för hälften av dessa utsläpp . Transportsektorns betydelse för den svenska klimatomställningen understryks även av att det är den enda sektorn med specifikt sektormål. Målet innebär att utsläppen från inrikes transporter ska minska med senast jämfört med . Nuvarande förutsättningar och beslut bedöms dock endast minska utsläppen jämfört med . Preliminära siffror från indikerar därutöver att växthusgasutsläppen från inrikes transporter ökade . För att denna negativa trend ska kunna brytas föreslår i rapporten en mängd rekommendationer som är både övergripande och inriktade på fossilfria transporter. Regeringen ska presentera en fyraårig klimathandlingsplan. Med anledning av Klimatpolitiska rådets rapport begär att en aktuell debatt ska hållas i . Detta för att ge möjlighet att, innan regeringen presenterar en klimathandlingsplan, diskutera de rekommendationer som ges i rapporten för att ska genomföra nödvändiga åtgärder för att uppfylla det klimatpolitiska ramverk som antagits med mycket bred majoritet av . De världsomspännande skolstrejkerna för klimatet har därutöver kraftigt stärkt engagemanget för att politiska åtgärder skyndsamt ska vidtas för att uppnå nödvändiga utsläppsminskningar. § 2 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2018/19:165 Interpellation 2018/19:165 Barn som förs utomlands för äktenskap av (SD) Interpellationen kan inte besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2018/19:170 Interpellation 2018/19:170 Sänkt krav på aktiekapital av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. § 3 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2018/19:96 till justitieutskottet 2018/19:102 till socialutskottet 2018/19:111 till trafikutskottet 2018/19:104 till utrikesutskottet 2018/19:110 till utbildningsutskottet 2018/19:3064 till socialutskottet 2018/19:3057 och 3065 till socialutskottet 2018/19:3056, 3058 och 3062 till justitieutskottet 2018/19:3053 och 3060 till justitieutskottet 2018/19:3055 till skatteutskottet 2018/19:3054, 3059 och 3063 till trafikutskottet 2018/19:3061 och 3066 till utrikesutskottet § 4 Svar på interpellation 2018/19:166 om IS folkmord och erkännande av seyfo 1 Utrikesminister (S): har frågat mig om jag är beredd att revidera regeringens hittillsvarande uppfattning och officiellt erkänna Islamiska statens systematiska övergrepp mot kristna och yazidier som folkmord. Ingen kan ha undgått de fruktansvärda och ofattbara vittnesmål vi hört från dem som fallit offer för Daishs grymhet, inte minst från de yazidiska kvinnor och barn som förslavats och utsatts för fruktansvärda sexuella övergrepp. Det råder ingen tvekan om att brott mot folkrätten, inklusive internationell humanitär rätt och mänskliga rättigheter, begåtts i och . Oavsett om brotten som begåtts i och kategoriseras som folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelser har det internationella samfundet ett ansvar att ställa förövare inför rätta. Det är en grundläggande förutsättning för att tillförsäkra rättvisa och upprättelse för alla de som fallit offer för Daishs övergrepp i och men också för att förebygga så att dessa brott inte begås igen och för att skapa förutsättningar för hållbar fred i regionen. Under tid som medlem i tog vi en aktiv roll för att lyfta frågan om ansvarsutkrävande i och . var pådrivande för att situationen i skulle hänskjutas till den , . är blockerat i frågan, och något hänskjutande har dessvärre inte gått att få igenom. Vi har därför påbörjat sonderingar med likasinnade om möjligheterna till ett alternativt tillvägagångssätt, inklusive möjligheten att inrätta en internationell tribunal eller liknande som komplement till nationell lagföring. Vi är medvetna om svårigheterna, inklusive frågor kring mandat och jurisdiktion. Svenska domstolar har också en långtgående behörighet att pröva brott mot folkrätten, det vill säga folkmord, krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten, men även terroristbrott, oavsett om brotten har begåtts i eller utomlands. Hur de massövergrepp som Daish begått ska rubriceras har inte påverkat att vi agerat tydligt för att ett ansvarsutkrävande ska komma till stånd. Huruvida massövergreppen ska bedömas utgöra folkmord bör avgöras efter en noggrann och grundlig granskning av fakta och bevis. Men det står klart att det skulle kunna röra sig om folkmord. Regeringen fortsätter att följa de fakta och utredningar som görs av FN och andra om de övergrepp som begåtts. En viktig aspekt vid en sådan bedömning är om till exempel en nationell eller internationell domstol eller tribunal har prövat om folkmord begåtts. är en stor givare till det arbete som redan påbörjats för informations- och bevisinhämtning vad gäller Daishs övergrepp, inte minst genom FN:s bevisinsamlingsmekanism, IIIM. Vi har även stöttat inrättandet av motsvarande mekanism i , Unitad. Detta arbete kommer att underlätta en framtida domstolsprövning. har även frågat mig om regeringen har för avsikt att erkänna seyfo som folkmord. För regeringens del råder ingen tvekan om att det begicks fruktansvärda övergrepp mot den armeniska folkgruppen och andra minoriteter i det sönderfallande för det . Som jag nämnt i många tidigare debatter är frågor om hur en regering bör förhålla sig till och benämna massövergrepp komplicerade. Det gäller särskilt massövergrepp som ligger långt bak i tiden. Utifrån det uppdrag som regeringen gav 2015 visade deras rapport att regeringsuttalanden som fastställer historiska fakta i anslutning till historiska massövergrepp inte är helt oproblematiska. De kan uppfattas som normerande för forskningen och inte respektera den akademiska principen om kritiskt tänkande. I fråga om massövergreppen i det sönderfallande är det viktigt att de berörda gemensamt analyserar och kommer fram till ett förhållningssätt till övergreppen. 2 (KD): Jag tackar utrikesministern för svaret. Argumenten och resonemangen liknar dem som vi har hört tidigare från regeringen. Att regeringen inte drar andra slutsatser av den brutala verklighet som detta handlar om är beklagligt. Har det funnits osäkerhet kring graden av ondska i Islamiska statens förbrytelser borde den osäkerheten ha försvunnit efter berättelserna som framkom när IS sista fäste föll i Baghouz i östra och efter vittnesmål från den yazidiska kvinnan som publicerades i . Utrikesministern säger att det skulle kunna röra sig om folkmord. Det är dessvärre ett lika ängsligt som betydelselöst konstaterande. , , erkände illdåd mot assyrier, syrianer, kaldéer och yazidier som folkmord. I arbetet som föregick erkännandet fanns invändningar liknande utrikesministerns. Jag kommer ihåg hur resonemangen gick. Jag var ledamot av parlamentet och initiativtagare till resolutionen. På uppdrag ledde jag förhandlingarna med övriga partigrupper. Påfallande i det arbetet var att åtskilliga ledamöter berördes starkt under processens gång. Ju fler vittnesmål och ju mer insikt om våldet och systematiken, desto större blev övertygelsen om att IS terrorister gjorde sig skyldiga till folkrättens värsta och mest avskyvärda brott. Att inte uttala detta, att inte nämna det oerhörda vid dess rätta namn, blev för de allra flesta ett otänkbart alternativ. Vid voteringen fanns en betryggande majoritet för folkmordserkännandet. Från höger till vänster slöt ledamöter upp, och beslutet togs med acklamation. Hävdar man som utrikesministern gör att erkännandet av folkmord måste komma från en domstol och inte från politiska företrädare väljer man att bortse från faktiska realiteter. Med hänvisning till erkännande tog ett antal nationella parlament samma beslut. Det skedde i , , , , , , och , för att nämna några. Vad gäller tog även Vita huset under president ledning ett beslut att erkänna övergreppen mot kristna och yazidier som folkmord. Det var beslut tagna av politiker och inte av domstolar. I , där folkrättsligt bindande beslut fattas, är det inte jurister som sitter runt bordet och röstar, utan det är företrädare för regeringar. Så, , runt om i världen kan politiska företrädare erkänna IS övergrepp som folkmord. Varför hävda att detta inte är möjligt i ? Vad är det för princip eller avtal som säger att den inte kan erkänna IS folkmord? 3 Utrikesminister (S): Det är kanske något anmärkningsvärt att har en sådan hög ton i den här frågan om ansvarsutkrävande och behovet av religionsfrihet när han själv har deltagit i en konferens där arrangörerna såväl hyllar som hetsar och uppviglar mot oliktänkande. Det vore klädsamt om kanske kunde vara lite försiktig med sitt eget sällskap på samma sätt som han kräver det av andra. Dessutom röstade ditt eget parti emot, , när frågan om seyfo diskuterades i . Det här är alltså inte så tydligt som det kan se ut. Vi har agerat. Det viktiga är faktiskt inte vad man kallar det, om man kallar det brott mot mänskligheten eller om man kallar det folkmord. Det viktiga är vad vi gör. Hur skapar vi ansvarsutkrävande? Hur ställer vi de här brottslingarna till svars? Där har vi agerat. Vi har tagit statsansvaret fullt ut för att motverka brott mot mänskligheten, folkmord och andra vedervärdiga fenomen. Vi har agerat och agerar, i FN och i alla möjliga sammanhang. Jag har ingenting emot att säga att det, som jag ser det, uppvisar alla kännetecken på ett folkmord. Men jag menar att det juridiskt riktiga är att få en rättslig prövning, just för att kunna ställa individer till svars. Därför har vi velat hänvisa detta till ICC, och vi vill fortsätta se till att det finns en mekanism så att det går att ställa varje individ till svars för vad man har gjort. Vi inser det här. Jag har själv jobbat med den yazidiska gruppen i och har träffat den vid upprepade tillfällen. Jag känner och vet precis hur det här har utspelat sig. Det är alltså inte fråga om att det inte skulle finnas engagemang. Ge inte intryck av att vi inte skulle bry oss om det här, . Om det är någon fråga vi har lyft fram i alla möjliga sammanhang är det den. Alla vet också hur vi har agerat i säkerhetsrådet för att se till att det finns både bevisinsamling och en möjlighet att föra en rättslig process. I de flesta av de länder som nämner är det inte regeringarna som har erkänt folkmord. Det beror just på att man vill se till att det finns ett ansvarsutkrävande fullt ut och att man följer en rättslig process. Det är det mest effektiva. Det viktiga är inte hur vi benämner det. Det är vad vi gör. Och det viktiga är att det blir ett ansvarsutkrävande fullt ut. Den här frågan har jag svarat på upprepade gånger. Jag tror inte att någon annan betvivlar vårt engagemang och vårt behov av att se till att vi ger de här grupperna stöd och hjälp. är blockerat i frågan. Det innebär att det har varit svårt att få till stånd en ad hoc-tribunal. Men det är fortfarande viktigt att vi ser till att ett ansvarsutkrävande kan komma till stånd. Vi stöder de internationella mekanismerna. Det svenska stödet är både politiskt och finansiellt. Vi bidrar med bara till mekanismen för bevisinsamling under det här året. Genom vårt humanitära stöd minskar vi också lidandet och nöden i och . 4 (KD): Utrikesministern har läst i partipressen att jag har varit i den colombianska kongressen och bevistat en konferens. Det jag talade om var människovärde, mänskliga rättigheter, situationen för de svagaste och allra mest utsatta och folkmordets offer. Det behöver höras, , även bland extrema personer, oavsett om de finns till vänster eller till höger. Jag hoppas och jag tror att det är samma budskap som utrikesministern förmedlar när hon sitter ned med företrädare för diktaturregimer runt om i världen. Det vi just hörde från utrikesministern bidrar varken till tydlighet eller till förståelse. Om den politiska viljan finns är det inget som hindrar den från att erkänna folkmord. Dessvärre saknas viljan. Redan i utrikesdebatt sa : fokuserar bara på ett ord, som om det skulle hjälpa. Det sätt på vilket folkrättsbrott kategoriseras har alltså ingen betydelse, enligt . Men faktum är att när regeringar och parlament erkänner folkmord och använder begreppet får det konsekvenser. Det följs av handling. Ledande folkmordsexperter som professor , grundare av Genocide Watch i , visar just detta i sin forskning. Samma forskning visar att internationella insatser uteblir om världssamfundet stannar vid att använda begrepp som krigsbrott eller etnisk rensning. Kunskapen om det här finns självklart i utrikesdepartement och regeringar världen över. Ett folkmordserkännande aktiverar den FN-princip som kallas responsibility to protect. Det innebär en skyldighet att göra det som krävs för att skydda utsatta grupper och sätta stopp för övergreppen. Ordet folkmord har stor betydelse – folkrättsligt och politiskt men också moraliskt och personligt för offren och deras familjer. Därför är det centralt att erkänna folkmord som skett genom historien, till exempel seyfo, det armeniska folkmordet i före detta . lovade att en kommande socialdemokratiskt ledd regering skulle erkänna seyfo. Trots löftet, trots att det som hände 1915 än är ett öppet sår och ett trauma för tiotusentals assyrier, syrianer och kaldéer i vårt land, blir det inget erkännande. Att seyfo har direkt bäring på den förföljelse av kristna i som fortfarande pågår tycks inte heller spela någon roll. Om detta skrev fyra socialdemokratiska kommunstyrelseordförande i . egna partikamrater beskrev hur hoppet tändes hos assyrier, syrianer och kaldéer efter Löfvens löfte och att besvikelsen blev enorm när inget hände. Som förklaring till löftesbrottet sa i att det behövs ”en diskussion om folkmordskonventionen och hur användbar den är”. I samma sammanhang sa , välkänd folkrättsprofessor emeritus, att påståendet ”saknar relevans”. Han tillade: ”Det tar för en jurist att fastställa att konventionen ägnar sig åt nutid och inte på något sett hindrar staters erkännande av folkmord i det förflutna.” Varför, , sviker ni löftet om att erkänna seyfo med argument som saknar relevans? 5 Utrikesminister (S): Ursäkta, , men varför röstade då din egen partigrupp emot när det togs upp i ? Din egen grupp röstade emot när det togs upp i den svenska . Sanningen är fortfarande att de flesta regeringar inte gör den här typen av uttalande. Det är mycket ovanligt. Vad jag vet är det bara en eller möjligen två regeringar i hela världen, av direkt berörda, som använder erkännandet av folkmord. I övrigt är det oftast parlament som gör det. Men det har lika stor betydelse. Det viktiga är ju vad vi gör. Det betyder också någonting när lierar sig med de här mörkermännen, som var på den konferensen. De har hyllat och uttrycker på alla sätt ett hat mot kvinnor som tycker att det verkligen har gått för långt. Om man inte vill uppvigla och driva folkgrupper mot varandra ska man kanske tänka efter noga när det gäller vilka man håller tal för eller sitter på konferenser med. Regeringen har verkat konsekvent för ansvarsutkrävande. Jag tycker som sagt att det uppvisar alla kännetecken och element som finns i lagstiftningen för att erkännas som folkmord. Men det ska gå rätt till. Man ska se till att få en rättslig process där de ställs till svars. Det historiska har vi diskuterat här. Det är samma sak där; det finns vad jag vet bara två regeringar i hela världen som har erkänt seyfo som folkmord. Men inte heller där spelar det någon roll. Vi ska fortsätta att arbeta med att läka sår, komma till förståelse och se till att det inte händer igen. Det är det viktigaste vi kan göra. Det är nog tyvärr fortfarande sant att tror att om man säger det ordet har man fixat det. Så enkelt är det inte. Vi har arbetat politiskt och finansiellt, på alla sätt, med att ge stöd till de mekanismer som kan skapa ansvarsutkrävande. Och vi fortsätter hävda att vi måste ha domstolar och andra som kan skapa en rättslig process som innebär att även individer kan ställas till svars för vad de har gjort. 6 (KD): Utrikesministern glömde en liten detalj i skildringen av uppfattning i denna fråga. Det var med en kristdemokratisk utslagsröst som fattade beslutet om att erkänna seyfo. Så var det. Det är sanningen. Det är uppenbart att regeringen väljer att inte lyssna till argumenten för ett svenskt folkmordserkännande. Men jag har en vädjan till utrikesministern: till offren och deras anhöriga! Hör vad ett erkännande av folkmord betyder för den enskildes rätt och möjlighet till upprättelse! har jag träffat drabbade personer. På plats i och har jag suttit ned med dem som tvingats lämna allt de äger för att fly för sina liv. På har jag sett de vandaliserade kyrkorna, de nedrivna heliga symbolerna och hemmen märkta med bokstaven n som i nasaré. I kurdiska områden har jag besökt lägren där yazidiska flyktingar, märkta av våldtäkter och förslavning, försöker starta om sina liv. Den här debatten, , handlar om dessa människor, de som upplevt efterkrigstidens värsta övergrepp och förbrytelser. gäller det att rättvisa skipas och att skyldiga ställs inför rätta. I det sammanhanget ska det välkomnas att regeringen just har anslutit sig till förslag om en särskild internationell tribunal eller ad hoc-domstol. Vi önskade och framförde att den här frågan skulle drivas medan satt i . Tyvärr fick vi inte gehör för det då, men bättre sent än aldrig, . Med detta, herr talman, vill jag tacka utrikesministern för debatten. 7 Utrikesminister (S): Jag vill inte att sådant ska få stå oemotsagt. Jag har precis beskrivit att vi drev den här frågan mycket hårt i säkerhetsrådet. Denna lögn får därför inte stå oemotsagd. Det går att kontrollera att drev frågan att hänskjuta detta fall till ICC. Vi har upprepade gånger krävt och bidragit till att man ska ha en bevisinsamling och att vi ska få ett ansvarsutkrävande. Jag tror att få andra har varit så aktiva som vi har varit i detta fall. Vi har alltså verkligen drivit detta. En sak kan jag dock hålla med om: Det borde handla om offren. Det borde handla om alla dem som har utsatts för det här. I själva verket leder ni in det hela på ett annat spår. Vi bör vara effektiva och se till att stater som har ett ansvar under folkmordskonventionen verkligen förebygger och bestraffar folkmord. Som vet har svenska domstolar en långtgående behörighet att också pröva individuellt straffansvar för folkmord även om brotten har begåtts utomlands. Svenska domstolar har dömt när det gäller folkmord, exempelvis de som har begåtts i . Därför bör vi fortsätta på det spåret och se till att vi utkräver ansvar, oavsett om vi kallar det folkmord eller brott mot mänskligheten. Vi ska ställa individer till ansvar. Det finns ingen skyldighet för regeringar att ta ställning till huruvida kriterierna är uppfyllda eller att erkänna om folkmord har begåtts. Det viktiga är ju vad vi gör: att se till att hjälpa offren och att se till att utkräva ansvar. Det kommer vi att fortsätta att göra. Vi kommer oavsett rubricering att se till att arbeta för att ansvarsutkrävande ska komma till stånd. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 5 Svar på interpellationerna 2018/19:108 och 120 om utsläppen från trafiken 8 Miljö- och klimatminister (MP): har frågat mig vilka nya åtgärder regeringen avser att vidta för att nå klimatmålet om minskade utsläpp från inrikes transporter med till 2030. har frågat mig vilka ytterligare åtgärder regeringen ämnar vidta för att nå våra uppställa mål och de facto sänka utsläppen från transportsektorn. Eftersom frågorna är likartade och båda har sin bakgrund i årliga rapport om vägtrafikens utsläpp besvarar jag dem samlat. Transporter står för en tredjedel av samlade klimatutsläpp. Den absoluta merparten av dessa utsläpp kommer från vägtrafiken. Att vägtrafikens utsläpp måste minska kraftigt och fort är ingen nyhet. pekar på ett tydligt åtgärdsbehov. I Klimatpolitiska rådets rapport identifieras transportsektorn som ett kritiskt område. Rådet pekar på att kraftfulla åtgärder behövs. underlag till regeringens kommande klimatpolitiska handlingsplan pekar också på det ”gap” som finns mellan dagens beslutade styrmedel och klimatmålet för transportsektorn. Regeringen ska noga överväga rådets rekommendationer på transportområdet och myndigheternas analyser, som blir viktiga underlag för regeringens fortsatta arbete. Under den förra mandatperioden vidtog regeringen flera åtgärder riktade mot vägtrafikens utsläpp. Reduktionsplikten eller bränslebytet för bensin och diesel och bonus–malus-systemet för lätta fordon ger tydliga stabila regler för både bränsle och fordon. Dessa styrmedel trädde i kraft . De är således i en startfas och ska bidra till minskade utsläpp från vägtrafiken. Dessa styrmedel har en startsträcka, men de kommer att leda till minskade växthusgasutsläpp. Fordon som tas i bruk har en livslängd som sträcker sig bortom 2030. Det behövs en större andel fordon på vägarna som har låga eller inga utsläpp. Så länge vi kör med fossila bränslen kommer vi att ha höga växthusgasutsläpp. anger att kommer det inte längre att vara tillåtet att sälja nya bensin- och dieseldrivna bilar. Som framgår av januariavtalet ska en utredning tillsättas och ny lagstiftning beslutas . Av januariavtalet framgår vidare en rad målsättningar och satsningar som regeringen ska genomföra på transportområdet och som syftar till att transporter ska bli fossilfria. Fossilfri laddning och tankning ska möjliggöras genom att infrastrukturen byggs ut, det ska investeras i produktion och distribution av biogas och ett årtal ska utredas för när fossila bränslen ska vara helt utfasade. Jag noterar att utsläppsökningen till stor del berodde på ökade utsläpp från tunga fordon. Det är därför glädjande att det nu fattats beslut i EU som etablerar utsläppskrav för tunga fordon på ett liknande sätt som man gjort för personbilar . var drivande för hög ambition och hade velat ha skarpare krav. Den översyn som ska genomföras 2022 blir viktig för att se hur systemet kan bidra till ytterligare utsläppsminskningar. som vi har beslutat om kraftfulla åtgärder när det gäller både bränsle och fordon är det tydligt att vi måste jobba mer för att åstadkomma ett transporteffektivt samhälle. För att nå målen behöver vi se över hur tillgänglighet kan säkerställas som utsläppen minskar. Överflyttning från vägtrafik till andra trafikslag behövs, liksom samordning och effektivisering av godstransporter.