prot · H609109 · 2019-06-24 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om nya riksdagsledamöter Följande berättelse hade kommit in från : Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamöter har från inkommit bevis om att dels (M) utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan (M) avsagt sig uppdraget, dels (M) utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan (M) avsagt sig uppdraget, dels (M) utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan (M) avsagt sig uppdraget. har denna dag granskat bevisen för de nya ledamöterna och därvid funnit att de blivit utfärdade i enlighet med 14 kap. 30 § vallagen (2005:837). § 3 Anmälan om ersättare att (M) skulle tjänstgöra som ersättare för (M) för hennes ledighet till och med i stället för till och med som tidigare meddelats, att (M) skulle tjänstgöra som ersättare för (M) för hennes ledighet –samt att (V) skulle tjänstgöra som ersättare för Nooshi Dadgostar (V) för hennes ledighet –. att (M) avsagt sig uppdraget som ledamot i justitieutskottet, att (MP) avsagt sig uppdraget som ledamot i utbildningsutskottet, att (M) avsagt sig uppdraget som suppleant i , att (MP) avsagt sig uppdragen som suppleant i och som ledamot i riksdagsstyrelsen samt att (MP) avsagt sig uppdraget som ersättare i riksdagsstyrelsen . Kammaren biföll dessa avsägelser. § 5 Anmälan om kompletteringsval att Socialdemokraternas riksdagsgrupp anmält som suppleant i justitieutskottet och i utbildningsutskottet för ledighet, att riksdagsgrupp anmält som ledamot i justitieutskottet, som suppleant i justitieutskottet, i civilutskottet och i , som suppleant i socialutskottet och i utbildningsutskottet för ledighet, som suppleant i trafikutskottet, som suppleant i miljö- och jordbruksutskottet och som suppleant i samt att riksdagsgrupp anmält som ledamot i utbildningsutskottet och som suppleant i arbetsmarknadsutskottet, som ledamot i , som ledamot i riksdagsstyrelsen och som ersättare i riksdagsstyrelsen. Talmannen förklarade valda till Talmannen förklarade valda till Talmannen förklarade valda till Talmannen förklarade vald –till Talmannen förklarade vald –till Talmannen förklarade vald –till suppleant i miljö- och jordbruksutskottet Talmannen förklarade vald –till § 6 Anmälan om gruppledare för partigrupp Talmannen meddelade att partigrupp anmält som gruppledare för partigrupp . § 7 Anmälan om ersättare för gruppledare för partigrupp Talmannen meddelade att partigrupp anmält som ersättare för gruppledare för partigrupp . § 8 Svar på interpellation 2018/19:271 om möjliggörande av allmän jakt på skarv 1 Miljö- och klimatminister (MP): har återigen frågat mig om jag tänker ta med mig frågan till EU att verka för en förändring av fågeldirektivet och om jag tänker verka för ett svenskt undantag från fågeldirektivet. Bakgrunden till frågan är att anser att allmän jakttid på skarv vore bra från förvaltningssynpunkt. Skarvpopulationen och hur den förvaltas är en viktig fråga. Jag är medveten om att fisket kan påverkas negativt eftersom skarv kan ta fångad fisk och skada fiskeredskap. Det finns också indikationer på att skarvpopulationer lokalt kan ha negativ effekt på fiskbestånd. Jag är även medveten om att naturen i anslutning till häckningsplatser för skarv förändras. Antalet skarvar kan lokalt uppfattas som problematiskt. Skarven skyddas enligt fågeldirektivet, och rådets direktiv /147/EG av . Endast har befogenhet att föreslå ändringar i fågeldirektivet eller dess bilagor, däribland skyddet för skarven. har det övergripande nationella ansvaret för genomförandet av viltförvaltningspolitiken, däribland frågor som berör förvaltningen av skarvpopulationen. är regionaliserad, och om det är motiverat kan i enlighet med gällande författningar besluta om skyddsjakt. När tillstånd till skyddsjakt beviljats är det ofta så att tillståndet inte nyttjas fullt ut. Regeringen är angelägen om en fungerande viltförvaltning i enlighet med våra internationella åtaganden som också tar hänsyn till de verksamheter och människor som berörs. 2 (SD): Tack för svaret, statsrådet ! Jag tackar för svaret, men det sa väl egentligen inte så mycket mer än att statsrådet tycker att det är en viktig fråga, att fisket kan påverkas negativt, att naturen förändras kring häckningsplatserna, att det är som har det övergripande ansvaret och att det är som beviljar skyddsjakt. Det vet vi ju . Det är faktiskt så att har flest skarvar och flest skarvkolonier i . gjorde en inventering 2006 som gav vid handen att det fanns 45 000 häckande par – det var bara som var i närheten med 40 000 häckande par – och 200 000 individer. Detta var för . Det har inte gjorts så många heltäckande inventeringar , mer än i olika län, men jag har sett siffror på att det finns runt 250 000 individer. var skarven mer eller mindre utrotad, och 1975 fanns det 340 par i . Det var innan vi gick med i EU. Det fanns en typ av allmän jakt tidigare, men den stoppades i och med att vi gick med i EU 1995. Därefter är det fågeldirektivet som styr detta, och därför får vi nu bara skyddsjaga. Flera grupper och organisationer i samhället och även partier här i anser att allmän jakt måste till. Det finns alltför många skarvar, och skarven är i sin nuvarande utsträckning ett skadedjur. Allmän jakt skulle också skydda fågeldirektivets trovärdighet. Fågeldirektivet bör inte stå som skydd för en så allmän art som skarven. Skarven konsumerar avsevärda mängder fisk – torsk och annan matfisk. Den skadar torsken, biter den och hackar i den, så att den blir obrukbar för marknaden. Det är ett problem för fisket i allmänhet och det kustnära fisket i synnerhet. Skarven ökar kraftigt. Enligt fanns det över 30 000 skarvar bara i . Den skadar skog – den har frätande avföring som tar död på all växtlighet framåt. Den har ett störande läte och är illaluktande. Det känns som att komma in i ett hönshus när man kommer i närheten av en så kallad koloni. Skarven är ett skadedjur när den får växa till så obegränsat som den gör , när man inte får ha riktig jakt på den. Den är då ett hot, framför allt mot levande skärgårdar. En doktorsavhandling i Åbo visar att de förändringar i miljö som skarven förorsakar påminner om de skador som människan själv förorsakar, som övergödning från jordbruket och minskning av rovfisk. Här hjälper det föga med stöd till investeringar i utrustning för att skydda redskap och fångster, vilket var det svar jag fick när jag ställde en skriftlig fråga för . Tycker då inte statsrådet att det, med tanke på både fiskenäring och miljö, är hög tid att titta på frågan om att få till stånd en uppdatering av eller ett undantag från fågeldirektivet? Det är ett direktiv med anor . Vi behöver en skyddsklassning som överensstämmer med verkligheten . Det är ändå direktivet kom till, och det rimmar inte med den verklighet vi lever i här uppe i . 3 Miljö- och klimatminister (MP): Tack, , för att du återigen lyfter denna fråga! Vi delar bilden att skarv lokalt kan ha stor inverkan på fiskpopulationer och inte minst på det lokala fisket. Det som främst har dokumenterats är enligt skador på redskap och fångster, främst i bottengarnsfisket efter sik och ål. Detta leder enligt undersökningar till att fångsten blir osäljbar. De siffror som ledamoten refererar till kan jag inte skriva under på. Enligt de senaste inventeringsdata som redovisar, , finns det på de över 700 inventeringsplatserna 20 000 skarvar, inte 200 000–250 000 individer. Där kan jag alltså konstatera att vår verklighetsbild skiljer sig åt väsentligt. Det finns inte alls något förbud mot jakt på skarv i form av skyddsjakt. fattades 67 beslut om skyddsjakt på skarv. Besluten gällde framför allt fiskeredskap, men även fredade områden och utsättningsplatser. Denna skyddsjakt omfattade ca 7 000 individer. Både antalet individer och antalet utfärdade tillstånd är alltså ganska avsevärt. Jag kan dock konstatera att av dessa individer rapporterades som skjutna. Det finns troligtvis ett mörkertal, men det är tydligt att de tillstånd till skyddsjakt som beviljas ändå inte utnyttjas i särskilt hög grad. Vad detta beror på kan man spekulera kring; jag har inte svar på det. Men det finns alltså inte på något sätt något förbud mot att idka lokal skyddsjakt på skarv. Möjligtvis har man inte tillräcklig information i frågan. har dock alla möjligheter att bevilja skyddsjakt, och det finns också en förvaltningsplan som har ansvar för. När det gäller fågeldirektivet är det bara som har befogenhet att föreslå ändringar i det. Kommissionen gjorde 2017 en utvärdering av fågeldirektivet och fann inte anledning att öppna det för revidering. Inte heller har begärt att en revidering ska göras. Fågeldirektivet och skyddet för skarv gäller alltså fortsatt. Men med detta sagt finns det stora möjligheter att, med utgångspunkt i de undantag som görs för skyddsjakt, reglera lokala förekomster av skarvpopulationer. 4 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Jag är väl medveten om att det är tillåtet med skyddsjakt, och det är jättebra. Men tyvärr utgör det antal som skjuts bara en droppe i havet. – det är – kunde man läsa i Östgöta‑Correspondenten att polisanmälts för miljöbrott av . Roxen är största sjö efter . ”Skarven håller på att förstöra Roxen” var rubriken för artikeln. Den förstör öarna, vattnet däromkring och hela sjöns ekosystem genom utfiskning. Det är därför polisanmälan riktats mot , som beslutar om skyddsjakt. Statsrådet förstår säkert att skyddsjakt på 300 skarvar inte är tillräckligt när det finns 6 000–7 000 bara i Roxen, som det upplystes om i reportaget. En skarv äter per dag . Det blir per dag i Roxen. Då förstår man att antalet fiskare har minskat från åtta till en, eller vad det stod. Fisket har i alla fall minskat med , och en sjös ekosystem kan helt förstöras på grund av detta. Enligt reportaget kommer massor av kväve och fosfor ut från kolonierna. Det är som en ryamatta av alger på botten runt öarna. I alla andra sammanhang ses sådan påverkan som en miljöbov – det vet säkert även statsrådet. Skarven har som sagt spridit sig inåt landet. Inte bara kustbandet utan även insjöar drabbas numera. rapporterades i P4 om att campingägare var oroliga för att mista sina campinggäster. Stanken och skränet skrämmer iväg folk från platserna, och även boende drabbas när skarven totalt tar över öarna och kustbandet med den fräna doften och slår ut all växtlighet. Det blir liksom spöklika öar, där ingen annan än skarven vill vistas. Jag har sett bilder på sådana öar. Det ser ut som bilder av snö, men det är det inte utan bilder av spillning från skarven. I kunde man läsa i nyheterna att skarvarna börjat flyga in i samhällen och varit helt orädda när man försökt skrämma iväg dem. Jämförelser gjordes med klassiska thriller , med tanke på den invasion av skarv som det har blivit. Tror inte statsrådet ändå att en hel del av den beskrivna problematik som folk faktiskt upplever, både inom näringen och bland boende, skulle kunna lösas om skarven flyttades från den fredade listan så att allmän jakt möjliggjordes? 5 Miljö- och klimatminister (MP): Tack, , för denna debatt! Detta är utan tvekan lokalt ett stort bekymmer för fisket, och ibland även för närmiljön. Därför är det också viktigt att det finns möjlighet att fatta lokala beslut och att ansvarar för detta. Jag lägger också märke till att det finns möjligheter att ta initiativ på nivå. Man har exempelvis i tagit fram en regional förvaltningsplan för skarven, som håller i. Men även kommunerna kan komma med lokala initiativ och naturligtvis information som föder in i förvaltningsplanerna. Sedan måste vi se hela bilden av ekosystemet, inte minst i . Där ser vi väldigt dramatiska variationer i både fiskbestånd och bestånd av säl och skarv. Tittar man ser man att har sett väsentligt annorlunda ut, med betydligt fler sälar och betydligt mer torsk. Då fanns också färre skarvar. Vi behöver hitta en balans mellan dessa arter. Naturligtvis delar jag i grunden den stora oron för hur mår. Där spelar också övergödningen in. Alla dessa djur hör dock till det naturliga ekosystemet och bör också få en möjlighet att leva sina naturliga liv i sitt utbredningsområde. När det handlar om jakten kan jag återigen bara konstatera att många beslut om skyddsjakt på skarv inte har utnyttjats av dem som kan jaga skarven. Det var av de 7 000 individer som omfattades av de nämnda 67 besluten om skyddsjakt på skarv som rapporterades som skjutna. Det kan finnas mörkertal här, men låt oss säga att det bara är omkring hälften av de beslutade bestånden som har skjutits. Sedan finns det andra sätt att skrämma bort skarvarna, genom ljud och på annat sätt, som också kan nyttjas, utöver att man dödar djuren. Det finns alltså flera verktyg som man kan använda i de regionala förvaltningsplanerna eller i den nationella förvaltningsplanen. Ett intressant initiativ har tagits i kommun i , där man matar havsörnar för att attrahera dem till området. Det är ett naturligt sätt att decimera skarvarna i och med att havsörnen äter skarv. Det är väldigt glädjande att vi ser ökande populationer av havsörn. finns det stora möjligheter att detta kommer att reglera skarvbeståndet eftersom skarv är en viktig föda för havsörnen. Återigen: Fågeldirektivet är något som EU tittade på 2017. Man fann inte anledning att ändra på annexen, där även skarven finns. Vi bör i första hand nyttja den möjlighet till skyddsjakt som finns, liksom andra åtgärder. 6 (SD): I Sydöstran presenterades ny forskning som påvisade att skarven tar minst lika mycket ål som människan fångar. Det är hård konkurrens om fisken mellan människa, skarv och säl. Det vet vi ju. Detta var en studie från och som presenterades . I debatten om att ålen är utrotningshotad målas annars fisket och vattenkraften upp som bovar, vilket statsrådet säkert vet. ”Vi måste utgå från att skarv äter väldigt mycket ål,” sa vid det här tillfället professor vid , miljö och botanik vid . Det är ingen tillfällighet att skarven har kallats för ålakråka, säger jag. Den tar väldigt mycket ål. Om statsrådet nu omöjligen kan tänka sig att försöka påverka för att få till stånd en uppdatering av fågeldirektivet eller verka för att ge ett undantag för att kunna idka allmän jakt, som är ett måste i mina ögon, vilka åtgärder planerar regeringen då att vidta mot problematiken avseende fiskenäring, miljöhot och fiskevatten? Skyddsjakt är inte tillräckligt. Att man inte skjuter fler när man enligt besluten får göra det beror också på att det finns ett regelverk kring det hela. Det är inte bara att gå ut och skjuta, utan det handlar om när, var, hur och hur nära en plats man får vara och så vidare. Det är alltså inte så himla enkelt att idka skyddsjakt heller. På har man en helt annan typ av jakt. Där har man en mer allmän jakt på skarv. Jag skulle vilja ha svar på den sista frågan. 7 Miljö- och klimatminister (MP): När det gäller hur vi ska reglera de stora lokala problem som finns med skarven är min bild att vi har de verktygen. Det finns ersättning till fiskare som behöver redskap som skyddas från skarv och andra som vill komma åt fångsterna. Det finns också ersättning för de skador på fångsterna som fiskare kan drabbas av. Det är något som vi kommer att fortsätta med. Sedan handlar det om att kunna genomföra regionala förvaltningsplaner. Där är det viktigt att man också har tillräcklig information till exempelvis jägare, så att de kan skjuta de skarvar som lokalt är stora problem. Man måste fullt ut nyttja de möjligheter som finns. Så länge som man inte gör det behöver vi kanske inte i första hand se till att få ytterligare ett undantag från fågeldirektivet, som för övrigt gäller hela EU. Det ska vi inte göra förrän vi fullt ut har nyttjat de lokala och regionala möjligheter till skyddsjakt som finns. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2018/19:259 om lagföring av IS-medlemmar 8 Statsrådet (S):  om utrikesministern och regeringen känner till om någon IS-terrorist från har åtalats för folkrättsbrott, folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelser  vad utrikesministerns och regeringens bedömning är när det gäller möjligheten att tillämpa lagen om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser samt medhjälpsbestämmelserna för att lagföra svenska IS-terrorister som har rest till och  vad utrikesministern och regeringen avser att vidta för åtgärder för att fler IS-anhängare som rest till och ska kunna dömas till ansvar i svenska domstolar för att ha medverkat i organisationens brottsliga verksamhet. Interpellationen har överlämnats till mig. ståndpunkt är att alla de som har begått allvarliga brott i konflikterna i och ska ställas till svars. har genom bland annat Romstadgan åtagit sig att spåra upp, utreda och medverka till att förövare av folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser lagförs. Regeringen har tagit och tar fortsatt detta på största allvar. Med samma beslutsamhet bekämpar vi terrorism. I svenska domstolar har sju personer dömts för bland annat krigsförbrytelser och terroristbrott begångna under konflikterna i och . Det har kunnat ske efter omfattande utredningsarbete av svenska åklagare och poliser. Lagen om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser kan användas och används för att lagföra även svenskar som anslutit sig till Daish och som misstänks ha begått sådana brott i och . Det är centralt att ansvariga döms för sina brott oavsett hur de rubriceras. Det pågår svenska förundersökningar som rör misstankar om folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelser begångna under konflikterna i och . Min förhoppning är naturligtvis att polis och åklagare ska komma framåt i sina utredningar och kunna väcka åtal där så är befogat. Det är krävande utredningar. Särskilt utmanande är det att säkra bevisning. Den finns ofta i områden i och omkring och som är svårtillgängliga för svensk polis av flera skäl. Regeringen bedriver ett omfattande arbete med att möta utmaningen att lagföra så många som möjligt av dem som begått dessa oerhörda brott. Vi utreder alla möjligheter som står till buds. En sådan handlar om att undersöka förutsättningarna för att inrätta någon form av internationell tribunal eller annan rättslig mekanism som komplement till nationell lagföring. stod värd för ett expertmöte om bland annat detta. En annan möjlighet handlar om att stärka det svenska rättsväsendets förmåga genom till exempel förbättrat internationellt samarbete för att kunna hämta in den bevisning som krävs. 9 (KD): Tack, statsrådet, för svaret! Det råder ingen tvekan om att den så kallade Islamiska staten, IS, har gjort sig skyldig till folkrättsbrott, brott mot mänskligheten, folkmord och krigsförbrytelser. Det kan inte heller råda någon tvekan om att de ca 300 män och kvinnor som rest från för att ansluta sig till och medverka i organisationen mycket väl visste vad den stod för och vilka metoder den använde. De kunde alla ta del av de fruktansvärda illdåden genom IS propaganda och videofilmer som spreds. Det är bra att regeringen nu klargör att det är ståndpunkt att alla som begått allvarliga brott i konflikterna i och ska ställas till svars och att lagen om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser kan användas för att lagföra även svenskar som anslutit sig till IS och misstänks ha begått brott i och . har det varit en spridd uppfattning att vi i inte har lagstiftning på plats för att lagföra dessa personer, bland annat för att den nya lagen om samröre med terrororganisationer inte kan tillämpas retroaktivt och för att bevissvårigheterna är så stora att det i praktiken inte skulle gå att få någon fälld i svensk domstol. Vissa har då fått uppfattningen att det i princip råder straffrihet för IS-anhängarna. Detta, herr talman, är mycket farligt för vårt samhälle. Ett ansvar verkar ha förskjutits från lagförande myndigheter till kommunerna. Det kan aldrig accepteras. I mitt fokus är de personer som rest från för att ansluta sig till IS, som rest till det så kallade kalifatet för att på olika sätt ge stöd till denna organisation. Jag tycker att svaret ger anledning till några frågor. Fråga nummer ett är: Har någon av de sju personer som statsrådet hänvisar till varit IS-anhängare och dömts för att ha rest till kalifatet och där på något sätt stött IS? Om svaret är ja undrar jag: Vilken brottsrubricering användes, och vad blev straffet? Fråga nummer två är: Vad anser regeringen i detta sammanhang är straffbart under lagstiftningen om brott mot mänskligheten? Delar regeringen min uppfattning att det i vart fall utgör medhjälp till brott mot mänskligheten att ansluta sig till IS och att ta sig till den gigantiska brottsplats som kalifatet utgjort och att där stödja verksamheten? Anser regeringen att det är tillräckligt för straffansvar att till exempel utföra ambulanstransporter eller andra transporter, laga mat eller på olika sätt medverka till IS försörjning och att det inte krävs särskilt mycket mer utöver själva närvaron där? Fråga nummer tre är: Statsrådet talar om att det pågår svenska förundersökningar som rör misstankar om brott mot mänskligheten med mera begångna under konflikterna i och . Avser någon av dessa förundersökningar just IS-anhängare som begett sig till kalifatet och där stött organisationen i dess brottsliga verksamhet? Den sista frågan är: Delar statsrådet min uppfattning att det för var och en av de IS-anhängare som rest från IS-kontrollerat område eller återvänt från IS-kontrollerat område finns anledning att anta att i vart fall medverkansbrott begåtts och att förundersökning ska inledas? Det här är fyra frågor som jag tycker är viktiga för att klargöra hur det egentligen går med lagföringen och med uppföljningen av de brott som har begåtts av de 150 personer som har kommit tillbaka från de här områdena till och som finns i , och . Frågan är vad som händer med dem. 10 Statsrådet (S): Tack, , för interpellationen! Det är en otroligt viktig fråga om ansvarsutkrävande i fråga om de enorma brott som har begåtts i konflikterna i och av IS eller Daish, som kanske är den värsta terrorsekt vi har sett i modern tid. Jag tror att det är otroligt viktigt att göra som säger: att nyansera debatten om svenska domstolars mandat. Svenska domstolar har helt enkelt ett brett mandat att döma svenska medborgare eller medborgare som befinner sig i för folkrättsbrott eller andra grova brott som har begåtts i till exempel de här konflikterna. Flera sådana domar har förevarit, och flera förundersökningar pågår just . Men jag vill innan vi kommer in lite mer i detalj på detta ändå säga att det är viktigt att nu inte flytta fokus helt och hållet. När det gäller den stora frågan om ansvarsutkrävande står regeringens uppfattning fortfarande kvar. Jag vet inte riktigt om har ändrat uppfattning . Jag hoppas inte att det är så. I interpellationen står det: borde nu därför använda sig av reglerna om folkrättsbrott för att döma IS-terrorister i svenska domstolar. Det ska vi också göra, men vi driver kravet att man ska titta på möjligheten att inrätta en internationell tribunal eller en rättslig mekanism. befinner sig nämligen många människor i regionen, i förvar eller i fängelse, som väntar på en prövning. Vi menar att det vore bra med en internationell mekanism. Jag tror att förutsättningen för mer av ansvarsutkrävande och domar är närheten till bevis och vittnen. Det underlättas av en sådan process. Vårt förhållningssätt är att vi inte aktivt tänker ta hem IS-terrorister till , utan vår främsta utgångspunkt är att dessa personer helst ska dömas för sina brott i regionen, om det är möjligt. Inte minst bedriver nu ett aktivt arbete för att försöka öka det internationella stödet för en internationell mekanism. Jag kan säga att det politiska stödet i alla fall verkar växa. var det ett väldigt svagt stöd för detta. är det fler europeiska länder som tittar på möjligheten att göra det här. Detta är den första försvarslinjen, som jag tror att det är viktigt att ha klar för sig i debatten.