prot · H60942 · 2019-01-23 00:00:00 — Det rör sig dels om arbetsgrupper som ibland består av enbart tjänstemän från ett eller flera departement, dels om arbetsgrupper där det även ingår företrädare för en eller flera utomstående myndigheter eller andra intressenter. Arbete som bedrivs av dessa arbetsgrupper betraktas av regeringen som ett internt arbete inom , och handlingar som utväxlas mellan arbetsgruppernas medlemmar anses inte utgöra allmänna handlingar. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Det är här, herr talman, som tveksamheten infinner sig. Här kan man, åtminstone teoretiskt, fundera över om inte tryckfrihetsförordningens 2 kap. faktiskt kickar in och blir verklighet. Det är enligt utskottet viktigt att det finns en tydlig grund för att betrakta arbetsgruppen som just intern och därmed en del av , inte minst för att möjliggöra en korrekt tillämpning av offentlighetsprincipen. Utskottet finner skäl att betona att det genomgående bör finnas relevanta beslut eller dylikt som tydliggör sammansättningen av en arbetsgrupp där det ingår personer från andra myndigheter än . Det är här tveksamheterna infinner sig. Utskottet konstaterar, och det är viktigt att påpeka, att det faktiskt är samma sak att trycka på en knapp och skicka digitala handlingar mellan sig som att skyffla papper mellan sig. Noggrannhet är av yttersta vikt i hela uppbyggnaden av tryckfrihetsförordningen. Vidare uppmärksammar utskottet att till inkomna svar från myndigheter med synpunkter på utskickade mellanprodukter inte har betraktats som allmänna handlingar. Utskottet pekar på den tolkning som har gjorts i doktrin och praxis och förutsätter att det i varje enskilt fall görs noggranna överväganden från tryckfrihetsrättslig synpunkt i detta avseende, men vi kan inte finna att det sker. Det är just denna tveksamhet som jag vill peka på. Det är utskottets mening att dessa överväganden fortsättningsvis ska göras av i varje enskilt fall. Det är en viktig del i vår demokrati att detta sköts och görs på ett riktigt sätt. Jag hyllar naturligtvis digitaliseringens möjligheter och tycker att vi ska fortsätta utveckla de digitala arbetssätten för att minimera pappersanvändning. Men då måste vi sköta oss när det gäller yttrandefrihet, offentlighetsprincip och tryckfrihet. 10 (S): Precis som mina kollegor varit inne på tidigare är detta en årlig granskning av statsförvaltningen utifrån specifika teman som vi tillsammans i utskottet bestämt att vi ska granska. Jag vill också passa på att tacka vårt kansli som så förtjänstfullt arbetat med att ta fram det här underlaget, så att vi har kunnat göra den politiska bedömningen av detta. Det finns många intressanta delar i vårt årliga betänkande gällande granskningen av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Jag kommer framför allt att uppehålla mig vid tre delar: regeringsprotokollen, remisserna till Lagrådet samt propositionsavlämnandet. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Lagrådet är ju en rådgivande instans som granskar de lagförslag som regeringen lägger fram. Lagrådets granskning är otroligt viktig och en central del i att upprätthålla kvaliteten i vårt lagstiftningsarbete. I av de propositioner där Lagrådet haft synpunkter och förslag har hela eller delar av lagförslagen avstyrkts eller ifrågasatts. Denna andel har varierat något , och det har skett en viss ökning under senare riksmöten. Men vi ska komma ihåg att Lagrådet i de allra flesta fall inte har grundläggande invändningar mot de förslag som regeringen lägger fram. Lagrådets yttranden väger givetvis tungt, även om det enbart är en rådgivande instans. gör dock regeringen en annan bedömning än Lagrådet, vilket har skett oavsett färg på regeringen. Vad kan då vara skälen till att regeringen inte alltid gör som Lagrådet tycker? Framför allt kan det handla om olika bedömningar av behovet av en reform eller vilka konsekvenserna blir av ett lagförslag. Det är dock viktigt att regeringen alltid motiverar i sin proposition varför förslaget inte följer Lagrådets synpunkter. Detta vill utskottet fortsätta att understryka vikten av. Motiveringarna ska framgå tydligt. Från utskottets sida skickar vi med att när regeringen gör förändringar i ett lagförslag bör det noggrant övervägas om inte Lagrådet ska involveras ytterligare en gång för att granska de förändringar som har gjorts. Det görs i en del fall men inte i alla. Vi noterar också att regeringen i sitt svar till oss skriver att de ständigt arbetar med att förbättra kvaliteten i lagstiftningsprocessen, och detta är givetvis något som utskottet välkomnar. När det gäller regeringsprotokollen har vi tittat på protokoll och promemorior inom och . Varför vi granskar dessa härrör från 8 kap. 19 § regeringsformen, som gör gällande att ”en beslutad lag ska utfärdas av regeringen ”. Med utfärdas menas det regeringsbeslut genom vilket författningen får sin slutgiltiga utformning. Vidare ska lagar liksom förordningar kungöras . Det är viktigt att skilja på utfärdande och kungörande: Med kungörande menas den dag då författningen kommer ut från trycket. Som mina kollegor har varit inne på görs gällande att tiden mellan kungörande och lagens ikraftträdande ska vara minst och endast i speciella undantagsfall kortare än . Precis som har redogjorts för har ett antal författningar från och inte följt denna ordning. Det gäller bland annat författningar med EU-anknytningar. Utskottet påpekar dock att författningarna inte har innehållit några bestämmelser som innebär pålagor för enskilda, och vi utgår från att regeringen, i den mån den råder över beslutsprocessen, vidtar nödvändiga åtgärder för att hålla tiden. Detta är otroligt viktigt för oss. När det gäller propositionsavlämnandet är denna granskning central för oss riksdagsledamöter och för arbetet i . Vi noterar att regeringen, oavsett vilken, har haft en anhopning av propositioner vid stoppdatum. Detta orsakar en ojämn arbetsbelastning för oss i men också i regeringen, och det är givetvis inte bra. Vi noterar att regeringen tycker likadant och arbetar med att bland annat införa ett it-baserat processtöd. Detta kommer vi från KU att följa med stort intresse. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning ska vara en god revisor som ger konstruktiv kritik och är framåtsyftande, och det är vår förhoppning att slutsatserna i denna granskning tas till vara och därmed leder till en bättre och mer effektiv statsförvaltning. 11 (M): Jag ska prata om Lagrådet och om propositionsavlämnandet. Jag vill börja med att be om ursäkt för att jag förmodligen kommer att dra över min anmälda talartid. i har vissa lagförslag underkastats en granskning i särskild ordning innan de läggs fram för . Denna granskning fick fastare former regeringsform och lades då på . I samband med att Regeringsrätten, som heter , inrättades flyttades granskningen till ett särskilt organ, nämligen Lagrådet, som skulle bestå av ledamöter från både dåvarande Regeringsrätten och . Sedan 1809 års regeringsform har den reglering som görs av det som vi kallar Lagrådet varierat. har Lagrådets granskning varit obligatorisk, och ibland har den varit fakultativ, det vill säga frivillig. Den reglering som gäller för Lagrådet trädde i kraft . Området för Lagrådets granskning bestäms av en konkret uppräkning i regeringsformen av de typer av lagar som omfattas. Granskningen är åter obligatorisk för de uppräknade områdena, om det inte är så att Lagrådets granskning skulle sakna betydelse på grund av frågans beskaffenhet eller fördröja lagstiftningsfrågans behandling så avsevärt att men uppkommer. har ett flertal gånger granskat regeringens remisser till Lagrådet. Senaste gången var . I nuvarande granskning har man tittat på fyra riksmöten från två olika regeringar – två riksmöten från alliansregeringen och två riksmöten från den tidigare S-MP-regeringen. Granskningen har inneburit ett antal frågeställningar, och jag tänkte ta upp några av dem här. En av de frågor som har tittat på är vilken typ av synpunkter som lagrådet har lämnat, om de har yttrat sig. Det kan röra sig om synpunkter av till exempel juridisk-teknisk karaktär, synpunkter som rört förslagens förhållande till grundlagarna och rättsordningen i övrigt och synpunkter om huruvida förslagen varit utformade så att lagarna kan antas tillgodose de syften som angetts. Vad gäller den sistnämnda punkten kan ibland gränsen för vad som är ett icke ändamålsenligt förslag och vad som är en diskutabel men politiskt motiverad lösning vara svår att dra. är det viktigt att Lagrådet inte gör några politiska bedömningar. En annan fråga som granskat är i vilken utsträckning som Lagrådet avstyrkt eller allvarligt ifrågasatt att regeringens lagförslag eller delar därav borde genomföras. Vi har inte granskat de enskilda lagrådsremisserna, men ett uppmärksammat exempel på detta område har varit den så kallade gymnasieamnestin. Lagrådet uttalade i den remissen att gränsen nåtts för vad som är acceptabelt i fråga om hur lagstiftning kan utformas, och de avstyrkte förslaget. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning har tittat på om denna typ av synpunkter har ökat. Och det har skett en viss ökning. Vid det första som granskats var andelen avstyrkta eller annars ifrågasatta lagförslag , vid det andra var den , vid det tredje var den och vid det fjärde och sista som granskat var den . Det har alltså skett en viss ökning av synpunkter från Lagrådet där de avstyrker eller allvarligt ifrågasätter regeringens lagförslag. För det första vill rent allmänt understryka att det är angeläget att Lagrådets centrala roll i lagstiftningsarbetet inte urholkas. För det andra ser allvarligt på en ökning av antalet propositioner där Lagrådet avstyrkt eller allvarligt ifrågasatt lagförslagen. Sammanfattningsvis vill framhålla att en lagstiftning som håller tillräckligt hög kvalitet är en förutsättning för att förutsebarhet och därmed enskildas rättssäkerhet ska kunna garanteras. Det är i första hand regeringen som tar initiativ till och svarar för beredningen av förslag till ny lagstiftning. Regeringen har därför ett betydande ansvar i arbetet med att upprätthålla en god kvalitet i lagstiftningen. Lagrådets granskning spelar enligt utskottet en särskild roll för att i lagstiftningen tillgodose just rättssäkerhetsintresset och kravet på enhetlighet, konsekvens och klarhet. Därutöver kan Lagrådets synpunkter och förslag, även om reglerna för lagrådsgranskningen inte omfattar alla lagärenden, ge en god bild av kvaliteten i regeringens lagförslag. Den granskning som gör av regeringens lagrådsremisser är därför en viktig uppföljning av kvaliteten på våra lagtexter, som ytterst vi ledamöter är ansvariga för när de röstas igenom. har även granskat propositionsavlämnandet, nämligen tidpunkten för när regeringen avlämnar propositioner till . Syftet med granskningen har varit att undersöka om propositionsavlämnandet sker på ett sätt som ger utrymme för att planera och bedriva sitt arbete på ett effektivt sätt. Enligt riksdagsordningen beslutar på förslag av talmannen när propositioner senast ska lämnas under pågående . Sista dag för att avlämna propositioner brukar fastställas till omkring , men inget hindrar från att ändra sitt beslut om propositionstid, till exempel i samband med en utdragen regeringskris. Riksdagsordningen möjliggör för regeringen att överskrida den fastställda propositionstiden om det finns synnerliga skäl. Vad som är synnerliga skäl är varken exemplifierat eller angivet, men när regeringen använder sig av denna undantagsregel ska de enligt ange de synnerliga skälen och motivera det. Vi kan i vår granskning se att antalet propositioner som har avlämnats efter stopptiden har ökat. För att nämna några exempel var det 11 stycken efter stopptiden , och 2018 var det hela 73. Anhopningar i den skala som varit aktuella på och runt stoppdatum under flera av de år som granskningen avser anser utskottet är djupt otillfredsställande. till helhetsbilden av det allt större antal propositioner som har lämnats in efter stoppdatum och ändå behandlats före sommaruppehållet ställer utskottet sig frågande till i vilken utsträckning som det verkligen har funnits sådana synnerliga skäl och därmed behov av en snabb behandling, så som riksdagsordningen anger. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning I flera fall där regeringen enligt ska redogöra för synnerliga skäl att överskrida stopptiden har det inte gjorts. Utskottet vill därför påminna om sitt återkommande uttalande om att regeringen i förekommande fall i propositionen ska redogöra för de synnerliga skäl som regeringen ansett föreligga som grund för att lämna en proposition efter stopptiden. Därför vill på nytt med eftertryck framhålla betydelsen av att propositionsavlämnandet sprids. Detta är av betydelse för att på ett effektivt sätt ska kunna utföra sin uppgift som folkets främsta företrädare. 12 (S): Vid debatten om granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning vill jag kommentera ett par delar i betänkandet. Först vill jag ta upp avsnitt 6 om hantering av handlingar och digitala arbetsytor inom vissa arbetsgrupper i , som flera talare redan har berört. Upprinnelsen till granskningen kommer , då bland annat granskade hantering av handlingar i samband med säkerhetsrådskampanjen. Utskottet noterade då avslutningsvis det som hade framkommit i granskningen när det gäller offentlighetsprincipen och förekomsten av myndighetsövergripande arbetsgrupper inom , och man fann anledning att uppmärksamma dessa frågor ytterligare framöver. I granskningen har det kunnat konstateras att användningen av digitala arbetsytor inte är ett isolerat fenomen utan kan lokaliseras till flera delar inom . Det som har framkommit ger inte heller underlag för bedömningen att utomstående myndigheter har haft tillgång till digitala arbetsytor som finns hos arbetsgrupperna i . Som min partikollega tidigare nämnde skapar ny teknik också nya möjligheter för nya samverkansformer, vilket självklart ska ses som välkommet för ett effektivt och ändamålsenligt arbete inom ramen för politikens arbete. Däremot är det av största vikt att nya arbetsmetoder inte står i strid med regelverket utan att de granskas och prövas utifrån ett konstitutionellt perspektiv. Den kritik som framförs gäller beslut som tydliggör sammansättningen av den interna arbetsgruppen, där det ingår personer från andra myndigheter än , hantering av så kallade mellanprodukter, dokumentationsskyldighet med mera. Än en gång: En effektiv förvaltning ska givetvis uppmuntras till att utveckla arbetsmetoder. Och teknikutvecklingen ger här stora möjligheter, men aldrig på bekostnad av offentlighetsprincipen eller andra delar i våra grundlagar. Slutligen har utskottet också granskat regeringens användning av så kallade EU-sakråd, vilket även talade om i sitt anförande. Sakråden har kommit till som en ny arbetsmetod för att ta vara på expertis i sakfrågor inom civilsamhället och från andra samhällsaktörer och syftar till att ge regeringen ett bredare underlag för sina bedömningar. Men utskottet pekar på vikten av att användningen av EU-sakråd inte leder till att de sedvanliga formerna för beredning inte genomförs, såsom att skicka ärenden på remiss. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning I den mån det som framkommer vid EU-sakråden ligger till grund för den fortsatta beredningen av ärenden är det enligt utskottet lika viktigt att dokumentera vad som framkommer vid EU-sakråden som att dokumentera det som framkommer vid andra beredningsformer. Det är viktigt för spårbarhet och transparens, så att och andra kan granska ett ärende och dess beredning. 13 (M): Höstgranskningen 2018 har många likheter med tidigare års granskningar vad gäller resultaten. Men innan jag tar upp några exempel vill jag passa på att tacka utskottets ledamöter för bra och konstruktiva diskussioner. Det största tacket vill jag dock rikta till och tjänstemän för ett proffsigt, idogt och granskande väl genomfört värv. Att vara sista talare i ett ärende innebär kanske, som någon sa här tidigare, en hel del upprepningar. Jag kommer troligen inte att leverera några världsomvälvande genombrott vad gäller höstens granskning, men jag gör ett försök. Jag vill inrikta mig speciellt på tre ärenden och börjar med vissa förvaltningsärenden. Detta års granskning av förvaltningsärenden gäller överklagande av ansökningar om markupplåtelser. Ärendena har handlagts i . Denna granskning visar, precis som många tidigare granskningar, att handläggningstiderna är alldeles för långa. Det är inte rättssäkert och acceptabelt när enskilda medborgare blir lidande på grund av att personalsituationen inte är tillfredsställande vid berörd myndighet. Detta gäller speciellt markärenden som handlar om de gröna näringarna, som behöver snabba beslut för att kunna utveckla sina verksamheter. Detta är verksamheter som kämpar hårt med sin lönsamhet och som därför inte ska bli lidande av bristfälligt myndighetsarbete. Utskottet vill återigen trycka på det viktiga arbetet med att korta handläggningstiderna, bland annat för enskilda som kan drabbas ekonomiskt och med personligt lidande. Men man ska också korta handläggningstiderna för att ärendebalanserna hos myndigheter inte ska bli för stora och skapa dubbelarbete. Detta är resultat som utskottet pekat på tidigare. Därför hoppas utskottet att det nu blir verklighet. Jag ska därefter ta upp regeringens upphandlingar. Det huvudsakliga syftet med upphandlingslagstiftningen är att upphandlingarna sker på affärsmässiga grunder, så att myndigheterna använder offentliga medel på bästa sätt. Därmed drar man nytta av konkurrensen på marknaden. granskningar av regeringens upphandlingar har visat på återkommande brister i dokumentationen. Utskottet har påtalat detta och det problem som det medför för utomstående att kunna granska förfarandet men också för att kunna visa på tillförlitligheten i hur man hanterar offentliga medel. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Utskottet vill därför markera att höstens granskning visar på liknande brister i dokumentationen och vill inskärpa vikten av att upphandlingslagens dokumentationskrav efterlevs. Dokumentationen ska motivera beslut och varför ett visst upphandlingsförfarande valts. Utskottet betonar också att allmänna handlingar i upphandlingsärenden registreras i enlighet med offentlighets- och sekretesslagen. Dokumentationen ska också leda till ökad transparens i användningen av offentliga medel. Utskottet vill understryka vikten av att man följer rutinen med att anmäla direktupphandling över ett prisbasbeloppp till den centrala inköpsfunktionen. Upphandlingslagen kräver att myndigheten ska besluta om riktlinjer för direktupphandling. Detta är något som utskottet också vill erinra om, då det brustit . Det är viktigt att utskottets kritik blir vägledande för regeringens upphandlingar, då människors offentliga medel aldrig ska användas på ett slarvigt eller oförsiktigt sätt. Upphandlingarna får inte hanteras godtyckligt på grund av eventuella personliga känningar inom berört departement, utan de bör alltid ske på ett kvalitetssäkert sätt med god dokumentation som medför att förfarandet kan granskas efteråt. På det sättet ökar transparensen och förtroendet för offentlig upphandling. Slutligen ska jag säga några ord om användningen av . Ett EU-sakråd ska i första hand användas till att fördjupa och bredda regeringens kunskap och perspektiv i sakfrågor. De är också en viktig källa till att ge större insikt i och höja kvaliteten i regeringens underlag. Utskottet trycker dock på att det är viktigt att EU-sakråden inte ska ersätta vanliga remissförfaranden eller leda till att de vanliga formerna för beredning inte genomförs. EU-sakråden ska i stället hjälpa till att ta fram ståndpunkter i EU-frågor som svarar upp mot det i regeringsformen föreskrivna beredningskravet. Utskottet vill också här peka på vikten av att man ställer goda och noggranna dokumentationskrav för att enklare kunna genomföra en efterföljande kontroll och granskning. Det är också viktigt att skilja på och dokumentera det som framkommer vid sakråden och vad som framkommit vid andra beredningsformer. Utskottet vill slutligen framhålla att det i de minnesanteckningar som förs vid EU-sakråd och som sedan skickas vidare till EU:s institutioner tydligt ska framgå att de inte ger uttryck för en svensk ståndpunkt. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets anmälan lades till handlingarna. § 12 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse betänkande 2018/19:KU11 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse (redog. 2018/19:JO1) 14 (S): är en viktig institution i . JO, som den också kallas, granskar att myndigheterna arbetar enligt de lagar och regler som styr deras arbete. Det gäller särskilt sådana lagar som berör enskildas rättigheter och skyldigheter i förhållande till det allmänna. är en del av det konstitutionella skyddet för den enskildes grundläggande fri- och rättigheter. Det är vår, alla medborgares, garant mot att staten och det offentliga inte begår övergrepp vid sin myndighetsutövning och för att alla människor behandlas korrekt. Det är en viktig del i vår demokrati – ett slags folkets väktare. lämnar JO en ämbetsberättelse – den lunta jag har här i handen – där de redovisar anmälningar som har kommit in och granskningar som de har gjort. Vi i utskottet har fått ta del av JO:s iakttagelser både vid ett öppet sammanträde och vid ett slutet sammanträde. Vi vill från utskottets sida passa på att tacka för ett väl genomfört arbete och en, återigen, gedigen ämbetsberättelse. Det finns de som kanske tror att det här är en torr historia. Det är det inte; det kan både jag och mina kollegor intyga. I ämbetsberättelsen framkommer nämligen berättelser där rättsstatens principer på ett eller annat sätt har brustit. Jag tänker inte gå in på enskilda fall utan bara övergripande nämna några saker. Det handlar om hur människor i arrest inte har fått ordentlig läkartillsyn och i de allra värsta fallen också avlidit till följd av detta. Det handlar om att man inte lämnar ut allmänna handlingar . Det handlar om att man efterforskar identitet hos den som begär ut allmänna handlingar och därmed inskränker rätten att vara anonym. Det handlar om att domstolar inte har prövat jävsinvändningar. Det handlar om inskränkningar av besök av närstående vars anhöriga vårdas på olika sjukhusinrättningar. Det handlar om brister hos när det gäller intagna på anstalt med medföljande barn och gravida intagna. Det handlar om brister i medelshantering. Det handlar om inskränkningar i yttrandefriheten. Det handlar om myndigheter som inte har ordning och reda i sin diarieföring. Det handlar om brister hos vad gäller proportionalitetsprincipen, det vill säga att vid ingripanden använda rimliga tvångsåtgärder som står i proportion till exempelvis ålder på den omhändertagne. Det handlar om brister i dokumentation, om handläggning och om handläggning. Det handlar om handläggningen av LSS-ärenden och om felaktiga familjehemsplaceringar. Det handlar om att inte har beaktat barnperspektivet. Det handlar om felaktiga frihetsberövanden och om otillåten kameraövervakning – med mera. Detta var bara några områden, så ni förstår att det finns många fall i den här luntan. Många av de fall som beskrivs i ämbetsberättelsen har också varit föremål för medial bevakning och rapportering som vi givetvis har följt i . Jag tycker därför inte att det är orimligt att samtliga som arbetar inom offentligheten åtminstone kikar på ämbetsberättelsen. Vi vill verkligen understryka vikten av att den som arbetar i offentligheten, på myndigheter och institutioner, kontinuerligt jobbar med frågor om bemötande och grundläggande mänskliga rättigheter. JO har också en viktig funktion i att se brister i lagar och förordningar.