prot · H60981 · 2019-04-25 00:00:00 — Medierna har uppmärksammat att ett antal skolor delar upp sina undervisningsgrupper baserat på kön. Det är ett fenomen som borde få ett slut, och det ganska . Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Det har tillsatts en utredning. Men den har ett bredare uppdrag än att bara titta på det här. Det innebär att det kommer att ta tid innan det kommer några konkreta förslag. Vi anser att det borde lösas mycket snabbare. Man ska inte kunna dela upp barn baserat på kön, annat än om det sker på en pedagogisk grund. Då ska det dessutom vara tillfälligt. Det är ingenting man ska göra hela skoldagar eller i ett ämne . Det behövs snabbare åtgärder på det området. I svensk skola finns ett begrepp som inte borde finnas. När jag hörde det första gången kände jag att det inte hör hemma i svensk skola. Det är ordet ”hemmasittare”. Det är elever som inte går till skolan trots att de har skolplikt eller är inskrivna på gymnasiet. Det är visserligen en frivillig skolform, men det är allvarligt när elever stannar hemma från den utbildningen också. Kalla fakta uppmärksammade problemet ganska . Man tog hjälp av SCB, och enligt deras beräkningar handlar det om ca 5 500 elever som är hemmasittare. Det är elever som har långvarig frånvaro. Det är tragiskt eftersom det finns många tråkiga skäl till att de är hemma. Men förutom det innebär det att de inte får den utbildning som de har rätt till och behöver. Det finns flera skäl till att man väljer att stanna hemma. Det kan handla om att man inte får det stöd man behöver. Det kan också handla om mobbning. Det finns mer att göra för att se till att skolorna verkligen arbetar med mobbningsprogram som fungerar och som det finns forskning och beprövad erfarenhet bakom. Arbetet ska också följas upp och utvärderas. Från moderat håll vill vi att gör ytterligare en stor satsning på att fokusera på vad som behövs och vad som fungerar, så att skolorna kan känna sig trygga med att det de gör också gör skillnad. Just hemmasittare har jag haft en interpellationsdebatt med utbildningsministern om ganska . En utredning har tittat på olika förslag kring hemmasittare. Tyvärr anammade inte regeringen deras förslag i någon större utsträckning. En fråga som man lyfte fram som viktig och som även remissinstanser har lyft fram som viktig är nationell statistik när det gäller frånvaro. Hur vet vi att vi gör rätt saker om vi även från nationellt håll vidtar en massa åtgärder för att komma till rätta med problemet men inte följer upp hur det går? Vi behöver nationell statistik för att kunna följa upp, för att hitta de goda exemplen och för att kunna sätta in insatser där det inte ser bra ut. I slutet av förra mandatperioden besökte vi moderater som då satt i utbildningsutskottet 30 skolor som alla förbättrat sina resultat kraftigt . Det kom fram hel del gemensamma faktorer. På de skolor som hade lyckats bra, som hade lyckats vända resultaten, hade man som de uttryckte det ”koll på varenda elev” i vartenda ämne, i varenda årskurs. Man följde det noga och vidtog åtgärder när man såg att det gick åt fel håll. Nationella prov är en viktig del av uppföljningen. Tyvärr tog regeringen bort ett antal nationella prov förra mandatperioden. Vi tycker att de borde återställas. är det viktigt att värna lärarnas arbetstid. Det gäller också att se till att proven bedöms likvärdigt över landet. Därför är digitala prov som rättas av någon annan än elevernas lärare ett viktigt steg på vägen. Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Ett annat verktyg som vi gärna vill se är diagnostiska prov. Det handlar om att kunna följa utvecklingen och att det finns nationella standarder för vad man ska kunna i olika årskurser. Dem kan lärare använda sig av för att säkerställa att eleverna får de kunskaper de behöver. Grunden för en bra skola är bra lärare. Det är därför alarmerande att hälften av lärarutbildningar inte fick godkänt när UKÄ granskade . En annan viktig del är att nyutexade lärare ska få en bra start i yrket. Många nyutexaminerade lärare vittnar om att de känner sig luftlandsatta. De får inte det stöd de behöver. Många lämnar också skolan . Det finns skrivningar i skollagen och föreskrifter från om introduktion för nya lärare. Men det fungerar bevisligen inte särskilt bra. Det är därför viktigt att vi gör ett omtag, för att säkerställa att alla lärare får en bra start i sitt yrkesliv och framför allt att de väljer att stanna i yrket. När gjorde sin stora genomlysning av svensk skola 2014, på alliansregeringens uppdrag, var en av huvudpunkterna de lyfte fram som en brist att alla skyllde på alla i vårt skolsystem. När de frågade varför det inte ser bra ut hänvisade man alltid till någon annan nivå i skolsystemet. Det är allvarlig kritik och kritik som den här och den förra regeringen egentligen inte på något sätt har adresserat i de förslag de har lagt fram på skolans område. Det är angeläget att vi en gång för alla reder ut vem som ansvarar för vad i svensk skola. Det kan handla om lärarnas ansvar, rektorns ansvar, huvudmannens ansvar eller statens ansvar. Vi behöver ett skolsystem med en tydlig styrning, en tydlighet mellan olika nivåer och en tydlighet när det gäller ansvar och befogenheter. Det måste vara slut på nånannanismen i svensk skola. En annan fråga som lyfte fram 2014 var att vi inte ser till att de bästa lärarna jobbar i skolorna som har de största utmaningarna. Det är därför olyckligt att regeringen inte ser till att de extra pengar som finns i M-KD-budgeten, som gick igenom, kommer de skolor som behöver det till del. I den budgeten finns extrapengar avsatta till högre löner för lärare som jobbar i utsatta skolor. Tyvärr väntar man på att ska återkomma med mer information om hur det resterande anslaget ska hanteras. Men är vi snart inne . Planeringen för nästa läsår är i full gång. Det blir svårt att få ta del av de pengarna nästa läsår om man inte får besked . Det är pengar som verkligen behövs. Det tycker inte bara vi moderater eller . Också har lyft fram det. Begreppet likvärdighet används flitigt i skoldebatten. Vad begreppet faktiskt innebär är ibland lite svårt att få grepp om eftersom det varierar lite beroende på vem som debatterar. För oss moderater handlar det om alla elevers rätt till en bra utbildning, med extra stöd till de som behöver och ordentligt med utmaningar för de som behöver det. har debatten om en likvärdig skola handlat mer att man ska ha ett blandat elevunderlag på skolan än själva utbildningens kvalitet. Likvärdigheten används som ett argument mot det fria skolvalet. Om det nu finns någon som tvivlar kan jag försäkra att vi moderater alltid kommer att stå upp för det fria skolvalet. Det innebär inte att vi tycker att det fungerar perfekt och att det inte finns saker som skulle kunna göras ännu bättre. Men vi vill att föräldrar och elever ska ha möjligheten att välja. Det kommer vi aldrig att kompromissa med. Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Utan det fria skolvalet skulle alla elever vara hänvisade till den skola som ligger närmast bostaden. Då skulle bostadssegregationen slå igenom fullt ut i skolorna. Vi har ett unikt skolsystem i . I vissa delar av där det finns få elever finns det inte flera skolor att välja mellan, men där det finns kan man välja oberoende av storleken på föräldrarnas plånbok. I andra länder kan man betala sig till en bättre skolgång genom att antingen betala för att gå i privatskola eller köpa hus i rätt område. Vi vill att alla ska ha möjlighet att välja, oavsett storleken på föräldrarnas plånbok. Vi tycker att det är viktigt att man förbättrar informationen till föräldrar om möjligheten att välja och vill gärna se att man inför ett aktivt skolval, det vill säga att man som förälder måste göra ett val om vilken skola man vill ha sina barn i. Likvärdigheten måste handla om kvalitet i utbildningen, inte vilka klasskamrater man har. Vi står naturligtvis bakom alla våra reservationer, men eftersom det är väldigt många i dessa tre betänkanden tänkte jag yrka bifall till en i varje betänkande. Jag yrkar bifall till reservation nr 15 i utbildningsutskottets betänkande 8, reservation nr 5 i UbU9 och reservation nr 7 i UbU10. 104 (S) replik: Min replik gäller de skriftliga ordningsomdömena. Som jag sa i mitt anförande säger lärarfacken nej till dessa, eftersom de vet att omdömena inte kommer att bidra till trygghet och studiero. elevråd är starkt emot förslaget och menar att man inte når rätt elever och att stressen och pressen skulle öka. Betygsforskare menar att idén är ogenomtänkt och saknar en grundanalys. Nio av tio rektorer säger att det finns förebyggande åtgärder och annat som är viktigare än disciplinära åtgärder. En professor i pedagogik efterlyser kriterierna och undrar vems normer som ska avgöra. Trots detta, fru talman, framhärdar och med att införa ett skriftligt ordningsomdöme på högstadiet och gymnasiet. Litar inte och på professionen, det vill säga lärare och rektorer, och elever i skolan när dessa säger att det här inte kommer att leda till ökad studiero? Vilken analys gör och som vi övriga har missat? 105 (M) replik: Vi har ordningsproblem i svensk skola. Fler åtgärder behövs. nämnde i sitt anförande att det handlar om symbolpolitik. Om det vill jag säga: att ta fram en nationell handlingsplan är också mycket av symbolpolitik. Det som sker ute i klassrummen och ute på skolorna är vad som spelar roll. Därför måste vi vara beredda att testa nya metoder. Vad gäller professionens åsikt om ordningsomdömen finns det ju olika utsagor. Det finns till exempel en undersökning som visar att sju av tio lärare tycker att detta faktiskt är en bra idé. Jag tycker att det är värt att pröva det här. Det gäller att man gör det på ett sådant sätt att det inte kräver långa uppsatser av lärarna, utan det ska vara enkla formulär. Det här ger dock eleverna och föräldrarna en tydlighet. Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Detta kommer inte att vara den enda åtgärd som behövs för att få trygghet och studiero. Men enligt vår analys behövs fler verktyg, och detta kan vara ett som är värt att pröva. 106 (S) replik: Jag har framför mig ett referat från en moderatstämma för väldigt länge sedan, nämligen . Då lades ett förslag fram om att återinföra ordningsbetyget, och jag tror till och med att en majoritet på moderatstämman sa ja. Men , dåvarande skolminister, sa ett rungande nej. Hon tyckte att skadeverkningarna med ordningsbetyg var så stora att de inte skulle införas igen. Det var ord och inga visor. Dessa ord har nog blivit lite mer visor nu och lite märkliga sådana. talar om att testa nya metoder. Men sådana metoder finns redan, och de används för de elever som detta ska riktas till. Det handlar om skriftliga omdömen i individuella studieplaner. Det här är alltså inget nytt under solen. Det nya är att vi inte kommer att värna lärarnas arbetstid, som lyfte fram i sitt anförande. Det här kommer i stället att belasta lärarna ännu mer. Vi lägger sten på bördan som vi talar om att försöka avlasta lärarna. Som jag uppfattar och blir detta lite som att tala med kluven tunga. Jag undrar helt enkelt vilka normer det är som ska få avgöra. Vad har ni för idé? Vilka kriterier ska få styra? Och framför allt: Vilka egenskaper ska accepteras som icke stötande, det vill säga egenskaper som så att säga inte får skapa oro i klassrummet och som inte får belasta studieron och tryggheten? Är det till exempel att öppet ifrågasätta en lärare? Eller vad är det ni tänker på? 107 (M) replik: Det talade om var ordningsbetyg. Det är något helt annat än detta förslag. Vi talar om ett ordningsomdöme som inte ska vara en del av slutbetyget. Men det ska ge en tydlig signal till föräldrar och elever om hur eleven sköter sig i klassrummet. Det är definitivt inte något omdöme om egenskaper hos en elev, utan det handlar om hur en elev beter sig. Det är något helt annat. Att sätta omdöme på egenskaper låter helt orimligt. Dessutom kan jag inte se att det på något sätt skulle höra hemma i svensk skola, och det är inte vad vi föreslår. Det här handlar om att lärare och rektorer får ytterligare ett verktyg för att skapa trygghet och studiero i klassrummet. Jag tycker att de är värda att få det, för elever har rätt till en trygghet och studiero. Ju tydligare vi kan vara desto bättre. Det handlar också om tydlighet gentemot föräldrar, för de måste också ta dessa diskussioner med sina barn hemma. Det kan finnas föräldrar som inte kommer på utvecklingssamtal och annat, men då får de åtminstone denna skriftliga information och kan ta en diskussion med barnen hemma. Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Det handlar som sagt om omdömen och inte betyg, som talade om. Det handlar definitivt inte om att skriva ett omdöme om egenskaper hos en elev utan om att skriva ett omdöme om hur eleven beter sig i klassrummet. Jag tror nog att vi ska överlåta åt professionen att diskutera vilka slags beteenden man ska ta upp. Det kan handla om att ta med sig sina böcker eller att vara tyst när läraren har sin genomgång. Jag tror att professionen bättre kan avgöra vilket beteende man vill ha med i ordningsomdömena. 108 (SD): Vi i ställer oss naturligtvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna nr 12 i UbU8, nr 29 i UbU9 och nr 13 i UbU10. Jag vill börja med att framföra att vi här i ju är politiker, och jag tycker att vi har ett ansvar att vårda och förbättra för svenska medborgare. Det innebär att vi ibland måste tala om tråkiga saker där det finns förbättringspotential. Den svenska skolan har haft en ständig nedgång i skolresultaten, undantaget en mindre uppryckning, jämfört med övriga . har länge haft en tradition av att vara ett land med hög utbildningsnivå i förhållande till övriga konkurrerande länder, men detta har under naggats i kanten. Det är naturligtvis inte bra. Vi ska komma ihåg att en stor del av välstånd har vi tack vare en välutbildad befolkning. Detta går alltså hand i hand. Tack vare många duktiga lärare, rektorer och annan skolpersonal fungerar det bra i många skolor, där många elever gör sitt bästa och blir välutbildade. Tyvärr räcker detta inte alltid till i andra skolor, där problemen är stora och skolresultaten väldigt låga. av de elever som lämnade 2018 uppnådde gymnasiebehörighet. klarade alltså inte av detta. Det innebär att nästan var femte elev får en betydligt svårare väg att nå sina drömmars mål och att få en bra introduktion till arbetslivet. Ännu svårare är det för den grupp elever som har invandrat till under skolåren, där resultaten för gymnasiebehörighet i varierande skala går ända ned till . Det gäller dem som är nyanlända till . Självklart spelar språket, värderingar, normer och segregation en stor roll för dessa elever. Med andra ord har de en jättestor uppförsbacke när de kommer in i vår skola. Att alla skulle lyckas väl i skolan med denna uppförsbacke är av naturliga skäl väldigt svårt, men vi sverigedemokrater anser inte att de partier som har styrt under har gjort tillräckligt i denna fråga. Det blir i längden ett stort problem då vi gång på gång sviker dem och inte ger dem möjlighet att lyckas i sin utbildning och i det vidare arbetslivet. Tusentals ungdomar skickas ut i ovisshet . Därför föreslår vi en förberedelseskola i statlig regi, där nyanlända elever får möjlighet att förbereda sig inför skolgången i den svenska skolan. De får bland annat lära sig svenska språket, sociala koder och det kognitiva. I denna skola använder vi även modersmålslärare som hjälper till vid inlärning av svenska språket. Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Att man som , framför allt i min kommun , mer eller mindre direkt slussar in nyanlända elever in i den svenska skolan är inte hållbart. Det säger sig självt. Även om extraresurser tillsätts i form av mer medel, fler lärare, högre löner etcetera ser vi inte tillräckligt bra resultat för att detta ska kunna fortgå, framför allt som detta system fortsätter att sända ut tusentals ungdomar i ovisshet . Svaret är en förberedelseskola, där man utbildas tills man är tillräckligt förberedd för att gå i den svenska skolan och har rimliga möjligheter att klara av att få godkänt till gymnasiebehörigheten. Detta borde vara en självklarhet för oss alla. Vi har mer att förbättra i vår skola. Var tredje elev som kommit in på gymnasiet fullföljer inte sina studier. Anledningarna till detta kan vara många. Kanske har man helt enkelt valt fel inriktning. Här anser vi att , studie- och yrkesvägledare, kan spela en stor roll. Genom att det finns bättre tillgång till vägledning, gärna från tidig skolålder i samarbete med lärare, kan elever få upp ögonen för sitt drömyrke som passar deras förmågor. Därför gör vi en satsning – kanske lite blygsam, men ändå – på 75 miljoner för detta ändamål. Här vill jag passa på att slå ett slag för vidareutbildning i yrkesgymnasium eller yrkeshögskola. Här finns mängder av fina yrken där näringslivet rent ut skriker efter utbildade personer. Det är ett tips till många att tänka på. Vi ser gärna ett tätt samarbete mellan skolan och civilsamhället. Ett konkret förslag från oss är att införa det vi kallar 2.0, en modell som bygger på ett projekt som hette och som genomfördes i min hemstad . Här bjöd man in civilsamhället att anordna fritidsaktiviteter inom områdena motion och kultur. En av effekterna, förutom god hälsa, blev – även om det inte var ursprungstanken – att betygen för dessa elever steg med 3–beroende på om det var killar eller tjejer. Det var redan högpresterande elever som höjde betygen, och ni vet alla hur svårt det är att höja ett jättehögt betyg. Kort och gott: De positiva effekterna av detta var många, och inte alla är nämnda här. Frågan är bara: Kan vi vara utan detta? har vi en lärarbrist på uppskattningsvis 5 000–10 000 lärare – siffrorna varierar beroende på vad man läser. Detta beräknas minst fördubblas . Jag tror att vi är överens om detta. Här har de styrande partierna varit alltför passiva och inte lyssnat på de signaler man fått. En av orsakerna kan vara arbetsmiljön. Många lärare och annan skolpersonal vittnar om stora arbetsmiljöproblem och att det ibland råder rent kaos i skolan, med elever som ständigt bråkar, ständiga kränkningar, hot och våld. Man kallar varandra och lärare för könsord och så vidare. Lärare vågar inte tillrättavisa dessa elever, då de själva riskerar att bli misshandlade eller hotas med anmälningar av elevernas föräldrar. Som tur är försiggår detta långt ifrån på alla skolor, och det är bra, men det sker på tillräckligt många för att det ska vara oacceptabelt. Målet måste vara att det inte ska förekomma på någon skola alls. Här förordar vi bland annat att man återinför skriftliga omdömen som ett led i att för alla inblandade parter, inklusive föräldrar, betona viktigheten i att vi måste ha lugn och ro i vår skola för att lyckas med att utbilda våra elever. Studiero – lägg det på minnet! Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Utöver detta vill vi införa jourklasser dit synnerligen stökiga elever kan flyttas för att få stöd av speciellt utbildade lärare, som i en strikt miljö arbetar med att anpassa dessa elever till att fungera bra i den vanliga skolan, givetvis genom att arbeta med individanpassad pedagogik. Att införa jourklasser skulle gynna dessa elever samt de elever och lärare de annars stör i skolarbetet – studiero. Vi önskar även att alla rektorer stöder sin skolpersonal när de känner sig tvingade att tillrättavisa vissa elever med de befogenheter som skollagen medger – man måste naturligtvis följa skollagen. Detta är viktigt. Tyvärr är detta inte alltid självklart förekommande , vilket lärare vittnar om. Det får inte heller vara så att barn- och elevombudsmannen gör sin bedömning själv, vilket hänt. Det ingår i barn- och elevombudsmannens uppdrag att alltid ta elevens perspektiv. Att svartmåla tillrättavisande lärare, fastän läraren handlat inom sina befogenheter, kan aldrig vara okej. Vi ser gärna att barn- och elevombudsmannen inte blandar sig i ordningen i skolan utan låter skollagen vara rådande. Den kanske viktigaste komponenten för att skapa arbetsro i klassrummet är dock en lärare som genom bra ledarskap leder sina elever framåt mot goda studieresultat. Här krävs dock en förändrad lärarutbildning. Sedan har vi lärarnas löneläge. Många lärare får inte den lön de förtjänar. Självklart blir man då missnöjd, och vissa söker sig till andra yrken. Regeringen har som åtgärd skapat en möjlighet till förstelärare med höjd lön. Tyvärr har man låtit kommunerna själva styra vilka kriterier som ska gälla för denna möjlighet. I många fall har dessa tjänster inte tilldelats de bästa lärarna. har det skett på andra grunder, såsom vilka extrakurser man genomgått. Det betyder inte att allting har blivit fel, men vi vill inte att det ska bli fel . Vi i vill att lärare och rektorer ska få ett karriärsystem som bygger på uppvisade och genomförda goda utbildningsresultat, inklusive mentorskap där beprövad erfarenhet förs vidare och tas till vara. Det innebär till exempel att visa förmåga att höja resultaten i en lågpresterande klass eller skola. Här skiljer vi oss från den styrande regeringens förslag, men vi är övertygade om att vårt förslag med ett karriärsystem kommer att öka attraktionskraften i att vara lärare eller rektor i den svenska skolan. Dagens lärarkår måste i flera sammanhang avlastas från de göromål som inte är rent pedagogiska. Här föreslår vi en stor satsning på 1 miljard för stödpersonal. Ni hörde att Socialdemokraterna har 470 miljoner. Vi gör en dryg fördubbling av det. Här ingår allt från lärarassistenter till it-personal och kuratorer. Syftet är att vi ska renodla lärarrollen till det pedagogiska kunskapsuppdraget. Jag vill avsluta med att säga att vi sverigedemokrater förordar en återgång till en statligt styrd skola. Att kommunerna numera är huvudmän fungerar inte alltid så bra. Vi ser hellre en likvärdig skola där alla barn och ungdomar får bra möjligheter till en lyckad skolgång. I detta anförande instämde (SD). 109 (S) replik: Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Jag skulle vilja ställa en ganska kort fråga till från . Tycker att det viktigaste är att införa ett skriftligt omdöme eller att det viktigaste är att ha lugn och ro i skolan? 110 (SD) replik: Jag tycker att vi ska ha lugn och ro i skolan. Ett litet hjälpmedel för att det ska ske är att vi inför skriftliga omdömen om det finns behov av det. Det är rektorn som avgör. 111 (S) replik: Som från säkert känner till finns den möjligheten att ge skriftliga omdömen till de elever som behöver ha det och som exempelvis inte uppträder som man ska göra i ett klassrum och där det är för stökigt. Jag undrar: Hur tänker och när de vill belasta lärarna på högstadiet och gymnasiet genom att lägga till det för alla elever? Alla elever på högstadiet och gymnasiet ska få det här omdömet i stället för att man verkligen riktar det mot dem som behöver det. Jag tänker också: Vilka lärare är det som ska skriva det? En elev på högstadiet och gymnasiet har en mängd olika lärare. Vem är det som ska ta ansvar för det? Vilka kriterier tänker sig och ska styra detta? 112 (SD) replik: har en synnerligen rolig retorik. Jag väntade mig att höra något , då vi inte behövde ha de här ordningsbetygen eftersom vi hade en skola med mycket mer lugn och ro. Vi anser att vi behöver ha det här omdömet just , förmodligen i vissa klasser i vissa skolor. Det är rektorn som avgör det. Vi lämnar över den möjligheten till rektorn att ge det till alla. Skolan ser tyvärr inte ut som den gjorde när jag gick i skolan. När jag började skolan 1969 hade man precis avskaffat betyget i ordning. Det tyckte jag var bra, för det behövdes inte. Det visade sig också under hela min skoltid. Det behövdes inte.