prot · H609107 · 2019-06-18 00:00:00 — Från det demokratiska samhället och från det offentliga och det parlamentariska systemet tar vi vårt ansvar för att upprätthålla lagen och för att upprätthålla ett sunt och gott ekonomiskt och finansiellt system. I grunden handlar det om medborgarnas förtroende och om att samhällsintresset ska gå först. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. I detta anförande instämde och (båda S). 81 i (M): Det är dags för att ta ställning till initiativet att tillkännage för regeringen att man ska utreda vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att stärka arbetet mot penningtvätt. Jag föreslår att godkänner utskottets förslag. Låt mig också uttrycka att det är en styrka att samtliga partier i finansutskottet har lyckats enas bakom detta utskottsinitiativ. I takt med att kapitalmarknader liberaliseras och digitaliseras blir penningtvätt alltmer sofistikerad. Enligt FN omsätter penningtvätt 2–av global bnp, vilket motsvarar bnp. De flesta försök till penningtvätt som svenska banker utsätts för sker utomlands. Penningtvättsfrågan är komplex, och de kriminella nätverk som står bakom är välorganiserade. Stärkta åtgärder mot penningtvätt Kampen mot penningtvätt och terrorismfinansiering har blivit alltmer intensiv. kom det nya riskbaserade regelverket i EU. Det ställer helt nya krav på de aktörer i samhället som ålagts att försöka hindra penningtvätt. Nästa steg kan vara att förbättra möjligheterna för samverkan mellan aktörerna. Men låt oss inte vara naiva. Penningtvätt kommer att finnas så länge det går att tjäna pengar på denna brottslighet. Penningtvätt är dock ett rörligt mål där sätten att tvätta pengar förändras i takt med att möjligheter uppstår och täpps till. har regelverket ändrats gång på gång och blivit allt mer detaljerat och komplext. Medierapportering om misstänkta fall av penningtvätt prövar branschens förtroende hos allmänheten. De svenska bankernas djupa förtroendekris bland våra medborgare skapar inte bara stora bekymmer hos deras ägare och anställda, utan krisen är en nationell svensk angelägenhet eftersom bankerna är systemviktiga. Skulle ytterligare saker framkomma som fördjupar krisen riskerar det att skapa svallvågor i hela den svenska finanssektorn och hota den finansiella stabiliteten. Därför måste lagstiftarna ta sitt ansvar för att säkerställa att de problem med penningtvätt som förekommit inte upprepas. har hållit utfrågningar med företrädare från regering, myndigheter och organisationer för att få deras syn på händelseutvecklingen och vilka åtgärder som vidtagits och planeras. Man kan notera att flera ansatser har gjorts, men jag saknar initiativ i vissa viktiga frågor. Därför är det viktigt att regeringen utreder vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att stärka det viktiga arbetet mot penningtvätt. 82 (V): Jag säger bara norrländska! Det är väl helt underbart? Jag kör med min hälsinge- och Gävledialekt, så får vi se hur det går. Först av allt vill jag önska talmannen och kansliet en fin sommar. likaså – tack för allt arbete ni gör! Tack även till finansutskottets ledamöter. Denna debatt handlar om penningtvätt; det har alla förstått. De omfattande och återkommande skandalerna kring misstänkt penningtvätt i det svenska banksystemet har kraftigt undergrävt bankernas förtroende från allmänheten. Ja, det kanske inte var så jättehögt förut heller, men det blev definitivt inte bättre av detta. Penningtvätt har visat sig kunna ske trots att lagskärpningar gjorts, bötesbelopp höjts och fått utökade resurser. Den utredning som initierat om förekomst av penningtvätt inom är bra och nödvändig men absolut inte tillräcklig. Vi menar att politiken behöver ta sitt ansvar för att brett säkerställa att de problem med penningtvätt som förekommit inte upprepas och att ingen annan förtroendeskadlig verksamhet tillåts förekomma men också för att tydligt markera att det som skett i bankväsendet inte är acceptabelt. Det är av stor vikt att detta sker skyndsamt. Stärkta åtgärder mot penningtvätt Så skrev vi i och i vårt gemensamma utskottsinitiativ . Vi hade fått nog för länge sedan, och vi ansåg att regeringens agerande lämnade en del övrigt att önska. Det är ju inte så att bankerna inte har råd att ha kontroll. De har under en rad år minskat antalet anställda, lagt ned lokalkontor efter lokalkontor och ökat sina vinster år . De har råd med fungerande kontrollsystem, att utbilda sina anställda och att bygga upp välfungerande avdelningar för att bekämpa penningtvätt, skatteflykt och skattebrott. Men vinsten verkar ha varit viktigare än att bekämpa penningtvätt – ja, även viktigare än att bekämpa skatteflykt och skatteundandragande, som är en verksamhet som bankerna tjänat pengar på. Folk har med rätta blivit rejält förbenade. Vanligt folk blir grundligt förhörda om man kommer in med kontanter och vill sätta in dem eller växla pengar, medan illegal verksamhet verkar ha passerat med lätthet år ut och år in. Vi förväntade oss att regeringen skulle bjuda in till partiöverskridande samtal om hur vi skulle kunna agera tillsammans för att förhindra framtida penningtvätt och om vilka initiativ som behövde tas, vilka lagar som behövde ändras och vilka resurser som behövde tillföras. Men trots flera påstötningar från men också från , agerade inte regeringen. Regeringen konstaterade att regelverk redan ändrats, att man träffat ledning och och att man jobbade på med EU:s direktiv om penningtvätt. Det var väl bra, men det var inte tillräckligt. Regeringen tyckte också att de bötesnivåer som fanns nog var tillräckliga trots att det högsta bötesbeloppet som kan dömas till är lika stort som bankens vinst för ett kvartal. Därför är det mycket bra att ett enigt utskott nu tar ett gemensamt initiativ som utgår från vårt och . ska en utredning tillsättas, och det skyndsamt, i syfte att stärka arbetet mot penningtvätt. Utredningen ges utrymme att komma med förslag till regeländringar och skärpningar av sanktioner samt övriga ändringar som kan behöva genomföras. Det som tas upp är bland annat kompetensförsörjning och om sanktionsmöjligheterna och tillsynsavgifterna är tillräckliga. Man ska också se över myndigheternas befogenheter i förhållande till bankerna. Det kan handla om sådant som informationsutbyte. Även myndighetsstrukturen behöver ses över, liksom ansvarsfördelningen. Det finns ganska mycket att säga om det, men det tror jag att vi väntar med till . och utskottsinitiativ om penningtvätt var säkert oväntat för många. Men vi hade många förslag som var gemensamma, och det bar frukt. Vårt initiativ lade frågan om penningtvätt mitt på finansutskottets bord. har vi glädjande nog ett enigt utskottsinitiativ från finansutskottet. Det är både viktigt och bra att det blev så. Vi vill ju inte ha några fler avslöjanden om bankers penningtvätt. Till vill jag rikta ett särskilt tack för bra samarbete. Stärkta åtgärder mot penningtvätt Till er på läktaren och till er alla runt om i landet som väntar på nästa debatt vill jag säga stort tack för att ni står upp för människovärdet. Det kan inte med ord beskrivas vilken betydelse det har. Tack ska ni ha! Ni är värda den största applåd som finns. 83 (KD): Vad gör de egentligen på banken ? Frågan har ställts på sin spets rejält . Det är oerhört viktigt att kunder men också medborgare känner förtroende för bankerna och den verksamhet de bedriver. Bankerna är det viktigaste i det finansiella blodomloppet och centrala för stabiliteten i ett samhälle. Denna uppgift gör dem till viktiga institutioner som på olika sätt skyddas från kollaps av det offentliga – av staten om man så vill. Annars skulle det finnas risk att miljontals kunder fick se sina pengar förlorade. Risken skulle också vara stor att fler banker drogs med i en enskild banks kollaps, vilket i värsta fall skulle kunna leda till en fullskalig finansiell kris. Enskilda och företag är helt beroende av bankerna för vårt finansiella system – för våra pensioner och löner, vårt sparande och våra bostadslån, krediter, investeringar och affärer. Banker och finansiella företag åtnjuter en särskild position med vilken det följer ett särskilt ansvar. Därför måste det också finnas tydliga regler som bankerna måste följa och utställda garantier från staten som bidrar till stabilitet. Det är därför viktigt för hela samhället att bankerna agerar så att förtroendet för dem upprätthålls. Men bankväsendet är i förtroendekris efter upprepade misstankar om penningtvätt och lätt eller svårt ljusskygg verksamhet i utländska filialer. Därtill har bankerna – i alla fall vissa – visat oförmåga att hantera dessa misstankar på ett transparent, ansvarsfullt och förtroendeskapande sätt. Penningtvätt är mycket allvarligt. Det underlättar kriminalitet och finansierar brottslighet. Det kan också finansiera terrorism. För att bättre kunna stoppa penningtvätt och återskapa förtroendet för banksektorn presenterade jag några förslag om hur man kan agera mot penningtvätt genom att stärka funktionssätt, mandat och styrka, finansierat av höjda tillsynsavgifter, så att vi bättre kan kontrollera att bankerna lever upp till högt ställda krav. Det är också bra för bankerna. Det stärker grunden och förtroendet för dem och deras möjligheter att bedriva sin verksamhet. Vi måste helt enkelt bygga en starkare finansinspektion – och bankerna ska betala för den. IMF påpekar i en rapport att inte har tillräckliga resurser för att kunna sköta tillsynen på ett tillfredsställande sätt. Vi måste också se över inspektionens befogenheter och i vilka skeden den ska kunna agera. Det måste gå att agera tidigt när en bank hamnar i ett läge där förtroendet är på upphällningen. Därtill måste det internationella samarbetet öka och förbättras, personalomsättningen minska och kompetensförsörjningen stärkas kraftigt. Inom just penningtvättsavdelningen på lämnade mellan och sex av de sju anställda experterna avdelningen för andra jobb eller tjänstledighet. På den avdelningen, som alltså jobbar just med penningtvätt, motsvarar det en personalomsättning på . Stärkta åtgärder mot penningtvätt Efter att jag hade pratat om en del tankar kring reformer och ytterligare tryck i fråga om att bekämpa penningtvätt hörde av sig till mig och föreslog att vi med vår gemensamma syn på en rad av dessa frågor skulle lägga fram ett förslag om ett utskottsinitiativ. Jag är glad för det, för det har lett till att vi har ett enigt utskott som faktiskt gör detta. Vi konstaterade gemensamt, jag och , att regeringen inte hade gjort tillräckligt. Man hade utlovat en mot penningtvätt. Någon sådan kom inte på plats. Det var ett högt tonläge mot bankerna, och statsråd lovade att agera tufft och resolut. Men det kom inte på plats på det sätt som vi menar krävs. Vi konstaterade också att var för svag i förhållande till bankerna och att det måste utredas hur storlek och muskler kan förstärkas, hur kompetensförsörjningen kan fungera bättre och hur personalomsättningen kan minska. Vi måste också se över sanktionsmöjligheterna mot bankerna. Vi måste se över informationsspridning och informationsgivning mellan myndigheter och till bankerna, så att också de kan samarbeta bättre när det gäller penningtvätt. är det en lång rad myndigheter som hanterar frågan om penningtvätt. Vi måste se över om den myndighetsstruktur vi har är den mest effektiva. har ett enigt utskott tagit ställning i linje med vårt förslag. Det är mycket bra. Det finns en bred enighet och samsyn kring ett förstärkt arbete när det gäller penningtvätt. Utskottet kräver nu gemensamt att regeringen skyndsamt utreder kapacitet att bedriva effektiv tillsyn inklusive kompetensförsörjning, avgifter och sanktionsmöjligheter. Även befogenheterna i förhållande till bankerna behöver ses över. Det gäller även bankernas befogenheter i förhållande till sina kunder och möjligheten att utbyta information mellan myndigheter och banker. Myndigheterna måste också bli bättre på att återkoppla till bankerna när de rapporterar misstänkta fall av penningtvätt. Hur gick det sedan? Hur agerade myndigheten? Det kommer att krävas ett omfattande samarbete med bankerna. Då är det viktigt att myndigheterna ser till att bankerna får återkoppling om vad som händer när man anmäler misstänkt penningtvätt. Det här är mycket bra. När regeringen är passiv ska agera. sker det tack vare och gemensamma förslag. Det kommer att bidra till ett bättre arbete mot penningtvätt. Det är viktigt både i sak och för att stärka förtroendet för bankerna och det finansiella systemet. Kunder och medborgare ska kunna känna sig trygga med vad som sker i banken . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 11 Reglering av mikrosimuleringsmodellen Fasit betänkande 2018/19:FiU43 Reglering av mikrosimuleringsmodellen Fasit (prop. 2018/19:118) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 18.) § 12 Statens roll på betalningsmarknaden betänkande 2018/19:FiU44 Statens roll på betalningsmarknaden (framst. 2018/19:RB3) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 18.) § 13 Förlängning av lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i betänkande 2018/19:SfU26 Förlängning av lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i (prop. 2018/19:128) 84 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2. Vi står dock självklart bakom samtliga våra reservationer. Förlängning av lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i var det student och skolavslutningar runt om i . I sjöng, nästan skrek, barnen sången är det sommarlov. Skolavslutningen är som är fylld av både lättnad och förväntan. Det är lättnad över att man har klarat ännu ett skolår och att man nu har en förhoppningsvis lång och skön sommar framför sig med en del slappa dagar. Kanske har man också ett sommarjobb framför sig och allt som det kan ge i form av erfarenheter, en viktig rad på cv:t och lite egna pengar. Det är också förväntan inför det som kommer . Kanske är det att få packa ihop sina saker och flytta in i ett korridorrum i . Kanske är på gymnasiet. Det är så det ska vara – precis som i de glada sångerna. Men i delar av går skolavslutningen i moll. I flera av de allra mest utsatta områdena öppnas betyg som vittnar om att inte ens varannan niondeklassare har godkänt i de ämnen som krävs. Fyra av tio elever med utländsk bakgrund i blir inte behöriga till gymnasiet . Det är nästan så många som för alla nior sammantaget. Det är alldeles för många barn som inte får se sin mamma och pappa gå till jobbet . Varannan arbetslös är utrikes född. Det finns många siffror som kan illustrera totala integrationsmisslyckande. Och bakom varje dyster siffra finns en krossad dröm. Det är mamman som flydde från krig och förtryck för att skapa en bättre framtid för sig och sina barn. Men drömmen kom av sig när trösklarna blev för höga. Det var språket, jobbet och kulturen. Hon flyr inte längre för sitt liv, men hon kämpar fortfarande för att kunna stå på egna ben. Det är dottern som aldrig får se sin mamma gå till jobbet. Även hon har svårt att lära sig språket och blir tillsagd av andra hur hon ska leva sitt liv. Hon riskerar att få sin dröm krossad, precis som mamma. Förlängning av lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i En del barn får inte ens gå på någon skolavslutning eftersom de tvingas leva gömda. har haft en mycket stor invandring. har en halv miljon människor sökt asyl här. har 1,6 miljoner fått uppehållstillstånd. För en hel del har resan fortsatt in i samhället och in i egen försörjning. Men alltför få har kunnat ta sig fram av egen kraft. I stället har många som kommit hit svårt att få jobb, svårt att klara skolan och svårt att lära sig språket. Bidrag blir ett alternativ till lön. Utanförskap och hopplöshet ersätter framtidstro. Jag är den första att erkänna att det är många politiska partier som bär ansvar för av ohållbara invandringsnivåer och ett stort integrationsmisslyckande. Men vi moderater är beredda att ta ansvar. Vi ser med oro på de barn som inte känner lättnad och förväntan på skolavslutningen. Vi tänker på dem som inte ens får gå till skolavslutningen och på de mammor som aldrig riktigt har fått chansen i sitt nya hemland. Men vi ger inte upp. Vi leder nu en integrationskommission för att ta fram reformer så att alla som kommer och har kommit hit inte bara ska släppas över gränsen utan också in i det svenska samhället på riktigt. Det är ett ja till att få vara med och bli en viktig kugge i det maskineri som ser till att fungerar och är det fria, vackra och rika land som vi har all anledning att vara stolta över. är det hög tid att ta ansvar för dem som har kommit hit för att stanna. En avgörande förutsättning för att lyckas med det är att ha en stram invandringspolitik. Vi måste en gång för alla ta ett helhetsgrepp om invandringen. Vi måste sluta lappa och laga och sluta öppna upp för att i nästa stund skruva åt. Vi moderater har sträckt ut handen till Socialdemokraterna för att vi tillsammans ska kunna lägga grunden för en stram och hållbar politik som överlever även kommande val. Men Socialdemokraterna har inte tagit vår utsträckta hand. I stället vill regeringen utreda hur invandringen till ska kunna bli mer omfattande. Det meddelade på en pressträff . Inte en enda gång under pressträffen nämnde migrationsministern ordet integration. Det är talande. Ser man inte totala integrationsmisslyckande kan man kanske kosta på sig att fortsätta med en oansvarig invandring. Den här debatten handlar om en förlängning av den tillfälliga migrationslagen, som infördes sedan regeringen tappat kontrollen. När vi beslutar om att förlänga den tillfälliga lagen, tills vi har en ny lagstiftning på plats, passar regeringen med samarbetspartier och på att driva igenom en mer omfattande invandring till . Det gör man utan att ha gjort en analys av vilka konsekvenser det får för samhället och för dem som redan har kommit hit. Förlängning av lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i Det är som om krisen var över. Det är som om problemen inte fanns. Det är som om skola, sjukvård och socialtjänst inte gick på knäna. Det är som om det inte spelade någon som helst roll för integrationen hur många som kommer hit. Vi moderater röstar nej till större anhöriginvandring. Och vi röstar nej till en förlängning av gymnasielagen. Det är en ogenomtänkt och orättvis reform som innebär att vuxna utan skyddsskäl får stanna i . Den lämpar över stora bekymmer på kommunerna, som redan går på knäna av stor invandring. Vi röstar nej av omsorg om alla de barn som gick till skolavslutningen med en klump i magen. Vi gör det för att alla barn förtjänar att känna hoppfullhet och spänning inför det nya liv de ska bygga sig här. Vi gör det för att det helt enkelt är rätt, även om det är svårt. Vi är beredda att ta ansvar för en långsiktigt hållbar och stram migrationspolitik, för integrationens skull. 85 (SD): Jag vill börja med ett något oortodoxt yrkande. Jag vill nämligen yrka bifall till dels vår följdmotion till denna proposition, 2018/19:3108 yrkande 1 och 2 under punkt 2 i betänkandet, dels vår reservation nr 4. Anledningen till att jag yrkar på detta sätt kommer att klargöras under mitt anförande. Vi är här för att debattera och slutligen förhoppningsvis förlänga den tillfälliga lag som kom till stånd när befann sig i en akut kris. Det var när verksamhet efter verksamhet sa: ”Det här går inte längre.” Statsråd tvingades lyssna på kommunerna som sa: ”Vi klarar inte av situationen.” Samma politiker och journalister som hånade mig när jag sa att vi snart kommer att ha tältläger i fick strax därefter sprida nyheten att man börjat diskutera hur man skulle kunna öppna ett tältläger på . Sådan var situationen, och det har inte gått särskilt . Det är viktigt att komma ihåg. Några månader efter denna situation kom till slut en proposition om en tillfällig lagstiftning som skulle begränsa asylpolitiken i för att ge ett andrum, som det sas. Migrationsministern och regeringspartierna sa att vi nu landar på en miniminivå i EU. Redan då hade man fel. Det var mycket stramare än hur det hade varit tidigare. Men ett exempel som jag påtalade redan då var att man medvetet gjorde att de uppehållstillstånd som gavs till alternativt skyddsbehövande skulle ges med det explicita syftet att personerna i fråga skulle få tillgång till svenska välfärdssystem, trots att inget i EU-lagstiftningen krävde det. Det var alltså ingen miniminivå. Man har också kunnat se att vi knappast har legat på EU:s miniminivå därefter vad gäller den invandring till som kan kopplas till asylpolitiken. har lagen urholkats gång på gång. Man fick lappa och laga när de första förlängningarna skulle komma in. Det visades sig då att man inte tänkt på att ha en marginal för att ställa krav på att ansökningar om förlängning ska göras för att de ska hinna behandlas innan uppehållstillståndet löper ut. Förlängning av lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i Vi fick gymnasielag nummer ett som gjorde det möjligt att få uppehållstillstånd i för att studera på gymnasienivå på bekostnad av svenska skattebetalare med följden att svenska gymnasielärare på ett eller annat sätt faktiskt avgör huruvida deras elever ska få stanna i landet eller inte. Detta kritiserades mycket. Med dagens mandatfördelning i hade detta förslag bara vunnit med ett ynka mandat. Sedan kom den andra gymnasielagen, som utökade rättigheten till vuxna personer som inte ens bedömdes ha skyddsbehov. Man har urholkat lagen gång på gång. När vi nu ska fatta beslut om att förlänga lagen är det en mycket sämre lag som ska förlängas än vad som behövdes 2015 och 2016 eller vad som ens behövs . Till detta kommer anhöriginvandringen, som man nu åter öppnar upp för. Jag förstår detta. Det låter fint, och det är såklart något som griper tag om hjärtat. Familjer ska kunna leva tillsammans. Men det finns flera aspekter som är viktiga att tänka på. Vi har en situation som precis väldigt tydligt redogjorde för: har ännu inte repat sig. Att i detta läge ytterligare öka invandringen till och dessutom på ett sätt som tar bort försörjningskravet är inte hållbart. Det kommer inte att på det stora hela leda till något gott. Det sägs att detta är något som är viktigt för integrationen. Jag förstår att en enskild individ såklart vill veta att familjen är säker. Men det är en sak att veta att familjen är säker och en annan att låta svenska skattemedel bekosta uppehället här i . I stället hade det gett incitament att ta sig in på arbetsmarknaden om man kunde veta att familjen är säker och ha möjlighet att ta hit den men i så fall vara tvungen att arbeta och bekosta detta själv. Det hade också säkrat att när familjen väl kom efter hade det funnits åtminstone ett korn till en fast punkt på plats som den kunde ansluta till. Något av det som är viktigast för mig i denna fråga är vilka signaler detta skickar ut och vilka följder det får i ett makroperspektiv och för migrationsflödena som helhet. Jag lyssnade såklart till den presskonferens som hölls . Där presenterades direktiven till den parlamentariska utredningen. Men jag lyssnade också på den efterföljande frågestunden. Jag hörde hur migrationsministern påpekade att den åtstramning vi haft vad gäller anhöriginvandringen har gjort att familjer inte längre splittras. De har rest som en enhet. Det är såklart väldigt dåligt att de har rest på farliga vägar. Det är inte bra. Man kan ha olika syn på hur man ska förhindra detta. Vår åsikt är i grund och botten att asyl inte ska beviljas först efter att man har tagit sig över farliga hinder och rest långväga. Den ska ges när man är i säkerhet och nära sitt hem. Faktum kvarstår dock. Vilka regler för anhöriginvandring som vi har påverkar huruvida familjer splittras eller inte. När vi öppnar upp för familjeåterförening på svensk mark gör vi det lönsamt att skicka en person i förväg.