prot · H60975 · 2019-04-09 00:00:00 — När man arbetar med bistånd i länder som exempelvis eller ligger det i sakens natur att det är svårt att upptäcka när saker och ting inte går rätt till. Till exempel har inget offentligt bolagsregister. Då är det väldigt svårt att hitta bedrägerier inom offentlig upphandling och så vidare. Men den här organisationen har ju jobbat i , ett i-land av första klass som har väldigt bra kontroll på papper, pengar och så vidare. Det är väldigt märkligt att det här har kunnat pågå utan att någon har brytt sig om att ringa ett samtal eller skicka ut en enkät: ”Hej! Hur mycket tjänar er vd? Vi skulle gärna vilja veta det. Vad är hans totala arvoden?” Det verkar inte riktigt vara så att någon har brytt sig om detta, och det är det som gör mig lite bekymrad. En annan lärdom som vi drar av den här historien är att man inom den kultur som råder inom biståndsvärlden ser dess högre anställda och ledare som något slags rockstjärnor som förtjänar förmåner som vanliga offentliganställda aldrig kan drömma om. Det här är en attityd som förvärras av att Sida och andra givare har lite grann av ett ointresse för att granska och kontrollera bidragsmottagarna. Jag fick inte svar från biståndsministern angående det som är själva kärnan i interpellationen, så jag ställer om frågan: Tycker biståndsministern verkligen att det är rimligt att betala ut biståndsmedel till organisationer vars höga företrädare tar ut till exempel i arvoden ? ICTSD är ju inte den enda organisation som gör det. Enligt Openaid finns det en lång rad organisationer vars höga företrädare och vd:ar får liknande ersättningar. Det jag vill att biståndsministern svarar på är: Tycker han verkligen att det är rimligt? Det här är väldigt mycket pengar. Biståndsministern själv tjänar inte så mycket. Vi tjänar inte så mycket. Detta är väldigt mycket mer än vad en svensk verkschef eller ett svenskt departementsråd tjänar. Detta skulle jag vilja ha svar på. Jag skulle också vilja ha svar gällande Sidas arbete med granskning och kontroll i just det här fallet. Jag hänvisade till flera dokument i mitt tidigare anförande: den stora utvärderingen , den senaste utvärderingen och det dokument som jag har för mig var och som var grunden till den senaste utbetalningen på 20 eller 30 miljoner eller någonting sådant – jag minns inte den exakta siffran. Tycker biståndsministern att de olika rapporterna och Sidas arbete i de här fallen har hållit tillräckligt hög kvalitet? Det skulle jag vilja veta. Det är en ja-eller-nej-fråga. 55 Statsrådet (MP): går Aspling lite långt. Jag har faktiskt svarat på precis de frågorna. Jag har sagt att jag inte tycker att det var ett rimligt arvode. Jag har sagt att det uppenbart fanns mer att göra beträffande granskningen, eftersom den brittiska biståndsmyndigheten kunde hitta de här problemen och oegentligheterna. När dessa uppdagades reagerade även Sida och en rad andra länders biståndsmyndigheter. Detta gjorde att man drog in ersättningarna och att organisationen väldigt snabbt gick i konkurs. Jag tycker att det var rimliga åtgärder. Att jämföra löner mellan olika organisationer är däremot ganska svårt. Man ska komma ihåg att det här var en liten organisation. Det är en grund för den bedömning som jag gör när jag säger – liksom Sida när totaliteten på arvode och lön kom fram – att det var en orimlig ersättning. En annan fråga är: Är det rimligt att så många internationella organisationer ska hålla till just i , där kostnaderna är mycket höga? En pizza kostar i , och en minimilön är högre än genomsnittslönen i . Det gör ju att det blir en helt annan situation och kultur kring ekonomin. Jag tror att det vore bra om flera av dessa internationella biståndsorganisationer verkade utifrån andra kontexter än de dyraste i hela världen. 56 (SD): Jag får tacka för svaret! känner jag att jag har fått ett rakt och tydligt svar. Jag tycker att det är bra att biståndsministern kan vara rak och säga att det här inte är rimligt. Just det faktum att denna organisation har sin bas i är också någonting som revisionsrapporterna har påpekat som problematiskt, för att ha sin bas i kostar väldigt mycket. Men inte heller det är någonting som Sida påtalar i sin granskning av organisationen – åtminstone inte vad jag har läst. Biståndsministern får rätta mig om jag har fel. Sida funderar inte på om det är rimligt, bland annat på grund av kostnadsprofilen i , att samarbeta med den här organisationen. Det kanske finns någon som kan göra ett lika bra jobb som har sin bas någon annanstans, vilket skulle medföra mindre kostnader. Den typen av resonemang har jag inte sett i Sidas dokument. Svaret på den andra frågan, om Sidas utvärderingsarbete håller tillräckligt hög kvalitet, får jag väl tolka som att biståndsministern någonstans medger att här har det inte fungerat jättebra. Jag tycker att alla omständigheter talar för att det inte har funkat jättebra i detta fall, och det finns ett stort antal fall där det inte heller har funkat jättebra. Om biståndsministern ser det som sin uppgift att ta tag i detta finns det ingen som är gladare än jag. En bieffekt om biståndsministern lyckas är att han inte kommer att behöva komma hit så här och svara på interpellationer. Vi kan båda göra någonting annat om detta fungerar bättre . Jag får tacka så mycket och önska biståndsministern lycka till i detta arbete. 57 Statsrådet (MP): I den sista frågan är det nog tvärtom så – tyvärr, får jag väl säga – att ju bättre vi blir i korruptionsarbetet, desto fler frågor kommer vi att få att diskutera. Det uppdagas antagligen fler ärenden. Man ska inte tro att vi vare sig i eller på andra ställen är helt immuna mot eller fria från korruption. Det finns på många ställen. De länder där korruptionen härjar och är värst är ofta länder som vi ger bistånd till eftersom det också är länder som är fattiga och misskötta, som inte har fungerande institutioner eller fungerande demokrati och som behöver både humanitär hjälp och andra saker direkt till människor för att de ska överleva dagen eller klara de kriser och konflikter som över 100 miljoner människor lever i. Det finns nog mycket att diskutera framöver, är jag rädd – inte minst om vi , som jag vill, satsar betydligt mer på antikorruptionsarbete och utvecklar det området som en del i vår offensiv för att stärka demokratin i världen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2018/19:168 om missförhållanden i kycklingindustrin 58 Statsrådet (S): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att säkerställa att djurskyddslagen efterlevs samt om jag avser att ta initiativ för att skärpa lagstiftningen så att kycklingarna i industrin skyddas från lidande och i så fall på vilket sätt. Jag vill börja med att framhålla att det aldrig är acceptabelt att djur skadas eller orsakas onödigt lidande. Vi har ett system där officiella veterinärer på slakterierna kontrollerar djurskyddet för djur som ska slaktas. Det är av största vikt att detta fungerar så att eventuella djurskyddsproblem uppmärksammas och kan åtgärdas. Det huvudsakliga ansvaret för djurskyddet vilar dock på den som håller djuren. Det är den dagliga omsorgen om djuren och hanteringen av dem som säkerställer att djuren har det bra. trädde den nya djurskyddslagen i kraft. Den nya lagen innebär en uppdatering och modernisering av den tidigare lagen, som funnits . Både den tidigare lagen och den nya lagen innehåller de mest grundläggande bestämmelserna till skydd för djuren. I det ingår att djuren ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. I den inledande bestämmelsen till den nya lagen görs det tydligt att lagen syftar till att säkerställa ett gott djurskydd och att främja god djurvälfärd och respekt för djuren. Att värna djurskyddet är en prioriterad fråga för regeringen. Jag har förtroende för att den kontroll som våra kontrollmyndigheter utför fungerar så att djurskyddsproblem upptäcks. Det är bra att branschen har egna djuromsorgsprogram för att fånga upp och åtgärda brister eller problem. 59 (V): Tack, statsrådet, för svaret på min fråga! Det är såklart glädjande att höra att djurskyddet är en viktig fråga för regeringen och för statsrådet. Därför kan man inte annat än undra hur det är möjligt att djurens lidande ändå får fortgå på detta vis. Det är rapporterade att 1 800 kycklingar kom till Guldfågels slakteri på med brutna vingar, vissa med så omfattande skador att benpipor hade penetrerat huden. Tanken på det får i alla fall mig att må lite illa eftersom kycklingar precis som människor har benhinnor runt alla ben som innehåller mängder av nerver, vilket utan att kräva någon större fantasi bör få oss att förstå vilken hög nivå av smärta dessa kycklingar går igenom. Det är sant som statsrådet svarar att djurskyddslagen säger att djur ska skyddas från lidande. Lagen specificerar däremot inte ett särskilt antal djur som ska skonas eller en procentsats som ger godkänt om sisådär slipper lidande i samband med slakt. I stället utgår vi, när vi skriver, från att djur ska förskonas från all smärta, plåga och lidande och att vi då talar om alla djur. I stoltserar vi med en ambitiös djurskyddslagstiftning. Men om kontrollen av djurskyddslagstiftningen inte fungerar och efterlevnaden därmed inte kan garanteras innebär en strikt lagstiftning inte mycket för djurens faktiska välmående. kom omkring 13 000 anmälningar om brister i djurhållningen in till länsstyrelserna. Av dessa kontrollerades på plats av länsstyrelserna, enligt . Långt ifrån alla kontroller där brister i djurhållningen har kunnat konstateras har alltså följts upp av , som har ansvaret för brister som inte uppkommer på slakteriet. På samma gång har de nödvändiga åtgärderna uteblivit, bristerna i värsta fall inte åtgärdats och effekterna av eventuella förbättringar som gjorts inte kontrollerats. Så är det nu i fallet på , där har fått information om missförhållanden och skadade djur på slakteriet men inte vidtagit åtgärder. Det är tydligt att länsstyrelserna inte mäktar med sitt kontrolluppdrag. Därmed är det inte sagt att de kontroller som görs utförs dåligt. Åtgärderna kan vara flera – antingen att ge ökade anslag till länsstyrelserna så att de klarar av att genomföra de kontroller de ska göra eller att se över om det finns andra sätt att genomföra kontrollerna på för att i stället avlasta länsstyrelserna. tror inte på att öka antalet självkontroller, som används för att minska kontrollkostnaderna för slakterierna. Kontrollerna bör i möjligaste mån göras av oberoende part. Frågan är då vilken part som är mest lämpad för att också få ett helhetsperspektiv för . För är det viktigt att både de djurskyddskontroller som görs och de anmälningar som kommer in följs upp och att åtgärder vid brister i djurskyddet blir regel och inte undantag. 60 Statsrådet (S): Ett stort tack till , som ställer en fråga som är väldigt angelägen! Jag tror att vi i grunden är överens om att vi ska ha ett djurskydd som vi kan vara stolta över i . Jag menar att vi också har det – vår lagstiftning på området är en av världens mest långtgående. Det använder vi också som ett argument när vi talar om varför vi vill att man ska köpa svenskt eller varför vi vill exportera mer. Det är någonting som vi har stor anledning att slå vakt om. Vi har en ny lag på plats från , alltså sedan drygt . Lagen har utvecklats och moderniserats, och det är bra. Detta innebär givetvis inte att allt är frid och fröjd. Vi måste kontinuerligt jobba med att säkerställa att framför allt kontrollen fungerar; där är vi helt överens. När det gäller det aktuella fall som det refereras till i interpellationen nämner i sitt inlägg att det är kontrollen gjordes och frågar varför detta fått fortgå. Mitt svar är att det inte har fått fortgå. Man har vidtagit ett antal olika åtgärder och konstaterat att man tror att det är en rad olika saker som har samspelat så att andelen skadade vingar uppmätts till . Man har dragit igång ett projekt som syftar till att utvärdera allt från lastningsmaskiner till lastningspersonal, transportbehållare, miljö i stallarna, ljusnivå vid lastning, foderpåverkan, hälsostatus på kycklingarna, slaktvikt, rutiner i hela värdekedjan, skillnader mellan anläggningar och mellan bönder, transporter av kycklingar samt hantering och rutiner i slakterier. Det är ett ganska heltäckande arbete man har satt igång. Uppföljningen av detta gjordes för . I gjorde man en ny större kontroll som man nu håller på att sammanställa. Resultatet av den kontrollen är ännu inte känt, men min förhoppning är givetvis att den ska visa på ett betydligt bättre utfall. är det viktigt att komma ihåg att det är som har sanktionsmöjligheterna i detta sammanhang. När en sanktion eller ett föreläggande har utfärdats sätts en tidsgräns, och en handlingsplan tas fram. Man levererar ett antal saker, och om man inte levererar det som sagts finns möjlighet till vidare sanktioner. Det kan handla om vite eller, i värsta fall, om att man inte får hålla djur. Det finns ett antal olika sanktioner som kan tas till. Jag tycker dock att det i sammanhanget är viktigt att poängtera att det inte är min sak att avgöra om detta har hanterats på ett adekvat sätt eller inte. Det är ansvariga myndigheter och veterinärer som har kontrollbefogenheterna och befogenheterna att utdöma sanktioner. Vårt ansvar är att säkerställa att vi har en lagstiftning som är rimlig. Där känner jag att vi har tagit ett tydligt grepp, både med den lag som har funnits och med den lag som har kommit på plats. Vi tar också ett ansvar genom att följa dessa frågor väldigt noga och ha en dialog med ansvariga kontrollmyndigheter för att säkerställa att de i sin tur har de verktyg de behöver. 61 (V): Tack så mycket för svaret, statsrådet! Jag förstår precis att, som statsrådet säger, detta enskilda fall inte är statsrådets ansvar, utan jag använder det som ett exempel på rutinerna. Det projekt som satts igång, som statsrådet talar om, gällande hanteringen av rutinerna är jätteviktigt, som jag ändå tänker att det brister någonstans när bara utför kontroller i av alla fall som anmäls. Vi vet att den storskaliga kycklingköttindustrin är förenad med en lång rad risker för kycklingarnas välmående. Den snabba tillväxten gör det till exempel svårt för kycklingarna att orka hålla uppe sin egen kroppsvikt. Kycklingarna lider av trängseln i stallarna, den maskinella insamlingen och så vidare. Vad den nya djurskyddslagstiftningen ger för effekter får vi naturligtvis återkomma till. har dock föreslagit förändringar i djurskyddslagstiftningen, som inte finns med i den nya lagstiftningen, för att minska djurens lidande. Det handlar om större möjligheter till utevistelse och naturligt beteende, ökad tillsyn och minskad köttkonsumtion, för att bara nämna några parametrar. Kycklingköttproduktionen skulle också behöva ställa om sitt tillvägagångssätt och använda raser som växer långsammare, minska transporttiden för levande kycklingar och gå över till transport av kött i stället för kycklingar. Det är också helt klart att det behövs tydliga direktiv till länsstyrelserna om att prioritera kontrollen och uppföljningen av åtgärder när det brister i djurhållningen, liksom en fastlagd bortre tidsgräns för när felen ska vara åtgärdade. En uppföljningsgrad på , som vi konstaterat, kan inte anses vara tillfredsställande. Den svenska djurskyddslagen är något att vara stolt över – det kan vi vara överens om. Den visar på en hög ambitionsnivå, men de konkreta åtgärderna kommer först på föreskriftsnivå, främst från . Det är där vi kommer att se vad lagen kommer att betyda i praktiken. När detaljerna också kommer först i myndigheternas föreskrifter är de inte heller straffsanktionerade. förhoppning och starka önskan är att ministern, som hon var inne på, nu följer utvecklingen av hur den nya djurskyddslagen tar sig uttryck i praktiken och fortsätter att agera för att stärka djurskyddet, för än har vi inte nått hela vägen fram. Den svenska djurskyddslagstiftningen och kontrollerna av djurens välmående är, precis som statsrådet var inne på, en stark anledning till att många väljer att äta svenskt kött. Detta är också i sig ett värde att ta hänsyn till, eftersom en försvagad bild av den svenska djurhållningen skulle kunna betyda minskad konsumtion av just svenskt kött till förmån för importerat. håller också på med en utvärdering av sin kontrollfunktion på slakterier för att ta fram moderna kontrollmetoder och säkra att kontroller följs upp. önskar att regeringen även följer det arbetet noga och vidtar de åtgärder som behövs för att ytterligare stärka kontrollerna vid våra svenska slakterier. 62 Statsrådet (S): Jag tror återigen att vi i grunden är väldigt överens. Möjligen skiljer vi oss något i den tilltro vi har till våra kontrollinstanser. Det viktiga tror jag är, som själv tar upp, att vi från politikens sida inte blir nöjda utan är beredda att fortsätta att följa frågan för att se att vi får den effekt vi vill ha. Det är jag, och min bild är att det är något vi har gemensamt i svensk politik. Detta är ju en politisk fråga som det egentligen råder ganska lite politisk kontrovers kring. Det finns en stor samsyn kring att detta är viktigt. Jag tänkte kort kommentera mängden kontroller som görs. Här har man begränsade resurser, och självklart är det en budgetär fråga huruvida man ska tillskjuta mer pengar till . Men det är en fråga som varken jag eller fullt ut råder över. Det är dock något som behöver noteras. Givet de resurser man har behöver man prioritera så att man använder dem på ett klokt sätt. Antalet anmälningar ökar , och det är bra att folk anmäler. Men vi kan också konstatera att många av de anmälningar som görs gäller katt, hund och andra sällskapsdjur. En uppföljning visar att en ganska stor del av dem, mer än hälften, inte resulterar i att man går vidare med någon form av anmärkning. Men detta tar självklart tid från de risk- eller händelsebaserade kontrollerna, de planerade och förebyggande kontrollerna och det arbete som behöver göras. Det är därför bra att man nu jobbar målmedvetet med att ta fram metoder för att identifiera vad som kräver ett besök och vad som kan hanteras på ett annat sätt och att man säkerställer att man också har tid att göra uppföljningskontroller. Det är i detta sammanhang rimligen prioriterat att man har tid för detta, för annars blir kontrollsystemet självklart i någon mening verkningslöst. Där pågår ett arbete som jag tror innebär att man effektiviserar sin kontroll på ett positivt sätt. Det är jag väldigt nöjd med, men självklart ska vi fortsätta att följa detta. lyfter också fram en rad olika saker som har föreslagit, och jag kan sympatisera med många av dem. Jag kan dock konstatera att jag inte kommer att hinna bemöta dem alla, men jag kan nämna att man exempelvis lyfter fram att det borde vara tidsbestämt. Min bild är att det är det. Så fort det kommer ett föreläggande åtföljs det av en tidsbestämmelse. Ni lyfter också fram att det bör finnas sanktioner. Min bild är att det finns goda möjligheter till sanktioner inom ramen för den lagstiftning vi har. Det är också så att man både kan och ska polisanmäla allvarliga brott, som då ska lagföras, processas, gå till åtal och så vidare enligt gängse regler. talar vi mycket om vad vi gör i . Men i sammanhanget vill jag betona att om vi vill fortsätta att hålla den höga kvalitet vi har är det angeläget att vi jobbar strukturerat gentemot EU och inom EU-samarbetet. Där har varit drivande också i en del av de frågor som ni nämner här, till exempel när det gäller hur långa transporter får vara. Vi har lyckats få till stånd ett samarbete kring en plattform med ett antal olika undergrupper som jobbar med prioriterade frågor – transport är en och smågrisar en annan. Det finns ett antal olika frågor. Vi har denna fråga högt prioriterad, och det är viktigt. 63 (V): Tack, statsrådet ! Vi har i grund och botten en stark samsyn om detta. Precis som du säger är det också viktigt att ta in EU-perspektivet i det hela, för djurskyddslagstiftningen handlar ju i mycket om EU-förordningen om djurskydd. Där har vi, precis som du säger, mycket att göra. Jag kan ändå känna, utifrån situationen på slakteriet på och att säger att det troligtvis ser likadant ut på andra slakterier som hanterar kycklingar, att vi någonstans brister i hanteringen och i kontrollerna och att vi behöver se över detta. Även om det är som statsrådet säger, att en stor del av de anmälningar som kommer in till rör just tamboskap, är det en låg uppföljningsgrad. Jag har den fullaste förståelse för att det är en budgetär fråga, men prioriteringarna behöver kanske ses över. I slutändan handlar det ju om 1 800 kycklingar . Om man slaktar är det 648 000 eller i alla fall kring en halv miljon , och det är då bara på ett slakteri. Då tycker jag att man kommer ganska långt från det djurskyddslagstiftningen säger om att djur ska förskonas från all smärta, plåga eller lidande. Jag hoppas att vi nu kan se till att det blir verklighet. 64 Statsrådet (S): Jag inte bara hoppas utan förväntar mig att branschen tar detta på stort allvar, och det gäller vilken bransch som helst. Jag vill nog hellre tala om detta i mer principiella termer än att tala om ett enskilt företag. Det borde finnas en stor samsyn mellan politiken, näringen och Myndighetssverige om att det tjänar oss alla väl att man har goda rutiner och god kontroll, och det ligger i branschens intresse att också åtgärda problem. Jag förväntar mig alltså att man har vidtagit åtgärder på de företag som har haft kontroller och haft problem och att det också blir best practice i hela branschen att man säkerställer att man har rutiner som innebär ett gott djurskydd. Jag tror också att det är väldigt viktigt att vi har den här typen av debatter. Jag tycker också att det någonstans vittnar om att vi har en ganska god ordning i : När man upptäcker saker och ting rapporteras det in, och det blir allmänt känt också för allmänhet och medier. Det blir diskussion, vilket i sig ökar incitamenten och intresset för att rätta till problem. Så är det inte i alla länder. Detta är alltså en god sak, och därför tycker jag att det är väldigt bra att vi har den här interpellationsdebatten. Vi visar väldigt tydligt att vi bryr oss, och vi förväntar oss att det blir resultat när man upptäcker missförhållanden. Om det inte blir resultat finns det sanktioner att ta till, och jag förväntar mig att man tar till dem i alla fall som anmäls där man inte kommer till rätta med problem. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. Följande dokument anmäldes och bordlades: 2018/19:61 Ändring i offentlighets- och sekretesslagen med anledning av lagen om bostadsanpassningsbidrag 2018/19:88 Vissa inkomstskatteändringar 2018/19:89 Höjt tak för rutavdrag 2018/19:92 Återinförd skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet 2018/19:94 Befrielse från koldioxid- och energiskatt och förändrad omräkning av skatt för diesel och bensin 2018/19:95 Ansvar för miljöskador i ekonomiska zon 2018/19:106 Anpassningar av svensk lag med anledning av EU-förordningen om säkerhetsdetaljer på läkemedel 2018/19:112 Större frihet att bygga altaner 2018/19:80 om förvaltningen av premiepensionssystemet § 13 Anmälan om interpellation Följande interpellation hade framställts: 2018/19:173 expansion och klimatet av (V) till miljö- och klimatminister (MP) § 14 Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2018/19:505 Upplevd könstillhörighet bland unga av (SD) till socialminister (S) 2018/19:506 Könskorrigering av (SD) till socialminister (S) 2018/19:507 Ökning av barnboende för barn med funktionsnedsättning av (KD) till socialminister (S) 2018/19:508 Organisationskraven för miljöorganisationers talerätt av (SD) till miljö- och klimatminister (MP) 2018/19:509 Dansbandsmoms av (SD) till finansminister (S) 2018/19:510 Kriminell djurrättsaktivism av (SD) till statsrådet (S) 2018/19:511 Bidrag till miljöorganisationer av (SD) till miljö- och klimatminister (MP) § 15 Kammaren åtskildes .