prot · H70948 · 2019-12-10 00:00:00 — Det är lätt att halka in i olika interpellationsdebatter när de är lite snarlika och kommer efter varandra, men utan tvekan är det ett faktum att kommuner, regioner och staten går in i tuffare tider. Det är klart att vi måste göra rätt prioritering, och vi måste prioritera välfärd. Vi gjorde detta under den förra mandatperioden, och vi gör det under denna. Vi kommer att prioritera både välfärd och tillskott till välfärden. Det är en viktig del, men vi måste också samarbeta kring kompetensförsörjning på ett mycket bättre sätt för att se till att de specialistkunskaper som behövs kommer alla till del. Vårdkompetensråd är en viktig del i att utveckla kunskapsstöd och mycket annat. Vi tillsätter en utredning för att se över sjukhusinvesteringar. Det är intressant att man i tider med knapp ekonomi och stundande underskott gör stora sjukhusinvesteringar. Vad får detta för konsekvenser , med ökade driftskostnader? Det finns många olika perspektiv på detta, och det är inte så enkelt att komma med lösningar. Vi får nog alla fundera på och bidra till detta . 18 (V): Vi hade nog hellre sett mycket större satsningar på personalen än på exempelvis värnskatten. Jag återkommer till det. Samtliga partier utom ser fram emot kömiljarderna. Professionen ser inte heller fram emot dem, för om man försöka lösa vårdens problem med kömiljarder innebär det att personalen får springa ännu fortare. Jag tror inte på den satsningen. Jag anser att det behövs satsningar på personal och förbättrad arbetsmiljö. Detta är A och O för att få fler att vilja jobba inom hälso‑ och sjukvården. Det handlar om bra lön, bra arbetsförhållanden, makt på jobbet, delaktighet, forskning och förkortade arbetstider. Allt detta efterfrågar professionen. I stället för ett mer expansivt sätt att förhålla sig till hälso- och sjukvård från statens sida ser vi exempelvis stängda vårdplatser och uteblivna satsningar på robust primärvård, bättre beroendevård etcetera. Det finns så mycket vi skulle behöva bygga tillsammans. är en fråga för sig, måste jag säga. De styrande politikerna från , har varslat 1 200 anställda. är en väldigt speciell hörna. Här pågår ett experiment som går ut över personal och patienter. Detta är tydligt. Här har man slösat bort pengar på Nya , konsulter, konstiga affärer och konstig vård. Man har slösat miljarder på privata företag etcetera. Det har skrivits flera böcker om detta, och det kommer nog att bli fler. pratas det mycket om omställning inom vården, från de stora sjukhusen till primärvård, i hela . Detta är vi alla pigga på. Men det blir helt fel att säga att man ska göra denna omställning nu när pengarna saknas i systemet, när primärvården och närakuterna inte kommer att ha möjlighet att ta emot äldre som är multisjuka. Jag är extremt orolig över den personal som sliter inom hälso- och sjukvården. De får springa ännu fortare och har färre arbetskompisar. Detta sker i hela , och det kan exploateras på olika sätt av högern och Timbro, som kan säga: ”Titta, vad dåliga regionerna är på att styra sin vård! Vore det inte bättre att privatisera eller ta in privata sjukförsäkringar?” Dessa diskussioner pågår överallt. Jag måste fråga en gång till: Hur menar ministern att regioner ska kunna behålla och anställa fler inom vårdsektorn med dessa nedskärningar? Det är tydligt att prioriteringen i den budget som regeringen lagt fram tillsammans med och Liberalerna är att gynna specifikt män i , eller var de nu bor – de absolut rikaste. Det är ändå 6 miljarder som hade kunnat arbetas in i välfärden på ett annat sätt. Jag tycker att detta är ett svek, mot vårdpersonal, mot patienter och mot de personer i som inte kommer att tjäna något på den slopade värnskatten. 19 Socialminister (S): Jag förväntar mig aldrig att moderater, kristdemokrater eller sverigedemokrater kommer att bidra till att klargöra något i debatten om budget, vad som hände och hur 20 miljarder försvann i ännu ett jobbskatteavdrag. Det är 20 miljarder som kunde ha spelat en väldigt stor roll, inte minst i välfärden. Jag beklagar verkligen det. De var väldigt angelägna. För mig är det tydligt att detta är en politik som man hade fortsatt med om man bara hade fått möjlighet. Att de inte skulle få fortsätta kändes viktigt för oss socialdemokrater. Det var skälet till att vi kom överens med , och i regeringsställning om att vi skulle erbjuda ett alternativ. Vi gör det för att vi ser att vi har värden i som ska värnas och utvecklas. Då får man betala ett pris för det. Men man får också väldigt mycket. Jag vill understryka att om man tror att borttagande av värnskatt hade undvikits genom någon annan konstellation är det helt felaktigt. Det hade varit ett bud även från de andra. Om jag fick bestämma själv – och jag får bestämma lika lite själv som får bestämma allting själv – hade vi naturligtvis inte tagit bort de 6 miljarderna. Men man kan heller inte, även om jag inser att kommer att göra det , påstå i alla debatter att 6 miljarder i borttagen värnskatt skulle lösa hela välfärden. Det blir lite oseriöst. Vi ska hjälpas åt med att beskriva vad som är det verkliga hotet. Det är att vi fortsätter med gigantiska skattesänkningar som M, KD och SD inte längtar efter annat än att få göra. De skulle gärna ha jobbskatteavdrag 7, 8 och 9. Så många skulle de hinna med om de fick chansen. Det är dessutom så att de gärna skulle ha marknadsexperiment i hälso- och sjukvården. För dem är det ingen skräck att ha privata sjukförsäkringar. Det är något man öppnar upp för, framför allt på moderat håll. Det är inte så att det här är någonting som partiledaren har gått ut och sagt att de älskar och att det ska bli en moderat motion. Men tro mig, frågan kommer smygande. Vi ska vara på vår vakt. Det är det verkliga hotet. Sedan har vi en tuff situation i kommuner och regioner. Det är ingen tvekan om den saken. Men det går inte att säga att om staten inte hade tagit bort värnskatten på 6 miljarder hade vi inte haft några problem. Då skulle staten, läs regeringen, kompensera alla kommuner och regioner för den dåliga ekonomin. Vi måste hjälpas åt trots att även staten har det tufft. Därför säger jag : Vi kommer att prioritera välfärden i kommande budgetar. Vi har också tillskjutit resurser under förra mandatperioden och under den här mandatperioden. Det spelar roll med 11 ½ miljard i statliga överenskommelser. Jag tror att överenskommelser inte ska underskattas under de år som kommer. Trots tuffa tider kommer man att vara tvungen att klara av att utveckla vården. Det handlar om att ta in digitalisering, öka tillgängligheten och att hitta nya metoder. Jag har en minut av min talartid kvar. Jag ska passa på att lägga ut orden lite grann, bara för att ge ett exempel på hur viktigt det kan vara med ökad kunskap. Jag besökte en bäckenbottenmottagning i , där man i hela teamet utbildar sig för att få bättre kunskap om förlossningssituationen. Det gör att man minskar antalet bristningar och antalet som föder med sugklocka. Det gör att man ser till att man behöver mindre vårdinsatser och får färre som behöver eftervård och olika typer av kirurgiska ingrepp. Det får man inte med mer personal utan med samma personal som får bättre förutsättningar. Jag vill bara skicka med det. Det är naturligtvis viktigt att man har tillräckligt med kolleger. Men det handlar också om att arbeta med ny kunskap för att utveckla möjligheterna och se till att patientsäkerheten blir bättre. 20 (V): Jag är precis som statsrådet väldigt nöjd med att de förlossningspengar som vi förhandlade in har fungerat, att man har hittat nya tekniker och så vidare. När det gäller tips på hur man kan höja skatten kan man med fördel vända sig till . Hon har en massa tips på det. Det talas mycket om digitalisering inom hälso- och sjukvården. Det är superviktigt. Det är också en fråga om effektivitet inom vården, inte sant? Det ska underlätta både för patienter och för anställda. Kommuner och Landsting har jobbat med frågan. Men tyvärr har man rört runt i sina egna 21 regioner i stället för att satsa på en gemensam funktionalitet. Det har kanske inte varit jättelyckat. hoppas vi att digitaliseringen sprider sig i hela . Alla dessa nätdoktorer, som jag har döpt till doktor , har ett klart övertag över regionerna, för digitalisering kostar. Det är inget snack om det. Vi hade behövt mer medel, mer pengar, till just digitaliseringen i regionerna. man runt i inser man att digitaliseringen ser väldigt olika ut. har det satsats pengar på 1177. Men det räcker inte, anser vi. Det behövs större satsningar för att få det på rull. Det finns fantastiska exempel. De finns just i glesbygdsregioner. Exempelvis , och så vidare har kommit en bit på vägen. Men det behöver spridas på ett helt annat sätt. Jag tror ändå inte att de medel som har kommit från regeringen kommer att räcka till. Vad händer i en krympande ekonomi med digitaliseringen? Det skulle jag vilja ha ett svar på från ministern. 21 Socialminister (S): Jag ska göra en jättekort kommentar om möjligheten att höja skatter. Det är viktigt att ser att har en annan sammansättning. Det gäller att lägga fram budgetar som vinner stöd i kammaren. Det är ingen oviktig insikt. En annan sak som ställde en fråga om i ett tidigare inlägg hann jag inte svara på. frågade: Är det verkligen rätt tid för omställning från sjukhusvård till primärvård när man inte kan tillföra pengar i systemet? Jag tror att det verkligen är rätt tid att förstå att vi inte bara kan öka sjukhusvården. Vi måste se till att stärka hemsjukvården och ge möjligheten att inte behöva åka in till sjukhus. När vi har en åldrande befolkning blir detta ännu viktigare. Vi vet att äldre vänder sig till sjukhus och akutsjukvård trots att de inte skulle behöva det. Det får som följd att de får sitta på en akutmottagning och inte riktigt bli omhändertagna. Men även när de blir omhändertagna är det inte säkert att de får den vård de behöver. Alla olika former av samverkan mellan hemsjukvård, primärvård och slutenvård är väldigt viktiga när vi går mot en situation där fler blir äldre och inte skulle behöva sjukhusvård. Jag vill också säga någonting om 1177. Det är ett exempel på hur man kan använda digitaliseringen. Vi ska inte göra som man har gjort att var och en utvecklar sin egen modell. 1177 är en portal som jag tänker att alla har kontaktat . Man har googlat eller ringt. Möjligheten att göra detta för att sedan bli slussad vidare utan att man själv behöver lägga på luren och ringa ett nytt nummer tror jag kommer att spela en väldigt stor roll. Man vänder sig helt enkelt till 1177, blir hänvisad till egenvård och får kanske boka på sin vårdcentral eller få kontakt med en digital vårdaktör. Det kommer att spela en roll när man utvecklar detta gemensamt. Till det har regeringen beviljat resurser och kommer att fortsätta att göra det de kommande två åren. Det är en tjänst som kommer att utvecklas mycket mer än vad vi ser . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2019/20:182 om kommunsektorns ekonomiska problem 22 Statsrådet (S): har frågat mig om jag ser den svenska kommunsektorns problem och vad jag avser att göra rent konkret för att kommunerna ska kunna hantera de ekonomiska problemen. Jag ser att det ekonomiska läget är ansträngt i många kommuner och regioner. till följd av en stark konjunktur med höga skatteintäkter väntar nu en avmattning i ekonomin. Behovet av att stärka förutsättningarna för kommunsektorn att hantera välfärdsuppdraget är därför stort. Regeringen prioriterar så att mer resurser går till välfärden kommande år som det är viktigt att de existerande medlen används på ett effektivt sätt. Förra mandatperioden tillförde regeringen stora tillskott till välfärden. gjordes till exempel en historiskt stor permanent nivåhöjning av de generella statsbidragen. kommer regeringen att fortsätta förstärka de generella bidragen till kommuner och regioner i jämn takt. I de kommande årens statsbudgetar behöver alla utgiftsökningar prövas mot mer resurser till välfärden och tryggheten. Men ekonomiska tillskott är inte den enda lösningen. Jag ser att det behövs en kombination av åtgärder för att värna och stärka välfärden. Staten och kommunerna har ett gemensamt ansvar i detta. Kommunsektorn behöver fortsätta effektivisera sin verksamhet och utveckla den efter nya förutsättningar, inom ramen för den kommunala självstyrelsen. Jag vet att kommunsektorn är van att ställa om sin verksamhet efter demografin och ändrade villkor, och att det är något som görs löpande. Kommunerna behöver därtill fortsätta sitt arbete med att anpassa och utveckla verksamheten för att nå kravet på en hållbar ekonomi. måste staten ge goda förutsättningar för omställningsarbetet. Kostnadsutjämningen och det kommunalekonomiska utjämningssystemet som helhet är en betydelsefull del i detta. En uppdaterad och förstärkt kostnadsutjämning som går i takt med samhällsutvecklingen och i högre grad kompenserar för gleshet och socioekonomi är viktig för att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Därtill har regeringen genomfört en rad reformer för att de nyanlända som får uppehållstillstånd snabbt ska ges möjlighet att komma in i vårt land, stå på egna ben och lära sig svenska. Nyanlända etablerar sig i en snabbare takt på arbetsmarknaden. Att fortsätta underlätta för nyanlända att komma in på arbetsmarknaden är viktigt. Regeringen ska säkra en stabil finansiering av välfärden. Kommunsektorns största inkomstkälla är skatteintäkterna, vilket gör satsningar på jobb och sysselsättning till en mycket viktig komponent för att värna välfärden. Den stigande efterfrågan på kommunala välfärdstjänster behöver mötas på ett kostnadseffektivt sätt genom bland annat nya och förbättrade arbetssätt samt ett innovativt nyttjande av teknik och digitala tjänster. Med starka statsfinanser är väl rustat för att möta kommande utmaningar. Regeringen avser att fortsätta föra en politik som stärker välfärden och följer därför noga utvecklingen av ekonomin i kommunsektorn. 23 (M): Tack, , för svaret! Jag måste dock börja med att ifrågasätta påståendet i ministerns svar att nyanlända etablerar sig i en snabbare takt på arbetsmarknaden. Det är faktiskt vilseledande att påstå detta. Enligt en rapport jag själv har begärt från är det i etableringsreformen av de nyanlända som finns i ett arbete utan stöd. gör det inte. Hela den lilla förbättring som syns för utrikes födda i statistiken beror på att regeringen räknar personer i extratjänster som fast anställda med ett riktigt jobb, vilket som bekant inte är fallet. Extratjänsterna är en till skattefinansierad arbetsmarknadsåtgärd, och inte ett riktigt jobb. Om man räknar bort extratjänsterna är det rent av så att nyanländas etablering har blivit sämre, trots högkonjunkturen. Men, fru talman, nu över till huvudfrågan: kommunsektorns ansträngda ekonomi. Larmen från den svenska kommun- och regionsektorn kommer i strid ström, trots med högkonjunktur med goda skatteintäkter. Orsakerna är flera: demografiska förändringar med en större andel äldre och barn, kraftigt ökade kostnader för mottagandet av nyanlända och en regering som inte sköter statens åtaganden fullt ut utan vältrar över ansvaret på kommunerna. Det gäller exempelvis tryggheten, migrationen, arbetsförmedlingen, vuxenutbildningen och infrastrukturen. Inte sällan motarbetar dessutom statens egna myndigheter, exempelvis länsstyrelserna, kommunerna i frågor rörande till exempel byggnation och strandskydd. Detsamma gäller , som försvårar byggnation på landsbygd genom orimliga krav på begränsning av utfarter, krav på gång‑ och cykelvägar och en massa annat. Kommunerna upplever ofta att de får allt fler uppgifter och allt mindre stöd från staten. Det nya kostnadsutjämningssystemet hjälper visserligen en del kommuner att få något mer resurser men medför att andra kommuner får avsevärt mindre. Att bara omfördela kostnaderna mellan kommunerna löser inga långsiktiga problem. välkomnar såklart att en del kommuner får ökade resurser tack vare det nya kostnadsutjämningssystemet, men vi hade velat se en förändring så att inte någon kommun får minskade resurser. Och behövs mer pengar i systemet – pengar som vi moderater har satt av i vår budget. JÖK-partiernas budget fokuserar tyvärr på helt andra saker än kommunerna och välfärden. Socialdemokraterna talar mycket om behovet av mer pengar till kommunerna, men deras politik prioriterar annat. I den så kallade JÖK-budgeten fick kommunsektorn stå tillbaka. Vi moderater gör tvärtom och tillför kommunsektorn mer i nya pengar än vad regeringen gör i budgeten . Dessutom gör vi om betydande delar av de riktade statsbidragen till generella, vilket ökar kommunernas handlingsutrymme. Vi moderater effektiviserar och lägger ned myndigheter. Vi justerar ned biståndet mot FN:s rekommenderade mål. Vi säger nej till meningslösa byggsubventioner, ineffektiv klimatpolitik, extratjänster, friår, familjevecka och elcykelpremier. Vi stramar upp migrations- och integrationspolitiken, vi inför bidragstak och kvalificering för nyanlända i bidragssystemen och vi inför villkor i försörjningsstödet. Vi avskaffar även ränteavdrag för sms-lån och kontokortskrediter. Allt detta ger oss utrymme att satsa mycket mer på välfärden och kommunerna, polisen och rättsväsendet. Det ger oss utrymme att sänka skatter för både löntagare och pensionärer, att sänka drivmedelsskatterna med per liter och att ha större överskott i statsfinanserna än regeringen och stödpartierna. Med vår moderata politik blir det mer pengar till välfärden och kommunerna. Med Socialdemokraternas politik får kommuner och landsting stå tillbaka. säger många vackra saker i sitt interpellationssvar, men tyvärr lever inte politiken upp till detta. Jag vill därför fråga igen hur hon menar att Socialdemokraterna ska klara att tillföra kommunsektorn mer pengar när man prioriterar helt andra saker i sin budget. 24 (M): Regeringen prognostiserar i sin budget för att socialbidragstagandet ska öka som man prognostiserar att befolkningen kommer att öka . Denna ökning i bidragsberoende innebär inte bara ett personligt lidande för de individer som förpassas till ett liv i utanförskap; den innebär också kraftigt ökade kostnader för kommunerna i form av bidragsutbetalningar och förlorade skatteintäkter från personer som inte arbetar. Kommunerna behöver fler redskap för att bryta bidragsberoende. Bidragstak, aktivitetskrav för alla som lever med försörjningsstöd och hembesök är bara några exempel. Jag vill därför fråga civilministern: vägrar regeringen gå vidare med förslag om nya redskap för kommunerna för att kunna bryta bidragsberoendet? 25 Statsrådet (S): När det gäller etableringsfrågorna och frågorna om att komma in på arbetsmarknaden och att detta inte alltid går så snabbt finns det alltid mer att önska och mer att arbeta med. Det jag slås av under alla mina besök i landets kommuner är att det pågår ett intensivt arbete där man försöker pröva olika vägar. Vi ser att det finns erfarenheter att dela med sig av mellan kommunerna, och extratjänsterna har varit ett bra sätt att komma in på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadspolitiken är en väg in på arbetsmarknaden. Det finns bra sätt för olika arbetsgivare och kommuner att tillsammans, och även med stöd av staten, se till att detta är något som växer i omfattning. Vi kommer i att ha ett stort problem med kompetensförsörjningen . Det kommer att fattas medarbetare. Det kommer att vara stor konkurrens om nästa generation när det gäller arbetskraften. Därför spelar det stor roll att vi ser till att ha bra vägar för dem som har kommit till vårt land och som har rätt att stanna här att komma in i de jobb som kommer att finnas. Statens ansvar är att ge förutsättningar för att vi ska klara välfärden på ett bra sätt på lokal och regional nivå. Det finns naturligtvis en rad frågor som vi behöver diskutera tillsammans med kommunerna om förbättringar som behöver göras på flera områden. Jag känner mig ändå ganska tillfredsställd med att vi har ett pågående arbete, inte minst i den kommande välfärdskommissionen. Den kommer att arbeta tillsammans med kommunsektorn med hur vi gemensamt ska försöka förenkla regler, minska de detaljerade statsbidragen och åstadkomma förändringar där. När det handlar om prioritering av resurser spelar kostnadsutjämningar roll för många av de mindre kommunerna, där gleshet har haft betydelse i det som också har ställt sig bakom. finns det inte bara ett enda sätt eller en enda form som kommer att lösa alla de problem vi har. Det kommer att behövas flera olika sätt att arbeta på. Jag kan därför understryka att inte minst prioritering av resurser till välfärden är någonting som vi socialdemokrater kommer att arbeta intensivt med så att vi får ett resultat med tillskott. Förutsättningarna och verkligheten innebär att vi har en M-KD-SD-budget som vi arbetar utifrån. Det är den som har ställt sig bakom, och den har inneburit att ett antal miljoner har försvunnit från välfärden. ställde en fråga om att antalet socialbidragstagare ökar. Det här är naturligtvis en allvarlig fråga när det handlar om att minska bidragsberoendet. arbetar flera kommuner aktivt med att låta biståndet bli en aktivitetsersättning, det vill säga en ersättning för att komma ut i sysselsättning och arbete. Detta är någonting som jag tycker att det är intressant att ta del av och få erfarenheter av, för att se vad vi som stat kan göra för att stödja mer av detta arbete. 26 (M): Jag tvivlar inte på att kommunerna verkligen gör vad de kan för att detta med extratjänster ska bli någonting bra. Förutsättningarna var dock ganska dåliga från början, och vi kan konstatera att det har blivit ytterst svaga resultat. upprepar ministern att det är viktigt att prioritera. Hon sa ju i sitt svar att i de kommande årens statsbudgetar behöver alla utgiftsökningar prövas mot mer resurser till välfärden och tryggheten. Men varför gör man inte det då? Ni har ju prioriterat helt andra saker i budgeten än kommunsektorn. Det är helt obegripligt. Det går rakt emot svaret från ministern. Sedan ifrågasätter jag påståendet att M-KD-budgeten skulle ha gjort att ett antal miljarder har försvunnit från välfärden. Sanningen är ju att M‑KD-budgeten tillförde välfärden mer pengar. Kommunerna fick mer pengar i vår budget. Nåväl, fru talman! var ordförande för , Kommuner och Landsting, numera Kommuner och Regioner. I en intervju i konstaterade hon, tillsammans med resten av dåvarande SKL:s ledning, att de riktade statsbidragen var ett växande problem som ”sätter käppar i hjulen för förnyelse”. Man skrev även att administrationen av de riktade statsbidragen är så betungande att en medelstor kommun behöver ha flera personer anställda bara för att söka, följa upp och redovisa bidragen. I artikeln konstaterar med flera: ”medborgare och den svenska välfärden har inte råd att fortsätta med ineffektiva satsningar i form av riktade statsbidrag.” Man säger i artikeln att generella statsbidrag bör vara huvudregeln. Då var alltså ordförande för och Landsting. ökade de riktade statsbidragen medan de generella minskade något, trots att kommunerna alltså efterfrågat motsatsen. Detta är något som vi moderater har tagit fasta på i vår budgetmotion , där vi utöver att tillföra mer generella pengar även gör om de riktade statsbidragen till generella i ganska stor omfattning. Men regeringen, med som ansvarig minister, inte bara fortsätter med en hög andel riktade statsbidrag utan ökar i årets budget andelen ytterligare. Det är alltså större andel av statsbidragen som är riktade i den här budgeten än i förra årets. Då är min enkla fråga: När tänker genomföra det som hon så tydligt efterfrågade när hon var ordförande för och Landsting? 27 (M): Många kommuner kämpar hårt, men de behöver redskap för att bryta bidragsberoendet. Jag noterar att civilministern inte svarar på min fråga varför regeringen inte ger kommunerna redskap för att bryta utanförskapet. som kommunalråd i minskade vi bidragsberoendet med i snitt , att jämföra i riket .