prot · H60957 · 2019-02-28 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollen för justerades. § 2 Anmälan om ordförande i utskott att (M) valts till ordförande i samt att (M) valts till ordförande i näringsutskottet för (M) ledighet –. § 3 Anmälan om vice ordförande i utskott att (S) valts till vice ordförande i samt att (S) valts till vice ordförande i näringsutskottet . § 4 Anmälan om subsidiaritetsprövning Talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2018/19:19 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från miljö- och jordbruksutskottet. § 5 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2018/19:76 Interpellation 2018/19:76 Fastighetsägarnas ansvar för gaturenhållning av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Statsrådet har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. § 6 Anmälan om faktapromemoria Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2018/19:FPM35 Ändring av förordning om Europeiska havs- och fiskerifonden –2020 COM(2019) 48 till miljö- och jordbruksutskottet om deltagar-antal i nya arbets-marknadspolitiska insatser § 7 om deltagarantal i nya arbetsmarknadspolitiska insatser betänkande 2018/19:AU4 om deltagarantal i nya arbetsmarknadspolitiska insatser (skr. 2018/19:10) 1 (SD): Inledningsvis vill jag yrka bifall till reservation. Önsketänkande framför träffsäkra volymbedömningar – så lyder en del av rubriken på som vi nu har samlats för att debattera. är vår arbetsmarknad extremt segregerad, faktiskt mest segregerad i hela . Orsaken till det kräver inga djupare analyser utan är snarare effekten av en rad dåliga beslut . ser arbetslösheten ut enligt följande. Bland inrikes födda är den . Bland utrikes födda är den . Det ger ett snitt på . Kopplat till dessa siffror vet vi alla att subventionerade anställningar döljer en stor del arbetslöshet i en lång och stabil högkonjunktur. granskning omfattar tiden , då 23 arbetsmarknadspolitiska insatser lanserades av olika regeringar. Att råda bot på den situation som makthavare har försatt oss i under är inte en lätt uppgift, speciellt inte då man valt att blunda för problemen i de parallella utanförskapsområden som man högtravande och ihärdigt har valt att skapa. I sin optimism har man försökt att gjuta olja på vågorna, men detta har gett små och ibland inga resultat alls. I ett tappert försök att framstå som ansvarstagande har man valt att låta siffrorna se bättre ut än verkligheten. Väldigt många medborgare i vårt land menar att politikerna lever långt ifrån denna verklighet. Rapporten vi nu diskuterar blir ytterligare ett bevis på detta verklighetsfrånvända manér. om deltagar-antal i nya arbets-marknadspolitiska insatser dom över regeringens agerande talar sitt tydliga språk. Jag skulle som anförande egentligen kunna läsa innantill från rapporten, då den säger allt jag vill säga. Som exempel vill jag lyfta fram tre av de risker som rapporten pekar på. Den första risken är att av de medel som avsatts för programmen inte har använts. Det motsvarar 2,3 miljarder under enbart 2016. Det är pengar som hade kunnat göra stor nytta i mer lönsamma arbetsmarknadsprojekt eller i andra delar av vår gemensamma välfärd, exempelvis inom äldrevården, skolan, polisen eller inom något annat område i välfärden där man i dagens går på knäna. Den andra risken är att regeringen i snitt har lanserat två program . skriver: ”I vissa fall har implementeringskostnaderna för dessa insatser varit betydande som deltagarantalet inte kommit i närheten av det förväntade. Höga, fasta implementeringskostnader i kombination med ett lågt deltagande innebär höga styckkostnader.” Detta är återigen kostnader som skattebetalarna får betala. Den tredje och sista risken jag väljer att lyfta fram här är det faktum att Arbetsförmedlingen anvisar deltagare till insatser i syfte att öka volymerna. Det gör man snarare än att utgå från det bästa ur den arbetssökandes perspektiv. Det blir inte bra för någon part. Vad gör vi då åt dessa problem som skapats? Mot bakgrund av detta måste man först förstå att vi i varnat för konsekvenserna av den förda politiken. Det handlar om konsekvenser som vi nu alltmer ser hopa sig i vårt samhälle. Vi hade som ingång aldrig försatt oss i den situation vi nu har. Därför är ett stopp av migration något som vi måste ha för att hantera de problem vi har med segregationen på arbetsmarknaden och i utanförskapsområdena. Ett annat citat lyder: ”Gör din plikt, kräv din rätt.” Detta är en värdering som har lagt grunden för det goda samhälle vi lever i. Varifrån citatet kommer är inte helt klarlagt, men troligen har det sina rötter i arbetarrörelsen. Den vanligaste teorin är att det var den socialdemokratiske pionjären som myntade begreppet. Att vi gått ifrån de grundläggande principer som format oss som folk och nation får naturligtvis konsekvenser. Det är ett av de viktigaste fundamenten för att skapa framtidstro, sammanhållning och således också en chans till en rimlig integration. Det handlar om principer som regering efter regering valt att nedmontera i sin ängslighet och rädsla att uppfattas som fientliga mot främlingar. I våra förslag välkomnar vi personer som konstruktivt vill bidra till vårt gemensamma samhällsbygge. Vi gör skillnad på dem som vill bygga bilar och dem som bränner bilar. Vi gör skillnad på dem som vill bidra till och dem som av egen fri vilja väljer att åka ned till för att kriga eller serva terrorister i vidriga, äckliga och inhumana islamistiska terroristorganisationer. Vi vill därför ställa högre krav på personer vad gäller kunskap om språk, samhälle och jämställdhet, för att ta några exempel. Vill man inte bli en del av det svenska samhället måste man inte det, men då ska man heller inte bo här. Vill man däremot bli en del av vårt samhälle med de värderingar och grundläggande principer vi har går det väldigt bra. Det har vi sett inte minst bland grupper som kommit till tidigare i historien. om deltagar-antal i nya arbets-marknadspolitiska insatser Avslutningsvis vill jag säga att det är beklagligt att rapporten fick delrubriken träffsäkra volymbedömningar. I stället borde Träffsäkra volymbedömningar framför önsketänkanden ha fått stå som rubrik för rapporten. 2 SERKAN KÖSE (S): Jag yrkar inledningsvis bifall till förslaget i betänkandet och avslag på följdmotionen. Det vi diskuterar är om deltagarantal i nya arbetsmarknadspolitiska insatser. har granskat 23 arbetsmarknadspolitiska insatser som införts –2015. Enligt granskningen har skillnaderna mellan regeringarnas bedömningar och det verkliga deltagarantalet i insatserna varit stora. Skillnaderna har dessutom ökat . Utifrån sin granskning rekommenderar regeringen att systematiskt ta hänsyn till faktorer som visat sig påverka deltagarantalet och dokumentera sina antaganden och analyser för att möjliggöra en uppföljning. rekommenderar också att regeringen bör redovisa förväntat antal deltagare i insatserna samt säkerställa att det i efterhand går att följa hur många personer som deltagit. instämmer liksom regeringen i de bedömningar och rekommendationer redovisar i sin granskning. Utskottet anser att rapporten är både väl underbyggd och väl avvägd. Vidare noterar utskottet att regeringen arbetar kontinuerligt med att utveckla bland annat beräkningsmetoder och prognosmodeller, dokumentation, uppföljningar och utvärderingar. Utskottet anser liksom regeringen att granskning är ett viktigt bidrag till detta arbete. När det gäller följdmotion delar utskottet inte motionärernas negativa syn på etableringsåtgärder. Utskottet delar uppfattning att det finns utvecklingsmöjligheter i regeringens arbete med bedömning av volymen inför nya arbetsmarknadspolitiska insatser. En utveckling på området kan bidra till ett mer effektivt genomförande av arbetsmarknadspolitiken. Det är inte första gången eller sista gången vi får höra eller läsa om negativa och svartmålande bild av läget på arbetsmarknaden. Jag vill ge en annan bild. har vi socialdemokrater jobbat mycket aktivt på nationell och lokal nivå för att förbättra de nyanländas etablering på arbetsmarknaden. Satsningarna har stor betydelse. Satsningarna ger ett lyft för individen och bidrar på ett avgörande vis till att minska ojämlikhet och segregation. går fler än 360 000 fler svenskar till jobbet jämfört med hur det var tidigare. Vi har den högsta sysselsättningen , och arbetslösheten fortsätter att falla. Ungdomsarbetslösheten, som var skyhög när vi tog över 2014, har pressats till den lägsta nivån . Svensk arbetsmarknad är urstark. Jobben växer fram i hela landet. En stark konjunktur spelar självklart roll, men regeringens investeringar i jobb och välfärd ger resultat. om deltagar-antal i nya arbets-marknadspolitiska insatser Utvecklingen visar med tydlighet hur fel SD har i sin beskrivning av verkligheten. Nyanlända kommer allt snabbare i arbete. SCB visar att det tidigare tog upp till innan varannan flykting etablerat sig på arbetsmarknaden men att nu har kortats till . Den tiden har halverats. Arbetslösheten har minskat bland både inrikesfödda och utrikesfödda. Andelen nyanlända som arbetar eller studerar efter att de lämnat Arbetsförmedlingens etableringsprogram har ökat kraftigt. uppgick andelen till , att jämföra 2014. Det är positivt att utvecklingen går i rätt riktning, men det räcker inte. Mer måste göras för att alla som kan arbeta ska komma i arbete och för att alla som behöver utbildning för att komma i arbete ska få ta del av utbildning. Etableringstiden behöver kortas ytterligare, inte minfst för nyanlända kvinnor. Flera viktiga reformer har satts på plats för att bättre ta emot och rusta människor som är nyanlända till vårt land att bli del i det fortsatta byggandet av det. Trots att tagit ett stort ansvar för människor på flykt har vi saknat ett tillräckligt systematiskt sätt att ta oss an integrationen. Därför har vi infört en bosättningslag som innebär att alla kommuner måste vara med och ta ansvar för mottagandet, särskilt de som har en stark arbetsmarknad. Vi har infört språkintroduktionen, där man kan kombinera språk, yrkesutbildning och praktik, som ett alltmer effektivt verktyg för integration i arbetslivet. Vi har infört snabbspåren, som har blivit en allt viktigare insats för att korta tiden från ankomst till jobb för nyanlända som har erfarenhet eller utbildning inom yrken där det är svårt att få tag i arbetskraft. Enligt har 8 000 personer deltagit i ett snabbspår sedan starten . Vi har infört extratjänster, som ger nya möjligheter för långtidsarbetslösa och nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden. Fler och fler kommuner utnyttjar möjligheten att ta in personer som står långt från arbetsmarknaden som resursförstärkningar i verksamheten. har vi över 11 000 extratjänster i hela landet. Vi har infört utbildningsplikt för nyanlända, tydligare krav på att ta del av etableringsinsatser som bedöms leda till arbete, fler utbildningsmöjligheter samt de nya introduktionsjobben – ett enkelt och kraftfullt anställningsstöd som ersätter flera gamla stödformer. Tillsammans med parterna utformar vi nu etableringsjobb. Vi har 340 lokala jobbspår i hela landet med över 3 500 deltagare. Lokala jobbspår är skräddarsydda vägar till jobb hos arbetsgivare som behöver anställa. om deltagar-antal i nya arbets-marknadspolitiska insatser Vi har skrotat vårdnadsbidraget, som förde utrikesfödda kvinnor längre från arbetsmarknaden i stället för närmare – och som SD vill återinföra, på tal om jämställdhet. Vi har infört begränsningar i föräldraförsäkringen. Detta var ett axplock av åtgärder för att påskynda och skapa förutsättningar för människor att etablera sig på arbetsmarknaden. Det räcker som sagt inte. Mer behöver göras. Vi har också i januariavtalet i en överenskommelse mellan Socialdemokraterna, presenterat ett batteri av insatser som ska stärka arbetssökandes möjligheter till jobb. Till skillnad från bygger vi broar. Vi bedriver en aktiv arbetsmarknadspolitik som innebär att arbetssökande ska ges tillgång till insatser som stärker deras möjligheter att ta de många lediga jobb där arbetsgivare har svårt att hitta den kompetens de behöver. Det är att investera i ett starkare samhälle där var och en ges möjlighet och plats att vara med i samhällsbygget. I detta anförande instämde och (båda S). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) om uppfölj-ning av deltagare i Förberedande och orienterande utbild-ning inom etablerings-uppdraget § 8 om uppföljning av deltagare i Förberedande och orienterande utbildning inom etableringsuppdraget betänkande 2018/19:AU5 om uppföljning av deltagare i Förberedande och orienterande utbildning inom etableringsuppdraget (skr. 2018/19:13) 3 (V): Det kan ju verka lite i överkant petigt att vilja debattera denna produkt, om uppföljning av deltagare i Förberedande och orienterande utbildning inom etableringsuppdraget. Av talarlistan att döma blir detta kanske inte heller årets hetaste debatt om arbetsmarknadspolitik. Men jag tycker ändå att det finns skäl att ta upp en del saker med anledning av detta betänkande. Det är saker som annars sällan blir föremål för diskussion utan så där lite rituellt brukar tas för givna. Vi är ju alla eniga, både i utskottet och med regeringen, om att i flera rapporter har gjort en del rimliga och vettiga påpekanden om denna stora insats – alltså Förberedande och orienterande utbildning, som är den vanligaste aktiviteten inom etableringsuppdraget. Det är en insats som riktar sig till arbetssökande som behöver förbereda sig inför något annat arbetsmarknadspolitiskt program, utbildning eller arbete. I en tidigare rapport konstaterades det att det kunde finnas negativa effekter av att delta i insatsen som första insats jämfört med att inte delta i något program alls eller jämfört med att delta i arbetspraktik. handlar det om att uppföljning och utvärdering anses vara bristfällig och att anvisningen till insatsen inte alltid verkar utgå från behovet hos den som är arbetslös. Detta alltså i en verksamhet som till största delen upphandlas – för totalt , varav 1,6 miljarder gällde etableringsuppdraget. om uppfölj-ning av deltagare i Förberedande och orienterande utbild-ning inom etablerings-uppdraget Det finns alltså ett stort utrymme för förbättringar. Men min och poäng är att man måste se på detta i ett bredare perspektiv för att komma någon vart, och det görs tyvärr inte i vare sig eller regeringens svar på den. förespråkar en aktiv arbetsmarknadspolitik. Den som är arbetslös ska erbjudas aktiva insatser för att bli bättre att ta sig in på eller återkomma till en arbetsmarknad som utvecklas. För att den politiken ska vara verksam behöver insatserna vara konkreta, varierade och utformade med de arbetslösas och arbetsmarknadens behov i åtanke. Men , och då särskilt efter högerregeringens tillträde 2006, har svensk arbetsmarknadspolitik på flera sätt försämrats och försvagats. Jag skulle vilja hävda att det är en sorts individualiserad bestraffningsfilosofi som har kommit att prägla delar av arbetsmarknadspolitiken. Det har tagit sig uttryck i sänkningar av ersättningar och försämrade inträdesvillkor i arbetslöshetsförsäkringen – försämringar som i budgetsamarbetet med den förra regeringen delvis har reparerat. Också de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas innehåll har förändrats. Till exempel drog Reinfeldtregeringen kraftigt ned på de yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningarna och lät i stället den så kallade fas 3 växa. Även här har inriktningen på politiken mödosamt vänts. Men det finns tyvärr en kvarvarande idé om att arbetslösa, särskilt de som har en komplex situation och står långt från arbetsmarknaden, behöver ”aktiveras” genom åtgärder som kan ha ett tveksamt värde för den som är arbetslös. tycks de framför allt ha till syfte att kontrollera individens tid och vardag. Det är detta som vi menar även kommer till uttryck i de brister som präglar Förberedande och orienterande utbildning. Jag noterar att utskottet håller med om det som vi från har framfört, nämligen att man utan någon vidare tanke verkar ha anvisat en del personer till program bara för att de ska aktiveras och att det inte är bra. Det är fint, men utskottet vill inte kännas vid den andra delen av vår kritik, nämligen att detta borde föranleda lite reflektion över systemen och över att så mycket av dem upphandlas externt. De här sakerna hänger ihop, för det här sättet att använda Förebyggande och orienterande utbildning gör att många externa leverantörer ser en möjlighet att organisera ett program och få betalt för det. Detta för också med sig svårigheter med och kostnader för kontroll i ett läge där leverantörer, myndigheten och arbetslösa kan ha väldigt olika incitament. Det kan helt enkelt finnas ett incitament för den som erbjuder eller säljer in den här tjänsten att bara fylla på volymerna. De samhällsekonomiska kostnaderna för en sådan regim är dessutom högre än bara de utbetalda ersättningarna som inte fyller sitt syfte och inkluderar också kostnaden för förlorat förtroende för arbetsmarknadspolitiken liksom förlorade möjligheter för personer som är arbetslösa på grund av olika typer av problem eller kompetensbrister. Dessa borde få ett adekvat stöd från samhället som de inte får. om uppfölj-ning av deltagare i Förberedande och orienterande utbild-ning inom etablerings-uppdraget Det förefaller rimligt att förbättra uppföljning och utvärdering av enskilda insatser, men man ska komma ihåg att det också innebär kostnader och byråkrati att göra detta. Då är det viktigt att utvärderingen inte bara är noggrann utan även relevant. Mot bakgrund av den kritik som vi har tagit upp här menar jag att det finns problem som ligger utanför effektiviteten hos de enskilda åtgärderna eller enskilda utförarna. Man skulle behöva ta ett helhetsgrepp som tydligare inkluderar samspelet med andra myndigheter och även med det reguljära utbildningssystemet, vilket uttryckligen har legat utanför området för granskning. har under den förra mandatperioden föreslagit för att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över Arbetsförmedlingens samtliga inriktningar av Förberedande och orienterande utbildning, analysera de drivande idéerna bakom inriktningen samt se över möjligheterna att i större utsträckning vidta sådana åtgärder i Arbetsförmedlingens regi i stället för att upphandla dem. Jag menar att detta är någonting som visat sig vara fortsatt aktuellt, och därför har vi föreslagit det på nytt i detta betänkande. Detta föreslår dock övriga partier avslag på. Snarare ser vi hur man i och med överenskommelsen mellan regeringen, och Liberalerna ska öppna upp för mer av fullskalig okynnesprivatisering, vilket förstås är beklagligt. Det är extra pikant att det ska ske under en S-ledd regering, dessutom just när vi har fått den stora arbetsmarknadsutredningens betänkande som slår fast att forskningen inte ger stöd för att privata utförare generellt uppnår bättre resultat än offentliga när det gäller arbetsmarknadstjänster. I stället för att utifrån kunskaper, erfarenheter och metoder seriöst försöka förbättra Arbetsförmedlingens insatser riskerar den väg som regeringen nu slår in på med januariavtalet att på ett okontrollerat sätt mångfaldiga de problem som vi har pekat på i vår motion. Det menar jag är ett trist och oansvarigt sätt att hantera den viktiga fråga som är arbetsmarknadspolitik. Jag yrkar bifall till reservation. 4 (S): Sedan blev statsminister har över 360 000 fler möjlighet att gå till jobbet , eller för delen . Arbetslösheten sjunker i även bland nyanlända. Tiden till dess att hälften av de nyanlända är etablerade har kortats rejält. Fler är i arbete efter avslutad etableringsplan. Både andelen av befolkningen och antalet som är en del av arbetskraften har ökat inom alla grupper. Detta är en oerhört positiv bild som jag tycker är viktig att ha med sig när vi nu ska prata om någonting som vi faktiskt är ganska bra på, även om vi behöver bli ännu bättre. För tredje gången har granskat Förberedande och orienterande utbildning. Det är en av Arbetsförmedlingens största insatser, mätt i både antal deltagare och kostnad. Insatserna ska vara individuellt anpassade, vägledande, rehabiliterande eller orienterande. Verksamheten riktar sig till personer som behöver förbereda sig inför ett annat arbetsmarknadspolitiskt program, utbildning eller arbete. om uppfölj-ning av deltagare i Förberedande och orienterande utbild-ning inom etablerings-uppdraget Den här gången har fokuserat på Förberedande och orienterande utbildning inom etableringsuppdraget. har kritik handlat om att Arbetsförmedlingen inte använder insatsen på ett tillräckligt träffsäkert sätt. De uppmanar Arbetsförmedlingen att bli bättre på att styra så att insatsen används där den bäst behövs. En förutsättning är att Arbetsförmedlingen följer upp och analyserar insatserna. Förberedande och orienterande utbildning är flera olika insatser, och det är ofta de första insatserna i en kedja av flera som den nyanlände deltar i för att stärka möjligheterna till framtida jobb och egenförsörjning. Personer som deltar i Förberedande och orienterande utbildning inom etableringen är ingen homogen grupp. Det är individer med olika bakgrund och erfarenheter och olika utbildnings- och yrkesbakgrund. Även de insatser som erbjuds är oerhört olika och handlar om allt från insatser för arbetssökande som har kortare skolgång än till utlandsfödda akademiker och till starta-eget-utbildning. Både individernas förutsättningar och insatserna skiljer sig stort åt, vilket är en av anledningarna till att det inte går att dra några speciella slutsatser av hur effektiv insatsen är för individer i etableringsuppdraget. Den nya granskningen ger inga rekommendationer, men lyfter återigen hur viktigt det är att Arbetsförmedlingen blir bättre på att följa upp och utvärdera utbildningsinsatserna och se hur det går för deltagarna. Med anledning av rekommendationerna i de tidigare granskningarna gav regeringen i uppdrag att redogöra för hur man ska bli bättre på att följa upp, utvärdera och analysera Förberedande och orienterande utbildning. I Arbetsförmedlingens rapport som lämnades kan man läsa hur man har gjort och kommer att göra för att möta kritiken och bli bättre på att anvisa till rätt stöd i rätt tid. Bland annat ska Arbetsförmedlingen tydligare definiera syftena med insatserna. Den arbetsmarknadspolitiska bedömningen behöver bli bättre och tydligare vara grunden för den plan som Arbetsförmedlingen tillsammans med den arbetssökande sätter upp, där målsättningar blir tydliga och kan kopplas till vilka insatser som den arbetssökande ska delta i. Detta ökar möjligheten till att rätt insats sätts in. Arbetsmarknadsinsatser som Förberedande och orienterande utbildning måste vara flexibla och förändras för att möta förändringarna på arbetsmarknaden. Stöd ska givetvis ges utifrån individens behov. Jag hyser en stark förhoppning om att de åtgärder som Arbetsförmedlingen nu avser att vidta kommer att motverka risken att arbetssökande anvisas till program enbart för att aktiveras, något som lyfter fram i sin motion. blir bättre på att följa upp och analysera olika åtgärder så att vi får rätt stöd till rätt person i rätt tid ser jag inget behov av att utreda hela utbudet av Förberedande och orienterande utbildning. Däremot anser jag att utbudet kontinuerligt ska anpassas till individers behov och till arbetsmarknadens förutsättningar och att vi ska fasa ut de åtgärder som inte ger de resultat som förväntas. om uppfölj-ning av deltagare i Förberedande och orienterande utbild-ning inom etablerings-uppdraget Målet för etableringsinsatserna är att människor ska kunna försörja sig själva och förstå och delta i samhällslivet. Huvudsaken är att vi bygger bästa möjliga stöd för dem som står utan jobb. Därtill ska vi alltid använda våra skattemedel på ett effektivt sätt.