prot · H609102 · 2019-06-11 00:00:00 — Jag har förstått att alla partier är överens, och vi behöver göra något gemensamt. Jag fick inget svar från finansministern, och det är väl tillräckligt. Finansministern kunde inte berätta om tre reformer som har resulterat i fler bostäder under förra mandatperioden. Finansministern är svaret skyldig. Det vore klädsamt om man tog på sig koftan och talade om att man var duktig och byggde nya bostäder förra mandatperioden och även kunde leverera tre reformer som möjliggjorde detta. Då kan vi gå tillbaka i statistiken och se efter om finansministern har rätt. Jag hävdar att vi behöver göra mer på området. Vi behövde göra mer under förra mandatperioden, och vi behöver göra mer . Jag tror att bostadspolitiska samtal skulle lösa problemet. Sedan var det frågan om bosparande för unga. Jag hävdar med bestämdhet att vårt förslag riktar sig till alla ungdomar. Finansministerns oro över att detta skulle inrikta sig mot några ungdomar anser jag inte stämmer. tycker jag att det är viktigt att ungdomar kan få en första bostad, äga sin egen bostad, för sin livscykel. Det handlar om den ekonomiska och sociala trygghet som en bostad ger. Om det kostar lite pengar för staten är jag beredd att ta den kostnaden. Har finansministern någon annan lösning så att pengarna kan läggas någon annanstans, vilket gör att fler bostäder kan byggas? Är det bra att ungdomar får en egen bostad och inte bor hemma? 30 Finansminister (S): hävdar att om man sätter på sig koftan och säger att det byggs mycket ska man ha svar på detta. Ja, då svarar jag att jag ska göra det. Låt mig då få motreplikera och säga att om man sätter på sig koftan och undrar varför det inte förs några bostadspolitiska samtal ligger svaret hos en själv, när man har tågat ut från just bostadspolitiska samtal. Vad har regeringen gjort för att det ska byggas fler bostäder? Vi har lagt fram en 22-punktslista på åtgärder som steg för steg genomförs, just för att det ska byggas fler bostäder. Det handlar om att tillgängliggöra mer statlig mark. Det handlar om att underlätta byggprocesser. Det handlar om att jobba med en lång rad åtgärder för att öka konkurrensen på byggmarknaden. Det är ett stort problem som gör att byggkostnaderna är höga. Låt mig ta två konkreta exempel. Vi har ändrat bullerkraven, vilket öppnar upp ny mark där det kan byggas. I mitt bostadsområde byggs här och bostäder som aldrig hade kunnat byggas om vi inte hade ändrat bullerkraven. Därutöver kommer investeringsstöden, som har använts så att 20 000 lägenheter kan påbörjas. Det är viktigt inte minst för att ungdomar ska kunna flytta hemifrån. Låt mig då påpeka att i och med budgetmotionen som de tillsammans med och röstade igenom här i röstade för att avskaffa just dessa investeringsstöd, som alltså möjliggjort påbörjandet av 20 000 bostäder riktade till människor med normala inkomster. lyckades vi få tillbaka dem i vår vårändringsbudget. Det tycker jag är väldigt bra, och det är någonting som är viktigt för ungdomar. säger att alla kan ta del av det bosparande för unga som föreslås. Ja, det är klart att alla kan. Men vilka är det som har möjlighet att göra det? Det är de med höga inkomster, och det är de vars föräldrar har hög nettoförmögenhet och höga inkomster och kan betala in de pengarna. Det är att ta pengar från investeringsstöd som går till alla som har möjlighet att ta del av dessa bostäder och i stället rikta pengarna till ungdomar med höga inkomster eller rika föräldrar. Det är politik. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2018/19:269 om minskade prioritering av brottslighet 31 Finansminister (S): har frågat mig på vems initiativ har ändrat sitt arbetssätt, om kan leva upp till sitt uppdrag i regleringsbrevet om de minskar sina granskningar av kriminella och terrorister med samt vad jag kommer att göra för att åtgärda situationen. Jag vill inleda med att konstatera att kommer att fortsätta sitt arbete mot organiserad brottslighet och terrorism i samma utsträckning som . För att bekämpa den organiserade brottsligheten måste samhällets insatser sättas in på flera fronter, och har en viktig roll i arbetet mot organiserad brottslighet och finansiering av terrorism. Hela byråkratins verktygslåda behöver användas. arbete och det myndighetsgemensamma arbetet mot organiserad brottslighet har varit och är framgångsrikt. tar arbetet på stort allvar, och det kommer att fortsätta i samma takt som . har olika kammarrätter gjort olika bedömningar om var bevisbördan i skattemål ska placeras. På grund av denna oklarhet har överklagat en av domarna till . De olika domarna från kammarrätterna har gjort att förtydligat sitt metodstöd för vissa skatteutredningar och den tillhörande bevisföringen i avvaktan på ytterligare vägledning. Detta för att säkra så god bevisning som möjligt. har en viktig roll i arbetet mot organiserad brottslighet och finansiering av terrorism. Så kommer det att fortsätta vara. 32 (KD): Först av allt vill jag tacka finansministern för svaret, men jag tycker att de frågor som ställdes i interpellationen tyvärr är obesvarade. har genom sitt arbete med att driva in skatter och kontrollera skattefusk och felaktig folkbokföring en nyckelroll i att upptäcka, förebygga och beivra brottslighet. Ett exempel i närtid där spelat en mycket viktig roll för svensk inre säkerhet är i Säpos arbete med att gripa och utvisa ett flertal nyckelpersoner ur den islamistiska miljön i . Därför är det ytterst förvånande att läsa att minskar sin granskning av kriminella och potentiella terrorister med 80–. Tidningar har avslöjat att personal på ett seminarium ska ha fått beskedet att bevisbördan ställts på ända. var en granskad person tvungen att bevisa att en kontantinsättning inte var skattepliktig. ska i stället utredare bevisa att inbetalningarna inte kommer från arbete. egna experter skriver att situationen är absurd, att möjligheterna till brottsbekämpning nu tas bort och att en allt större del av brottsvinsterna kommer att kunna återinvesteras i nya brottsverktyg. Det nya arbetssättet på är i mina ögon oroväckande steg i fel riktning i arbetet med att motverka brottslighet inom men även steg i fel riktning i det viktiga arbetet med att bekämpa brottslighet utanför våra gränser – brottslighet som också kan ha terrorkoppling. Den nya tillämpning som gjort grundar sig som jag förstår det på en dom i kammarrätten 2017, där förlorade. Men i ljuset av att vunnit i en stor del av motsvarande fall – uppgifter finns på 90–– framstår den nya tillämpningen som en åtgärd med alltför stort försiktighetstänk. Vi behöver ge våra myndigheter och deras tjänstemän verktyg för att bekämpa brottslighet. Det försiktighetstänk som råder i ger inte utredare möjlighet att verka med full kraft i denna riktning. Jag vill därför ställa följande frågor till finansminister : Vad är ministerns egen syn på och åsikt om att ändrat sitt arbetssätt? Anser ministern att utifrån den nya tillämpningen av lagen kan leva upp till sitt uppdrag i regleringsbrevet i ljuset av det faktum att minskat sina granskningar av kriminellas och terroristers kontanta medel med ? Vad kommer finansministern att göra för att åtgärda situationen så att utredare kan arbeta lika effektivt som tidigare? 33 Finansminister (S): Ja, har en oerhört viktig roll i arbetet mot organiserad brottslighet och har också varit mycket framgångsrikt i det arbetet. Från regeringens sida har vi på olika sätt förstärkt möjligheter att arbeta mot den organiserade brottsligheten. Bland annat har vi utökat den så kallade brottskatalogen, alltså vilka brott som kan arbeta med. Det har också varit framgångsrikt att arbeta myndighetsöverskridande vad gäller organiserad brottslighet. Till exempel lyckades ju i samarbete med bland annat , , naturligtvis och andra myndigheter i praktiken helt slå ut de spritbussar som tidigare rullade till och från kontinenten och förde in illegal alkohol i . Den information jag fått från är att man tar arbetet med att motverka brottslighet och förhindra finansiering av terrorism på största allvar, att det arbetet kommer att fortsätta i oförminskad takt och att man inte har någon minskad ambition vad gäller att granska och motverka sådant som misstänks vara brottsligt. Det är också viktigt att veta att brottsbekämpande verksamhet har andra befogenheter än beskattningsverksamheten. Den direkt brottsbekämpande verksamheten vad gäller bland annat organiserad brottslighet och terrorism påverkas inte av den aktuella frågeställningen. Vad gäller det metodstöd som har kommit ut med är det normalt sett inte så att ministrar lägger sig i de interna metoderna på myndigheterna. Rättstillämpning och arbetsmetoder är någonting som myndigheter generellt anses bedriva och bedöma på allra bästa sätt. Det är dessutom viktigt att veta att detta är en vägledning som gäller , i avvaktan på domen från . Jag har förstått att har gjort den i avvaktan på att få en dom i det ärendet. Då kommer rättsläget att bli klarare än det är . Som interpellanten påpekar har man i olika domar kommit fram till olika saker. 34 (KD): Den granskning som gjorts av nya riktlinjer för att kontrollera penningflöden på konton tillhörande brottslingar har gjort att flera tidigare utredare och även terrorexperter uttalat sig kritiskt om nyordningen. Bland annat har personer som arbetat som utredare bedömt att de nya riktlinjerna resulterat i att man granskar endast 10–av de personer som misstänks. Även polischefer har uttryckt oro över nyordningen, då har spelat en viktig roll för både polis och säkerhetspolis i arbetet mot tung kriminalitet. Som ministern nämnde är en viktig samarbetspartner för polisen, och polisen ser nu att möjligheten till effektivt samarbete och åtgärder kraftigt reducerats sedan nytolkningen . Den nya tillämpningen togs enligt uppgift fram av efter att, som jag nämnde, förlorat en dom i kammarrätten . Dock har förlorat i kammarrätten tidigare i liknande fall, och enligt mina uppgifter har vunnit en stor del av målen, 90–, i kammarrätten. Man kanske kan tolka detta som att rättsavdelningen hade ett intresse av och en vilja att ändra tillämpning och riktlinjer, för är det verkligen nödvändigt att ändra en framgångsrik metod mot brottslighet utifrån någon enstaka förlust i kammarrätten? I mina ögon är det viktigare att fortsätta med samma metoder som gällde för att effektivt motverka brottslighet och också fortsätta med det framgångsrika samarbete som fanns mellan , polisen och Säkerhetspolisen. Som det står i interpellationssvaret har överklagat en dom till för att få en förtydligande vägledning för framtiden. Borde man inte i så fall fortsätta enligt tidigare metod innan man har fått domen? Jag anser att bör få en tydlig instruktion om att återgå till tidigare tillämpning. Finns det lagliga hinder behöver vi initiera en lagändring möjligt. Jag vill ställa några kompletterande frågor till finansministern. Anser finansministern att nya tillämpning är relevant, eller är den för långtgående i ljuset av att vunnit 90–av målen i kammarrätten med den tidigare tillämpningen? Om fattar ett beslut som går i samma riktning som nuvarande striktare tillämpning av lagen, anser finansministern att vi behöver initiera åtgärder för att skapa förutsättningar för en effektivare kontroll enligt tidigare modell? Och om finansministern finner att vi behöver vidta åtgärder, vilken är tidsramen för att motverka grov brottslighet genom dessa påföljder? 35 Finansminister (S): Det är väldigt ovanligt att en minister lägger sig i handläggningen på myndigheter. Det är inte något som är vanligt förekommande och inte heller något som jag känner till att man gjorde under alliansregeringens år. Regeringen stiftar lagar, myndigheterna verkställer lagarna och domstolar dömer i enskilda ärenden. Utifrån dessa domar anpassar myndigheterna sin lagstiftning. Sedan är det naturligtvis så att regeringen styr myndigheterna, men man brukar inte styra på så detaljerad nivå att man går in och lägger sig i enskilda metodstöd till handläggare på rättsavdelningen. Om vi ska ha en ny ordning för detta kanske vi ska ha en större diskussion i om hur man tycker att det är lämpligt och riktigt att styra myndigheterna. Det finns naturligtvis också möjligheter för enskilda riksdagsledamöter och allmänhet att fråga om hur man utövar sin verksamhet och utifrån vilka riktlinjer. Metodstödet i fråga finns i avvaktan på att domen ska komma från . Min bedömning är att vi bör avvakta den. I grunden handlar frågan om vilken bevisbedömning domstolarna gör – hur domstolarna värderar bevis i olika mål. Att domstolarna ska ändra sin bevisbedömning är inte något som det är enkelt för att lagstifta om. Frågan är alltså komplicerad. 36 (KD): har, som vi båda ser det, en viktig uppgift i arbetet med att motverka grov brottslighet och även terrorrelaterade brott. För polis och säkerhetstjänst ger insats viktig support i detta arbete. I mina ögon ger den nya inriktningen, med dessa nya riktlinjer gällande kontroll av kriminellas ekonomiska tillgångar och var dessa medel kommit ifrån, resultatet att nu endast 10–kontrolleras jämfört med hur det förhöll sig innan de nya riktlinjerna infördes. Detta är ett steg i fel riktning, vilket också bekräftas av kritik och inlägg från polis, utredare och terrorforskare. och dess myndigheter behöver arbeta mer aktivt för att motverka grov brottslighet och terrorism, inte ta steg i motsatt riktning som sker. Jag ser det som naturligt att återgå till tidigare hantering och kontroll gällande kriminellas ekonomiska tillgångar, och om så krävs behöver vi politiker utfärda klarare riktlinjer och eventuellt genomföra lagändringar för att säkerställa detta viktiga arbete. Jag hoppas att denna åsikt också delas av finansminister och regering och att vi, om det behöver göras, vidtar nödvändiga korrigerande åtgärder i samsyn. 37 Finansminister (S): Det som är viktigt för mig är att fortsätter att vara en aktiv kraft för att säkerställa att man får de skatteinbetalningar som har beslutat om men också att man är kraftfull i sitt arbete för att bekämpa skattebrottslighet och aktiv i arbetet mot organiserad brottslighet, penningtvätt och finansiering av terrorism. Våra myndigheter har arbetat alltmer intensivt med detta . Det är ett väldigt viktigt arbete som har regeringens fulla stöd. Vi har också höjt kraven på det samarbete som ska ske mellan myndigheter och utökat de verktyg som myndigheterna har för detta. får bland annat möjlighet att utreda fler brott. Vi har också infört nya brottsrubriceringar, bland annat folkbokföringsbrott, och skärpt lagstiftningen gällande olovlig identitetsanvändning, för att nämna några exempel. Detta är ett prioriterat område för regeringen. Däremot brukar regeringen inte – och det är inte heller min plan – vara inne och på detaljnivå styra myndigheter när det gäller hur deras metodhandledning till enskilda handläggare ska se ut. Det gränsar väl också till att man riskerar att hamna i ett ministerstyre. I får ministrar inte lägga sig i enskilda ärenden. Att lägga sig i hur metodhandledningen ser ut i ett ärendeflöde är på gränsen när det gäller vad ministrar har möjlighet att göra och inte göra. har bedömningen från såväl socialdemokratiska och miljöpartistiska som borgerliga regeringar varit att detta inte är ett lämpligt sätt att förfara. Vi kan naturligtvis ha en diskussion om att göra på något annat sätt, men den är lite större än diskussionen om denna enskilda fråga. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2018/19:266 om tillgången till byggbar mark 38 Statsrådet (MP): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska det strukturella underskottet på byggbar mark. Behovet av nya bostäder är stort och väl känt. Enligt min uppfattning är det angeläget att vi skapar förutsättningar för att konsumenternas efterfrågan på bostäder ska kunna mötas av ett utbud som svarar mot behoven, i linje med det mål för bostadsmarknaden som har fastställt. Primärt är det kommunen som bestämmer vilken mark som får bebyggas och hur bebyggelsen kan utformas. Detta innebär bland annat att det är kommunen som bestämmer om ett visst område får bebyggas med flerbostadshus eller med småhus. Att småhusbyggandets andel av bostadsproduktionen minskar beror bland annat på att exploateringsgraden generellt sett är lägre för småhus än för flerbostadshus. Enligt är kommunerna generellt sett mindre benägna att prioritera planläggning för småhusändamål, delvis till följd av att tillgången på mark i centrala lägen är begränsad. För kommunerna ger planering för flerbostadshus ofta bättre avkastning i termer av nya byggrätter per arbetad tidsenhet än om området används för småhusbyggande. Konkurrensen om marken i kombination med de starka preferenserna för centralt boende är en viktig förklaring till att urbaniseringen leder till en lägre andel småhusbyggande. Ofta är det även ekonomiskt fördelaktigt för kommunen att planlägga för nya flerbostadshus jämfört med nya småhus. Detta beror på att fler boende kan dela på de investeringar som behövs i form av gator, vatten, avlopp och liknande. I centrala lägen konkurreras alltså småhusen ut ekonomiskt av bostadsrättshus eller hyreshus. Enligt har konsumenternas preferenser delvis förändrats i riktning mot en ökad efterfrågan på centrala lägen. De tomter som kommunerna tillhandahåller motsvarar därmed inte alltid köparnas önskemål om vilka kvaliteter en småhustomt bör ha. Trots att det i många kommuner finns färdiga byggrätter leder dessa inte alltid till nya småhus. Jag kan även konstatera att förutsättningarna för att bygga småhus skiljer sig åt över landet. I många kommuner är det inte markpriserna eller bristen på byggrätter som är orsaken till att det inte byggs småhus. När priset för att köpa ett befintligt hus är väsentligt lägre än kostnaden för att bygga nytt är det många som avstår från att bygga. Med tanke på bristen på bostäder tycker jag att det är klokt att kommunerna planerar på ett sätt som ger många nya bostäder. Det gäller även om kommunernas val att prioritera byggandet av flerbostadshus i viss mån leder till att förutsättningarna för att bygga nya småhus påverkas negativt. Det förhållandevis låga småhusbyggandet kan naturligtvis ses som en konsekvens av det gällande regelverket i kombination med kommunernas tillämpning av planmonopolet. är det kommunerna som har bäst förutsättningar för att utforma våra städer på ett sätt som är långsiktigt hållbart. Kommunerna har alltså en viktig roll för att skapa förutsättningar för ett klimatsmart, hälsosamt och tryggt boende. I detta sammanhang bör även nämnas att regeringen har uppdragit åt en särskild utredare att se över möjligheterna att använda statlig mark för bostadsbyggande. I vissa fall kan alltså även staten bidra till att förbättra förutsättningarna för att öka tillgången till byggbar mark. Av januariavtalet framgår att regeringen avser att genomföra omfattande regelförenklingar för att förenkla och förkorta planprocessen och därmed göra byggandet snabbare och billigare. Ett viktigt led i detta är att ge kommunerna bättre förutsättningar för att planlägga för ny bebyggelse. Därmed ger vi även förutsättningar för att konsumenternas efterfrågan på bostäder ska möta ett utbud som svarar mot behoven. 39 (KD): Tack, ministern, för det fylliga svaret! Det visar att vi tycker att frågan är viktig. Ministern säger i sitt svar att det är angeläget att bygga utifrån konsumenternas efterfrågan och kunna möta ett utbud som svarar mot behoven. Låt oss bena ut detta! Vi kan konstatera att det byggs alldeles för lite i , då vi inte klarar av att bygga utifrån det behov som finns. Vi klarar inte heller av att bygga utifrån efterfrågan. Vi vet att sju av tio vill äga sin bostad. Då borde vi rimligtvis bygga sju av tio bostäder i ägda bostadsformer av något slag. Det kan vara bostadsrätt eller egnahem. Vi är alltså långt ifrån både bostadsministerns och min önskesituation. Jag hävdar att regeringen och samarbetspartierna med iver motarbetar medborgarnas önskemål genom att ha ett investeringsstöd som är riktat mot hyresrätter och därmed snedvrider bostadsbyggandet ännu mer. Man ska komma ihåg att investeringsstödet, enligt mitt sätt att se det, inte har skapat en enda bostad som inte skulle ha kommit till ändå. Det gör bara att marknaden ser nyttan av att bygga hyresrätter i stället för annan form. Ministern säger i sitt svar att fler vill bo centralt, och därmed väljer kommunerna på grund av både platsskäl och ekonomisk effektivitet att bygga flerbostadshus. Jag har all förståelse för att man centralt bygger hyresrätter och bostadsrätter, men runt om centrum finns stora möjligheter att bygga nya områden med småhus. Jag hävdar att kapacitetsbristen att planlägga gör att kommunerna väljer att bygga de större centrala områdena, och då får övriga områden stå tillbaka. Visserligen är det inte samma ekonomi för kommunen att bygga småhusområden, men en kommun ska se till andra värden än ekonomi. Faktum är ju att fler vill äga sin bostad. Ministern säger i sitt svar att det är kommunerna som har planmonopolet och att det är de som har ansvaret, vilket är riktigt, men de äger inte processen själva. Vi i kan inte slå ut med armarna och säga: ”Sorry, det är inte vårt bord.” Vi måste använda de möjligheter vi har. Därför tror jag på att man från länsstyrelsehåll, i samarbete med kommunerna, skulle kunna peka ut områden man anser är bra för nytt bostadsbyggande. På så sätt vet vi att planprocessen inte kommer att stoppas av , och kommunerna kan med gott hopp starta planprocesserna. Detta tillsammans med att låta byggherrarna ta över processen och leverera in det material som behövs ger kommunerna en möjlighet att lägga sina resurser på det som är viktigast, nämligen att kontrollera och besluta. Min uppfattning är att markens kostnader styrs av marknadskrafter, det vill säga priset beror på tillgång och efterfrågan. Just nu är vi dåliga på att leverera tillgång på byggbar mark, och vi är dåliga på att bygga så att efterfrågan mattas av. Vi kanske kan säga att vi ligger i sämsta läget för båda dessa saker. Som lök på laxen har vi kreditrestriktioner som gör att människor inte kan ta lån till sin bostad. Den mest effektiva vägen är att sätta tryck på kommunerna att planera mer mark för bostadsbyggande och ge dem en del alternativ för att få hjälp med detta. Byggherrestyrd planprocess är något vi kan göra. Med en stabilare planprocess där man minskar antalet överklaganden genom att ta ut avgift för dem som man förenklar processen skulle även effektivisera kommunernas arbete. Då kan de göra det de är bäst på, det vill säga kontrollera och besluta. En annan del är att låta i samförstånd med kommunerna peka ut områden som är lämpliga för bostadsbyggande, så att processen blir stabilare och går snabbare. Vägen till mer och billigare byggbar mark går bara genom piska och morot. Piskan är att ställa krav på kommunerna om hur mycket bostäder som ska byggas – ett mål – vilket även bostadsministern har varit inne på. Moroten är att staten i form av pekar ut områden som får grönt ljus. Jag undrar vad bostadsministern säger om detta. 40 Statsrådet (MP): Tack, , för interpellationen! Som vi båda konstaterar är det angeläget att vi får ett ökat byggande och en bättre balans på bostadsmarknaden mellan tillgång och efterfrågan. Därför är det glädjande att det byggs mer än på mycket . Det är väldigt bra att vi nu har en hög aktivitet i byggandet. Men vi är förstås aldrig nöjda, utan vi vill gärna att det ska öka ännu mer. Det är dock tydligt att det blir en bättre balans mellan exempelvis ägt boende och hyrt boende. Det hyrda boendet har hållit sig på fortsatt höga nivåer. När kommunerna får frågan om detta av pekar de på att det är där många brister finns när det gäller tillgången till bostäder. Man pekar på hyreslägenheterna som en väsentlig faktor att hålla fokus på. Jag delar inte bedömning att de lägenheter som kommer till på grund av vårt investeringsstöd skulle ha byggts ändå.