prot · H60956 · 2019-02-27 00:00:00 — Jag säger inte att det görs, men det skulle vara fullt möjligt att göra det. Frågan är om detta system i längden är rationellt. Jag anser nog, i likhet med någon motionär på detta område, att lärosätena ska få äga sina egna lokaler. Varje liten kontorsskrubb kanske inte blir maximalt utnyttjad, men man slipper en massa administration och en massa planer som ska upprättas. Det är nog en vinst. En annan viktig fråga som vi borde ta tag i är studenternas bostadsförsörjning. Jag tycker fortfarande att det är vansinnigt att lärosäten som inte kan täcka bostadsförsörjningen åt sina studenter tillåts utöka antalet studieplatser. Det borde vara en självklarhet att alla studenter som börjar på en utbildning får tak över huvudet. Men det är en annan fråga som går utanför detta ämne, och den får vi ta upp . 109 (MP): Jag tänkte inleda med att presentera mig. Jag är ny talesperson i för frågor om forskning och högre utbildning. Några av er som är ledamöter i utbildningsutskottet har jag hunnit träffa, men långt ifrån alla. Min ordinarie plats som ledamot har jag i ett annat utskott. Men jag hoppas att jag framöver kan få delta och bidra i utbildningsutskottet också, åtminstone i någon mån. Detta är första gången för mig i denna talarstol. Jag ska säga någonting om dagens ärende också och inte bara tala om mig själv. Vi har en rapport från som framför allt handlar om effektiv lokalförsörjning och effektivt lokalutnyttjande. Verksamhet kräver lokaler. Så är det för de flesta verksamheter och självklart även för utbildning och forskning. Effektivitet är naturligtvis helt centralt. Men utbildning och forskning kräver också ändamålsenliga och bra lokaler, annars blir pedagogiken och forskningen lidande. Det innebär självklart i sig ett ineffektivt och dåligt resursutnyttjande. En föreläsning med hundra eller ett par hundra studenter eller ett seminarium med kanske tio studenter ställer naturligtvis olika krav på lokalerna. Lärosätena har också väldigt stor bredd i sin verksamhet, och kraven på lokaler skiljer sig mellan olika ämnen, fakulteter och institutioner – allt från avancerad labbmiljö till skrivsalar, datorsalar, seminarierum och kontorslokaler, som också nämns i revisionsrapporten. berör egentligen den biten ganska ytligt i sin rapport. Men jag tycker ändå att det kan vara värt att nämna att god pedagogik kräver bra lokaler. Rummet och rummets utformning har mycket stor betydelse för det samtal som man för i rummet. pekar i stället på en del brister som lärosätena bör åtgärda. Det gäller att de ska ha en uppdaterad lokalförsörjningsplan, vilket inte alla har. Flera av lärosätena bör också förbättra sitt arbete med en kontinuerlig uppföljning av hur lokalerna kan användas på ett mer effektivt sätt. Men överlag tar lärosätena frågan om lokaler på stort allvar och arbetar aktivt med att få ned kostnaderna för lokaler och få en bättre lokalförsörjning. Kostnaderna för lokaler är trots allt en av de stora utgiftsposterna inom hela högskolesektorn. Det är en kostnad för staten. Men det är kostnader som naturligtvis förs över på forskarna, som ofta får betala påtagligt höga overheadpåslag på externa medel för att betala bland annat lokalkostnader. Det är kostnader som förs över på studenterna, som får betala med till exempel färre lärarledda lektioner när resurserna går till att betala för lokaler i stället för till bemanning i undervisningen. Då finns det flera sätt att ge incitament till en effektivare lokalanvändning. Interndebitering är ett sådant verktyg som ger de enskilda fakulteterna och institutionerna incitament att inte överboka lokaler, inte använda överdrivet stora eller dyra lokaler utan i bästa fall hitta de mest lämpade lokalerna i storlek och utformning, oavsett om det rör sig om undervisning eller forskning eller om det är fråga om andra kontorsytor. På samma sätt bör självklart också lärosätena, på rektors- och ledningsnivå, se över hur lokalerna används i stort på universiteten och lärosätena. Också den största förvaltaren, Akademiska Hus, har utretts av . Utredningen ger rekommendationen att Akademiska Hus bör fortsätta att utveckla sitt arbete med att skapa incitament för att sänka kostnaderna. Det har väckts en del motioner, dels om att lärosätena ska tillåtas ta över förvaltningen och ägandet av lokaler, dels om att Akademiska Hus i stället borde ges andra ägardirektiv för att på så sätt minska hyreskostnaderna för lärosätena och i förlängningen för studentkårerna. Men jag tror, precis som har sagts här, att våra lärosäten nog ska fortsätta att fokusera på det som de är bra på, nämligen att bedriva undervisning och forskning, men kanske inte att i första hand äga och förvalta fastigheter. Kostnaderna bör självklart alltid ses över. Det är i slutändan undervisningen och forskningen – studenterna och forskarna – som får betala. Men det är också helt centralt att en effektiv användning av lokaler kräver goda och ändamålsenliga lokaler. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen och motionerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 17 It- och postfrågor betänkande 2018/19:TU4 110 (M): Detta betänkande är ett så kallat motionsbetänkande som berör ett sjuttiotal olika motioner som inkommit under den allmänna motionstiden här i . Frågorna berör allt från digitalisering till bredbandsutbyggnad, 5G-nät och postservice i hela landet. har fem reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar vi bifall endast till reservation 11, som berör satsningar på 5G. blir alltmer uppkopplat. Av Post- och om svensk telekommarknad som utkom framgick att det /2018 fanns 3,9 miljoner abonnemang på fast bredband. Antalet abonnemang med fiber hade ökat och uppgick till 2,4 miljoner, det vill säga av alla abonnemang. Sammantaget kan konstateras att allt fler svenska hushåll får tillgång till bredband eller fiber. I sin prognos framhåller att 87–av alla hushåll och företag kommer att ha tillgång till bredband om minst . Det svenska målet om att av alla hushåll ska ha tillgång till bredband kommer då inte att uppnås. Det framgår tydligt att orsak till detta är svårigheterna att nå ut med fiber i glest befolkade områden. I områden där många människor bor finns egentligen inte detta problem då marknadskrafterna där kan få fritt spelrum, och investeringar kan göras utan större osäkerhet. Det är i glesbygden och där grund för kommersiell bredbandsutbyggnad saknas som utbyggnaden blir synnerligen kostsam. Där kan statligt stöd vara berättigat. Att stödet till bredbandsutbyggnad på landsbygd har höjts är bra. Ännu viktigare är att detta stöd används på rätt sätt och vid rätt tillfällen, det vill säga när alla andra möjligheter är uttömda. Risken är annars att stödet blir ett förtäckt landsbygdsstöd, vilket inte är syftet. redovisade ett förslag till om hur bredbandsstödet bör utformas och styras. Där betonades bland annat just vikten av statlig kontroll och precision i fråga om att stödet ska gälla bredbandsutbyggnad och inget annat. Dock har regeringen inte återkommit med konkreta förslag, vilket jag och starkt efterlyser. Stadsnäten fyller också en viktig funktion vid utbyggnaden av bredband. Vi inom anser att den omtalade lokaliseringsprincipen bör ses över i syfte att möjliggöra utökat samarbete mellan olika stadsnät. begränsas utbyggnaden genom regelkrångel och kommungränser då stadsnät, enligt lokaliseringsprincipen, endast får hållas inom den kommunala gränsen. Kommungränsöverskridande samarbete omöjliggörs med ökade kostnader för såväl kommun som medborgare. Regelverket måste tydliggöras så att en utbyggnad av bredband kan ske på lämpligaste sätt i stället för att hållas tillbaka av stela och orimliga regelverk. Utbyggnad av bredband kräver också smidig och enkel tillståndshantering. En flaskhals har varit de långa handläggningstiderna på avseende tillståndshanteringen för ledningsrättsärenden. Detta är inte acceptabelt. ser positivt på att regeringen har agerat gentemot och i regleringsbrev påtalat vikten av att handläggningstiderna kortas. Må detta nu också följas upp av regeringen med erforderlig kontroll så att denna flaskhals inte kvarstår. Teknikutveckling är obarmhärtig. Utbyggnaden av den femte generationens mobilnät, det så kallade 5G-nätet, har inletts, och måste hänga med i utvecklingen i syfte att inte tappa konkurrensfördelar och välstånd. För svensk del uppskattar jag att har satt upp höga ambitioner om att vara en förebild i detta arbete. Det finns dock två saker som oroar mig med denna utbyggnad. Min första invändning är att 5G-utbyggnad i inte är endast ett nationellt utan även ett internationellt åtagande. Utformningen av spektrumharmoniseringen måste enligt hanteras på ett gränsöverskridande plan genom långa och harmoniserade licenstider samt koordinerade auktionsförfaranden i . En frekvenstilldelning som inte är harmoniserad med övriga är i praktiken värdelös. Det är därför mycket oroande att stora delar av , vilka är förutsättningar för att utveckla 5G, ännu inte är sålda. Här måste regeringen och göra sin del i påtryckningarna i syfte att få till harmonisering av 5G-utbyggnaden i . Detta är också själva grunden för vår reservation 11, som jag tidigare yrkade bifall till. Min andra oroskälla är nätsäkerhet. En utbyggnad av ett 5G-nät, som kommer att användas av och vara till stor nytta för många statliga myndigheter och företag, kräver att it-säkerheten kan säkerställas. Det vore förödande om svenska uppgifter i digitaliseringens spår skulle bli tillgängliga för främmande makter. Vi har alla tyvärr haveriet på Transportstyrelsen i alldeles för färskt minne. pågår en stor debatt om det kinesiska företaget , som ägs av kinesiska staten, är ett lämpligt företag för att bygga ut 5G-nätet i . Detta beror på att bland annat har uppgett att företagets utrustning möjliggör omfattande kinesisk kontroll och industrispionage. I den andra vågskålen ligger dock önskan att 5G-utbyggnaden ska ske inom rimlig tid med beaktande av vårt behov av att säkerställa skyddet av svenska uppgifter. Den måste vara noggrann och metodisk i sitt arbete i syfte att klara denna svåra men nödvändiga balansgång. Möjligen är frågan i grund och botten vilket företag eller land som har de ekonomiska resurserna för att genomföra utbyggnaden. Säkerheten måste dock, oberoende av vilket, garanteras. Annars riskerar vi att en utbyggnad som från början var ekonomiskt kostsam blir en gökunge som drabbar stater inte bara ekonomiskt utan också säkerhetsmässigt. Jag skulle också vilja säga några ord om postservice i vårt vackra men avlånga land. har Postnord det viktiga samhällsuppdraget att tillhandahålla postservice till alla hushåll, företag och organisationer i hela . Det innebär enligt postlagen att Postnord har skyldighet att varje arbetsdag minst göra minst en insamling och minst en utdelning av postförsändelser, om det inte är oskäligt. har Postnord dock givits respit med att leverera brev inom . Detta krav är i stället . Med en stadigt minskande mängd brev som skickas är uppdraget ändock svårt att klara ekonomiskt. Ledningen för Postnord har meddelat såväl regering som trafikutskott att de långsiktigt svårligen kan utföra detta uppdrag utan stora ekonomiska förluster. Deras förslag till lösning har varit tudelat: antingen ändras kraven på insamling och utdelning ytterligare samt att portot höjs, eller skjuter staten till medel för den samhällsomfattande posttjänsten. Något måste göras för att postservicen ska kunna fungera i hela landet. Regeringen har bollen och måste besluta sig för vilken åtgärd den föredrar. Såväl bredbands- som 5G-utbyggnad och postutdelning är frågor som ligger till grund för att vi ska kunna verka och leva i hela vårt land. Samsynen i dessa frågor är stor. Låt oss tillsammans se till att kan leva upp till vår gemensamma önskan om att vårt land ska ligga i framkant i dessa frågor. 111 (SD): Jag vill börja med att säga att vi står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 14 och 23. Vi konstaterar att befolkningen blir alltmer beroende av en snabb och stabil internetuppkoppling för såväl arbete som fritid. Enligt vår uppfattning är tillgång till internet ytterst en demokratifråga. Ett där alla medborgare inte ges lika möjlighet att delta i den digitala samhällsdebatten eller få tillgång till information på nätet anser vi utgör ett hot som riskerar att ytterligare bidra till ökad polarisering i samhället, inte minst mellan landsbygd och stad. I städerna är det inom handeln inga problem att ta betalt med kort, men på vissa ställen ute i landet är internet så dåligt att man inte kan erbjuda kortköp utan tvingas till kontanthantering och förlorar intäkter på grund av detta. Det är därför, fru talman, som vi helhjärtat ställer oss bakom det som framkom i slutbetänkande, nämligen att av befolkningen ska ha tillgång till snabbt bredband 2025. Detta är enligt vår uppfattning en förutsättning för att hela ska leva. För att påskynda och underlätta utbyggnaden av bredband är det enligt vår mening bland annat angeläget att fiberdragning samordnas i större utsträckning. Detta kan ske exempelvis vid åtgärder i mark såsom dragning av kablar eller tomma rör. Dessutom kan kulvertar och kabelrännor utmed väg- och järnvägsnätet med fördel utnyttjas om kapacitetsutrymme finns. Arbetet har blivit bättre, men det finns mer att göra. Vidare kan vi konstatera att mobiltäckningen längs våra järnvägar ofta är dålig och att utbyggnad av mobilnätet är nödvändigt om folk ska kunna utnyttja sin färd med tåg till att sitta och arbeta med datorn, surfplattan eller mobiltelefonen under tågresan. Vi efterlyser därför en översyn av mobiltäckningen längs järnvägsnätet för att i ett senare skede prioritera de förbättringsåtgärder man kommer på. Vi sverigedemokrater står även bakom målet i regeringens bredbandsstrategi om att av alla hushåll och företag ska ha tillgång till bredband om minst . Tyvärr kommer regeringen inte att klara av att leverera målen i bredbandsstrategin. har respekt för att det är ett ambitiöst mål, men om man sätter upp mål måste man jobba än hårdare om man märker att målen inte nås. Vi vill understryka att regeringen även måste säkerställa att det kommande 5G-nätet har en god täckning i hela landet, och vi föreslår därför att regeringen utreder möjligheterna för detta. Det är inte utan oro som digitaliseringen far fram. Vi får inte bli så fartblinda i vår iver med utbyggnaden av snabbt internet att vi glömmer dem som inte har tillgång till fiber eller motsvarande teknik för snabb leverans av internet. Målet , som inte kommer att uppnås, är att av befolkningen ska ha god tillgång till snabbt internet. Det innebär att inte har tillgång till det. Därför, fru talman, är det viktigt att vi bevakar intressena för dem som fortsatt är beroende av koppartråden. Den pågående nedmonteringen av det gamla kopparnätet för telefoni påverkar tillgången på telefoni- och bredbandstjänster som erbjudits genom ADSL-teknik och uppkoppling via telefonjacket. Denna omställning påverkar framför allt landsbygdens befolkning eftersom alternativen till den fasta kopparförbindelsen, till exempel fiber eller mobila tekniker med hög överföringshastighet, inte har installerats på grund av alltför höga kostnader. För att förhindra att människor lämnas utan möjlighet till fungerande kommunikationer anser vi att den som ansvarar för att tillhandahålla kopparnätet inte ska tillåtas att avveckla detta innan en fullgod ersättning till en rimlig kostnad finns på plats. Annars riskerar vi ett digitalt utanförskap, och det är inte acceptabelt. går jag över och talar lite om posten, vilket tidigare mycket föredömligt talade om. Vi sverigedemokrater anser att brev och paket ska levereras oavsett var man bor i . Detta är också något som alla kan kräva med stöd av postlagen. Trots de utmaningar Postnord står inför är vår uppfattning att det måste vara möjligt att bo och verka i hela landet. Vi anser därför att regeringen bör utreda möjligheten att förbättra servicen för postutdelning i glesbygden eftersom denna service är av central betydelse för att kunna ta emot och skicka brev. I storstäderna finns det mängder med serviceställen. På landsbygden drar man ned på dem, men lik förbannat säger man att man uppnår mängden serviceställen. De finns dock på fel ställe. Postnord måste enligt vår mening förbättra sin kapacitet att leverera försändelser för att mottagarna inte ska drabbas av olägenheter av olika slag. Vi anser att Postnord inte har klarat av sitt samhällsuppdrag, och vi kräver därför att strukturella förändringar inom verksamheten genomförs och att den effektiviseras för att breven ska komma fram . Jag ser att tiden glider iväg. Jag hoppar därför lite framåt, för detta är en viktig fråga. I stort sett året runt görs försök att smuggla droger via posten. Postförsändelser som skickas till från utlandet kontrolleras vid ankomst via tullen, men paket eller brev som skickas inom landet genomgår inte samma kontroller. Vi vill betona att det endast är polisen eller tullen som har rätt att kontrollera innehållet i en försändelse, vilket innebär att postombud kan bli ofrivilliga mellanhänder för droghandel utan att kunna göra någonting åt det. I takt med att näthandeln med narkotikaklassade preparat ökar sker mer av smugglingen via vanliga postförsändelser. Risken för den som skickar eller hämtar paketen att åka fast är väldigt liten eftersom det endast är vid de tillfällen polisen och tullen redan har en pågående spaning som personal som arbetar med utlämning får lägga undan försändelser. Vi anser därför att regelverket bör ändras så att alla som hanterar post och paket får rätt att på eget initiativ ta kontakt med tullen eller polisen om de misstänker att det finns narkotika i en viss försändelse. 112 (C): Jag vill inledningsvis säga att självklart står bakom alla sina reservationer, men för tids vinnande vill jag yrka bifall endast till reservation 17. har en stark position inom it-området. är det många som bor på landsbygden som tyvärr fortfarande inte har tillgång till bredband. Det påverkar inte bara möjligheterna att kommunicera utan även möjligheterna att driva företag på landsbygden. anser att alla måste kunna få vara en del av det digitala samhället. Utbyggnaden av bredband är i detta sammanhang en ödesfråga, och dessutom utvecklas allt fler välfärdstjänster utifrån digitala möjligheter. konstaterar också att användarna efterfrågar bättre täckning och allt högre överföringshastigheter för att göra det möjligt att använda internetbaserade tjänster överallt. Vi vill också framhålla att i de glesbefolkade områdena kan enligt vår mening trådlös infrastruktur vara ett ekonomiskt sätt att nå ut till alla bostäder och verksamhetsställen som ett komplement eller alternativ till fiber. Utifrån att hela ska bli uppkopplat är det glädjande att det i det januariavtal som har slutits mellan Socialdemokraterna, finns särskilda satsningar på utbyggnad av bredband i hela landet. I utbyggnaden som varit har fiberföreningar, stadsnätsföreningar och marknaden varit viktiga aktörer och kommer så att fortsatt vara framåt. Viktigt är att det behövs mer pengar, men pengarna behöver självklart riktas dit där de bör användas. Vissa regelförenklingar behöver göras, och det måste bli lättare att göra stödutbetalningar. Bredband är enligt uppfattning en grundläggande del av infrastruktur och kan också anses som en del av en fungerande välfärd. Vi anser också att it ska ses som det femte transportslaget jämte vägar, järnvägar, sjöfart och flyg. noterar nu också att 700-megahertzbandet har auktionerats ut, något som enligt vår uppfattning är en avgörande förutsättning för att förbättra bredbandstäckningen i hela landet och inte minst på landsbygden. Vi vill dock betona vikten av att inte bara civilsamhällets behov av radiofrekvenser beaktas i sammanhanget utan även blåljusmyndigheternas. konstaterar också att vissa delar av det aktuella spektrumutrymmet undantogs från auktionsförfarandet i avvaktan på regeringens ställningstagande vad gäller framtida behov av frekvensutrymme för blåljusmyndigheterna. Det är vår förhoppning att de förslag som den statliga utredningen om radiospektrumanvändning presenterade i sitt betänkande Frekvenser i samhällets tjänst kommer att ge nödvändig vägledning i arbetet med att både säkerställa samhällets behov av spektrum och stärka nationella säkerhetsintressen när det gäller tillståndsgivning för radiosändning. Den pågående nedmonteringen av det gamla kopparnätet för telefoni påverkar tillgången på de telefoni- och bredbandstjänster som erbjudits genom ADSL-teknik och uppkoppling genom telefonjacket. Denna omställning påverkar framför allt landsbygdens befolkning eftersom alternativen till den fasta kopparförbindelsen, till exempel fiber eller mobila tekniker, på en del håll inte alls finns tillgängliga. För att förhindra att människor lämnas utan möjlighet till fungerande kommunikationer anser att den som tillhandahåller kopparnätet inte ska tillåtas att avveckla det innan det finns en ersättning på plats, antingen framdragen fiber eller utbyggnad av det mobila nätet. Vidare, herr talman, vill understryka betydelsen av en fortsatt god tillgång till post- och betaltjänster för att människor ska kunna bo och verka i hela landet. Detta gäller inte minst situationen på landsbygden och det lokala näringslivets förutsättningar att finnas kvar och utvecklas. Även om företagen i allt större utsträckning utnyttjar internet är de likväl beroende av att kunna använda posttjänster för att ta emot och skicka varor fysiskt. I ett alltmer digitaliserat samhälle kvarstår det faktum att väl fungerande posttjänster är av central betydelse för företagen och medborgarna i hela landet. I den statliga utredaren delbetänkande Som ett brev på posten återges postbranschens perspektiv på samdistribution av post, paket och tidningar. Det är tydligt att marknadsinriktade aktörer, exempelvis distributörerna, ser ett behov av att på andra sätt öka sin beläggning då både tidnings- och brevförsändelser minskar volymmässigt. går en omvänd utveckling att se på paketmarknaden till följd av den växande e-handeln. Att samdistribuera post, paket och tidningar skulle enligt bedömning öka både tids- och kostnadseffektiviteten samt ha en positiv miljöeffekt eftersom färre transporter skulle behövas. En sådan samdistribution bör därför möjliggöras. Tidningar och brev har visserligen olika tidpunkt för leverans till kund. Enligt förslag skulle dock den gemensamma distributionen ske enligt nuvarande tidningsdistributörers tidsschema. anser att förslaget även skulle bidra till att vidmakthålla en bättre tillgänglighet och servicenivå både på landsbygden och i tätorten. 113 (V): Jag yrkar för riksdagsgrupps räkning bifall till reservation 2. Den handlar om digitaliseringens möjligheter i hela landet. Utvecklingen av ny digital teknik går oerhört snabbt. vet vi att de höga hastigheterna och de nya projekten inledningsvis kommer att lanseras i städerna. I detta viktiga teknikskifte får inte landsbygderna hamna efter. Rätt hanterad av regering och riksdag kan teknikutvecklingen bli en möjlighet för landsbygderna och för tillväxten i hela landet. Hela landet ska kunna dra nytta av digitaliseringens möjligheter. Vi i är övertygade om att digitaliseringen är viktig och att den kan ge ökade möjligheter att bo, leva och driva företag på landsbygderna. Det saknas dock en samlad bild av på vilket sätt samhällets digitalisering kan bidra till en livskraftig landsbygd. Målet för digitaliseringspolitiken är att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Regeringen har beslutat om en strategi för detta arbete. Strategin fokuserar i huvudsak på fem olika delmål: kompetens, trygghet, innovation, ledning och infrastruktur. Dessa områden är grundläggande om vi ska bli bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter, men det räcker inte.