prot · H60947 · 2019-02-05 00:00:00 — Vidareutbildning för lärare, , är en insats som regeringen valde att förlänga och utveckla och som syftar till att öka andelen behöriga lärare i det svenska skolsystemet. Den kompletterande utbildningen för personer med avslutad utländsk utbildning, ibland kallad , är en insats som har utökats, och reglerna som styr utbildningen gjordes mer ändamålsenliga under förra mandatperioden. Lärare och förskollärare som återvänder till yrket kan behöva stöd. Därför fick 2017 i uppdrag att utforma en webbaserad utbildning som gör det möjligt för dessa att uppdatera sina kunskaper om styrdokumenten i svensk förskola och skola. Arbetet för att minska lärarbristen, både på kort och på lång sikt, kommer att behöva fortsätta. Lärarlyftet II skulle ha avslutats , men i budgetpropositionen avsattes medel för en fortsättning av Lärarlyftet II även . Ställning har ännu inte tagits till en eventuell ytterligare fortsättning. som Socialdemokraterna, kommit överens om finns flera förslag för fler lärare. Bland annat nämns förbättrade möjligheter att jobba på en skola parallellt med att man studerar till lärare samt förslaget om ett professionsprogram för lärare och rektorer med grund i betänkandet Med undervisningsskicklighet i centrum – ett ramverk för lärares och rektorers professionella utveckling (SOU 2018:17). Jag ser nu fram emot givande diskussioner och ett gott samarbete oss partier emellan i fråga om hur vi ska klara att ta oss an den uppgift vi står inför. 25 (L): Jag vill tacka utbildningsminister för svaret på min interpellation. Liberalerna lämnade in interpellationen med ett antal konkreta frågor om lärarförsörjningen och lärarrekryteringen. Det handlar egentligen inte särskilt mycket om lärarutbildningens utformning specifikt, utan vi vill lyfta upp det akuta problemet med lärarbristen i svensk skola. Det är inget nytt. Det har varit känt . Olika siffror från visar att vi behöver rekrytera 80 000 lärare. Med tanke på att det bara utbildas ungefär 8 000 lärare inser man vilken gigantisk utmaning och vilket problem våra huvudmän, kommuner och fristående skolor, kommer att stå inför. Jag skulle vilja säga att de redan står inför det. Varför är vi angelägna om att följa upp det här nationellt, på ett bättre sätt? När vi granskar hur bilden egentligen ser ut får vi bara prognoser från . Man gör prognoser och antaganden. Man går in och tittar på 20–30 olika kommuner eller huvudmän i taget. Det finns alltså egentligen inte någon heltäckande bild av hur allvarligt läget är. Det är en brist. Därför skulle jag vilja fråga regeringen om det finns initiativ för att på ett ännu bättre sätt från den nationella nivån följa upp andelen behöriga och obehöriga. Då räcker det inte att titta på hur många som har lärarexamen. Minst lika viktigt är hur det ser ut med ämnesbehörigheten runt om i landet. Där varierar det väldigt kraftigt. Varför är jag då angelägen om att lyfta upp denna fråga? Jo, vi har nämligen redan problem med likvärdigheten. Denna situation, som dessutom förvärras, bidrar direkt till en icke likvärdig skola där alla elever blir förlorare. De som behöver mest hjälp får inte den hjälp de behöver och de som behöver en skjuts framåt, de högpresterande eleverna, får inte heller rätt hjälp när kompetens och ämnesbehöriga lärare saknas, tvärtom. Vi kunde senast läsa om detta i det nummer av tidningen som kom . Där pekade man på att andelen obehöriga ökar. Man hade tittat på 1 500 skolor och såg då att på de skolor med de absolut tuffaste utmaningarna och med de elever som särskilt skulle behöva de bästa lärarna ökar andelen obehöriga lärare eller sådana med nästan ingen eller mycket kort lärarerfarenhet. De kommer direkt från lärarutbildningen och in på ett mycket tufft läraruppdrag och klarar inte av situationen. Med tanke på att andelen obehöriga ökar snabbt igen vill vi i Liberalerna att det nationella Lärarlyftet II – den kompetenssatsning som staten ansvarar för – blir permanent. Det räcker inte med ettåriga, kortsiktiga beslut på det sätt som regering, enligt oss, har hanterat denna fråga. Jag nöjer mig inte med svaret att regeringen ännu inte har tagit ställning. Oavsett hur det blir sedan måste ju statsrådet själv ha en uppfattning om huruvida det är viktigt att detta blir permanent. Jag tror att många kommuner vill veta detta och att de efterfrågar ökade statliga satsningar på läraryrket. 26 Utbildningsminister (S): Av den problembeskrivning som gör av det som inträffar när svensk skola har lärarbrist kan jag skriva under på väldigt mycket. Vi har ett stort problem med lärarförsörjningen. Vi har en brist på lärare, och vi ser mycket stora rekryteringsbehov framför oss. Jag är övertygad om att i sin tur håller med mig när jag påstår att detta är ett problem som vi har byggt upp . Vi är nog flera som har anledning att titta på hur vi i regeringsställning har skött våra egna fögderier. De stora regionala skillnaderna är ett faktum. När man tittar på statistiken är det tydligt att förutsättningarna är väldigt skilda när det gäller lärarförsörjning på landsbygden jämfört med storstaden och i ett utsatt område jämfört med ett rikare område. Det är också så som säger att ett av lärarbristens riktigt stora problem är att den bidrar till och antagligen förstärks av den bristande likvärdighet som finns i svenska skolor. När granskar den svenska skolan och dess resultat noterar man att karakteriseras av att de mest erfarna lärarna återfinns i de skolor där behoven kanske inte är som störst. I de skolor där behoven är som störst hittar man däremot ofta dels oerfarna lärare, dels oerfarna rektorer. Måhända är det ett ämne för en annan interpellationsdebatt. Vidare klagar över att Lärarlyftet har givits med i taget. Om det är en kritikpunkt som har mot den gångna mandatperioden vill jag, trots att jag egentligen inte tycker om när man gör så, ändå påpeka att den typen av ettåriga satsningar på behörighetsgivande utbildningar är något som också den föregående alliansregeringen bedrev med mycket stor framgång – i alla fall om man räknar ettårigheten som tecken på framgång. begär att jag ska svara på frågan om hur den kommande beredningen kommer att se ut vad gäller huruvida Lärarlyftet ska förlängas. Jag kan bara hänvisa till att vad jag än tycker i saken har vi på beredningsrutiner som är väldigt viktiga. vill jag ge ett glädjebudskap till . I det januariavtal som våra båda partier samt och har utformat och som ligger till grund för sittande regering finns det goda möjligheter att samarbeta kring de frågor som denna interpellation berör. har vi tagit upp dels rekryteringen till lärarutbildningen, dels hur lärarutbildningen är utformad. Jag har mig bekant att alldeles har ställt en interpellation i den frågan till min kollega . Vi har också tagit upp flera olika aspekter för hur man ska stärka läraryrket, till exempel genom ett professionsprogram och genom att stärka tryggheten och studieron i klassrummet och i skolan. Jag ser verkligen fram emot att samarbeta om dessa frågor med . Jag ser stora möjligheter för oss att tillsammans bidra till att det blir lite mer långsiktighet, lite mer ordning och reda och lite tryggare förutsättningar för lärarna att känna att deras yrke är ett framtidsyrke med en stabil regering som vilar på en mitt i . Där ska läraryrket och dess förutsättningar vara en viktig del i vårt gemensamma arbete. 27 (L): Tack, statsrådet! Jag ser även fram emot debatten med högskoleministern. Till skillnad från Socialdemokraterna har vi varit kritiska till den kraftiga utbyggnad av lärarutbildningen som också nämns i interpellationssvaret. Man borde i stället satsa på kvalitet, menar vi. Det finns fortfarande oerhörda kvalitetsproblem på lärarutbildningen. Det gäller antagningskraven och inte minst genomströmning av den så kallade kvarvaron, det vill säga hur många lärarstudenter som är kvar efter tre, fyra eller fem terminer. På vissa program är av studenterna inte kvar. Det finns alltså oerhörda problem. Och det förvärras av den fråga som jag nu tagit upp för debatt, nämligen lärarbristen. Problemet är att 38 000 utbildade lärare inte längre finns kvar i yrket. Vi måste behålla lärare. Vi måste locka tillbaka de lärare som har slutat. Många kan med rätt förutsättningar tänka sig att komma tillbaka till läraryrket och klassrummet. Det kan handla om arbetsmiljö, löner och så vidare. Vi behöver dessutom locka de som är absolut mest lämpliga och studiemotiverade till lärarutbildningen. Med tanke på att antalet avhopp är så stort jämfört med till exempel läkarprogrammet finns det oerhört mycket att göra vad gäller lärarutbildning. Det må vara så att de nationella lärarlyftssatsningarna har varit på ett eller . Men före valet presenterade vi i Liberalerna en nationell och permanent satsning på nästan 2 miljarder till olika kompetens- och vidareutbildningssatsningar. Vi inser att detta inte går över eller , fru talman. Här krävs att staten går in med alla muskler och stöttar långsiktigt. Detta ser vi inte riktigt i vare sig regeringsförklaringen eller de initiativ som har kommunicerats från regeringens håll. Jag frågade angående Lärarlyftet II om man där i och med besked känner sig trygg, men det gjorde man inte. Vad för sin del kan göra är att jobba våren ut. Sedan har man egentligen inga tydliga och skarpa besked och kommande terminer. Detta är viktigt för att ska kunna göra förberedelser och kunna utlysa utbildningstillfällen. Huvudmännen, kommuner och friskolor, ska dessutom kunna höra av sig och skicka sina medarbetare. Det finns mycket mer man kan göra. Man kan till exempel se över villkoren för att delta i kompetenssatsningarna. Den som följer skolpolitiken ser att den ena kommunen efter den andra börjar dra in på skolan. Det handlar exempelvis om investeringar som dessa, lärarsatsningar, fortbildningar och vidareutbildningar. Det är sådant som ryker först, fru talman. Därför blir det ännu viktigare att staten går in från nationell nivå. Det räcker alltså inte att vi är överens om problembeskrivningen. Det finns stora problem i . Lärarbristen gör den särskilt sårbar. Det gäller såväl förskola som högstadium i viktiga ämnen såsom matematik. Det krävs därför ett strategiskt tag. Det räcker inte med lokala initiativ eller att vi accepterar att vissa kommuner tar reda på, kartlägger och gör saker medan vi från statens håll hoppas att de gör allt detta. Detta handlar om framtid och om våra elever i hela landet. Det viktigaste för att de ska kunna få den utbildning de har rätt till är utbildade, behöriga och ämnesbehöriga lärare. 28 Utbildningsminister (S): Återigen ger jag rätt i beskrivningen – åtminstone på en punkt – när vi tittar ut över . Det är när säger att han är väldigt orolig över att många kommuner drar in på pengarna till skolan. Även jag är orolig över skolans finansiering. Om vi skrapar bort lite av retoriken och tittar på vad den stora lärarbristen, eller de stora rekryteringsbehoven, egentligen består i är det i väldigt stor utsträckning en följd av ökande elevkullar. Vi har fler barn i förskolan. Vi har fler barn i och fler ungdomar i gymnasiet. Vi har fler i vuxenutbildningen och fler i sfi. I princip varenda skolform växer ganska rejält. Det är klart att vi därmed har ett stort behov av att rekrytera lärare. Jag är, precis som , bekymrad över de ekonomiska förutsättningarna i många kommuner. Just därför är jag så glad att våra två partier tillsammans med och i det januariavtal som vi har kommit fram till säkrar att det finns rejäla resurser som riktas direkt till skolan och som dessutom är iordningställda på ett sådant sätt att de framför allt träffar de skolor där behoven är som allra störst. Jag vill tacka för det fruktbara samarbete som vi har haft inom ramen för januariavtalet. Jag ser verkligen fram emot hur vi med det samarbetet som grund ska kunna göra ännu mer för att stärka skolan i allmänhet och läraryrket i synnerhet. Jag får också ge en eloge för att han nämner arbetsmiljön för lärare. I mina många samtal med lärare över hela landet i alla skolformer har jag hört väldigt mycket klagomål på lönerna. ser vi att lönerna har stigit mer i läraryrket än vad de har gjort inom andra yrken. I takt med det möter åtminstone jag en ökad oro över arbetsmiljön i samtal med alldeles vanliga lärare. Jag ser en direkt koppling mellan arbetsmiljön för lärarna och de ekonomiska förutsättningarna. Jag ser också en direkt koppling till den likvärdighet som brister i den svenska skolan. Jag ser dessutom en direkt koppling till bristen på trygghet och studiero. Allt det här är områden där vi i våra partier har bestämt oss för att vi ska samarbeta. Jag ser fram emot att vi på det viset också ska kunna stärka läraryrket. En sista sak som förtjänar att omnämnas är de professionsprogram som har tagits fram av en statlig utredare tillsammans med flera av parterna på arbetsmarknaden. Min övertygelse är att ett väl genomfört professionsprogram kommer att öka läraryrkets attraktivitet genom att det ger större möjligheter för lärare att växa och utvecklas i sitt yrke. Ett professionsprogram i kombination med den satsning på lärarassistenter som aviseras i januariavtalet tror jag kommer att kunna betyda mycket för att säkra en bättre arbetsmiljö och därmed också större trivsel och större möjligheter för fler lärare att stanna kvar i yrket. 29 (L): Tack så mycket, statsrådet! Det viktigaste för mig är att kommunerna och skolor får besked om att det kommer lärarlyftspengar, så att de kan skicka sina medarbetare för att öka andelen lärare som har lärarexamen och inte minst ämnesbehörighet. Det har visat sig i flera internationella granskningar att läraren är den absolut viktigaste faktorn för att höja skolans resultat och kvalitet. Sedan ska vi inte heller glömma bort rektorerna. Det krävs en väldigt medveten och stark skolledning för att fokusera på det här. Jag hade gärna velat få ett tydligare besked om Lärarlyftet, men jag hör vad regeringen säger. När det gäller att vi ska få en bättre överblick nationellt är jag dock övertygad om att det finns mycket mer att göra än att bara ta fram prognoser och antaganden. Den nationella kartläggningen på till exempel kommunnivå och enhetsnivå är helt avgörande för lokala skolpolitiker och för staten, när den nu vill kliva in och ta ett större ansvar för kompetensförsörjningen och kompetenssatsningarna, vilket jag tycker är bra. Då måste vi också veta lite bättre än att går in och gör ett urval när det gäller de här bedömningarna. Det är mycket oroande att icke-likvärdigheten i svensk skola ökar, att andelen obehöriga lärare ökar och att detta främst drabbar de elever som är i särskilt behov av duktiga lärare. Därför har vi valt att lyfta de här frågorna till regeringen. Vi hoppas på snabba initiativ . 30 Utbildningsminister (S): Jag vill tacka för att han lyfter fram den här viktiga frågan. Jag ser fram emot ett gott samarbete för att i samförstånd och på den grund som januariavtalet ger oss arbeta tillsammans för att se till att den svenska skolan får ett läge där lärarförsörjningen kan fungera bättre än vad den gör och vad den har gjort . Läraryrket är kanske viktigaste yrke. Utan erfarna och kunniga lärare får vi inte fler poliser, läkare, bilmekaniker och undersköterskor. Vi behöver våra lärare. Ska vi ha en bra lärarförsörjning i , och ska läraryrket vara så attraktivt som det borde vara, måste vi arbeta gemensamt för att se till att läraryrket har den attraktionskraften för dem som är lärare och för dem som skulle kunna tänka sig att bli lärare. Därför är det bra med många satsningar för att säkerställa läraryrkets attraktivitet. Men det kanske viktigaste är ändå att vi har en gemensam samling bakom läraryrket och att vi ser till att våra lärare känner att de har samhällets stöd i ryggen när de utför sin viktiga gärning. Tack, , för en viktig fråga! Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2018/19:9 om regeringens utbildningspolitik och 31 Utbildningsminister (S): har frågat mig hur jag säkrar att utbildningspolitik överensstämmer med och . Han har även frågat om jag anser att det finns en konflikt mellan , och regeringens, och Liberalernas gemensamma förslag att förbjuda nyetableringar av fristående skolor med konfessionell huvudman. Regeringens överenskommelse med och Liberalerna när det gäller konfessionella inslag i skolan lyder så här: ”Ett etableringsstopp införs för fristående grund- och gymnasieskolor med konfessionell inriktning. Befintliga skolor med konfessionell inriktning ska kontrolleras bättre. En utredning ska först definiera avgränsningar.” Självfallet ska leva upp till de internationella åtaganden som gjorts. Precis som pekar på finns det enligt en fri rörlighet och en etableringsrätt som gör att fysiska eller juridiska personer har rätt att i ansöka om godkännande som huvudman för förskola, skola eller fritidshem. Samma regler gäller för alla sökande, svenska som utländska. Staten har dock möjlighet att ställa krav för godkännande som huvudman om det sker på ett icke-diskriminerande sätt. Utvecklingen av praxis pågår kontinuerligt. Av ett antal domar i att döma finns det ett betydande handlingsutrymme som ger varje land en rätt att, utifrån traditioner och förutsättningar i respektive land, bedöma religionens plats i skolväsendet. Den förra regeringen beslutade därför om direktiv till en särskild utredare att bland annat analysera vad som kan anses följa av , andra internationella åtaganden om mänskliga rättigheter samt regeringsformen i relation till konfessionella inslag i skola, förskola och fritidshem, oavsett om huvudmannen är offentlig eller enskild (dir. 2018:15). Utredaren ska även föreslå definitioner av vad som avses med uttryck som ”icke-konfessionell”, ”konfessionell inriktning” och ”konfessionella inslag”, begrepp som förekommer i skollagen utan att de är definierade. Dessutom ska utredaren se över om det i samband med prövningen av enskilda som huvudmän för skolor, förskolor och fritidshem med en konfessionell inriktning – utöver befintliga krav – finns behov av att ställa upp särskilda krav. Sådana krav kan till exempel mer specifikt ta sikte på förutsättningarna att bedriva en verksamhet som förmedlar och förankrar respekt för den värdegrund som gäller för det svenska skolväsendet. Det finns således ett pågående arbete som jag ser som väldigt viktigt för att få till en bra lagstiftning. Regeringen överväger hur arbetet med uppfyllandet av januariavtalet i denna del bäst tas vidare. Jag kan försäkra om att regeringen fortsatt är mycket mån om att följa de åtaganden som våra internationella överenskommelser innebär. 32 (KD): Jag vill passa på att tacka statsrådet för det svar som jag har fått på min interpellation. Det är ingen hemlighet att jag är kritisk till att nuvarande regering tillsammans med och Liberalerna nu kommer att införa ett förbud mot nyetablering av friskolor med konfessionell inriktning, eller religiösa friskolor som det mer vardagligt brukar kallas. I finns det omkring 4 000 fristående förskolor och skolor, varav drygt 1 200 är grundskolor eller gymnasieskolor. Av dessa har endast ett sjuttiotal konfessionell inriktning, och ett sextiotal av dessa är kristna friskolor. Att ett litet antal friskolor har en konfessionell huvudman eller inriktning har i svensk politik i omgångar väckt debatt. är debatten het igen. Regeringen har tillsammans med och Liberalerna beslutat att förbjuda nyetableringar av sådana skolor. Jag vill deklarera att anser att fristående skolor är en självklar och viktig del av det svenska skolväsendet. Vi anser att det är viktigt och någonting att vara stolt över att värna den valfrihet vi har . Det gäller också de friskolor som har en konfessionell inriktning eller huvudman. Undervisningen på sådana friskolor ska vara icke-religiös. Den ska följa läroplanen, precis som det är . Det är viktigt att konfessionella inslag som får ske vid sidan av undervisningen ska vara av frivillig art. Könssegregering är förbjudet i lag. Alla de bitarna, menar jag, är redan fastställda i svensk skollag. var i fokus för min interpellation. Den ger, som statsrådet nämnde, rätt att välja en skola som står i överensstämmelse med den egna övertygelsen. Det är en del av religionsfriheten. Vi kristdemokrater vill gärna se tätare inspektioner och uppföljning där eventuella problem framkommer. Det gäller på alla sorters skolor, kommunala som fristående. Det är en viktig del i vårt gemensamma kvalitetsarbete. I artikel 14 i EU:s rättighetsstadga sätts den yttersta gränsen för vad som är möjligt när det gäller regleringar i om inrättandet av skolor. Att starta en skola är en EU-rättslig rättighet utan begränsningar vad gäller typ av skola och typ av huvudman. Möjligheterna enligt att begränsa den fria rörligheten är små, menar jag. Alla regleringar i svensk lag om inriktningen på icke-kommunala skolor måste vara motiverade av ett trängande allmänintresse, vara icke-diskriminerande och respektera fri rörlighet och integration. Jag tolkar statsrådets svar på mina frågor som att hon lovar att ska efterleva men att en pågående utredning ska visa om det nu framlagda förbudsförslaget verkligen gör det. Med andra ord verkar det fortfarande råda en viss osäkerhet, om jag tolkar statsrådet rätt, om detta förslag är förenligt med . Vill man förtydliga skulle jag kunna dra slutsatsen att statsrådets svar på mina frågor är: Jag vet inte. I en intervju med tidningen , jag tror att det var , ville statsrådet inte svara på frågan hur regeringen ska kunna förena rätten att välja till exempel en med ett förbud mot samma skola. Om utredaren kommer fram till att ert förslag är problematiskt, kommer ni då att dra tillbaka det? Det är min fråga till statsrådet. 33 Utbildningsminister (S): utgår i sitt inlägg från att regeringen kommer att använda den nu sittande utredningen som ett sätt att utröna hur januariavtalet ska förverkligas. Jag vill betona att det är en av flera möjligheter som finns för regeringen. Vi har ännu inte tagit ställning till på vilket sätt vi ska ta fram det beslutsunderlag som januariavtalet kommer att kräva. Jag kan också konstatera att slutsats att jag på något vis hade underkänt eller ställt i fråga att januariavtalet var möjligt att genomföra vilar på ganska lös grund. Jag har inte alls vare sig sagt eller menat att så skulle vara fallet. Som jag ser det har vi en Europakonvention. Den ska naturligtvis följas. Men ger också en möjlighet till ett nationellt utrymme för bedömningar och tolkningar. Man talar ibland om ett nationellt utrymme för en bedömningsmarginal. Det är dessutom så att praxis kontinuerligt förändras och tar intryck av förändringar i det som är den europeiska samtiden och den europeiska verkligheten. Min övertygelse, precis som , och , utgår jag ifrån, är att det är fullt möjligt att leva upp till januariavtalet utan att träda förnär. Jag vill också poängtera att när det gäller skolans område är skolan en nationell angelägenhet. Det som är utbildningens innehåll och utbildningens former är någonting som vi själva bestämmer om här i – i riksdag, hos huvudmän eller i vissa fall hos myndigheter eller i regeringen. Min bedömning är att januariavtalet i dess lydelse är både önskvärt och möjligt att genomföra. Jag ser fram emot att vara den som ansvarar för att ta fram förslag på hur det ska gå till på ett sätt som är i överensstämmelse med de internationella åtaganden som har gjort men också på ett sätt som är i överensstämmelse med vad jag anser att barn och elever behöver. Det är en skolgång där de fritt får forma sina egna uppfattningar och fritt får bestämma vilken religiös övertygelse de själva ska ha och där barn och elever får en skolgång där vi i har bestämt hur den ska vara utformad för att varje elev inte bara ska lära sig så mycket som möjligt utan också få forma sitt eget liv. 34 (KD): Tack, statsrådet!