prot · H60976 · 2019-04-10 00:00:00 — Hade myndigheten varit uppriktig i sina intentioner att göra några besparingar hade man vänt på steken och sparat i dyra citylägen i större städer. Varför man inte gör det är för mig obegripligt. Det är framför allt någonting man måste fråga ansvarig minister och ansvarig myndighet om. 113 (KD) replik: Det förvånar mig inte alls att är januaripartiernas good cop. Jag skulle ändå vilja fråga om en sak. har , i sin skuggbudget, velat avskaffa regeringens byggsubventioner till byggherrar som bygger i en viss upplåtelseform, nämligen de som bygger hyresrätter. Det är bara de som får subventioner. har bland annat hänvisat till att dömt ut byggsubventionerna. Om detta har vi varit rörande överens. ser risker med att byggande kommer att genomföras till högre kostnad på skattebetalarnas bekostnad. själv har dömt ut detta som dålig politik som leder till stagnation. Men byggsubventionerna till hyresrätterna blir nu kvar. Januariöverenskommelsen är över huvud taget närmast fixerad vid hyresrätten. Förutom byggsubventioner till byggherrar ska byggherrar nu också få ta ut marknadshyror. blir hindren för eget ägt boende allt högre. Jag vill ha till protokollet att nu nästan rev talarstolen när han lyfte loss den övre delen. Jag kom av mig lite grann. (: Jag hade ingen aning om att den var lös!) Den desperata bostadssökande som köper ett kontrakt till en hyresrätt svart ska nu få fängelse i jakten på en bostad, och hindren för eget ägt boende blir allt högre. Jag ser att människor på detta sätt trycks in i dyra nyproducerade hyresrätter. Det blir fattigdomsfällor för människor. De trycks in i de boendeformerna fastän de egentligen vill ha ett eget ägt boende, men det kan de inte få med de problem vi har på bostadsmarknaden. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Mina frågor är: Varför fixeringen vid hyresrätten? Varför vill nu att byggande ska ske till en högre kostnad på skattebetalarnas bekostnad som ett resultat av subventionerna? 114 (C) replik: Ska man sammanfatta M-KD:s kritik gällde det omflyttning från två myndigheter inom rättsväsendet, och det var lite på grön skatteväxling. Sedan får man nu gå tillbaka till januariavtalet – djupt känd materia – med flygskatt och byggsubventioner. Den enkla slutsats jag drar av detta försök till kritikstorm är: Vi har nog lyckats ganska bra med budgeten. Den är ganska stark. Det finns ganska mycket bra i denna och ganska lite att kritisera. Icke desto mindre tar Forssmed upp ett antal mycket kloka synpunkter på den fortsatta bostadspolitiken. Det är helt sant att vi behöver göra betydligt mer än de saker som exemplifierar med. Vi behöver fortfarande en ny bostadspolitik där vi tar helhetsgreppet. Jag tror till exempel att den skatteöverenskommelse jag ordade om lite snabbt i mitt anförande kommer att behöva ha en stor tyngdpunkt just på bostadspolitiken för att skapa rimligare förutsättningar inte minst för det ägda boendet. Här har vi ett flertal obalanser. Det är en av de saker som vi i bredast möjligast samförstånd måste ta tag . Det är sant att det även här finns några saker som vi kanske inte är överlyckliga över men som är en del av den gemensamma politiken. Byggsubventionerna är en del av det. De ska nu skruvas, och det kommer att tas fram en ny modell. I grunden är vi kritiska till dess existens som helhet. Det är samma sak där: Detta finns i den negativa skålen. Det finns också en annan, betydligt större, positiv skål, där vi har en massa centersegrar. Men jag förstår att det inte är primärt dem kritiserar mig för, för där är vi ju oftast överens. 115 (KD) replik: får nog finna sig i att vi också diskuterar själva januariöverenskommelsen. Den ska ju ligga till grund för den politik ni ska föra , så den kommer vi nog att behöva återkomma till. Jag tycker att det finns en diffushet och en luddighet, där de olika partierna i januariöverenskommelsen läser in vad de själva vill i skatteöverenskommelsen. Det är liksom en lyckokaka, där ni alla tror att det är era egna som ska stå på den lapp som kommer ut ur lyckokakan när man väl biter sönder den. Vi andra har ingen aning om vad den kommer att innehålla, så det där får gärna materialiseras lite ytterligare. Just nu kan ju alla säga att just de själva kommer att påverka innehållet i kakan. Jag noterar att kanske var nyvaken , men en stor kritikpunkt har varit nedskärningar inom äldreomsorgen. De satsningar som fanns på plats och som har beslutat om på 310 miljarder kommer inte att genomföras, utan i stället att skäras bort. Det tycker jag är djupt beklagligt. 116 (C) replik: När det gäller satsningar på äldrevård finns vårt svar generellt just i de generella satsningarna. Vi tycker att det är viktigt att vi stärker den kommunala ekonomin. Det här är kommunala kompetenser, och kommunerna behöver ha så goda förutsättningar som möjligt. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Den absoluta bulken av M-KD:s satsningar på området ligger kvar. Men det finns ett antal områden där vi inte ser att det finns förutsättningar att faktiskt nyttja de här medlen under innevarande år, och då är det rimligt att flytta över resurserna till andra viktiga saker. Det är till exempel så vi till del finansierar satsningarna på LSS, där vi ser att pengarna kan jobba och i stället stärka denna del av välfärden. Det är ett givande och ett tagande. Det handlar om att se till att pengarna kan jobba och att vi använder pengarna på anslag som faktiskt kan nyttjas, vilket inte gällde riktigt alla de satsningar som var en del av den nu liggande budgeten. Jag tycker fortfarande att vi har en riktigt bra vårändringsbudget. 117 (V): Socialdemokraternas högersväng är hoppingivande, utropar representant glatt i tidningen och kallar borttagandet av värnskatten för en stor landvinning. har vi äntligen blivit bönhörda, fortsätter man. Och det är kanske socialdemokratins nya uppgift: att uppfylla den ekonomiska elitens önskelista. är inte enbart glada över borttagandet av värnskatten utan också över uppluckringen av arbetsrätten och det nyliberala privatiseringsexperimentet med Arbetsförmedlingen med dess enorma neddragningar. Vi andra är i stället oroliga för ett samhälle som dras isär, och vi anser att andra än rika män bör vara de som prioriteras. Vi lever i ett klassamhälle som påverkar de liv vi tillåts leva. Det påverkar vår hälsa, våra uppväxtvillkor, våra skolresultat och till och med hur länge vi tillåts att leva. Om du är en vinnare eller förlorare beror på hur mycket pengar du har, vilka dina föräldrar är eller vilket kön du tillhör. Om du till exempel är man och tillhör de i samhället som har högst inkomster är du att gratulera, för då lever du längre än män som har de lägsta inkomsterna. För kvinnor är skillnaden . Under har den rikaste procentens andel av de totala inkomsterna fördubblats. har de kroniskt sjukas och de funktionsnedsattas ekonomiska standard försämrats, och allt fler tvingas leva i ekonomisk utsatthet. Även de med jobb och hyfsade inkomster har halkat efter eliten. Klassamhället lever och frodas och tillåts göra det. Men det är politikens uppgift att förändra. Vi måste få en ekonomisk politik där människor kan känna framtidstro och där klimatinvesteringar tillåts ta stor plats. Det ska vara en ekonomisk politik där den ena utsatta gruppen inte ställs mot den andra. Vi måste bygga ett samhälle där alla tillåts ta plats och där de mest behövande och våra gemensamma behov är det mest prioriterade. Den här regeringen i samarbete med och Liberalerna kommer inte att göra detta. De kommer i stället att öka ojämlikheten och prioritera de boende i framför de boende i , skattesänkningar före välfärden och rika män före undersköterskan. Det är bara att beklaga, för det är inte vad behöver. Vi behöver en politik för oss alla, inte en politik för de rikaste. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Låt oss ta och kolla igenom 73-punktsgängets skattepolitik! har ambitionen att sänka skatterna mest av de borgerliga partierna, oavsett konsekvenser för välfärden. Liberalerna har den skevaste inkomstfördelningen av alla partier. Det är en bedrift och ett renommé som de verkar vara stolta över. Socialdemokraternas slutsats efter att de fick makten var att lagt kort ligger. Det var vad fick höra när vi förhandlade med regeringen om budgeten – detta trots att landet då hade haft av rå borgerlig skattepolitik. Socialdemokraterna verkar ha tappat tilltron till skattesystemets omfördelande effekt. Vad vill i skattepolitiken är det få som vet, men något kylskåpsavdrag vill de nog ha i alla fall. Skattesystemets omfördelning från hög- till låginkomsttagare har minskat . Det har förts en medveten politik för att minska progressiviteten. har minskat progressiviteten och omfördelningen mest av EU:s 15 kärnländer. Med den takt som inkomstskillnaderna har vuxit riskerar att redan på 2030‑talet gå förbi , och där har vi inte varit . Det finns helt enkelt stora behov av förändringar. vill att återigen ska bli världens mest jämlika land. Våra principer för den ekonomiska politiken är att de med högst inkomster ska bidra mer i skatt och att de rikaste ska få dela med sig och bidra efter förmåga. Principen lika skatt vid lika inkomst ska gälla. Bidrag till de rikaste – förlåt, jag menar skatteavdrag – ska tas bort. Välfärden ska stärkas och byggas ut. Klimatinvesteringarna måste få ta tydlig plats, och klimatomställningen ska snabbas på. politik når landsbygd och förorter. Vi lägger inte ned 132 av Arbetsförmedlingens kontor; sådant gör man bara inte. Vi menar också att skatteutjämningssystemet måste ändras. Boende i eller ska inte behöva betala betydligt mer i kommunalskatt än de boende i eller i . Tillgången till välfärd, service och infrastruktur måste stärkas på landsbygden och i förorterna. Så bygger vi ett samhälle som håller ihop och där vi tar hand om varandra. Att kunna känna frihet och att vara med sina kompisar när man är ung är viktigt. Därför var gratis kollektivtrafik en sådan succé . Man kunde åka med kompisarna på utflykter och träffas och umgås även om föräldrarnas plånbok inte mäktade med månadskortet till bussen. Detta var en av många jämlikhetsreformer drev igenom – reformer som också Majblomman har lovordat. Men denna reform, liksom flera andra av våra reformer, togs bort av och . Det gäller till exempel gratis simskola för sexåringar i förskoleklass. Vattenvana och simkunnighet ska man kunna få även om föräldrarna inte har råd, tycker vi. Men det tyckte inte , inte och inte heller 73-punktsgänget, som har valt att inte återinföra detta. De tar även bort avgiftsfria sportlovs‑, påsklovs- och jullovsaktiviteter. Tydligen är inte barn och unga mer prioriterade än så. Men bidrag till dem som har råd att betala ett företag för att de plockar in posten på semestern eller vattnar blommorna åt en – det prioriterar de. De prioriterar också dem som har råd att ha en egen säkerhetsvakt mellan husen i . De ska till och med undersöka om man inte ska få bidrag för att ha någon hemma som flyttar omkring ens möbler, ifall man nu inte orkar möblera om själv. Och visst kan det vara så att man bor så stort att man har svårt att hitta varandra i flyglarna eller bland alla rum i våningen på . Men varför ska man ha bidrag för det? Varför är detta viktigare än de sexåringar som behöver lära sig simma och de unga som inte har råd att ta bussen till stranden ? Varför är det så att de som redan har det bäst ställt är de som ska gynnas? Varför sviker ni landets barn och unga? Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Regeringen väljer att spara på äldreomsorgen i stället för att satsa, trots att det behöver anställas ca 50 000 fler . väntas över 20 000 av de nuvarande anställda gå i pension. Äldreomsorgen lider av kronisk underbemanning och dåliga arbetsvillkor, men personalen sliter och jobbar på. Detta är dåligt för de äldre, för kvaliteten, för personalen och för jämställdheten. Så får vi inte folk att vilja jobba i äldreomsorgen, och det behövs. Det här kommer kanske som en överraskning för flera partier, men det går att prioritera välfärden, att höja lönerna i välfärdsyrkena, att förbättra arbetsvillkor och arbetsmiljö, att ta bort new public management och att se till de skatter vi betalar går till det de är avsedda för i välfärden och inte till bolagsägarna i skolan, vården och omsorgen. Det ska inte vara lönsammare att driva ett äldreboende än en bank. Det tycker det stora folkflertalet är helt rimligt. Det går också att ha en sjukförsäkring som det går att lita på, en som inte nekar kroniskt sjuka ersättning och som inte kastar ut utbrända lärare och sjuksköterskor efter ett visst antal förutbestämda dagar. Det går att ha ett pensionssystem som garanterar folk pensioner som det går att leva på. Det handlar om politisk vilja, att sluta prioritera dem som har det bäst. Det är alla vi andra värda, inte minst alla kvinnor i välfärdsyrkena som borde prioriteras. Låt oss i stället för att föra en politik som stärker klassamhället bygga ett samhälle på jämlikhet, ett för alla och inte bara de rikaste och en politik för hela landet. Låt oss helt enkelt bli världens mest jämlika land igen! 118 (C) replik: Till att börja med hoppas jag att inte riktigt menade det hon faktiskt sa. Det var med en väldigt raljant ton kommenterade människor som inte orkar möblera om själva – hon syftade då på RUT-avdraget. är det ju så att det finns väldigt många människor som av olika anledningar inte orkar möblera om själva. Då behöver man hjälp, och då är det många, inte minst äldre, som nyttjar RUT-avdraget som ett sätt att få den hjälpen till en ekonomiskt rimlig peng. Genom att man nyttjar RUT-avdraget och RUT-avdragets aktörer får vi inte heller samma press på den kommunala , som då kan fokusera på de uppgifter som dess övriga aktörer utför bäst själva. Man ska inte raljera om detta. Det är bra att den gruppen kan nyttja RUT-avdraget. Det är en klok del av den ekonomiska politiken. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Sedan fick vi i en skopa ovett från håll för att vi ville sänka skatten oavsett konsekvenser och hur mycket som helst. Det stämmer ju inte. Vi har alltid, jag kan överblicka, lagt fram helt och hållet finansierade budgetar. Det har varit rimliga skattesänkningar som, om de genomförts, gett goda resultat i form av jobb och företagande och därmed mer resurser till välfärden. Om någon har en skattepolitik som inte bryr sig om konsekvenserna är det ! Låt oss tala klartext om vad ekonomiska politik skulle innebära: skyhöga skatter på jobb och företagande, verksamheter och arbetstillfällen som flyttar utanför landets gränser och därmed mindre resurser att fördela. Finns det någon gräns, , för hur mycket man kan höja skatten på jobb och företag? 119 (V) replik: Det kan bli så att man står och fabulerar om man blir lite pressad. Det verkar göra. skattepolitik går ut på att de som har högst inkomster i samhället ska bidra mer och de med låga och medelstora inkomster ha något lägre skatt. Vi tycker inte att sjuka och arbetslösa ska betala mer i skatt än den som har turen att vara frisk och ha ett jobb. Det tror jag att de allra flesta tycker är rimligt. Vi tycker att människor med stora kapitaltillgångar och stora lyxvillor i ska betala mer i skatt än den som har en liten träkåk hemma i Bomhus i . Det tror jag också att de allra flesta tycker är rimligt – men tydligen inte . För är ekonomisk jämlikhet – kittet som håller samman samhället – plakatpolitik. Jag tycker att det säger mycket om var står i den ekonomiska politiken. Så till frågan om RUT-avdrag. RUT-avdrag används mest i landets rikaste kommuner, det vill säga där de rikaste människorna bor. Det är inget konstigt, för det är oftast de som har höga inkomster och därmed kan göra stora avdrag. Jag tycker att människor som har stora inkomster ska kunna betala sin privata städning själva. Det är inte rimligt att människor med låga inkomster ska vara med och finansiera deras skatteavdrag. Varför ska man ha ett bidrag för att man har städning hemma? Låt oss i stället bygga ut , göra den lättare att få del av och fixa så att man kan få hjälp att sätta upp gardinstänger och flytta kartonger, skrivbord eller vad det nu kan vara. Varför ska man ha ett system som gynnar den ekonomiska eliten i stället för det stora folkflertalet? Det undrar jag verkligen. 120 (C) replik: Det är uppenbart att det inte fanns något svar på min fråga. Åtminstone presenterade inte något svar. Det finns tydligen ingen gräns för hur mycket man kan höja skatten på jobb och företag. Det var det som var min fråga, men den bemöttes inte med något svar. Det är ett faktum att alltid, i hög- som lågkonjunktur, i med- som motgång, i regeringsställning som opposition, vill höja skatten på värdeskapande aktiviteter, jobb och företagande. Det leder till en enda sak: Det leder till fördärvet. Det leder till att folk och företag – de som kan – flyttar från landet så att den gemensamma kakan blir mindre. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande När talar om ekonomisk jämlikhet måste vi förstå att det hon menar är att alla ska vara lika fattiga. Det är ett väldigt dåligt ekonomiskt system. 121 (V) replik: Det, , brukar vara ett argument som högern använder när de inte kan försvara varför de rikaste jämt ska vara de mest prioriterade. kanske har missat att har det minst omfördelande skattesystemet bland EU:s 15 kärnländer. Det har förts en medveten skattepolitik som har minskat progressiviteten, och tänker ta bort nästan de sista resterna av den. Han har kanske missat att vi har haft de snabbast växande inkomstskillnaderna , att vi om vi fortsätter i samma takt kommer att gå förbi redan på 20‑ eller 30-talet och att de allra flesta svenskarna tycker att den ekonomiska jämlikheten ska öka – och då tror man ändå att de ekonomiska klyftorna är mindre än vad de faktiskt är. Ja, jag tror att det finns ett starkt stöd för att öka den ekonomiska jämlikheten. Jag tror att det är nödvändigt för att samhället ska hålla ihop men också för att vi ska kunna finansiera den gemensamma välfärden. 23 miljarder behöver vi för att behålla dagens kvalitet i välfärden. Hur ska finansiera det? 122 (KD): Avsaknaden av riktning i januaripartiernas överenskommelse är tydlig. Färden mot överenskommelsens mål försvåras av att de gemensamma målen helt enkelt inte finns. Själva åkandet kommer sannolikt att bli därefter. Kraftig gir åt höger! Nej, vänster ska det vara! Än slank han dit, än slank hon dit. Risken för dikeskörning blir uppenbar. Där Alliansens var gemensam analys av samhällsproblem och gemensamt utarbetade reformer för att möta dem är januaripartiernas propositioner produkter präglade av politiskt påtvingeri, ett slags kohandel på speed där parterna ska tvingas genomföra reformer de inte tror på. Påtvingeriet gör att ingen vill ta ansvar. Det var någon annan som ville ha just den här reformen, inte vi. Vi har hört det ett antal gånger . Det regeringen genomför är helt sjukt, säger någon vars parti varit med och förhandlat fram förslaget. Och inte ens de som tryckt igenom de mest radikala reformerna vill sedan stå för dem när de möter verkligheten. Det finns naturligtvis en del som är bra, men vi börjar nu också se konsekvenser av att 73-punktsprogrammet tagits fram med bas i partipamfletter snarare än i verklighetens problem. Symbolpolitiken skördar triumfer när alla ska ha sitt, som gratis entré på några statliga museer i . Dåligt fungerande myndigheter återinförs. Ineffektiva åtgärder återser dagens ljus. Dyra arbetsgivaravgiftsreformer som dömts ut som ineffektiva och inte alls svarar mot problemen på arbetsmarknaden införs. Fixeringen vid hyresrätten ger oss byggsubventioner och marknadshyror i skön förening, när problemet är att allt fler vill äga sin bostad men allt färre kan. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande De äldre ska tydligen plocka upp en stor del av notan. Vi förstod att äldrereformerna var lågprioriterade när de lyste med sin närmast totala frånvaro i såväl 73-punktsprogram som regeringsförklaring. Äldreministerposten avskaffades i den nya regeringen. Det var illa nog. Den som hört prata om att han ville göra valet till en folkomröstning om välfärden såg kanske inte framför sig att Socialdemokraterna skulle låta de äldre betala när budgetmakten skulle säkras, men det är vad som sker . Satsningen på socialt innehåll inom äldreomsorgen för att mota ensamheten och på gemenskapsvärdar på trygghetsboenden stryks – den slopas. När det gäller en halv miljard i prestationsbaserade medel för att korta väntan till en äldreboendeplats tas själva prestationskravet bort. Och när det gäller trygghetsboenden snävas pengarna in. Ser inte regeringen problemet med äldreboendeplatserna och med ensamheten och dess hälsokonsekvenser, som enligt forskningsbaserade beräkningar orsakar kostnader i form av ökade vård- och omsorgsinsatser ? Det blir mer depression, mer demens, mer hjärt-kärlsjukdomar, som stroke och hjärtinfarkt, mer undernäring och mer smärta. När nu beslutat om små steg för att bryta denna ensamhet river januaripartierna upp dem – de sparar in. Det är lite vinter och kyla över det när det borde vara vår. När den moderata och kristdemokratiska budgeten såg problemet med bristande personalkontinuitet i , som drabbar både äldre och personalen, såg januaripartierna en möjlighet till besparing. slopar och stryker man satsningen på att utveckla metoder, sprida goda exempel och utbilda schemaläggare som skulle kunna öka möjligheterna för äldre och omsorgspersonal att bygga relationer. Det skulle kunna vara så i stället för otrygghet och dålig kvalitet när den 24:e personen dyker upp i . Satsningen skulle också kunna bidra till att minska en del av de usla scheman som omsorgspersonalen ofta upplever. De hade förstås kunnat vara mer omfattande, men de fanns ändå inskrivna i budgeten. är de bortstrukna med ett pennstreck. Men egentligen borde denna budgetdebatt ha lite mer fokus på det som inte ändras i vårproposition och ändringsbudget, för stora delar av den moderata och kristdemokratiska budget som vann bifall ligger fast. Material och verktyg finns för att renovera samhällsbygget. I vår budget såg vi de sjuka som väntar i växande vårdköer. Vi tillförde historiskt stora resurser till sjukvården, ca 5 miljarder , som därefter växer ytterligare. Lika viktig är frågan om hur det görs. Det är en fördubblad och förbättrad kömiljard. Det är en strategi för jämlik vård med standardiserade vårdförlopp för fem folksjukdomar. Det är en förstärkt primärvård för att stoppa den vårdkarusell som många, inte minst äldre och multisjuka, upplever – med fast läkarkontakt och multiprofessionella team. Vi såg den som är utsatt för brott och som får sin frihet kringskuren. Det är kraftfulla satsningar på polisen, inklusive bättre arbetsvillkor, för att den som begår brott ska löpa en stor risk att åka fast. Det är en central brottsförebyggande åtgärd. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Med vår budget tillförs mer resurser till hela rättskedjan: 12 miljarder . Trygghet ska inte vara en bristvara. Vi såg alla som inte får en chans till en arbetsgemenskap och som inte får visa vad de går för. Vi ökade drivkrafterna för arbete genom jobbskatteavdrag, fler utbildningsplatser och höjt lönebidragstak. I vår budget ökade vi undervisningstiden och satsade på lärare i utsatta områden. Vi bygger ut , som är viktigt för jobb för utrikes födda. Vi ökar samhällsorientering och språkmöjligheter för en bättre integration. Vi såg de arbetsgivare i näringsliv och offentlig sektor som inte får tag i rätt kompetens och hur det hotar vårt välstånd. Den högre utbildningen byggs ut. Generationsskiften i företag underlättas. Brytpunkten för statlig skatt höjdes, så att det lönar sig bättre att utbilda sig eller jobba extra. Med vår budget tar man bort den särskilda löneskatt som arbetsgivare betalar för äldre som jobbar, så att erfaren personal kan jobba lite längre.