prot · H60957 · 2019-02-28 00:00:00 — Det som oroar mig är att Socialdemokraterna inte anser att de lokala politikerna kommer att stödja . är en väldigt bra verksamhet. Jag var och besökte i . Det är en öppen verksamhet som är väldigt bra, men det finns en misstro från personalen. De lokala politiker som kommer dit och tycker att det är en bra verksamhet vill naturligtvis fortsätta att satsa på den. Men det finns också en myt i samhället kring de här statsbidragen – de 100 miljonerna – om att kommunerna nu måste lägga ned sina kulturskolor. Det är faktiskt ganska fult att fara med sådana osanningar. Det finns kommunala mål för kulturskolorna, och de målen handlar om att det ska komma flera barn till och att man ska söka upp nya grupper av barn. Annars kommer elevunderlaget snart att dö ut. Detta finns i de kommunala målen. Det är väl väldigt få kommunala politiker i det här landet som vill ha de styrande bidragen. De vill i stället ha påsen med pengar. får 11 miljoner extra, som man själv kan bestämma över. Kommunen kan säga: Här behöver vi lägga de här pengarna, och där behöver vi lägga ett antal kronor. I fall handlar det om 450 000 , som man hade använt på ett bra sätt för att hitta nya grupper till sin kulturskoleverksamhet. 450 000 ska ställas i relation till de 11 miljoner de får extra. Jag tycker alltså att det blir en konstig diskussion. Låt våra kommunala politiker bestämma över kommunala verksamheter så långt som möjligt! Dessutom är en frivillig verksamhet, så det är inte alla kommuner som har en. Det vore bra om alla kommuner hade det, men det är upp till varje kommun. Jag tycker alltså att det blir en konstig diskussion. Främst handlar den om det kommunala självstyret och om man tror på sina lokala politiker. 12 (S) replik: Ja, , det är intressant att titta på hur olika kommuner agerar i denna fråga. Det är ganska talande att det är där är med och styr som man gör nedskärningar. Man gör nedskärningar i satsningar på kulturen och på folkbildningen – kittet som håller ihop vårt samhälle. Man gör nedskärningar i fråga om barns och ungas tillgång till kulturen. Återigen nämner jag . Det var exakt detta som hände när tog över. Bland det första man gjorde var att dra ned på bidragen till . Men detta räddades av att man effektiviserade städningen. Hur länge ska man leva på hoppet om att det eventuellt ska ramla in några pengar här och där för att man ska kunna ha en fungerande kulturskola för barn och unga? Nej, tyvärr, detta är en nationell angelägenhet. Pratar vi om alla barns rätt till kultur måste vi bygga upp infrastruktur som upprätthåller och tillgängliggör kulturen för alla barn och unga. 13 PER LODENIUS (C): I vision har alla, oavsett bostadsort, bakgrund, funktionsnedsättning eller livssituation, möjligheter att delta i kulturlivet. Det är ett kulturliv som rymmer både professionellt buren kultur och amatörers skapande. Kultur och fritid för barn och unga blir ett alltmer mångkulturellt land, och det skapar många nya möjligheter. Kulturen stärker självförtroendet och gör att fler tar till vara yttrandefriheten. Det i sin tur stärker delaktigheten och demokratin i vårt samhälle. I ser vi hur kulturen bidrar till ett djupare, mänskligare och öppnare samhälle. När vi möts, delar erfarenheter och reflekterar tillsammans blir vi också bättre rustade att möta utmaningar som finns runt omkring oss. Vi vill inte att ska riskera att klyvas genom att förutsättningarna för ett bra liv försämras på mindre orter. Detta är inte minst viktigt för våra barn och unga. Jag har i tidigare debatter här i kammaren, precis som flera av talarna före mig har gjort, berättat om min egen erfarenhet av kulturen. Jag har ofta berättat om förmånen jag hade att verka som danslärare, då jag inte minst fick arbeta med barn och unga under skoltid. Från de år då jag arbetade professionellt som danspedagog har jag många exempel på hur dansen, alltså den kulturyttringen, fick barn och unga att utvecklas både som individer och som grupp. Jag har här i till exempel berättat om den svårt mobbade killen, som blev populär i klassen genom dansen. Jag har berättat om klassen som hade stora problem med motsättningar i gruppen – genom dansen fick de en helt annan stämning i klassen. Och jag har berättat om mellanstadieklassen som fick dansa tillsammans med en träningsskoleklass. Det ledde till nya vänskaper och till att rädslan för det annorlunda, det man inte kände till, försvann. Jag skulle kunna fortsätta att berätta om alla positiva upplevelser jag fick vara med om som danslärare och om hur dansen gav så mycket för många av de elever och klasser som jag hade förmånen att få jobba med. Det här är erfarenheter som jag vet att jag delar med många andra kulturarbetare som också haft förmånen att jobba med barn och unga. Det är också ett exempel på varför är en otroligt viktig satsning. Skapande skola ger möjligheter för elever att möta professionella kulturarbetare och själva ta del av kultur och kanske hitta ett eget kulturellt uttryck. Jag vet att det bland de elever jag träffade finns de som fortsatt har eller har haft ett dansant liv, skulle man kunna kalla det, både på professionell nivå och . Det digitala samhället har blivit en del av vår vardag, inte minst en del av våra barns och ungas vardag. Det digitala samhället syns inte minst i nya breda kulturformer som dataspel och den svenska musiken, som sprids och uppskattas över nära nog hela världen. Med de möjligheter som digitaliseringen ger får fler möjlighet att finna ett uttryck som passar just dem. Det kan handla om möjligheten att ta del av kulturyttringar som man annars inte hittar eller har tillfälle att ta del av i sin geografiska närhet. Med denna kreativitet växer vi som individer men också som samhälle. Möjligheten för våra barn och unga att både ta del av kultur och själva skapa genom digital teknik måste därför tas till vara. Vi vet ju inte vilka nya kulturella yttringar som kommer att uppstå nu när tekniken utvecklas än mer. Det krävs därför ett öppet förhållningssätt från offentligt håll, så att även främst ungas aktiviteter på internet kan få stöd. Kultur och fritid för barn och unga I ser vi hur kulturen bidrar till ett djupare, mänskligare och öppnare samhälle. När vi möts, delar erfarenheter och reflekterar tillsammans blir vi också bättre rustade att möta utmaningar som finns omkring oss. Det är därför vi i ser det som så viktigt att alla, oavsett bostadsort, bakgrund, funktionsnedsättning eller livssituation, har möjlighet att delta i kulturliv som rymmer både professionellt buren kultur och amatörers skapande. Inte minst viktigt är det för våra barn och unga. 14 (V): I detta betänkande behandlas vitt skilda motioner inom området kultur och fritid för barn och unga. Jag tänkte fokusera på två olika delar som berörs: och sommarlovsaktiviteter. har länge drivit på för att stärka barns rättigheter. Som första parti i motionerade vi om ett förbud mot barnaga, till exempel. Tyvärr tog det innan det blev verklighet och var med på vårt förslag. Andra exempel på att har drivit på gäller rätten till hemspråksundervisning och lika arvsrätt för alla barn. Jag tycker att det är bra att både Liberalerna och ledamöter från Socialdemokraterna motionerar om ökad kunskap om . Då får vi chansen att ha denna debatt . Men svaret från utskottet visar att väldigt mycket görs, och har gjorts historiskt, på området. Vi har redan regelverk för att säkerställa att barn ska få kunskap om . Det ingår till exempel i läroplanen för förskoleklassen och i kursplanen för samhällskunskap i . Det som behövs är lärare som prioriterar det i sin undervisning. På hemsidan finns till exempel den målgruppsanpassade information som Liberalerna efterlyser. Det finns också goda exempel på klassrumsundervisning kring de här frågorna. Det är alltså inte fler informationsbroschyrer som behövs, utan vuxna som uppvärderar barns rättigheter, tar dem på allvar och prioriterar dem. Politiker på alla nivåer behöver arbeta metodiskt för att ha ett barnrättsperspektiv i sina beslut. Och i budgetarbetet behöver vi ha barns bästa för ögonen. Detta görs i många kommuner och regioner. Jag ingick själv i ett nätverk med kommuner från i söder till i norr, som arbetade för implementering. Kommuner och Landsting, SKL, har också arbetat aktivt med frågan om att utveckla stöd och sprida kunskap. Men trots att vi har alla dessa möjligheter och all denna kunskap har inte kommit tillräckligt långt i sitt arbete med att implementera . FN har riktat kritik mot oss. Därför är vi många som har stora förhoppningar om att vi, när blir lag 2020, kommer att få verkstad och fart på dessa frågor i hela landet. Men i väntar vi förstås inte bara på att det ska inträffa. Vi använde hela förra mandatperioden till att genom vårt budgetsamarbete med regeringen få igenom reformer som stärkte barns rätt till hälsa, utbildning och aktiv fritid. Det handlar om glasögonbidrag, gratis mediciner och ökade bidrag till idrottsföreningar och kommuner. Kultur och fritid för barn och unga För kulturutskottets räkning blir artikel 31 i mycket viktig. Den säger att alla barn har rätt till fritid, lek och vila och rätt att delta i kulturella och konstnärliga aktiviteter. Tyvärr är det för dyrt för många familjer att låta alla barn eller ens ett barn delta i organiserad föreningsaktivitet. I från framkom att fyra av tio barn i undersökningen ibland eller ofta inte har råd att göra vad de skulle vilja . Och många av de barn som har en aktiv fritid uttrycker att de genom sin fritidsaktivitet har fått ökad tilltro till sin egen förmåga och även till samhället i stort. Därför är det oerhört viktigt att vi har generösa bidrag från stat, region och kommun, som stöttar föreningslivet så att man kan erbjuda plats för så många barn som möjligt. Men det är även av vikt att det finns en förväntan och press på föreningarna att ha så låga avgifter som möjligt. Problem med övervikt och stillasittande i barndomen skapar ohälsa långsiktigt. Tidigt utanförskap och barnfattigdom ökar riskerna rejält för ett vuxenliv med stora socioekonomiska problem. lever runt 145 000 barn i det som brukar beskrivas av SCB som låg inkomststandard. De reformer som drev igenom förra mandatperioden har verkligen varit viktiga för de barnen. Det var till exempel gratis simskola för sexåringar, gratis lovaktiviteter, billigare kulturskola och gratis kollektivtrafik . Det möjliggjorde att fler kunde fylla sin fritid med organiserade aktiviteter, oavsett föräldrarnas ekonomi och möjlighet till semester. Det är så viktigt att ha något att berätta om när man får den där jobbiga frågan vid skolstarten: ”Vad har du gjort ?” Tyvärr valde och med stöd av att plocka bort flera av de bidragen till kommunerna. Då ekar motionsyrkandena vi har hört här från samma partier tomt. Verkligheten är väldigt tuff för många av de här barnen. Jag har mött barn som vill gå i lovskola för att vara garanterade ett riktigt mål mat fastän de inte behövde det för sina betyg. I varje klass finns det barn som försöker dölja sin situation genom att säga att de inte vill följa med på aktiviteter efter skolan eller som anmäler sig sjuka när det är dags för skolutflykt med obligatorisk matsäck och krav på egen idrottsutrustning. Så ser det svenska klassamhället ut ur ett barnperspektiv. Jag hoppas nu att regeringen med sina nya samarbetspartner visar att de tar barns rätt till en meningsfull fritid på allvar. från Liberalerna lät här tidigare som en gammal hederlig socialliberal i sitt anförande. Han visade förståelse för hur klyftor går i arv och begränsar barns möjligheter. är det upp till bevis. Läs gärna föreningen tycker att jag är konstig, och återkom sedan i ändringsbudgeten med de reformer som slagits för: 199 miljoner till sommarlovsaktiviteter, 100 miljoner till kulturskolorna och 350 miljoner till gratis resor i kollektivtrafiken för skolelever. Det är små pengar i statsbudgeten men oerhört träffsäkra i det här sammanhanget. Kanske kan läsningen till och med väcka någon tanke kring det orimliga i att införa marknadshyror och ta bort värnskatten när det finns så mycket kvar att göra för barns uppväxtvillkor i det här landet. Det är reformer som ni tänker genomföra som innebär stora kliv bort från tanken om jämlikhet. Kultur och fritid för barn och unga För är det självklart att vi måste ha ett jämlikt samhälle för att kunna erbjuda barn en trygg och utvecklande barndom och framtidstro. Det är genom konkret handling vi visar att vi tar på allvar. Utifrån det ställer jag mig bakom utskottets förslag till beslut, som innebär avslag på alla reservationer. 15 (KD): Jag vill avisera att jag kan komma att dra över min talartid något. Vi debatterar kultur och fritid för barn och unga. beslutade om nytt mål för alla statliga beslut och insatser som rör ungdomar i åldern 13–: ”Alla ungdomar ska ha goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv och inflytande över samhällsutvecklingen”. Alla ungdomar ska ha goda levnadsvillkor. Jag tycker om det uttrycket. Men det gäller dessvärre inte alla. Det vill säga: Målet gäller alla i åldern 13–25, att alla statliga beslut och insatser som rör dem ska ha som mål att alla ska ha goda levnadsvillkor. Men den brutala verkligheten är att alltför många barn och ungdomar saknar goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv och inflytande över samhällsutvecklingen. I överensstämmelse med det statliga målet ligger också ett kulturpolitiskt mål att barns och ungas rätt till kultur särskilt ska uppmärksammas. Även det målet är naturligtvis vällovligt. Som kristdemokrat är jag väldigt berörd av att det är så många barn som inte nås av kultur av bland annat ekonomiska eller sociala skäl, eller för att de inte mår bra, helt enkelt. För även om inkomsterna har stigit ordentligt och många familjer fått det ekonomiskt bättre är det långt ifrån alla hushåll som fått del av den ekonomiska uppgången. Ojämlikheten har de facto ökat , och det drabbar barnen. Enligt uppgift är det närmare en kvarts miljon barn i – 250 000 barn – som lever i familjer med inkomst under den gräns som EU definierat som fattigdom. De som drabbats är barn till unga föräldrar, barn till ensamstående föräldrar, barn i vissa storstadsförorter och barn med utländsk härkomst. Det här är . Det värsta som kan hända är att vi politiker på den nationella nivån inte tar det på fullaste allvar utan ser den här situationen som normal. Det finns flera orsaker till den utsattheten. Föräldrars långtidsarbetslöshet har tredubblats . Andra skäl är föräldrarnas sociala resurssvaghet och psykiska ohälsa och ett ökat antal skilsmässor. Det här är barn som löper ökad risk för att utveckla psykiska problem, tidigt hamna i kriminalitet eller i utanförskap. För barn i familjer som får försörjningsstöd är det verkligen ingen självklarhet att ha råd med gymnastikkläder, medlemskap i idrottsförening, terminsavgift till , skolutflykter eller att ägna sig åt aktiviteter efter skoltid med klasskamraterna. Vi har från föreslagit en fritidspeng på som vi införde under Alliansen men som sedan togs bort av vänsterregeringen. Vi vill införa den igen. Det är helt förbryllande att den nuvarande regeringsbildningen med stöd av , och inte ser värdet av fritidspengen. Den är riktad till barn som går i årskurserna 4–9 och är . Familjen ska haft försörjningsstöd . Då kan man söka om till dessa aktiviteter eller som man behöver till idrotten . Jag förstår inte varför regeringssidan varje gång jag tar upp detta är så negativ till att man får en möjlighet att få de pengarna skattefritt. Kultur och fritid för barn och unga Det handlar inte bara om ekonomisk utsatthet hos människor. Det hänger ofta samman med psykiska bekymmer. Psykiska problem är vanligare och riskfaktorer för ohälsa vanligare bland socialt utsatta barn jämfört med andra barn. Innan jag fick förmånen att bli invald här i riksdag arbetade jag på Räddningsmission. Det är en idéburen organisation, en del av civilsamhället. Ett arbete där heter Solrosen. Det handlar om barn som har en anhörig som sitter i fängelse. Där får barnen prata, lägga bort den skuld de ofta samlat på sig och möta andra i samma situation. Det är 30 000 barn i som har en förälder i fängelse eller frivård. På Solrosen arbetar utifrån med utgångspunkt i artikel 3: Barnets bästa ska komma i främsta rummet vid alla beslut som rör barn. Vi vet att kulturen betyder mycket för att skapa medkänsla, insikter och bildning. Vi vet vad kulturen betyder för att hålla demokratins principer levande. Därför är det djupt tragiskt att så många barn inte får tillgång till kultur, goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv och inflytande över samhällsutvecklingen. Vad kan vi då göra? Jag har redan nämnt fritidspengen, men den avvisas av regeringssidan med det argument jag får höra varje gång, nämligen att man vill se en ”generell välfärd”. Jag har hört det uttryckas här igen. Det är bara det att den så kallade generella välfärden inte hjälper de allra mest utsatta. När staten och kommunerna står handfallna är det civilsamhället som rycker ut. Det görs heroiska insatser bland socialsekreterare och skolpersonal runt om i landet. Men det räcker inte! Utan civilsamhället klarar vi inte välfärden. Civilsamhället är den del av samhället där människor hjälper varandra utan inblandning av det offentliga, staten eller kommunerna. Man kan säga att civilsamhället bygger framtidens . Därför är återinförandet av avdragsrätt för gåvor till ideella organisationer så viktigt. Jag finner ett antal goda intentioner och förslag, även utredningar, i betänkandet. Det handlar bland annat om arbetet med , som har slagits för länge, och det handlar om arbetet för att förhindra att unga blir gifta mot sin vilja. Det handlar om arbetet med att värna det demokratiska samtalet, bland annat på internet. Men om inte de utsatta barnen får upprättelse och en fair chans i vårt samhälle kommer resultatet att bli ett stort antal barn som inte nås av kultur, inte får goda levnadsvillkor och inte har makt att forma sina liv och få inflytande över samhällsutvecklingen. Det är inte det som jag och vill se. 16 (V) replik: Kultur och fritid för barn och unga Under det år jag har suttit i kulturutskottet tillsammans med har vi debatterat dessa frågor ett antal gånger, men inte en enda gång under dessa debatter har lyckats presentera fakta – siffror – på vad fritidspengen egentligen har gett för effekter. Om man vill återinföra något som har funnits, men inte kan presentera vilken skillnad det gjorde, är det inte konstigt att det är många partier som ifrågasätter den prioriteringen. Det är kanske dags att presentera de siffrorna . En generell välfärd, det vill säga de satsningar vi har gjort på att sänka avgifterna i föreningarna och gratis aktiviteter, hjälper alla barn, inte bara de barn som får försörjningsstöd, den grupp som vänder sig till. Om alla barn i bostadsområdet får tillgång till gratis eller billiga aktiviteter kan de mötas och skapa de positiva känslor som så fint beskriver. Den som lyssnar på debatten kan uppfatta att jag och delar många värderingar. Vi talar egentligen om samma saker, men vi kommer fram till så olika slutsatser. Det är olyckligt att i sin budget tillsammans med landade i att ta bort de riktade satsningarna med gratis sommarlovsaktiviteter och gratis kollektivtrafik som direkt når dessa barn som annars inte skulle ha möjlighet att ha ett aktivt sommarlov genom att ta sig till aktiviteter eller sommarjobb. Det har varit oerhört uppskattade satsningar. Kommunerna har varit tacksamma för pengarna, och det gäller också framför allt familjerna och barnen som har tagit del av pengarna. Varför vill inte se den sidan? 17 (KD) replik: Vi har debatterat dessa frågor ett antal gånger, inte minst fritidspengen. Vi talar lite grann samma språk varje gång. Det är intressant. Det handlar om ett engagemang för människor som lever i utsatthet. När det gäller fritidspengen ska jag ge åtminstone en siffra som jag har i minnet, nämligen att av våra 290 kommuner har betalat ut fritidspengen till dem som ansökt om den. Fritidspengen ges till sådant där det finns ett kvitto, så det blir en redovisning i det hela. En fjärdedel av de 290 kommunerna har inte använt sig av fritidspengen. Där har du lite siffror. Det finns ett uttryck som vi använder ibland, nämligen interventioner, att göra riktade satsningar. Det är intressant eftersom de ofta brukar vara träffsäkra. I till exempel gymnasieskolan kan man göra interventioner mot speciella grupper, kanske till stöd för att sluta röka. Jag menar att fritidspengen kan kallas en intervention. Den är tydligt riktad till de allra mest utsatta, nämligen familjer som under sex av har fått försörjningsstöd. Det är en riktig intervention. 18 (V) replik: De satsningar jag talar om, till exempel sommarlovsaktiviteter, pågår under de då många föreningar inte har verksamhet. Det är väl bra att man kan delta i föreningslivet. Jag är inte principiellt emot fritidspengen, men jag tycker att det finns andra sätt att använda resurserna bättre för att nå fler barn. har många föreningar inga aktiviteter, just för att många barn åker på semester, och därför ställs träningar, seriespel och så vidare in. Tanken är att barnen ska vara lediga. Men för de barn som har det tufft finns inget annat att gå till. Därför har sommarlovsaktiviteterna som tillsammans med regeringen har satsat på varit så oerhört viktiga. De har skett nära i bostadsområdena, och barnen har på ett enkelt sätt kunnat ta sig till dem utan att behöva få skjuts av föräldrarna. Kultur och fritid för barn och unga De 145 000 barn jag nämnde är barn i familjer med låg inkomststandard. Det gäller inte bara de barn vars föräldrar får försörjningsstöd. Det är många fler barn som har det tufft. För många familjer handlar sommaren när barnen inte får mat i skolan. Det är en oerhört stor extra utgift, särskilt om det finns många barn i familjen. Bara den kostnaden är betungande . Därför har det riktade bidraget på sommarlovsaktiviteter slagit så väl ut. Jag är glad att jag , efter mycket tjatande, fått en siffra, nämligen att av kommunerna använder fritidspengen. Men jag vill veta hur många barn som har nåtts, inte bara hur många kommuner som har betalat ut pengar. Vad har det inneburit i praktiken för barnen? Det skulle jag vilja veta för att helhjärtat kunna ställa upp på att det var en bra satsning från . Jag tror mycket mer på de riktade satsningar som och regeringen gjorde förra mandatperioden, och jag beklagar att valt att ta bort dem. 19 (KD) replik: Jag får bli dig svaret skyldig, men jag lovar att återkomma. Jag ska gå in i statistik för att se hur många barn som har nåtts av pengarna, så ska få klara besked. Vi kommer som sagt fram till lite olika lösningar, men samtliga är vällovliga. Jag märker nu att börjar mjukna lite när det gäller fritidspengen. Det är som en liten dörröppning. En liten glipa börjar öppna sig i alla fall. Kan du få med dig Socialdemokraterna, , är jag övertygad om att liberaler och centerpartister ställer upp på det här. Jag vet att de har gjort det tidigare, och jag tror att de är redo. Det är Socialdemokraterna som kanske behöver övertalas lite grann. Eftersom du själv börjar mjukna lite har jag lite hopp, och det ska man ju ha – det är det sista som överger människan. Om vi får regeringsmakten ska vi införa fritidspengen igen. Till dess kommer jag att försöka bearbeta regeringssidan för att få den att gå med på detta. 20 (S) replik: Jag har siffrorna, . var det som betalades ut från staten. Precis som sa var det en fjärdedel av kommunerna som inte betalade ut de här pengarna. Men de kommuner som betalade ut pengar betalade ut . , som fick mest, fick 4 miljoner men betalade ut . betalades det ut 80 miljoner. Det var precis innan den rödgröna regeringen avskaffade det här helt. Det finns tyvärr inga uppgifter om hur de pengarna kom att användas, men användningen var illavarslande. 2 miljoner av 40 miljoner användes. Med dessa siffror, som du har fått från mig, tycker du verkligen att det här är rätt satsning?