prot · H60984 · 2019-05-02 00:00:00 — Jag kan berätta om markägare. Markägare kan vara en yngre bonde eller en bonde i min ålder. är ju inte jag bonde, men det kan vara en person som har en plan för att låta sina barn eller barnbarn fortsätta att driva lantbruket på samma grund som det kanske har drivits i generationer i utkanten av en stad. Det kan handla om en skogsfastighet, som jag beskrev i mitt huvudanförande, där det finns en förväntan på att skogen ska ge någon form att tillväxt och avkastning och också fungera som en kolsänka, som all växande gröda gör. Jag kan se riskerna för att vi med en återinförd förköpslag kommer att få se kommuner som köper upp mark för lagerlokaler, logistikcenter och andra markkrävande verksamheter på den bästa brukningsvärda som landet har, med stöd av förköpslag, och dessutom med möjligheten att inte ens ersätta markägaren för den förväntade intäkten av att kunna bruka marken. Är det sådan politik förespråkar med sitt krav på att återinföra förköpslagen och sin ståndpunkt att man inte ska få skälig ersättning för den mark som kommunen köper och tar i anspråk för de bostäder som vill tvinga fram? 148 MOMODOU (V) replik: Återigen: Det är viktigt att lyssna på vad som sägs eller kanske läsa vår reservation ordentligt. talar om att ta mark från privata markägare utan skälig ersättning. Det har ingen påstått. Vi har talat om kommuner som blir beroende av enskilda markägares goda vilja för att kunna planlägga. I det fallet menar jag helt enkelt att privata markägare ganska ofta vill göra så mycket vinst som möjligt på sin mark. Detta är kapitalismens logik. Varför ska jag sälja min mark billigt när jag vet att om jag avvaktar kommer marknaden att leda till att prisnivån höjs ytterligare. Varför skulle jag göra det? Det går emot marknadens och kapitalismens logik. Det är detta som avses här. Kommunerna litar på de enskilda markägarnas goda vilja för att kunna få tillgång till marken eller kunna planlägga. Det tycker vi är djupt problematiskt. Vi lägger, återigen, inte skulden för problematiken bara på de privata markägarna, utan vi lägger den också på kommunerna. De har dålig markpolitik, vilket måste förändras. 149 (C) replik: Det är intressant att höra föreläsa för mig om kapitalismens logik. Vi har diametralt skilda uppfattningar, vilket kommer fram i ett yttrande som det som Momodou avslutade sitt replikskifte med med. Han sa att individen inte är särskilt viktig. Nej, den är ju inte det i samhälle. I det samhälle som jag förespråkar är individen viktig. Individen är en oerhört viktigt faktor för att skapa en drivkraft så att man kan använda sig av det man för tillfället äger och förvaltar. Det är kanske inte några stora egendomar. De är kanske inte ens speciellt mycket värda, men för kommande generationer, för barn och barnbarn eller eventuellt tillkommande, är det oerhört viktigt. Vad jag vill lyfta fram, vilket kanske dock inte framgår av Momodou reservation men som mycket tydligt framgår av politik, är det utredningsförslag som hans partikamrat har lagt fram. Det innebär att man ska kunna ta mark i anspråk för att göra olika gemensamma satsningar på infrastruktur och annat för att möjliggöra bostadsbyggande utan att ge någon ersättning till markägaren. Expropriation är inte ett tillräckligt uttryck, utan det är ren och skär stöld av mark för att kunna göra den typen av samhällssatsningar som ska möjliggöra bostadsbyggande. Det här är fullständigt främmande för , och jag är helt övertygad om att de närvarande socialdemokraterna inte kommer att bidra till att en sådan utredning genomförs. Vill Momodou se en utveckling där man inte längre ens ska kunna få betalt för sin mark om samhället bestämmer sig för att det ska vara så? 150 MOMODOU (V) replik: Som vid det här laget kanske vet älskar jag att ha ideologiska debatter. Kapitalismen är motsatsen till vad jag och mitt parti står för och den ideologi jag tror på. Jag har en stark övertygelse om socialismen. Det handlar om att bygga en gemenskap. Det är det här handlar om, om en gemenskap där vi bygger en välfärd. Jag som är frisk kan jobba och betala skatt för att den som är sjuk kan få vara hemma och tillfriskna. Jag som har jobb kan betala skatt för att den som är arbetslös ska kunna ha någonstans att bo och pengar att leva på. De som kan bidrar med sin förmåga, och de som har olika behov kan få det de behöver. Det är vår grundläggande ideologi. Det handlar inte om individer utan om vi i gemenskapen. Jag ska visa solidaritet för min närmaste medmänniska. Det är detta som är skillnaden mellan och liberaler. Liberaler tänker på individen. Det är precis som i och andra kapitalistiska länder. Om du är individ och är stark och kan använda armbågarna för att klara dig bryr du dig inte om hur din nästa har det. Jag vill inte leva i ett sådant samhälle. Det är därför vi talar om att bostadsbyggandet ingår i den gemensamma välfärden i . Det måste gälla alla. Vi kan inte ha enskilda individer som köper mark och använder den för sin privata vinst medan det finns ett stort behov att bygga nya bostäder för olika människor – pensionärer och barnfamiljer – som är hemlösa. Jag vill inte leva i ett sådant samhälle, och det är därför jag är socialist. 151 (KD): infördes i som en lösning för mindre bemedlade så att de kunde bygga hus även om de inte hade råd att köpa den mark som huset skulle stå på. Jag tror att tomträtten som princip fortfarande kan göra det möjligt för människor att ha råd med ett eget boende. Man behöver inte låna upp lika mycket pengar direkt, och därmed blir ett eget boende mer tillgängligt för fler människor. Vi har diskuterat denna fråga ganska mycket. Jag hävdar att vi har en bostadskris som innebär att vi måste hitta andra och nya vägar. Tomträtt är något som jag tror att vi måste gå vidare med. Under alliansregeringen tillsattes Tomträtts- och arrendeutredningen som i delbetänkandet Tomträttsavgäld och friköp presenterade ett antal förslag för att modernisera tomträtten. Bland annat föreslog utredningen att avgälden ska justeras . För småhustomträtternas del föreslogs treåriga värderingsintervall. Utredningen föreslog också att en generell avgäldsränta ska anges i lag. Avgäldsräntan ska bestämmas med ledning av den långsiktiga realräntan och uppgå till . Tomträtter för bostadsändamål kan bli attraktivare och tryggare som upplåtelseform om avgäldsperioderna och nivån på avgäldsräntan justeras i enlighet med utredningens förslag. Många av de reportage som förekommit i medierna handlar om just denna problematik. Höjningarna blir höga när man gör uppräkningen för sällan, och kommunerna tar olika betalt. Därför behövs någon typ av standard. Tomträtts- och arrendeutredningen överlämnade sitt delbetänkande . Dåvarande statsrådet besvarade en skriftlig fråga om huruvida statsrådet tänkte ta några initiativ för att modernisera de villkor som styr tomträttsavgälder. Statsrådet sa att regeringen bedrev ett aktivt beredningsarbete och att hade hållit ett möte med vissa särskilt berörda myndigheter och organisationer om den fortsatta inriktningen på arbetet. Statsrådet förklarade att de synpunkter som framförts vid mötet analyserades inom . Att de synpunkterna analyserades är ju ett lugnande besked. Visserligen redovisade inte statsrådet någon tidsplan för när analyserandet skulle vara färdigt, men jag hoppas att det är snart. Det skulle vara trevligt för alla som vill ha ett eget boende. Det är anmärkningsvärt att regeringen ännu inte har presenterat något konkret förslag om hur man avser att gå vidare i denna viktiga fråga. Kan regeringspartierna kanske redovisa detta i kammaren ? Det vore önskvärt. För ett antal verksamheter och för hela samhällsbyggnadsprocessen är Lantmäteriets insatser av avgörande betydelse. Bostadsbyggandet kräver bildande av nya fastigheter, och byggandet av nya järnvägar kräver markupplåtelser med stöd av fastighetsbildningslagen, ledningsrättslagen och anläggningslagen. När samfälligheter bildas för vägar eller när anläggningar för bredband installeras är myndigheten inkopplad för att lösa markupplåtelsefrågorna. För den som vill förändra sin fastighet genom om- eller tillbyggnad, registrera ägande vid köp eller försäljning eller ändra fastighetsgränser behövs Lantmäteriets insatser. har Lantmäteriet haft stora problem med långa handläggningstider. Trots tillgång till ny teknik är väntetider och handläggningstider ett mycket stort problem för många som vill utveckla sina företag och sina fastigheter. De långa handläggningstiderna har också en negativ inverkan på näringslivsutvecklingen på många orter. Lantmäteriets avgifter bestäms av regeringen, men de motsvarar inte alls arbets- och serviceinsatsen. Enligt vår uppfattning skulle många aktörer, till exempel konsulter, byggföretag eller fastighetsägare, själva kunna utföra mätningsdelen i en förrättning, vilket dagens regelsystem förhindrar. I de flesta andra länder finns lösningar där certifierade företag eller personer får utföra olika moment, och det skulle vi vilja att man tittar närmare på. För att komma till rätta med problemen anser vi att det krävs en allmän översyn av Lantmäteriets verksamhet. Det är av yttersta vikt att man kan minska de långa handläggningstiderna. Det man skulle kunna göra snart är att låta vägsamfälligheter själva besluta om förändringar av andelstal. Dessa andelstal är viktiga för bland annat årsavgiften till samfälligheten. Det är förenat med långa handläggningstider och dyra avgifter att göra registreringen. Vi anser att det är smidigare att vägsamfälligheterna själva kan besluta om andelstalen, och därmed är registren hos vägsamfälligheterna alltid riktiga. Om det skulle uppstå en tvist i vägsamfälligheten är det rimligt att Lantmäteriet blir inkopplat, men i av fallen är det fråga om rutinärenden som borde kunna skötas på det lokala planet. Då kan Lantmäteriets resurser användas för andra delar som är viktiga för att öka bostadsbyggandet. Vi tror att det finns ett stort stöd för en sådan förändring bland vägsamfälligheter. Exempel finns från andra länder där det fungerar mycket bättre. Man borde kunna lösa detta fort, om regeringen vill. Jag är dock förvånad över att Liberalerna hamnat på andra sidan i frågan. När jag säger andra sidan handlar det om att det borde vara naturligt för Liberalerna att hamna på den sida där vägsamfälligheterna på ett eller annat sätt får större frihet. Vad är det om inte liberalism? Socialdemokraternas är orolig för rättssäkerheten. Jag är orolig för att vi har ett system som inte alls fungerar eftersom registren är felaktiga, och systemet är administrativt otympligt. Jag tycker att det är ett större problem, och jag tycker att vi kan lösa detta fort och i en god anda. Jag hoppas att fattar beslut om ett tillkännagivande så att problemet kan lösas fort. Och jag hoppas att den sittande regeringen kan ta problemet till sitt hjärta och lösa det fort. Vi kan inte lägga dessa resurser på Lantmäteriet, utan det är bättre om de läggs på det lokala planet. Med dessa ord yrkar jag bifall till reservationerna 3 och 12. 152 (L): Lantmäteriets förrättningsprocess har dragits med problem som löpande har förvärrats. Genomförandetiden för förrättningar är alldeles för lång. Otillräcklig lokalkännedom gör att förrättningar inte alltid blir gjorda med den kvalitet som kan förväntas. Dessutom finns det ett stort missnöje med höga förrättningskostnader. –2016 har mediantiderna för handläggning i Lantmäteriet fördubblats. Vid ärenden om fastighetsreglering närmar sig mediantiden . Långa handläggningstider hos Lantmäteriet försvårar inte bara bostadsbyggande utan skapar också bekymmer i många andra sammanhang. Exempelvis kan förseningar leda till ekonomiska förluster för de jord- och skogsbrukare som behöver göra avstyckningar av befintliga fastigheter. Även vägförrättningar och frågor om fastställande av andelstal för vägföreningar försvåras. Detta är inga okända problem. Frågan har debatterats i denna kammare, inte minst under förra mandatperioden. Flera åtgärder har påbörjats för att komma till rätta med de strukturella brister som ligger bakom problemet. Detta har tidigare talare tagit upp. Liberalerna är öppna för att göra genomgripande reformer för att förbättra förrättningsprocesserna. Vi anser att det är viktigt att samfällighetsföreningar som har behov av att ändra otidsenliga andelstal kan göra det på ett så enkelt och rättssäkert sätt som möjligt. Liberalerna har tre reservationer i betänkandet. Jag skulle vilja yrka bifall till reservation 5, vilken rör en helt annan fråga. Den handlar om cykelvägar. Att gång- och cykelvägar inte kan anordnas inom ramen för väglagen om de saknar samband med allmän väg gör att det ofta är svårare att anordna gång- och cykelvägar än vanliga vägar, vilket förstås är mycket märkligt. Det är ett uppenbart problem. Om vi menar allvar med att ta krafttag i klimatfrågan måste vi göra något åt denna fråga. 153 (M) replik: Tack, , för anförandet! Problembilden kan vi moderater ställa oss bakom. Liberalerna har naturligtvis helt rätt i att systemet med andelstal i vägsamfälligheter inte fungerar tillräckligt väl . Det finns ett konkret förslag som skulle fungera bättre, som tycker vore bra. Precis som sa i sitt anförande blir man förvånad. Hur kommer det sig att Liberalerna byter sida och ställer sig på socialisternas sida? Det vore intressant att få höra. Det som är än mer anmärkningsvärt är naturligtvis översynen av Lantmäteriet. Precis som sa i sitt anförande är det långa handläggningstider. Staten klarar inte av att leverera sin kärnverksamhet. Staten hindrar samhällsutvecklingen. Staten försvårar byggnationer ute i kommunerna. Kommunpolitiker är ibland desperata eftersom det kan ta att göra enklare saker. Det logiska är då naturligtvis att göra en översyn av Lantmäteriet. Man kan titta på hur det ser ut och är organiserat i , och – närliggande länder till oss. Det vore intressant att få veta vad Liberalernas lösning är på att förkorta handläggningstiderna på Lantmäteriet och varför Liberalerna tycker att det är så viktigt att inte göra en översyn av verksamheten. 154 (L) replik: Först och främst vet jag inte om det är så uppenbart att Liberalerna inte vill göra en översyn av Lantmäteriets verksamhet. Det är vad vi vill göra. Det är uppenbart något som behöver göras för att korta handläggningstiderna. Vad som sedan behöver göras för att korta handläggningstiderna är lite en annan fråga. Jag tror att överdriver meningsskiljaktigheterna i utskottet, även om vi har olika åsikter. Jag menar att när vi gör översynen av Lantmäteriets verksamhet behöver vi ha så breda perspektiv som möjligt. Vad som förordas av bland annat är att vi uteslutande går vidare med den så kallade Finlandsmodellen. Jag säger inte att det inte skulle vara ett gångbart alternativ, men jag menar att vi behöver en mycket bredare ansats när vi ska angripa problemet. 155 (M) replik: Jag vet inte om ledamoten blandar ihop ärendena. Det ena handlar om andelstal i vägsamfällighetsföreningar. Det kan finnas 10 000 delägare – medlemmar – i föreningen som vill ha en lösning som de tycker är bra. För mig som moderat är det logiskt att lyssna in vad man vill i ”branschen”; vilken lösning de vill ha. Det andra ärendet gäller reservation 12, som Liberalerna inte ställer sig bakom. Det gäller en generell översyn av Lantmäteriet. Jag gav några exempel i mitt anförande, som att man i har väsentligt kortare handläggningstider. Jag gav exempel från med väsentligt kortare handläggningstider. Jag gav exempel från , där verksamheten i stort är privatiserad. Ett generellt drag från alla tre länder är att de i många fall har kortare handläggningstider och lägre kostnader. Då undrar jag vad det liberala är att inte ställa sig bakom en översyn av Lantmäteriet, herr talman. Jag anser att handling alltid slår ord. Det är när man gör någonting som det blir skillnad. Det är när man ställer sig bakom i det här fallet tre borgerliga partier, M, C och KD, som man kan driva igenom någonting. Vi hade hoppats att alla partier i riksdag hade ställt sig bakom. Det var inte sannolikt att det skulle ske efter inlägg med angreppet på äganderätten. De vill ha en helt annan samhällsmodell. Men hör på namnet Liberalerna! Jag kan inte tänka mig att Liberalerna skulle vara mot till exempel en ökad privatisering av den verksamhet som vi ser utvecklas i andra länder. 156 (L) replik: Det är förstås så att vi har ett stort problem som vi behöver hantera. Vi behöver ta ett så brett grepp som möjligt om den här frågan. Det är som säger. Det finns en reservation här som Liberalerna skriver under. Men den har ett väldigt stort fokus på att man inom föreningarna med majoritetsbeslut ska kunna ändra andelstalen. Det är egentligen det som vi känner att vi behöver ha en bredare ingång till. Jag menar att det finns målkonflikter i frågan. Det är jag alldeles säker på att också inser. De målkonflikterna innebär att det skulle kunna hända att en enskild människa hamnar i konflikt med sina grannar, alltså en majoritet. Det är någonting som vi behöver ta på rätt stort allvar. Därför behöver vi egentligen bredda översynen av verksamheten till att kunna inkludera andra lösningar än just den så kallade Finlandsmodellen. 157 (KD) replik: Jag vill läsa upp vad vi faktiskt har skrivit i betänkandet: ”ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen skyndsamt bör utreda hur en lagreglering som innebär att en samfällighetsförening själv kan besluta om ändrade andelstal i en gemensamhetsanläggning kan utformas och återkomma till i frågan.” Jag menar att det är ganska löst formulerat. Jag kan inte riktigt förstå vad i den meningen som Liberalerna har problem med. Liberalerna har samma uppfattning, det vill säga att det är ett problem. Jag har samma uppfattning om att vi borde ändra systemet. Vad är det i denna skrivning som gör att Liberalerna går emot detta? Jag kan inte för mitt liv förstå hur man kan komma på andra sidan. Jag säger andra sidan, för jag tycker att Liberalerna är ett alliansparti. Liberalerna borde stå upp för att när vi kan fatta beslut på lägsta effektiva nivå borde vi göra det. I detta fall är det alldeles solklart att det är på vägsamfällighetsnivån. När det gäller översynen av Lantmäteriet kan jag heller inte riktigt förstå hur man landar där man gör. Där öppnar vi för att man ska kunna få in andra aktörer som gör en del av uppgifterna som Lantmäteriet gör för att Lantmäteriet ska göra mer av det som det faktiskt är duktigt på och som bara det kan göra. Det borde väl vara en liberal tanke att andra aktörer släpps in även i statliga verksamheter. Det gör att vi konkurrensutsätter de delarna för att göra det så effektivt som möjligt och använder skattemedel på bästa sätt. Jag håller nog med i hans tolkning. Jag skulle vilja att Liberalerna förklarade lite mer varför de hamnar på andra sidan. 158 (L) replik: framför samma kritik som tidigare och hävdar att det är en lös formulering i frågan om andelstal. Det kanske säger någonting om just Liberalernas position i den här frågan. Det är förstås så att frågan redan ligger på regeringens bord. Det fick vi höra från inte minst i inledningsanförandet här tidigare. Jag vill absolut inte gå i försvar för regeringen i den här frågan på något sätt. Men menar att ställer sig bakom en fråga som regeringen redan hanterar och driver den till regeringen? Det kanske är en lös formulering. Men är inte det också ett rätt löst agerande? Är det inte bättre att man har en mycket tydligare och slagkraftig formulering som tar ett bredare grepp om frågan? Det tycker i varje fall jag. Vi är överens om verklighetsbeskrivningen. Det är ett mycket stort problem. Lantmäteriets verksamhet behöver ses över, och vi behöver korta handläggningstiderna. Det är inget konstigt med det alls. 159 (KD) replik: Hur vill då Liberalerna göra det? Det är den stora frågan. Socialdemokraterna och avstyrker denna motion, och Liberalerna avstyrker denna motion. Det betyder att de inte har något uppdrag från att göra någonting över huvud taget. Hur vill Liberalerna komma till rätta med de långa handläggningstiderna? Hur vill Liberalerna flytta beslutandemakten närmare människorna? Det är faktiskt det vi vill göra. Om inte det är liberal politik vet inte jag vad liberal politik är längre. När det gäller att man är rädd för att det är rättsosäkert är det klart att man måste ha ett system där man kan överpröva det på ett eller annat sätt. Men i av fallen är alla överens om vilket andelstal det ska vara. De fallen kommer med detta system att fungera alldeles utmärkt. Andelstalet kommer att vara rätt. Man kommer att betala den avgift man ska betala, och Lantmäteriet belastas inte. Men i detta fall tycker Liberalerna att det är bättre att det går till Lantmäteriet och det ska sitta och besluta om det är rätt eller fel. Förlåt mig, men jag tycker att Liberalerna har hamnat på fel sida i dessa två delar. Annars har vi samma verklighetsbeskrivning av problemet. Om Liberalerna vill ha en skarpare skrivning som gör att de kan gå med på detta , javisst, gärna. Det är fine för mig. Men detta är en så lös skrivning att även Liberalerna skulle kunna gå med på det. 160 (L) replik: Det är möjligtvis en snäll formulering i betänkandet. Men det finns en målkonflikt i den så kallade Finlandsmodellen. Det behöver vi verkligen ta i beaktande. Jag tror att det är viktigt att se att enskilda individer kan hamna i kläm om det inte genomförs på rätt sätt. Även om måhända har ett välfungerande system är det inte säkert att det fungerar att applicera på svenska förutsättningar. Det är ungefär det jag har att avsluta debatten med. Vad vi i Liberalerna vill göra för att korta processerna är att arbeta med regelförenklingar och också göra en fullständig översyn av verksamheten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 17 Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor betänkande 2018/19:SoU10 Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor 161 (M): har vi att debattera ett väldigt viktigt område inom folkhälsopolitiken – nämligen ANDT, alltså alkohol, narkotika, dopning och tobak. Alliansregeringen tog initiativ till en första samlad strategi för området, som beslutades om och trädde i kraft . är vi inne som löper . Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaks-frågor När regeringen nu arbetar fram en ny strategi för en tredje period tycker jag att det är viktigt att regeringen inte gör det för enkelt för sig. Det duger inte att bara ge strategin en lätt uppfräschning, utan jag och tycker att det finns anledning att göra en tämligen grundläggande översyn av strategin, dess målsättningar och insatser. Vi vill se ett ökat fokus på skadereduktion och en strategi som vilar på en bättre vetenskaplig grund vad beträffar olika produkters och preparats just olika skadeverkningar. I detta sammanhang vill jag lyfta fram reservation 1, som handlar om att skillnader i skadeverkningar ska beaktas i det kommande arbetet. Detta ligger också helt i linje med vad vi från sida lyfte fram när den rödgröna regeringen lade fram propositionen Ny lag om tobak och liknande produkter. Vi kritiserade då regeringen hårt för att inte ha beaktat olika produkters olika skadeverkningar och för att propositionen innehöll ett antal förslag som inte var särskilt väl vetenskapligt underbyggda och inte heller var proportionerliga. Regeringen fick dock tyvärr till största delen igenom sin proposition, men på ett par punkter röstade nej. Dessutom krävde att regeringen skulle återkomma med ett förslag på hur marknadsföring av tobaksvaror på internet skulle kunna se ut för att säkra fortsatt rimliga villkor för näthandeln med tobak, och då framför allt snus. tvingas jag dock konstatera att regeringen inte har gjort vad har krävt. Det är allvarligt. Detsamma gäller dessvärre också i frågan om gårdsförsäljning. sa för precis , , i ett tillkännagivande att regeringen borde verka för en lagstiftning som gör det möjligt att bedriva gårdsförsäljning av alkohol.