prot · H60993 · 2019-05-15 00:00:00 — Jag vill också säga att vi vad gäller detta betänkande, KU29 om tryck‑ och yttrandefrihet och massmediefrågor, i långa stycken är väldigt överens. Till exempel kan jag på varje punkt hålla med om det som min företrädare i talarstolen, från , sa. Jag vill bara understryka betydelsen av samma villkor för lågfrekventa tidningar. Av de reservationer som undertecknat här vill jag lyfta upp en, som vi har tillsammans med . Den handlar om och tv. Vi menar att verksamhet alltid måste präglas av offentlighet och tydlighet. Det innebär bland annat att högre krav måste ställas på att de beslut som fattar alltid ska vara motiverade. Vi menar att det inte sällan brister när det gäller avslagsbesluten. Det finns starka skäl för att ska få ett tydligare utredningsansvar än vad den har . Detta skulle skapa bättre förutsättningar för beslut som vilar på korrekta fakta och relevanta omständigheter jämfört med ett system som bygger på att den anmälande partens uppgifter sätter ramen för prövning. Kravet på att ett fällande beslut ska offentliggöras bör förtydligas så att offentliggörandet alltid blir lika tydligt som den klandrande rapporteringen. Därutöver bör enligt vår mening få fler sanktionsmöjligheter. Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Mot denna bakgrund bör uppdrag utvecklas i syfte att säkerställa att public service lever upp till kraven på saklighet och opartiskhet. Vi är så beroende av att public service fungerar väl. Jag vill också nämna någonting om meddelarfriheten vid förundersökningar. Den grundlagsstadgade meddelarfriheten innebär en rätt för var och en att straffritt få lämna normalt sekretessbelagda uppgifter för publicering i medierna. I samband med ett antal uppmärksammade brottmål har det förekommit att läckor från förundersökningarna blivit uppenbara. Samma sak har skett vid polisingripanden. Enligt mening är det inte rimligt att enskilda poliser för sin egen ska kunna lämna ut uppgifter som kan skada en pågående förundersökning och på det sättet försvåra polisens arbete. Ytterst går detta ut över rättssäkerheten i vårt land. Rättssäkerheten hotas av detta missbruk av meddelarfriheten. Vi menar att regeringen bör göra en översyn av meddelarskyddet vid förundersökningar och polisingripanden just för att säkerställa att polisen inte för egen läcker vid förundersökningar och vid polisingripanden. 23 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på motionerna. Jag yrkar avslag på motionerna med hänvisning till att regeringen i mångt och mycket redan ser över många av de motioner som är väckta och vidtar åtgärder kring dessa. Ordet är fritt, och det kan vi tacka vår mer än tryck- och yttrandefrihetsförordning för. Den tillkom och innebär att varje medborgare har rätt att i tryckt skrift yttra sina tankar och åsikter, offentliggöra allmänna handlingar samt meddela uppgifter och underrättelser i vad ämne som helst. Du har alltså rätt att traska in i vartenda kommunhus och begära ut allmänna handlingar. Du får också meddela uppgifter till medier om exempelvis missförhållanden i arbetslivet på en arbetsplats. Du har rätt att trycka, tycka och säga vad du vill. Men tryckfrihetsförordningen skyddar oss också mot förtal och kränkningar. Du kan bli skyldig till brott enligt tryckfrihetsförordningen eller enligt om du till exempel skriver rasistiska inlägg, publicerar uppgifter som kan skada rikets säkerhet eller publicerar bilder med inslag av sexuellt våld. Just detta är viktigt: Min rätt att skriva vad jag vill innebär inte att jag kan inskränka andra rättigheter. Aldrig förr har vi kunnat uttrycka vad hjärtat är fullt av och få offentlig spridning så snabbt som vi kan göra det , mycket tack vare den tekniska utvecklingen och sociala medier. Det är en fantastisk utveckling på många sätt, men det är inte bara en fantastisk utveckling. Den innehåller även baksidor. Hat, hot, lögner, konspirationsteorier och propaganda sprider sig snabbt i informationsflödena. Det finns en insikt om att manipulerade budskap påverkar vårt samhälle , i just detta , kanske mer än någonsin förut. Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Lägg därutöver till att mängden manipulerade budskap väntas öka drastiskt. Det är knappast de glada budskapen som manipuleras, utan det är propaganda med avsikt att skapa rädsla för att rädslan i sin tur ska få dig att välja en viss typ av politik. Detta görs rent av i försvarspolitiska och taktiska syften, vilket bland annat Försvarsberedningen har pekat på i sina senaste rapporter. Det kallas även hybridkrigföring. Detta skadar inte bara demokratin; det skadar rikets säkerhet. Ett splittrat samhälle är lättare att angripa. Det påverkar framför allt demokratin när hatet riktar sig mot journalister, domare, politiker, konstnärer, blåljuspersonal och alla andra yrkesgrupper som ska jobba med att försvara och värna demokratin. Några motioner i betänkandet pekar på just detta och fokuserar på att vi måste stärka skyddet för journalister och medieredaktioner. Enligt studier vid har ungefär sex av tio journalister utsatts för hot, trakasserier och våld i sin yrkesroll, med konsekvensen att graden av självcensur ökar och att journalister slutar skriva om ämnen som är känsliga. Detta hotar yttrandefriheten och den fria åsiktsbildningen. Det är ingenting som regeringen tar lätt på – tvärtom – vilket tar sig uttryck i bland annat regeringens handlingsplan Till det fria ordets försvar, som stärker arbetet med att förebygga och hantera hot och hat mot journalister, förtroendevalda och konstnärer. Handlingsplanen innefattar ett antal uppdrag, bland annat att stärka Brottsförebyggande rådets ansvar för stöd och samordning. har också fått i uppdrag av regeringen att vidareutveckla kartläggningen av hot och hat mot journalister, och Linnéuniversitetet har fått ett uppdrag kring kompetensutveckling för journalister i att möta hot och hat. Vidare har, som tidigare nämnts i talarstolen, samtliga polisregioner 2018 fått riktade medel för att arbeta med förtroendeskapande åtgärder riktade mot mediehusen. Många initiativ är igång, men det är inte säkert att det räcker, utan vi måste noga följa utvecklingen och eventuellt ta ytterligare initiativ vad det lider. finns för många vita fläckar i flertalet av alla kommuner när det gäller mediebevakning. Det är också en risk som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i sina rapporter pekar ut som ett hot mot samhället. Journalistiken måste finnas där för alla människor i hela för att förmedla nyheter, bevaka lokalsamhället, granska makten och göra djuplodande analyser. Om inte journalister och ansvariga utgivare fyller dessa vita fläckar kommer alternativa medier att göra det. Men vi behöver fler journalister – inte färre. Vi här inne i kammaren är några av tusentals folkvalda politiker i , och jag är en av 349 riksdagsledamöter i riksdag. ”All offentlig makt i utgår från folket” och ”är folkets främsta företrädare”, står det i regeringsformens inledande paragrafer. Att få göra det som vi brinner för, att genom politik försöka förbättra och utveckla samhället, är en ynnest. Men det är också tufft. Enligt utsätts en av fem politiker för brott eller liknande incidenter på grund av sitt förtroendeuppdrag. Det vanligaste är hot eller påhopp i sociala medier. Som en följd av detta har var tionde politiker valt att undvika att engagera sig eller uttala sig i en specifik fråga. Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Många av våra partipolitiskt engagerade kollegor, oavsett parti, har delat med sig av fruktansvärda hot, trakasserier och andra personangrepp. Vi ser det nästan på sociala medier. Som offentlig person måste jag vara beredd på att människor reagerar och blir arga; det ingår i förtroendeuppdraget. Men att utsättas för olagliga handlingar, som hot och trakasserier, ingår definitivt inte. Jag tror att de flesta partier kan vittna om hur svårt det är att få folk att ställa upp på olika förtroendeuppdrag. Det är ett växande problem, då grunden i vårt demokratiska system är folkvalda människor som är beredda att ta ansvar och axla olika uppdrag. Mina egna erfarenheter av detta innehåller både våldtäktshot och härskartekniker och att bli kallad för diverse epitet. Jag kommenterade en gång de skrämmande kommentarerna på en Facebooksida med högerextrem prägel, varpå en man skrev följande till mig: ”Jag är tacksam att jag inte har barnbarn som är flickor. Det borde nog du också vara om du har eller får några. Men det är kanske så du vill ha det. Kanske vårt land ska vara styrt av barnungar utan livserfarenhet. Och på facebooksidan finns folk som har varit med mycket längre än du. Och har mycket mer livserfarenhet än du har. Och fortsätter det så lär du aldrig komma upp i den ålder så att du får uppleva det. Det lär nog sharialagarna se till. Du får gärna bli mörkrädd, det behöver sådana som dig bli innan ni förstår någonting.” Med detta vill jag säga att det finns många som utnyttjar yttrandefriheten och urholkar den. Tryck- och yttrandefriheten är långt ifrån självklar i många länder, och vi ser en skrämmande utveckling där friheterna begränsas. Det sker i vår närhet. Journalister mördas, tidningar tvingas lägga ned, författare hotas, medborgare tystas och staten styr innehållet i tv-sändningar och public service samt censurerar det. Som politiker måste vi stå upp för det fria ordet och fria medier, men det är långt ifrån självklart för en del. Det gör mig oerhört beklämd hur i denna talarstol gör ned en hel yrkeskår i form av journalister och vill slakta mediestödet. Jag menar att vi måste värna alla våra medier, författarkonsten, journalisternas professionella yrkesroll, ett oberoende public service och en mångfald av tidningar och tidskrifter. Och vi politiker ska hålla oss så långt borta från innehållet som möjligt. Om politiker börjar föreslå att staten ska styra medieinnehållet borde alla tryckfrihetens alarmklockor ringa. Vi ska däremot hylla tryckfriheten. Vi ska skriva, vi ska läsa, vi ska tycka, vi ska tänka och vi ska aldrig någonsin ta våra friheter för givna. 24 (V): Jag glömde att trycka på instämmandeknappen , men jag kan säga här att jag helt och hållet delar alla synpunkter som framförde här i talarstolen. Tack för anförandet! Vi talar alltså om de motioner som skrevs under den allmänna motionstiden och som berör tryck- och yttrandefriheten samt massmediefrågor. Som så ofta avslås alla motionsförslag av utskottet, och jag delar helt utskottets bedömning att alla motioner ska avslås. Men det betyder inte att förslagen i motionerna är dåliga eller oviktiga. Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Som vi har hört handlar flera motioner om att skyddet för journalister och medieredaktioner behöver förstärkas. Det tycker jag också, och det tycker nog alla partier här. Men det pågår också en hel del arbete just för att stärka det skyddet. Att då skicka nya uppdrag till regeringen riskerar snarare att göra arbetet rörigt och mindre effektivt. Det är faktiskt bättre att regeringen får jobba på med de handlingsplaner, utredningar och insatser som pågår. Att arbetet med att stoppa hot, våld och angrepp mot journalister och medieredaktioner fortsätter är väldigt viktigt om vi ska kunna ha ett öppet och fritt demokratiskt samtal. Tonen i den allmänna politiska debatten, också här i , skruvas upp alltmer, tycker jag. Förvrängningar av sanningar legitimerar de hat‑ och hotdrev som lätt sätts igång på nätet. Politiskt förtroendevalda, framför allt kvinnor, hbtq-personer och personer med annan etnisk bakgrund än svensk, är särskilt utsatta för stormar på nätet med hot och hat. Osanningar, förvrängningar och misstänkliggöranden av andra politiskt förtroendevalda i ett högt tonläge ökar helt enkelt hoten och hatstormarna. Det är ett stort hot mot den faktiska yttrandefriheten. Precis som sa tidigare riskerar människor att bli tysta. Jag hör ibland saker här i kammaren som får mig att reagera. I den tidigare debatten här var det en ledamot som jämförde ett förslag från regeringen med kinesisk vattentortyr. Det tycker jag är att dra det väl långt. Att ha den tonen är ett problem. Vad ska de fria medierna använda det fria ordet till när den politiska debatten har tystats och likriktats, när den som tycker att det är rimligt att diskutera det stora problemet med mäns våld mot kvinnor, när den som vill lyfta fram problemet med diskriminering av hbtq-personer eller när den som försvarar flyktingars rättigheter utsätts för hat och hot, som dessutom ofta underblåses av partier här i kammaren? När politiskt förtroendevalda tystnar på grund av hot och hat är det givetvis ett allvarligt hot mot demokratin. Det är absolut avgörande och riktigt att stärka skyddet för journalister och medieredaktioner, och det är bra att det pågår ett ordentligt arbete med det. Men vi alla, också här i kammaren, har ett stort ansvar för tonen i den politiska debatten, och det ansvaret måste vi ta gemensamt. 25 (L): Jag tackar för en bra debatt . Det är härligt att vi har en öppen och bra debatt med många åsikter när vi debatterar just detta ämne. Den liberala rörelsen föddes i kampen för rätten att fritt få säga sin mening och kritisera dem som styrde. Modiga liberaler har tagit strid för den yttrandefrihet som vi alldeles för ofta tar för självklar i och som också ligger till grund för pressfriheten. Men yttrandefriheten måste försvaras. I många länder går utvecklingen just nu åt helt fel håll, och det finns sådana tendenser även i . Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Det kan vara obekvämt att försvara yttrandefrihet och pressfrihet. Det kan vara jobbigt att stå upp för att var och en ska få säga, tycka, tänka och skriva vad hen vill även när det är sådant som man själv kanske inte tycker om eller folk i allmänhet inte tycker om. Men yttrandefrihet, pressfrihet och tryckfrihet måste vara oinskränkbar. Man måste få säga vad man vill i en demokrati; så enkelt är det. I och har de styrande regeringarna på olika sätt försökt minska mediernas oberoende. Men alla EU-länder måste följa demokratiska principer. Därför vill vi att regelbundet granskar hur de grundläggande demokratiska rättigheterna följs i medlemsländerna. Systematiska kränkningar ska leda till indragna EU-stöd, och i särskilt allvarliga fall ska man bli fråntagen sin rösträtt i . Också i finns det de som vill inskränka yttrandefriheten och pressfriheten, ja, vårt sätt att leva och vår demokrati. Det handlar om personer som uttrycker hat och hot mot våra folkvalda eller mot journalister och som försöker hindra det fria ordet. Det handlar om politiker som försöker inskränka yttrandefriheten genom att vilja förbjuda reklam, böneutrop eller pornografi. Men då kommer vi tillbaka till kärnan i yttrandefriheten: Man ska få säga, uttrycka och publicera vad man vill. Det är detta som är så svårt att försvara . Därför är det viktigt att vi liberaler och andra som tror på demokratin och dess grundläggande rättigheter står upp för det i vått och torrt, även när det är lite obekvämt. har ett mycket starkt grundlagsskydd för tryck- och yttrandefriheten, men det behöver uppdateras för att fungera i den digitala miljön. kan den som är ansvarig utgivare för en tidning bli åtalad för vad som står i tidningens artikelarkiv på nätet även om texten är flera årtionden gammal. Vi vill att samma principer ska gälla på webben som när tidningen trycks på papper, det vill säga man ska inte kunna väcka åtal långt i efterhand. Vi liberaler brukar säga att gränsen för friheten går där man kränker någon annans frihet, inte där man kränker någons känslor, trosuppfattning eller politiska uppfattning. Människor och grupper har alltid ropat på förbud och censur mot saker de ogillar. Ofta säger de att det är för människors eget bästa och för samhällets bästa. Men i en demokrati är yttrandefrihet lika viktig som luften vi andas. I en demokrati använder vi inte förbud för att se till att folk säger, uttrycker eller publicerar sådant vi själva tycker om. I en demokrati använder vi debatt. I en demokrati tar vi själva till ordet eller pennan och argumenterar emot. Vi använder inte lagstiftarens makt för att förbjuda. Fria och oberoende medier som granskar den politiska makten är avgörande i varje demokrati. Den svenska tryck- och yttrandefrihetslagstiftningen ska upprätthållas mot europeiska rättstraditioner med mindre heltäckande konstitutionellt skydd för det fria ordet. Demokratin måste försvaras, och den måste få försvara sig själv. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 26 (MP): Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Demokrati bygger på rätt till fri åsiktsbildning, rätt att uttrycka sig, föreningsfrihet och rätt till insyn, inflytande och eget deltagande i politiska processer. Våra grundlagar är fundamenten och murverken som vår demokrati vilar på och värnas av. Flera av mina kollegor i har redogjort för hur vi ser på ett antal motioner som rör den grundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten och massmedierna. Demokratin utsätts ständigt för utmaningar och hot, allvarliga hot. Detta pekade och tydligt på i sina anföranden. Vi behöver därför följa utvecklingen noga och vidta motåtgärder när grundläggande demokratiska rättigheter hotas. Vi måste stå upp för och försvara de grundläggande rättigheterna. talare har redan redogjort för flera av de åtgärder regeringen vidtagit. Jag behöver därför inte uppta kammarens tid med att upprepa dem utan konstaterar bara att jag delar utskottets syn att regeringen i sitt arbete möter de utmaningar flera motionärer lyfter fram. Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 7 Offentlig förvaltning betänkande 2018/19:KU28 27 (M): Vi ska nu behandla motionsbetänkande KU28 Offentlig förvaltning. I betänkandet behandlas ungefär 50 motioner om just offentlig förvaltning. Jag tänkte inte gå in på var och en av dessa utan ska i mitt anförande i stället fokusera på det tillkännagivande utskottet föreslår att ska göra till regeringen. har prövats av flera kriser i modern tid, bland annat tsunamikatastrofen, den stora branden i , it-skandalen i Transportstyrelsen och givetvis de många skogsbränderna under förra sommarens torka. Även om dessa kriser är mycket olika förenas de i att de har blottlagt brister i statens, kommunernas och myndigheternas förmåga att förebygga och hantera kriser. När en kris inträffar är samordning och kommunikation mellan olika aktörer av central betydelse. Tid får inte spillas på grund av byråkratiska stuprör eller otydliga hierarkier. När den rödgröna regeringen tillträdde flyttades ansvaret för samordningen av regeringens krishantering från Statsrådsberedningen till . Därmed förlorade funktionen sin nödvändiga centrala placering, och statsministern ställde sig vid sidlinjen. har i flera motioner framhållit att regeringens krisledningsorganisation borde ligga i Statsrådsberedningen, som leds av statsministern, detta för att krisledning ska få en tydligare ställning högre upp i hierarkin jämfört med situationen , då krisledningen ligger under ett fackdepartement. Som påpekades i tsunamikommissionen är just närheten till statsministern av stor vikt för att ge krisledning auktoritet i relation till fackdepartementen. Det är därför med glädje jag konstaterar att nu föreslår att till regeringen ska tillkännage att man vill genomföra en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med inriktningen att inrätta ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen. Det är, som vi väl vet, statsministern och regeringen som i detalj avgör hur regeringsarbetet ska organiseras, men ett välvilligt medskick skulle vara att låta det nya nationella säkerhetsrådet bli regeringens centrala krisledningsorganisation och en knutpunkt i frågor som rör rikets säkerhet i bred bemärkelse och att se till att strategiska frågor som inte har en naturlig hemvist i ett enskilt fackdepartement identifieras och hanteras. Jag vill nämna vår moderata reservation angående tillämpning av lag. Vi moderater har i en kommittémotion föreslagit att länsstyrelserna ska få i uppdrag att säkerställa en enhetlig rättstillämpning i hela landet genom rättsliga styrdokument och fortsatt koncentration av uppgifter. Jag yrkar bifall till reservation 10 under punkt 11 och till utskottets förslag i övrigt. 28 (S): Grunden till ett starkt och i längden hållbart samhälle är en väl fungerande offentlig förvaltning. Den ska bygga på stabilitet, tillit och en folkligt förankrad ordning där roller och ansvar ska vara tydligt utformade och transparenta. Det kan låta grått och torrt att lyfta fram vår byråkrati, men den är av stor vikt för var och en. Den kan, om man så vill, beskrivas som själva smörjmedlet i ett väl fungerande samhälle. I det betänkande vi har att ta ställning till, KU28, behandlas, som ordförande beskrev, 50 motionsyrkanden om offentlig förvaltning, som lämnades in under den allmänna motionstiden. De handlar om myndigheternas ledningsformer, krisledning, handläggningstider och tjänstemannarollen men också om barnperspektiv och internationell utblick. I förslaget från utskottet finns ett tillkännagivande om att ett nationellt säkerhetsråd ska inrättas av regeringen vid Statsrådsberedningen. Det bygger på en motion som lämnats in. Jag vill därför, fru talman, yrka bifall till reservation 3 under punkt 4, där just frågan om att inrätta nämnda säkerhetsråd tas upp. I övrigt står jag bakom betänkandets förslag att avslå övriga motioner. När det gäller frågan om ett nationellt säkerhetsråd för krisledning innebär betänkandet att en översyn ska ske av den centrala krisledningsorganisationen med inriktning på att inrätta ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen. Detta är en fråga som utskottet behandlat, och motioner har väckts. Så sent som vid budgetbehandlingen framhöll utskottet, liksom tidigare, att inte har till uppgift att fatta beslut i frågor som rör organisation, och därför har liknande motioner avstyrkts tidigare. Det är som ansvarar för samordning av samhällets krisberedskap, inklusive civilt försvar, i den mån sådana ärenden inte rör försvarets militära förmåga eller informationssäkerhet och i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement. Här finns kunskap, kompetens och erfarenhet, och det finns också en särskild chefstjänsteman för krishantering och ett kansli för ändamålet. I Statsrådsberedningen finns ett säkerhetspolitiskt råd för utbyte av information om säkerhetspolitiska frågor, och detta råd leds av statsministern. På regeringens webbplats framgår att krishanteringsråd inrättades och att detta råd leds av inrikesministerns statssekreterare. I rådet ingår också rikspolischefen, , , med flera aktörer. I ett internationellt perspektiv finns det all anledning att betona att offentliga funktioner står sig gott i jämförelse. När vi nu behandlar detta ärende kan det vara på sin plats att lyfta fram rollen som statstjänsteman – den som arbetar för det allmännas bästa – men också betona vikten av samarbete och samverkan mellan stat, region och kommuner. Regeringen har, kanske framför allt genom civilminister , tagit goda initiativ för att skapa möjligheter för att offentliga förvaltningar ska vara utvecklings- och framtidsinriktade. Utbildning och kompetensutveckling prioriteras. Beslut och ansvar ska ligga på lämplig nivå, gärna så nära verksamhet och medborgare som möjligt. För att förbättra och ytterligare utveckla det offentliga beslutade regeringen att tillsätta en tillitsdelegation med uppdrag att analysera och föreslå hur styrningen av välfärdstjänster i den offentliga sektorn, kommuner och landsting, inom ramen för de befintliga regelverken, kan utvecklas för att i större omfattning ta till vara medarbetarnas kompetens och erfarenhet. I budgetpropositionen framhåller regeringen att genomförandet pågår och att Statskontoret på uppdrag av regeringen har kartlagt projekt som bidrar till att utveckla den tillitsbaserade styrningen.