prot · H609106 · 2019-06-17 00:00:00 — KU framhåller att det inte utesluter att statsråd i debatter och i andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och polemiskt. Jag avser inte nu att diskutera uttalandeärendena annat än på ett par punkter. För det första: Jag noterar att dåvarande kultur- och demokratiministern beträffande ansvar gällande uppföljningen av handlingsplanen till det fria ordets försvar gjort uttalanden som inte var korrekta. För det andra: KU har granskat dåvarande bostadsministerns uttalanden gällande kommun. I det här fallet valde bostadsministern att göra ett besök hos hyresgäster som hade sagts upp av kommun. Kommunen hade valt att säga upp alla bostadskontrakt för bostäder till nyanlända i samband med etableringstidens utgång. Man kan ha synpunkter på kommunens beslut och på vilket sätt det bidrar till integration av nyanlända. Det hade i varje fall den dåvarande bostadsministern. Kommunens beslut var överklagat till Förvaltningsrätten i , vilket dåvarande bostadsministern kände till. KU har inget att erinra, men jag vill personligen problematisera att ett statsråd i ett läge där en kontroversiell fråga är överklagad till domstol väljer att opinionsbilda i just den kommunen. Det är en smula magstarkt. Det är magstarkt i sig, och det är provocerande utifrån det kommunala självstyret. Låt oss hoppas att statsråd framgent ändå håller sig för goda att uttala sig politiskt i en sådan inramning. betänkande Vissa frågor om statsråds tjänsteutövning (kapitel 4) Precis som Per uttalade i den inledande debatten kan ärenden från början te sig omfattande och kniviga, men vid en närmare granskning rätar frågetecknen ut sig. Även det motsvarande förloppet är normalt. En sådan granskning är av dåvarande kultur- och demokratiministerns hantering av filmstödet. KU har inte funnit några brister som i det här ärendet kan läggas dåvarande kultur- och demokratiministern till last. Däremot har KU:s granskning gett upphov till frågor om styrningen av och dess uppdrag när det gäller fördelningen av filmstöd. Det är angeläget att eventuella oklarheter när det gäller den formella hanteringen av filmstödet ut. Såväl som Statskontoret har tittat på bland annat den privata rättsbildning som reglerar verksamhet. Ändå har ingen bottnat i frågan om dagens bemyndiganden och reglering av Filminstutets förutsättningar att besluta om fördelning av filmstödet. Det är viktigt att regeringen ser över frågan och vid behov återkommer till . 32 SKÅNBERG (KD): Det här kapitlet handlar om olika uttalanden som statsråd gör och när de blir mer eller mindre bra, vilket ansvar de har och vilken frihet de har. Jag skulle vilja lyfta fram två av ärendena i all korthet. Det ena ärendet handlar om när hon gör ett uttalande i samband med en nedlagd polisutredning. Hon uttalar sig om att det ingår i polisens uppdrag att ta kontakt med landets samtliga utgivare. KU konstaterar kort att något sådant uppdrag inte finns. Uttalandet är inte korrekt. Så sätter vi punkt där. Ett annat uttalande gjordes av utrikesministern under en konferens när hon sa att hon inte kunde förlåta för brexit. Det är lite magstarkt av en utrikesminister att säga så offentligt. Det uttalandet anmäldes av en kristdemokrat, och det hamnade i knät på mig. Hur skulle man ta ställning till detta? Jag är lika enig med utskottet om bedömningen här som jag är annars, nämligen att avgörande var att utrikesministern sa så här på utfrågningen: ”Jag sa, med ett leende, att jag tror faktiskt att det kan komma att bli svårt att förlåta dem för det här. Det betyder helt enkelt att vi kommer att bli påminda om det. Det var det jag beskrev.” Hon nyanserade alltså sitt uttalande. Men så sa hon: ”Jag sa, med ett leende – – –.” Därmed friar jag henne för min del. KU säger om detta: ”Det ställs särskilda krav på uttalanden inom utrikespolitiken, och utskottet vill på ett allmänt plan erinra om vikten av att utrikesministerns uttalanden till sitt innehåll är så formulerade att de inte leder till missförstånd eller ger upphov till motstridiga tolkningar. Det kan konstateras att uttalandena i just detta fall inte kom att få några sådana konsekvenser, såvitt framgår av granskningen. Utskottet förutsätter att vad utskottet tidigare uttalat i sina granskningar om t.ex. performativa uttalanden beaktas av statsråd i deras fortsatta arbete.” 33 (SD): betänkande Vissa frågor om statsråds tjänsteutövning (kapitel 4) Jag kommer att säga några korta ord om G18, även om jag inte har mycket mer att tillföra än vad som redan har sagts av föregående talare. Vid en konferens om finsk och nordisk utrikes- och säkerhetspolitik uttalade sig utrikesministern om hur hon såg på brexit. Hon sa bland annat: ”Jag kan inte förlåta dem för det här.” Det har varit en diskussion om vem ”dem” syftade på. efter gjorde utrikesministern klart att det inte syftade på utan på det politiska etablissemanget där. Hon sa även att det hade funnits ett dåligt politiskt ledarskap i . Dessa uttalanden är såklart anmärkningsvärda när de ses lösryckta, inte minst eftersom inte bara är en viktig handelspartner för utan också en allierad i EU. Det är synpunkter på en intern demokratisk process i ett annat medlemsland. Detta föranledde att KU utredde vad som hänt och sagts och om det utgjorde någon formell brist. Efter skriftväxling med och även under den utfrågning som vi hade med utrikesministern stod det klart att uttalandet snarare skulle ses som en allmän oro över brexit och vilka konsekvenser det skulle få för . KU har i ett antal tidigare granskningar understrukit vikten av att statsråden och deras uttalanden är korrekta, även om de uttrycker sig lite tillspetsat. Det kan man minst sagt säga att det skedde i detta fall. När det gäller utrikespolitiken är det särskilt viktigt att iaktta försiktighet eftersom utrikespolitiken till mycket stor del formas av uttalandepolitik. Uttalandena får därför inte leda till missförstånd eller motstridiga tolkningar. Efter att nu ha granskat ärendet konstaterar KU att uttalandena i just detta fall inte har fått några konsekvenser för svensk utrikespolitik och inte har inneburit någon ny svensk utrikespolitik. Därmed har vi lagt ärendet till handlingarna. 34 (MP): Mina kommer knappast att gå åt, då mina kollegor så föredömligt har redogjort för ärendena under detta avsnitt i betänkandet. Jag kan konstatera att KU tycker att våra politiker, statsråd och ministrar är och ska få vara människor med känslor och engagemang och att de ska få yttra sig så länge de håller sig till saklighetskravet och inte inskränker domstolar och myndigheter i deras utövning av makten. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets anmälan lades till handlingarna. § 8 Behandlingen av skrivelser betänkande 2018/19:KU21 Behandlingen av skrivelser (skr. 2018/19:75 och redog. 2018/19:RS4) 35 (M): Detta är ännu ett betänkande där är helt enigt. Men även om vi är eniga och det inte råder någon politisk konflikt kring betänkandet är det principiellt viktigt. Betänkandet, som man brukar referera till som skrivelse 75, handlar om en årlig rapport som regeringen skickar till om i vilken utsträckning och hur beslut har tillgodosetts. Det som är särskilt intressant är det som brukar kallas tillkännagivanden, alltså en beställning från till regeringen där uppdrar åt regeringen att hantera eller lösa en sakpolitisk fråga på ett visst sätt. Utgångspunkten måste vara att regeringen tillgodoser det som begär att regeringen ska lösa. Detta är inte alltid möjligt eftersom det ibland kan finnas praktiska komplikationer. Inte minst kan man vara oense om vad verkligen har beställt av regeringen. Därmed måste man skilja på att ett ärende är slutbehandlat, alltså att regeringen har hanterat det, och att det faktiskt är tillgodosett. Vi har en sådan fråga i betänkandet där det kan råda lite meningsskiljaktigheter kring vad frågan gäller, och den är kopplad till Lotteriinspektionen. Alliansen, alltså , , röstade tidigare med stöd av igenom att det skulle ställas krav på att det ska framgå tydligt för den som köper lotter om lotteriet skänker pengar till politisk verksamhet. Regeringen anser att man har behandlat denna fråga, med utgångspunkt från att Lotteriinspektionen faktiskt kan ställa sådana krav och i delar gör en sådan prövning av olika typer av lotteriverksamheter. Vi kan från sida inte invända emot att detta har slutbehandlats. Men även om det är en annan fråga som inte rör betänkandet anser vi i sak att om man köper en lott där pengarna går till politisk verksamhet ska detta framgå på vid köptillfället, precis som det tydligt står på cigarettpaket att rökning kan leda till cancer. På samma sätt ska det framgå när man köper lotter att en eventuell lotteriverksamhet skänker pengar till ett politiskt parti. Det åligger framför allt kulturutskottet att vidare behandla detta, men i proceduriell och formell mening får det tillkännagivande som lämnat tidigare anses vara slutbehandlat. Vi får återkomma i själva sakfrågan. 36 (SD): har tidigare lämnat ett tillkännagivande om att det är rimligt att lottköpare får tydlig information om ett lotteri anordnas för att finansiera partipolitisk verksamhet. Att inom ramen för skrivelsen säga några ord om detta är på sin plats. Regeringen redovisade tillkännagivandet som slutbehandlat i propositionen En omreglerad spelmarknad. Där anfördes att Lotteriinspektionen redan ställer sådana krav i sina tillståndsbeslut för lotterier, inte bara avseende partipolitisk verksamhet utan även i fråga om allmännyttig verksamhet över huvud taget. Om det faller ut på detta sätt i praktiken återstår dock att se. Vi kan konstatera att vi är flera partier i kammaren som menar att det explicit på varje enskild lott ska framgå huruvida lotteriets försäljningsintäkter direkt eller indirekt stöder partipolitisk verksamhet. Om detta nu inte genomförs fullt ut kan man vara förvissad om att vi återkommer i frågan för att få till en förtydligande bestämmelse om detta. 37 HANS (S): Jag måste erkänna att vi glömde en viktig sak. Vi hade tänkt köpa en sommarpresent, nämligen lotter där det på baksidan står att intäkterna går till partipolitisk verksamhet. Det kunde ha varit bra källforskning för dem som driver denna fråga, men det kanske är roligare med politisk pajkastning än att ta reda på sakförhållanden – jag vet inte. Jag tillhör dessutom dem som inte tycker att partipolitisk verksamhet är att jämföra med rökning, det vill säga jag tycker inte att den är skadlig. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Fri- och rättigheter, m.m. § 9 Fri- och rättigheter, m.m. betänkande 2018/19:KU27 Fri- och rättigheter, m.m. 38 (M): Vi ska nu behandla det näst sista ärendet under KU:s debattdag i kammaren. Vi har koncentrerat våra ärendedebatter till . Detta är dock inte en del av granskningsbetänkandet, utan det är ett motionsbetänkande som heter KU27 Fri- och rättigheter, m.m. Utskottet har behandlat ett flertal motioner och motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Yrkandena gäller verkligen en stor bredd av frågor. Det handlar om diskriminering, förebyggande av våldsbejakande extremism, medborgarskap, äganderätt och näringsfrihet. Jag skulle vilja lyfta det som handlar om fri- och rättigheter men också hur vi moderater ser på grundlagarna. Jag vill först säga att vi moderater naturligtvis står bakom den uppgörelse vi hade i den förra . Men det har gått sedan den utredningen tillsattes, och vi tycker att det finns anledning att återigen överväga en rad förstärkningar av grundlagsskyddet, både vad gäller individens rätt gentemot staten och för att bygga den svenska rättsstaten och demokratin starkare. Vi moderater skulle alltså vilja se att en ny grundlagsutredning tillsätts, där man bland annat ska kunna lämna förslag till hur domstolarnas självständighet kan stärkas, hur Lagrådets ställning och domstolarnas lagprövning kan stärkas samt hur grundlagsändringar kan försvåras. Vi ser nu runt om oss i vår omgivning, till och med i europeiska länder och EU-medlemsländer, att inte minst domstolarnas självständighet utmanas. Vi ser inte det hotet i , men för att ska vara bättre rustat för den risk detta ändå innebär anser vi att det finns anledning att titta på om det finns förslag – och det gör det – som kan göra att domstolarnas självständighet blir större. Vi menar också att det finns behov av att stärka skyddet för de i grundlagen fastslagna mänskliga fri- och rättigheterna. Vi tycker att det är motiverat att fortsätta att stegvis utveckla regeringsformen. Vi kan inte se att det finns någon anledning till att de grundläggande mänskliga fri- och rättigheter som läggs fast i vår egen grundlag ska spela mindre praktisk roll och därmed ha lägre status än motsvarande rättigheter i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Fri- och rättigheter, m.m. Vi har också förslag om att i detta sammanhang se över diskrimineringsförbudet. Det är alltså skillnad mellan regeringsformen och diskrimineringslagen när det gäller hur diskriminering uttrycks – hur det inte får gå till, på vilka grunder och hur man uttrycker det. När det gäller grundlagsfrågor har vi också, glädjande nog, ett tillkännagivande till regeringen om att man bör tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att se över och stärka det grundlagsreglerade egendomsskyddet. Det är en viktig grundbult i det fria samhället att äganderätten respekteras, och detta måste gälla även näringsidkare, skogsägare och de gröna näringarna, för att ta några exempel. Vi har ett antal olika reservationer på en mängd olika områden, men, herr talman, för tids vinnande yrkar vi bifall endast till reservation 1. 39 (S): Om jag skulle missa det i slutet av mitt inlägg vill jag redan nu säga att jag önskar er en bra semester under de kommande månaderna. Jag vill också rikta ett varmt tack till mina kollegor i utskottet och till det fantastiska kansli vi har som stöd! Vi har alltså i också behandlat ett antal motioner, mer än 20. En av de motionerna har faktiskt bifallits, vilket är ganska ovanligt i vårt system, som ni vet. Det råkar vara en motion som vi hade en del svårigheter med, så det kommer att bli en reservation på den punkten. Jag vill understryka att det faktum att bara en motion har bifallits inte innebär att motionsarbetet är överflödigt. Tvärtom speglar många av dessa motioner såväl en oro och en prioriteringskänsla som en villighet att gå vidare när det gäller de överenskommelser vi har om mänskliga rättigheter. Jag är övertygad om att tittar även på de motioner som inte har bifallits av oss här. Jag skulle faktiskt vilja rekommendera de krafter som lyckligtvis finns ute i samhället, de olika organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter, att titta på det dokument som är resultatet av vårt arbete när det gäller mänskliga fri- och rättigheter. Här finns nämligen en massa bra bakgrundsinformation och en anknytning till olika stadganden, inklusive naturligtvis regeringsformen, som det är viktigt för dem som arbetar med mänskliga rättigheter att vara medvetna om. Det är alltså ett värdefullt dokument. Detta säger jag också därför att jag tror att det finns några motioner i årets skörd som faktiskt speglar en viss islamofobisk tendens, som jag hade hoppats inte skulle finnas där. Men i övrigt menar jag att motionerna verkligen är värda att ta på stort allvar och diskutera även om de avslagits. Jag skulle vilja nämna några saker i största allmänhet. Den första är att vi kan högtidlighålla att det har gått precis beslutade om att barn inte ska misshandlas – agaförbudet. Detta sågs internationellt som väldigt långtgående och kanske lite omstörtande. har vi en situation där idén om att man måste skydda barn från övergrepp av olika slag, även i deras egna hem, avspeglas i en lagstiftning påminnande om vår i en majoritet av och även i flera andra länder. Detta har varit viktigt. Fri- och rättigheter, m.m. När det gäller internationell påverkan har också vårt ombudsmannasystem varit viktigt. Vårt gamla ombudsmannasystem har kopierats i land efter land. I samtliga länder i finns nu ombudsmannainstitutioner som bevakar just att mänskliga rättigheter respekteras. Vi är också medvetna om att vårt arbete för kvinnors rättigheter har fått spridning och blivit en inspiration för olika nya initiativ för att skydda kvinnor från övergrepp och för att ge dem möjlighet att delta aktivt i till exempel politik. Vi har spelat en viktig roll där. Vi har också varit aktiva i arbetet för att försöka förstärka de internationella normerna för mänskliga rättigheter, år . Detta har gjort att vi också har tagit på oss ett visst ansvar för att lyssna till de kritiska synpunkter mot som kommer, till exempel när representanter och rapportörer från olika organisationer kommer hit för att titta på hur vi genomför arbetet för mänskliga rättigheter. Vi har fått kritik till exempel när det gäller samernas rättigheter. Internationellt finns en uppfattning, som enligt min mening är väl underbyggd, att vi inte har gått tillräckligt långt på den punkten. Här har vi alltså en del att själva vara ödmjuka inför. Det handlar inte bara om att vi kan ge något till det internationella samfundet utan också om att vi har en del att hämta från erfarenheter i andra länder. Detta var mer allmänt. Jag skulle också vilja säga något om de motioner som vi har tittat lite närmare på. En motion som vi har reagerat ganska starkt emot innehåller förslag om att man skulle kunna dra undan medborgarskapet för personer som faktiskt redan har medborgarskap men som har utländsk bakgrund och har begått någon form av kriminell handling. Vi menar att man ska vara utomordentligt försiktig när det gäller att ta tillbaka medborgarskapet för någon som redan är medborgare. Om vi tittar på regeringsformen ser vi att den är väldigt tydlig på denna punkt. Den accepterar inte att man fråntar någon som har medborgarskap detta privilegium. Det står också tydligt att man inte kan vägra en person som är medborgare att komma till vårt land, och så länge man är medborgare kan man inte landsförvisas från vårt land. Det finns egentligen bara ett skäl att ifrågasätta medborgarskapet, och det är när själva beslutet om att man är medborgare har kommit till på olaglig grund. Det kan ha handlat om mutor eller om falska, oegentliga uppgifter. Då finns det möjlighet att titta på detta, men i övrigt måste man slå fast att medborgarskap inte är på prov. Medborgarskap som finns ska skyddas, och de problem som uppstår med detta ska vi lösa, som med alla andra svenska medborgare. Det är vår position i den frågan. Sedan har vi detta om äganderätten. Äganderätten är försvarad i regeringsformen. Det är väldigt viktigt att hålla fast vid detta. Naturligtvis vill ingen upphäva den på något sätt. I regeringsformen står det att ingen kan tvingas avstå från sin egendom eller utstå inskränkning av användningen av mark eller bostäder utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. Rätten till full ersättning är också garanterad i regeringsformen. Vi menar att detta är viktigt. Vi menar att frågan egentligen borde diskuteras utifrån att det finns ett behov av att titta närmare på de olika intressen som kan komma i fråga när det gäller äganderätten. Det behövs en rimlig avvägning och en klok beslutsprocess när intressen står mot varandra, till exempel äganderätten å ena sidan och strandskydd, allemansrätt och skydd av djur, växter och ekosystem å andra sidan. Att bara stärka den grundlagsreglerade egendomsrätten fann vi inte vara en idealisk lösning, särskilt som visst arbete nu pågår inom för att förbättra förutsättningarna för i det här fallet ekonomisk kompensation. Vi kommer alltså att reservera oss på den punkten, som jag nämnde tidigare. Fri- och rättigheter, m.m. Ett litet tillägg: Frågan om äganderätten kan faktiskt ses som en aspekt av de ekonomiska och sociala rättigheterna. Detta är intressant, för det förekommer en debatt i vårt land om att de ekonomiska och sociala rättigheterna egentligen inte bör ses som rättigheter. Alla har naturligtvis rätt att ha en egen definition av vad som är mänskliga rättigheter, men det finns internationella överenskommelser som har stått bakom om att i begreppet mänskliga rättigheter ingår också de ekonomiska och sociala rättigheterna. De viktiga fördrag som vi nu står bakom, till exempel eller den viktiga konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, bygger på att även de ekonomiska och sociala rättigheterna respekteras. Att börja riva upp detta menar vi skulle vara högst olyckligt. Jag hoppas att vi, oavsett våra övriga partipolitiska positioner, kan vara eniga om att de definitioner av mänskliga rättigheter som vi har på internationell nivå och som vi har stött inte ska börja uppluckras. Just nu råkar det faktiskt pågå ett samtal i Templum, där en av de svenska hedervärda organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter kommer att presentera just ekonomiska och sociala rättigheter med fokus på samernas rättigheter och rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Jag yrkar bifall till reservation 17. 40 (SD): Jag vill också passa på att önska mina kollegor i en trevlig sommar och också tacka kansliet för ett fantastiskt arbete . Den största segregationen i är den kulturella. Det går inte att bortse från att det till har kommit många människor från andra länder som uppskattar vår välfärd och vårt starka sociala skyddsnät. Det är människor som uppskattar vår natur men som kanske inte alltid delar svenska värderingar om jämställdhet eller individens frihet. I den kulturella segregationen har extremismen blomstrat, och med den har det uppkommit nya krav på särbehandling. I stället för tydliga riktlinjer för vad som bör tolereras har det mesta accepterats i mångkulturalismens namn. Denna politik har nått vägs ände. I stället för att uppmuntra människor att sluta in sig i sitt etniska utanförskap, ofta med starkare hedersnormer och en ortodoxare syn på religion än i hemlandet, skulle man ha uppmuntrat dem till assimilering och därmed inkludering i det svenska majoritetssamhället. Vi skulle ha klargjort för dem vad som gäller från första början: är ett sekulärt land där religionsfrihet råder. Vilken högre makt du tillber är din privatsak. Religion ska inte blandas in i det offentliga. Fri- och rättigheter, m.m. Vidare eftersträvar vi i jämställdhet mellan könen. Detta måste de som väljer att flytta till acceptera. Terrorism och extremism är i grunden ideologiskt motiverade. Det behövs ett regelverk som i ett tidigt skede upptäcker och motverkar framväxten av de extrema ytterkanterna i politik eller religion. Alltför ofta uppmärksammas att ideella föreningar eller trossamfund bjuder in predikanter som sprider antisemitiska eller antidemokratiska budskap eller förhärligar islamistisk extremism. Den svenska staten ska aldrig finansiera framväxten av eller underlätta och befrämja våldsbejakande extremism och antidemokratiska värderingar. Vad gäller den allmänna rättskipningen förekommer det att människor ljuger eller mutar tjänstemän för att få uppehållstillstånd och senare medborgarskap i . Andra individer kan ha uppträtt skötsamt i början och fått medborgarskap men sedan börjat ägna sig åt brottslighet. Vidare förekommer det tyvärr att individer ger sig av för att delta i främmande makts styrkor på ett sätt som strider mot internationell lag, folkrätt och intressen. Vi tycker att detta är helt oacceptabla beteenden. Medborgarskapet ska inte finnas till för att skydda sådana människor. Vi sverigedemokrater har drivit en politik som syftar till att skapa en bättre assimilering genom tydlighet om vad som gäller i – ungefär på samma sätt som i resten av världen, det vill säga det som är normalt när man flyttar till ett nytt land. Man anpassar sig och följer landets lagar och regler.