prot · H70940 · 2019-11-28 00:00:00 — § 1 Anmälan om vice gruppledare för partigrupp vice talmannen meddelade att partigrupp anmält som vice gruppledare för partigrupp . § 2 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2019/20:127 Interpellation 2019/20:127 En vätgasstrategi för av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2019/20:157 Interpellation 2019/20:157 Tillträdesförbud av (KD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2019/20:165 Interpellation 2019/20:165 Långsiktiga effekter av sänkt skatt på arbete av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. § 3 AP-fondernas verksamhet betänkande 2019/20:FiU6 AP-fondernas verksamhet (skr. 2018/19:130) 1 (V): Till att börja med vill jag konstatera att det inte finns några miljöpartister i kammaren när vi ska diskutera AP-fonderna. Det är mycket beklagligt. Men vem vet? De har kanske tagit ett friår. trädde nya regler för de allmänna pensionsfonderna, AP-fonderna, i kraft. Fondmedlen ska numera förvaltas på ett föredömligt sätt genom ansvarsfulla investeringar och ett ansvarsfullt ägande. Det nya målet motiverades med att det bör finnas en förväntan på att AP-fonderna aktivt arbetar med att integrera ESG-frågor, det vill säga environment, social och governance, vid förvaltningen av fondmedlen. Med ”environment” avses till exempel bolagens inverkan på miljö och klimat, med ”social” avses socialt ansvarstagande, såsom mänskliga rättigheter och arbetstagarrättigheter, och med ”governance” avses frågor som berör styrningen av ett bolag, exempelvis aktieägares rättigheter. ifrågasatte om de nya reglerna verkligen kommer att göra så stor skillnad. som det nya målet infördes slog regeringen nämligen fast att ESG-frågor ska främjas utan att man gör avkall på det övergripande målet för placeringsverksamheten. kan vi tyvärr konstatera att vår kritik var berättigad. granskning, som presenterades , visar att AP-fonderna fortsätter att investera miljardbelopp i flera av de största fossilbolagen i världen. Det handlar om fossiljättar vars verksamheter utgör det största hotet mot att nå de globala miljömålen. Faktum är att AP-fonderna investerar i 64 av de 100 största olje- och gasbolagen i världen. Nya investeringar i kolbolag har till och med gjorts , alltså efter att de nya reglerna infördes. Detta sker i när växthusgaserna i atmosfären ligger på rekordnivå. På vilket sätt främjar det klimatet att investera miljardbelopp av svenskarnas pensionspengar i fossiljättarnas verksamheter? På vilket sätt är det ett socialt ansvarstagande att investera svenskarnas pensionspengar i det kinesiskt statsägda eller det ryskägda ? Här talar vi inte bara om stora utsläpp utan även om länder som på punkt efter punkt systematiskt kränker de mänskliga rättigheterna. Vi i tycker att det är helt orimligt att investera svenskarnas pensionspengar på detta sätt och anser att det måste ställas betydligt tydligare krav på AP-fonderna avseende såväl miljö som etik. Miljömässiga och etiska hänsyn måste likställas med målet om hög avkastning. Vi tycker inte att AP-fonderna ska göra några nya investeringar i kol, olja eller fossilgas. Det är hög tid att flytta pengarna och avveckla befintliga investeringar. Regeringen slår sig ofta för bröstet när det gäller miljö och mänskliga rättigheter i internationella sammanhang, och man förväntar sig inte sällan att vanliga medborgare ska ställa om sin konsumtion. Men när det handlar om AP-fondernas miljardinvesteringar drar man inte sitt strå till stacken. Det är dubbelmoral utan dess like. Denna dubbelmoral får konsekvenser. Fråga bara ursprungsbefolkningen cofan i i nordöstra ! Där har vattnet blivit förgiftat och marken förorenad efter att fossiljätten , ett bolag som AP-fonderna investerat miljardbelopp i, har dumpat råolja och giftiga restprodukter i djungeln. Det är dags att tar sitt ansvar och divesterar AP‑fonderna, och det är dags att regeringen slutar med sin dubbelmoral. Jag yrkar bifall till reservation. I detta anförande instämde (V). 2 (S): Vår debatt här handlar om finansutskottets betänkande 6, AP-fondernas verksamhet . Med tanke på det engagerade inlägg som från alldeles höll förtjänar det kanske att understrykas att debatten handlar om verksamheten . Motsvarande debatt hålls ju varje riksdagsår och baseras på regeringens skrivelse om AP-fondernas verksamhet . AP-fonderna har en central och viktig roll att spela i det svenska pensionssystemet i den del som vi känner som inkomstpensionen. I motsvarande debatt som gällde AP-fondernas verksamhet , som vi höll här i kammaren , sa jag bland annat följande: ”Ett stabilt och hållbart pensionssystem är ett viktigt samhällsfundament. Ett pensionssystem är också ett uttryck för ett samhälls- och generationskontrakt. Det handlar om tilltro och tillit.” I den debatten gjordes också åtskilliga återkopplingar till en debatt vi hade haft om nya placeringsregler för AP-fonderna . Det jag sa då förtjänar att upprepas och inte minst gäller det i allra högsta grad fortfarande och alltjämt. Hur har det då gått för AP‑fonderna ? Vid en snabb och lite slarvig blick på resultatet skulle man kanske kunna säga: Så där. , och inte minst här, gäller det att försöka få grepp om vilka storheter det handlar om. Det är inte helt enkelt, måste jag erkänna. Fondernas förvaltade kapital var vid utgången av 2018. Det är i och för sig en minskning med 29 miljarder jämfört med , men det är ändå väldigt mycket pengar och viktiga pengar för pensionärer, såväl nuvarande som blivande. Första–Fjärde AP-fondens resultat för förvaltningen 2018 innebar ett minusresultat på efter kostnader, eller annorlunda uttryckt en avkastning på minus . Resultatet ska dock ses i ljuset av utvecklingen på främst aktiemarknaden . i jämförelse med motsvarande internationella aktörer, pensionsfonder med likartade uppdrag och förutsättningar, gör de svenska AP-fonderna ett fullt godkänt resultat. redovisar en betydligt högre avkastning, men den har ju andra förutsättningar och spelregler. När det gäller Sjunde AP-fonden, som är det statliga alternativet inom premiepensionssystemet, kan man konstatera att de som har valt detta alternativ, antingen passivt eller aktivt, har gjort ett bra val. Sjunde AP-fondens resultat överträffar klart och tydligt premiepensionsindex. I en debatt om AP-fonderna och deras resultat är det inte helt oviktigt att påminna om vad deras uppdrag är: att förvalta fondmedlen så att de blir till största möjliga nytta för inkomstpensionssystemet. Förvaltningen ska ta sin utgångspunkt i pensionssystemets åtagande. Uppdraget är reglerat i lag och utgör tillsammans med placeringsreglerna ramverket för AP-fondernas arbete. Ur placeringsreglerna kan man bland annat utläsa att fonderna är ålagda att ta hänsyn till miljö och etik i placeringsverksamheten, utan att göra avkall på det övergripande målet om hög avkastning. Fonderna ska inte ha näringspolitiska eller ekonomisk-politiska mål. Vi diskuterar alltså regeringens skrivelse om AP-fondernas verksamhet och inget annat. Vi har också, som jag tidigare nämnde, fattat beslut om nya placeringsregler . Vad dessa nya regler leder till och får för effekt får vi således anledning att återkomma till och debattera om ungefär när vi ska utvärdera resultatet av verksamhet. Men icke förty har AP-fondernas förberedelser för de nya placeringsreglerna fått genomslag , vilket regeringen också konstaterar i sin skrivelse. Ännu mer är på gång. I jobbar man nu med ytterligare en proposition som handlar om AP-fondernas placeringsregler. Vi kommer att få möjlighet att debattera den här i . Är då allt frid och fröjd med våra AP-fonder? På det stora hela ja, men med ett viktigt ”men”. Det finns saker att hålla ögonen på. Placeringsreglerna är självklara. Jag tänker dock främst på fondernas kostnader och kostnadernas utveckling. Den negativa kostnadsutvecklingen –2015 är bruten. Men det finns anledning att fortsatta att granska och lite grann ha tummen i ögat på fonderna och deras ledningar. En kostnadseffektiv förvaltning är viktig, både för det ekonomiska utfallet och för medborgarnas förtroende för och tillit till AP-fonderna. De sammantagna förvaltningskostnaderna uppgår till av det förvaltade kapitalet. Det är en minskning jämfört med . Trenden är positiv, och det är bra. Men är skillnaderna mellan de olika fonderna alldeles för stora. Det behöver såväl regeringen som vi här från granska och följa upp. Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationen. I detta anförande instämde (S). 3 i (M): Jag vill börja med att rätta föregående talare, ledamoten , som säger att det i det här betänkandet bara handlar om AP-fondernas verksamhet 2018. Vi har även i betänkandet ett yrkande från en av motionerna från den allmänna motionstiden. Det har också diskuterats tidigare i debatten. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i dess helhet. Vi har i denna kammare ganska antagit ett nytt regelverk för AP-fonderna, vilket innebär en ökad miljöhänsyn och ökad hänsyn till hållbarhet och kommande generationer. Alla partier som ingår i Pensionsgruppen står bakom detta. Det gör att vi kan upprätthålla en tillit och en trygghet inför viktiga beslut om pensionssystemet – en klok ordning. Det är också bra att regeringen återkommer till med en skrivelse av detta slag. Det gör att vi noggrant kan följa utvecklingen i AP-fonderna. De är väldigt viktiga för pensionssystemet och för tryggheten och tilliten. Enligt det nya målet som vi beslutade om och som började gälla ska fonderna förvalta pensionsmedlen på ett föredömligt sätt genom ansvarsfulla investeringar och ett ansvarsfullt ägande. Målet ska uppnås utan att fonderna gör avkall på det övergripande målet om långsiktigt hög avkastning. Syftet med det nya målet är att fonderna ska beakta miljöaspekter, sociala aspekter och bolagsstyrningsaspekter i den kapitalförvaltning som de bedriver. Målet innebär bland annat att fonderna ska ta fram en gemensam värdegrund för förvaltningen, gemensamma riktlinjer för vilka tillgångar som pensionsmedel inte bör placeras i samt gemensamma riktlinjer för hur resultatet av förvaltningen enligt det nya målet ska redovisas. Anledningen till att vi moderater tycker att det är viktigt att här markera att vi står bakom utskottets förslag i betänkandet är att om vi långsiktigt ska uppbära tillit och tilltro till pensionssystemet bygger det på att vi också levererar pensionsutbetalningar. Här har AP-fonderna en helt avgörande uppgift genom att fungera som en balans mellan år av underskott och år av överskott i pensionssystemet. Annars riskerar vi att hamna i den situation som en del andra länder har hamnat i, då de har ett mer politiserat system. Det är trots allt viktigt att AP-fondernas verksamhet präglas av avkastning och inte aktivism. AP-fondernas pengar har vi för att vi ska ha ett tryggt och stabilt pensionssystem. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 11.) § 4 Ingripanden mot utländska kreditinstitut och vissa andra penningtvättsfrågor betänkande 2019/20:FiU28 Ingripanden mot utländska kreditinstitut och vissa andra penningtvättsfrågor (prop. 2019/20:14) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 11.) Skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster § 5 Skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster betänkande 2019/20:FiU29 Skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster (prop. 2019/20:23) 4 (V): Jag vill börja med att konstatera att en seger vinns . Det är en seger för alla som har engagerat sig för rätten och möjligheten att använda sig av kontanter i den utsträckning man själv vill. Framför allt är det nu så att staten åter tar kommandot över utvecklingen och inte överlåter till storbankerna att själva bestämma om tillgången till användning av kontanter. Det är en seger för den sammanslutning av organisationer som går under namnet . Men, fru talman, det är också viktigt att komma ihåg och konstatera att denna lagstiftning, som kommer till stånd i enighet, har tagit att komma fram till. Jag har för egen del följt denna fråga jag har varit riksdagsledamot. syntes tydliga tecken på behovet av reglering. har , även innan jag blev riksdagsledamot, lyft fram frågan om behovet av att skydda möjligheten att använda kontanter. Efter hand har fler och fler partier anslutit sig och ställt sig bakom det krav som lett fram till att det finns en enighet bakom att vi inför denna lagstiftning. Ett tungt ansvar för denna saktfärdighet faller på finansmarknadsminister , som inte velat ta i frågan. Han har hänvisat till olika utredningar som i praktiken har varit villospår. Att regeringen och regeringens utredare inte lyssnade på underordnade myndighet när frågan om EU:s betalningsdirektiv utreddes var enligt mig det allvarligaste misstaget. Hade de gjort det hade vi kunnat göra skillnad på ett tidigt stadium. Man har också konsekvent varit lomhörd mot sina egna länsstyrelser runt om i landet. Dessa har rapporterat om problem med att uppfylla behovet av grundläggande betaltjänster runt om i landet. Jag hoppas därför att regeringen ägnar denna dag åt självkritik. Vi bör också konstatera att det sedelutbyte som genomförde, säkert med goda motiv, användes av bankerna som ett skäl för en snabbare avveckling av kontanthanteringskedjan än vad vi kunde förutse. Utvecklingen med avveckling av kontanter har gått långt. När jag började arbeta med den här frågan var det ett landsbygds- och skärgårdsproblem. är det ett lika stort problem för städerna. Det är ett nationellt problem. Det är inte så ofta ett problem för mig, som är snabb med att använda ny teknik och har tillgång till flera olika kreditkort. Men för alla som av olika anledningar vill använda kontanter som betalningsmetod har det varit ett stort problem. Skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster Trots att dagens nya lagstiftning är en seger för och många andras idoga arbete har vi en reservation. Det beror på den märkliga asymmetri som regeringen nu skapar genom den nya lagen. Man har bara fattat halva problematiken, den som handlar om att få tillgång till uttag av kontanter. Det är minst lika viktigt att det är möjligt att sätta in kontanter, särskilt om man är företagare. Det gäller inte minst småföretagare. Många partier klappar sig ofta på bröstet och säger att de är företagarnas parti, men när det gäller kontanter har ingen än så länge ställt sig på de små företagens sida. Som enskild företagare eller privatperson har man svårt att prata om problemen med att man ”tvingas” gömma pengar i madrassen, då det innebär en stor säkerhetsrisk om man måste prata om det. Utifrån detta har tre förslag som vi anser bör genomföras:  att skyldigheten att tillhandahålla platser för dagkasseinsättningar ska gälla alla banker som tillhandahåller betalkonton till företag  att insättningsmöjligheter för privatpersoner ska ingå i begreppet kontanttjänster  att föreningar och företag också ska omfattas av den rätt att öppna betalkonto med grundläggande tjänster som finns för privatpersoner. Den nya lagstiftningen innehåller också begränsningar av vilka banker som omfattas av kravet på att ge tillgång till kontanter. Det invänder vi emot. Man definierar det helt enkelt som att det bara handlar om ”stora” banker. I sitt remissvar invänder mot denna avgränsning. Att banker åläggs att erbjuda grundläggande betaltjänster till sina kunder får anses vara en del av en banks tillstånd att driva verksamhet och något som kunderna ska kunna förvänta sig, anser . framhåller också att det ska ses som en rimlig motprestation i relation till de betydande fördelar som banksektorn åtnjuter genom de statliga skyddsnät som finns om en bank får finansiella problem. delar denna analys. Alla banker som tillhandahåller betalkonton med grundläggande tjänster ska också tillhandahålla en möjlighet till kontantuttag. Lagstiftningen som vi inför innehåller förslag som stärker tillgången till kontanter. Det är bra, men det är minst lika viktigt att stärka möjligheterna att använda kontanter. Länsstyrelserna konstaterar i sin årliga rapport om grundläggande kontanttjänster att kontantanvändningen och den kommersiellt upprätthållna infrastrukturen för kontanter fortsätter att minska. De strukturella förändringar som pågår kan snart inte längre vägas upp med punktinsatser i form av statligt finansierade ombudslösningar. Handeln har och tar ett stort ansvar för kontanthanteringen, men antalet handlare som har slutat att ta emot kontanter som betalningsmedel ökar. Skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster Konsumenter och PRO föreslår att det ska införas krav på handlare och restauranger att acceptera kontanter som betalningsmedel. De påpekar dock att en sådan reglering måste göras på rätt sätt. De refererar bland annat till där man gjort vissa undantag för branscher som har öppet sena kvällar och nätter, för att minska rånrisken. Det är viktigt att beakta. anser att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att lämna förslag som innebär krav på handlare och restauranger att acceptera kontanter som betalningsmedel. Med det sagt vill jag yrka bifall till reservation. 5 (S): ska vi äntligen fatta ett mycket efterlängtat beslut som gör det möjligt att upprätthålla en rimlig tillgång på kontanter i hela . Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. är det land i världen där minskningen av kontantanvändandet går snabbast, och vårt land är det enda där mängden kontanter i omlopp i samhället har minskat . var kontantmängden som cirkulerade i av bnp. Det ska sättas i relation till hur det var i eurozonen. Där handlar det om av bnp. Det är en enorm skillnad. Det är flera faktorer som drivit på den utvecklingen. Dock vill jag särskilt peka på att inte minst bankerna har ett mycket stort ansvar. Som en följd av den minskade kontantanvändningen har vi haft en utveckling där antalet uttagsautomater har minskat kraftigt. Antalet bankkontor med kontantservice har mer än halverats 2011–2018. Allt fler näringsidkare slutar acceptera kontanter. I en undersökning säger så många som hälften av alla handlare att de troligen kommer att sluta acceptera kontanter . Det har självfallet uppmärksammats och debatterats väldigt mycket, och med all rätt. Ny teknik och utvecklingen mot ett mer digitaliserat betalningssystem har förvisso sina fördelar. Det är mer effektivt och minskar risken för rån och skattefusk. Sannolikt kommer vi med tiden se en fortsatt utveckling i den riktningen. måste vi vara oerhört väl medvetna om att många medborgare hamnar i kläm när kontanter är självklara betalningsmedel. Framför allt många äldre och personer med funktionsvariationer använder kontanter i högre grad än den övriga befolkningen. Vi vill nu därför att kontanter som betalningsmedel ska vara en rättighet för alla medborgare, och då måste vi agera. Därför är det rimligt att vi nu lagstiftar för att säkra en rimlig tillgång till kontanter i hela landet. En ökad kontantanvändning kommer också att medverka till en bättre krisberedskap och därmed minska sårbarheten i samhället. För att kontanter ska kunna cirkulera i vårt samhälle behöver företagen kunna sätta in sina dagskassor. Det är i själva verket en förutsättning för att kontanter över huvud taget ska kunna fungera som betalningsmedel i samhället. Därför är det nödvändigt att vi nu också lagstiftar om möjlighet för företag att kunna sätta in sina dagskassor med rimliga avstånd. Skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster Vi tar ställning för att de kreditinstitut som har en inlåning på ska vara skyldiga att tillhandahålla kontanttjänster i en rimlig omfattning i hela såväl för kontantuttag som för företagens möjligheter att sätta in sina dagskassor. Lagförslaget omfattar de sex största kreditinstitut som bedöms stora nog att kunna betjäna hela landet med platser för kontanttjänster och som bedöms ha en systemviktig roll för kontantkedjan i hela landet. Skyldigheten att tillhandahålla kontanttjänster ska innebära att platserna för servicen ska finnas med vissa avstånd, och det ska regleras i förordning. Det finns en poäng med att göra det i förordning i stället för i lag, för det ska vara möjligt att anpassa förhållandena när verkligheten förändrats. Platserna för servicen för kontantuttag ska hålla rimliga öppettider, och avgifterna för uttagen ska vara rimliga. Dessutom säger vi i betänkandet att platserna ska vara användarvänliga, framför allt för personer med funktionsvariationer. får ansvaret för tillsynen. Om bedömningen görs att något av de berörda kreditinstituten inte fullgör sin lagfästa uppgift ska ärendet överlämnas till . Om den i sin tur gör bedömningen att en sanktion är befogad ska sanktionsavgiften, mycket enkelt uttryckt, bestämmas av hur stor inlåning från allmänheten som institutet har. Ju mer inlåning, desto större ansvar. De sanktionsavgifter som föreslås är kännbara utifrån de förhållandena. Bankerna gör stora vinster när de driver på utvecklingen mot ett kontantfritt samhälle. Därför är det också fullt rimligt att de får ta sitt ansvar för att hela ska få tillgång till kontanter och möjliggöra betaltjänster för de grupper som ännu står utanför det digitala samhället. För mig som socialdemokrat är det självklart att fungerande betaltjänster för hela befolkning är en grundläggande rättighet. Därför, fru talman, vill jag återigen yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. 6 i (M): Jag vill börja med att föreslå att bifaller utskottets förslag i betänkandet. Man måste börja med att konstatera att anpassningen till en minskad kontanthantering har gått mycket snabbt i . Det har fått vissa negativa konsekvenser för vissa grupper i samhället, som äldre och personer med funktionsnedsättning. Som framhålls i propositionen är det viktigt att säkerställa att alla i samhället ska ha tillgång till grundläggande betaltjänster till rimliga priser, framför allt kontantuttag och dagskasseinsättningar. I likhet med den eniga anser jag att det är nödvändigt att införa en lagstadgad skyldighet att tillhandahålla tjänster som gör det möjligt att i betryggande utsträckning säkerställa kontantförsörjningen i hela landet. Skyldigheten för institut och filialer att tillhandahålla kontanttjänster måste omfatta dels tillhandahållande av tjänster som gör det möjligt för konsumenter att ta ut kontanter, dels tillhandahållande av tjänster som gör det möjligt för företag att sätta in kontanter från sin näringsverksamhet. Skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster Detta förslag och betänkandet bidrar till att säkerställa att det finns en väl fungerande kontanttjänst i betryggande utsträckning i . Möjligheten att använda kontanter som betalningsmedel minskar för som går, och snart kan utvecklingen vara oåterkallelig. Uttagsautomater tas ur bruk, bankkontor läggs ned, och handeln är i processen mot avvecklande av kontanter. Det här påverkar och oroar alltför många människor, inte minst de äldre. PRO har genomfört en undersökning där 900 pensionärer gav sig ut i mataffärer för att jämföra matpriser. Förutom prisskillnader visade matprisundersökningen att det är viktigt för äldre att kunna betala med kontanter när de väljer butik. Många anser det vara besvärligt och otryggt att betala med kort. Jag har förståelse för att bankerna ständigt gör en avvägning mellan kundernas säkerhet och bekvämligheten i att betala digitalt. Men när det blir bråttom att fasa ut kontanterna får säkerhetsaspekten helt enkelt stå tillbaka. Därför får vi nästan läsa om människor som blir lurade på stora belopp genom allt fräckare bedrägerimetoder.