prot · H60985 · 2019-05-03 00:00:00 — § 1 Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisationsförändring 1 (V): Ett antal beslutsfattare är på väg att skapa en av de största förvaltningspolitiska katastroferna i modernare svensk historia. Det är inget som jag säger av dramaturgiska skäl, utan det är där vi står när det gäller en av landets största myndigheter. Arbetsförmedlingen har genomgått stora förändringar. Men mitt i en i sig stor och svår omorganisation bestämde sig , genom sin servettskissbudget för en totalt ogenomtänkt nedskärning av myndighetens anslag. Resultatet blev ett jättevarsel av 4 500 anställda och planer på att lägga ned vart tredje kontor. Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisations-förändring Regeringen å sin sida har vägrat att ta ansvar för denna situation. I stället har man bundit sig i 73-punktsprogrammet att genomdriva en nyliberal privatiseringsbonanza. Och i regeringens ändringsbudget nämns Arbetsförmedlingen över huvud taget inte. Det är oansvarigt, och det är oacceptabelt. Därför har begärt denna debatt. 2 Arbetsmarknadsminister (S): har en stark arbetsmarknad och en sjunkande arbetslöshet. Arbetsförmedlingen och arbetsmarknadspolitiken spelar en viktig roll för att ha en väl fungerande arbetsmarknad. Det är ungefär 1 miljon människor som skriver in sig på Arbetsförmedlingen . Det är ungefär 350 000 av dessa personer som får jobb , och det är ungefär 50 000 av dem som går vidare till reguljär utbildning. Det är alltså många människor som omfattas av Arbetsförmedlingens verksamhet. Arbetsförmedlingen har haft en utveckling där resultaten i väsentliga delar har förbättrats, dock inte i alla delar. Man har ett ganska komplext och svårt uppdrag. av dem som är inskrivna bedöms höra till särskilt utsatta grupper. Ett problem för Arbetsförmedlingen är ett återkommande lågt förtroende hos allmänheten. Detta är ett bekymmer därför att en sådan viktig verksamhet och en sådan viktig myndighet som omfattar och berör så många människor behöver ett starkt förtroende hos allmänheten. Men det har inte ökat. Ett annat återkommande problem är att det har saknats en stabil majoritet i för utvecklingen av Arbetsförmedlingen. genomför vi i de fyra partier som står bakom januariavtalet tillsammans en stor reform av Arbetsförmedlingen. Det blir mer av en arbetsmarknadsmyndighet. Det blir ett mer renodlat uppdrag, men fortfarande ett omfattande uppdrag. Arbetsförmedlingens uppdrag blir att bedöma individernas behov och att göra en arbetsmarknadspolitisk bedömning av de individer som behöver förstärkt stöd för att komma vidare till arbete. Arbetsförmedlingen kommer att stå för myndighetsutövning, både när det gäller fristående aktörer och när det gäller individerna. Arbetsförmedlingen kommer att ansvara för upphandling och rankning och för att plocka bort andra aktörer som inte håller måttet. Arbetsförmedlingen kommer att svara för prognoser och infrastruktur för matchning, som de många digitala tjänsterna i Platsbanken men också de allt fler andra digitala tjänsterna som allt fler utnyttjar. Det kan vara webbinarier, webbutbildningar och mycket annat. Men det kommer också att kunna handla om sådant som rekryteringsträffar. Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisations-förändring Arbetsförmedlingen kommer fortsatt att ansvara för samarbetet med andra myndigheter, till exempel ett viktigt samarbete med men även andra myndigheter. Arbetsförmedlingen kommer fortsatt att ansvara för samarbetet med kommunerna. Varje kommun ska veta vem man ringer till hos Arbetsförmedlingen om man drabbas av stora varsel eller andra besvärliga lägen där man behöver Arbetsförmedlingens stöd. Men mycket av matchningen och rustningen av de arbetslösa kommer att utföras av andra aktörer, och de kommer att få betalt utifrån resultat. utförs av andra aktörer än Arbetsförmedlingen själv, och det kommer att utökas. Det innebär naturligtvis att det kommer att behövas färre arbetsförmedlare, eftersom mer arbete ska utföras av andra aktörer. Vi har emellertid ett mycket besvärligt läge därför att reformen nu ska genomföras i fel ordning, eftersom vi utgår från en budget som röstades igenom av , och som innebär en abrupt och mycket stor nedskärning av resurserna till arbetsmarknadspolitiken. Det innebär att vi nu har ett mycket besvärligt läge med 4 500 personer varslade och en stor diskussion om kontoren. Detta ska jag återkomma till i nästa inlägg. 3 (M): Det är två siffror – två faktum – som denna debatt och denna fråga handlar om. Den ena är 1 ½ procent, och den andra är – eller kanske mer korrekt 98 ½ procent och . 1 ½ procent, fru talman, är så många av jobben som förmedlades av Arbetsförmedlingens personal. 98 ½ procent förmedlades alltså på annat sätt. hittade jobb via Arbetsförmedlingen, de allra flesta av dem genom att leta i Platsbanken. hittade alltså nytt jobb utan någon hjälp av Arbetsförmedlingen över huvud taget. Allt detta är enligt officiell statistik och fakta. Utöver detta har Arbetsförmedlingen, när man frågar svenska folket, det allra lägsta förtroendet av alla svenska myndigheter. Myndigheten har också lägst stöd för hela sitt existensberättigande och är dessutom minst attraktiv som arbetsgivare. Detta, fru talman, är varken acceptabelt eller hållbart. Det är därför som Arbetsförmedlingen måste förändras i grunden och avvecklas i sin nuvarande funktion. Det är bra att vi helt plötsligt har fått en ännu bredare samsyn i kring den linje som bland annat har drivit. Det fanns redan tidigare en majoritet i för denna linje, och har även Socialdemokraterna och gjort en kovändning och anslutit sig till den. Vi föreslår en ny statlig myndighet som framför allt ansvarar för myndighetsutövning, kontroll och uppföljning. Matchningen och rustningen ska i stället huvudsakligen skötas av andra aktörer inom både den privata sektorn och civilsamhället. Dessa ska få betalt efter leverans, och det betyder leverans för de arbetssökande. Det är nämligen för deras skull vi måste genomföra den här förändringen. Mot bakgrund av de siffror jag inledde med, 1 ½ procent och , säger det sig självt att kraven på dessa aktörer kommer att vara mångdubbelt högre – för att uttrycka sig milt – än vad de någonsin har varit på Arbetsförmedlingen. Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisations-förändring Människor, i synnerhet långtidsarbetslösa, måste få fler och effektivare insatser som leder till jobb och egen försörjning, inte som få, dyra och ineffektiva insatser. 4 (SD): Vi välkomnar denna debatt, som har tagit initiativ till. Det är en viktig fråga som kräver ett svar, och det finns en del frågetecken som hänger i luften. Vi hoppas få svaren här . När myndigheten grundades tjänade den sitt syfte väl. Den har haft en central roll på den svenska arbetsmarknaden under i stort sett , men tillfredsställer inte myndigheten marknadens behov. Enligt IFAU har av kommunerna skapat egna verktyg för att hitta arbetskraft. av de privata företagen har i princip inte ens kontakt med myndigheten när de söker personal till sina företag. av dem som är inskrivna vid Arbetsförmedlingen menar att de har fått jobb genom förmedlingen. av de inskrivna menar att de har förtroende för myndigheten, vilket naturligtvis är en väldigt låg siffra. Detta är ett problem. har man även valt att i en alltmer digitaliserad värld göra en del investeringar i system och program som faktiskt har varit katastrofala. Jag vill lyfta ett exempel, nämligen plattformen Jobskills. Den tog att utveckla och kostade . Syftet med plattformen var att skriva in nyanlända för att ge arbetsmarknaden en möjlighet att anställa dem. Det blev en flopp, mycket för att man bröt mot EU:s datadirektiv GDPR, så man fick lägga ned programmet helt . Detta är bara ett exempel på ett flertal floppar man har gjort, och det visar kanske på en del strukturella problem i myndigheten. Det gäller även alla de medborgare som har fått felaktiga utbetalningar , vilket vi kan läsa om i medierna. Dock får vi inte glömma att Arbetsförmedlingen agerar på direktiv från regeringen. Det kan därför finnas anledning till viss självkritik . Som vi ser det utför Arbetsförmedlingen inte sitt uppdrag på ett tillfredsställande sätt, och den bilden delar nog de flesta – i alla fall när det gäller vissa delar av myndigheten. Frågan blir därför hur vi ska gå vidare och hur vi ska agera för att få ett effektivare system för den svenska arbetsmarknaden, och det är därför vi har samlats här . Vi välkomnar diskussionen. 5 (C): Jag vill verkligen tacka och för initiativet till den här debatten. Vi behöver debattera Arbetsförmedlingen. Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisations-förändring Till alla som säger att politiker aldrig gör någonting utan bara pratar och inte tar tag i problemen vill jag säga: Efter av misslyckade omorganisationer, it-haverier och framför allt, som från sa, att 97–i praktiken inte har fått jobb via Arbetsförmedlingens insatser gör vi äntligen det som har lyckats på de ställen där man lägger mycket resurser på de arbetslösa men också får ut mycket av dem – , och . Vi använder pengarna till att verkligen få resultat för varje arbetslös. Vi släpper in de ideella krafterna med idéerna och effektiviteten, men vi betalar bara efter resultat – och mest till dem som har det allra tuffast. Vi prioriterar alltså dem. Vi skiljer också Arbetsförmedlingen som myndighet och ser till att förmedlarna förmedlar jobb och inte bara som , att byråkratin förmedlar åtgärder. När vi gör en sådan sak kommer konservatismens krafter i alla dess olika former, vare sig det gäller eller Arbetsförmedlingens egen byråkrati, naturligtvis att streta emot och göra det svårare för oss. Men till alla dem som tycker att vi ska gå tillbaka och försvara den gamla byråkratin säger jag: Snälla, fokusera på de arbetslösa! Där ligger vårt ansvar, inte i byråkratin och inte i dogmerna. Arbetsförmedlingen är trots allt till för att värna de allra mest utsatta i samhället, de som verkligen kämpar för att komma in i värmen och börja ett nytt liv. Varenda krona vi slösar på byråkratin tar vi alltså från de arbetslösa. Varenda krona som inte levererar resultat till de arbetslösa är en förlorad krona för dem som har det allra tuffast. Varenda gång vi sätter byråkratin först ska vi tänka på de hundratusentals utsatta arbetslösa som inte kommer in på arbetsmarknaden ens på toppen av en högkonjunktur. Kommer det att bli perfekt? Kommer det att bli bättre än ? Så här dåligt får det inte vara, och det har blivit så mycket bättre i andra länder. Kommer vi i att driva på till dess att Arbetsförmedlingen har reformerats och levererar för de arbetslösa? Absolut – det är vi skyldiga dem. 6 (V): fick jag möjligheten att möta . Det var ett alarmerande möte. Vi vet att Arbetsförmedlingens stöd till personer med funktionshinder redan förut har lämnat mycket att önska, men var man orolig för hur den omfattande nedskärningen skulle drabba en redan mycket utsatt grupp. En konkret fråga var till exempel hur det blir med färdtjänst om man måste åka till ett AF-kontor utanför kommunens gränser efter att vart tredje kontor har försvunnit. En annan fråga var vem som ska satsa på arbetslivsbaserad rehabilitering, som kräver uppföljning . En tredje var hur det blir med de specialister som det borde bli fler av, inte färre. Man använde uttryck som ”total katastrof” när riskerna kom på tal. kan man i tidningen läsa om dövkonsulenterna . De är två av bara 14 dövkonsulenter på AF i hela . Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisations-förändring ”Det enda de vet är att de kommer att bli färre. Förutom osäkerheten om den egna framtiden möter de mycket oro hos kunderna. – Och vi kan inte svara på deras frågor, säger .” Samma oro uttrycktes i en debattartikel av sex ledande företrädare för funktionshindersrörelsen. Det är verkligheten bakom det här bollandet med budgetposter och ansvar. Vad säger de blåbruna servettskisspartierna om det här? Vad säger regeringen och dess nyliberala följeslagare? Det är förstås långt fler som påverkas av kombinationen av nedskärning på och privatisering av AF, men i grunden handlar det om hela den svenska arbetsmarknadspolitiken. Under , särskilt efter högerregeringens tillträde 2006, har arbetsmarknadspolitiken präglats av ett slags individfokuserad bestraffningsfilosofi. Det är sänkta ersättningar och försämrade inträdesvillkor i a-kassan. Insatser med omsorg om individens situation har fått ge vika för mer av billigare massinsatser. var med och drev igenom en del förbättringar under den förra mandatperioden, men det hade behövts mycket mer. vill man alltså från regeringens sida återigen gå i motsatt riktning – en riktning som förvärrar problemen i stället för att ta itu med dem. behöver en sammanhållen arbetsförmedling inriktad på att göra människor starkare, inte en myndighet som renodlas till att stå för kontroll, bestraffning och upphandling. Personalen på borde ges möjlighet att ägna sin tid åt att träffa arbetssökande och lokala arbetsgivare så att de kan hitta öppningar och möjligheter. Arbetsförmedlingen borde ordna fler utbildningsinsatser och förberedande insatser och i större utsträckning än kunna anvisa till reguljär utbildning. Alla dessa saker finns det idéer och kunskaper om. Det hade kunnat finnas resurser till dem, men det gör det inte. I stället slängs AF nu in i ett kaos med förhoppningen att marknadens osynliga hand ska ordna upp läget för människor som samhället redan pressar ekonomiskt och socialt utan att erbjuda hjälp. Det är extra sorgligt att detta ska ske under en socialdemokratiskt ledd regering. 7 (KD): Flera samhällsförändringar har medfört nya utmaningar för Arbetsförmedlingen. En större andel av de inskrivna står längre ifrån arbetsmarknaden jämfört med tidigare som det råder arbetskraftsbrist i flera sektorer. De nuvarande strukturerna för Arbetsförmedlingen är helt enkelt inte anpassade efter dagens arbetsmarknad, och få tycker att myndigheten fungerar väl. Arbetsförmedlingens anslag har ökat dramatiskt som antalet förmedlade jobb fortsatt varit mycket litet. Att det behövs effektiviseringar och att den statliga myndigheten bör få ett smalare uppdrag är därför en logisk följd. sker matchningen i hög grad på andra sätt och inte sällan genom fristående aktörer, där bemannings- och rekryteringsföretag spelar en växande roll. Behovet av en offentlig aktör som förmedlar arbeten finns kvar på samma sätt. Däremot kvarstår behovet av att genom olika insatser öka sysselsättningen bland dem som står längst ifrån arbetsmarknaden. Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisations-förändring Arbetsgivare vittnar om rekryteringar som misslyckats för att det helt enkelt inte går att få tag på kandidater med rätt utbildning eller arbetslivserfarenhet. Resultatet blir att arbetsgivare inte kan hitta den kompetens som krävs för att säkra konkurrenskraften. Den offentliga sektorn hittar inte arbetskraft för att upprätthålla kvaliteten. Det är en tudelad arbetsmarknad, där en alltför stor grupp arbetssökande inte etablerar sig på arbetsmarknaden och där en alltför stor grupp riskerar att fastna i långvarig arbetslöshet. Arbetsträning och förberedande insatser är här helt centrala. Detta är insatser som bör ledas av Arbetsförmedlingen och som kan utföras i regi av det offentliga, av ideell sektor eller av arbetsintegrerande sociala företag. Andelen personer som är inskrivna som arbetslösa och som tillhör de så kallade utsatta grupperna har ökat och var av de inskrivna. Situationen för personer med funktionsnedsättning är särskilt allvarlig, med långa handläggningstider och bristfällig rehabilitering. Detta är särskilt allvarligt, fru talman, då det hos varje människa finns ett behov av att få känna gemenskap med andra, ta eget ansvar och utvecklas som person. Därför handlar också arbetsmarknadspolitik om mer än samhällsekonomisk effektivitet. vill se ett samhälle som tar vara på människors möjligheter och deras inneboende förmåga. Människans värde sitter inte i hur mycket hon arbetar eller hur produktiv hon är, men arbetets betydelse för den enskildes utveckling är stor. Personer som står utanför arbetsmarknaden riskerar att isoleras, och den egna självkänslan riskerar att brytas ner. Avslutningsvis, fru talman: kommer att bevaka den kommande omställningen noga. För oss är det centralt att tudelningen på arbetsmarknaden, utrikes föddas väg in på arbetsmarknaden, kompetensbristen och funktionsnedsattas ställning adresseras särskilt noga. 8 GULAN AVCI (L): Jag vill börja med att tacka för debatten, trots hans tråkiga debatton med insinuationer om att det skulle finnas ett blåbrunt block. Jag ska höja debattnivån och inte anklaga parti för att marschera med kommunister på första maj. Detta ger mig tillfälle att berätta hur vi liberaler vill reformera arbetsmarknaden. Trots att befinner sig i en stark högkonjunktur står över 300 000 individer utanför arbetsmarknaden. Det är främst utrikes födda – framför allt utrikes födda kvinnor – men också unga som inte har ett jobb och möjlighet till egen försörjning. Trots att myndigheten får enorma resurser slösas tiotals miljarder på insatser som inte fungerar. Regeringens extratjänster är ett tydligt exempel på arbetsmarknadspolitiska insatser som blir dyra, effektlösa och utan några resultat. Men med januariavtalet, som har slutits mellan regeringspartierna, oss liberaler och , tar vi nu ett steg bort från den typen av felprioriterade insatser. Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisations-förändring förmedlas av jobben via Arbetsförmedlingen. Detta är ett slöseri med arbetskraft och integrationsmöjligheter som oroar oss liberaler. Antingen har vi en arbetsförmedling som faktiskt förmedlar jobb eller så lägger vi över ansvaret på en annan aktör som klarar av detta ansvar. Vi liberaler, och regeringspartierna har landat i den senare slutsatsen. Vi liberaler är inte intresserade av privata aktörer för att de är just privata aktörer. Vi vill ha ett system där fristående aktörer får ansvaret för att matcha och rusta de arbetssökande för att komma i jobb. Arbetsförmedlingen ska finnas kvar och även i fortsättningen ha myndighetsansvaret för arbetsmarknadspolitiken, men myndigheten ska framöver fokusera på myndighetsutövningen. Det vore att ljuga om jag sa att vi liberaler inte är oroade över de senaste månadernas utveckling. Att banta myndigheten är nödvändigt, men det måste ske i en takt som inte skapar osäkerhet. Detta har gjorts i en anda utan analys. Det är i ljuset av denna oro som vi nu har arbetat fram ett uppdrag för att ge reformeringen av Arbetsförmedlingen en tydligare inriktning. Det är en process som kommer att ta tid, men tiden fram till dess får inte gå förspilld. Därför är det nu viktigt att ta det ansvar som krävs för en fungerande statlig arbetsmarknadspolitik. Det är det enda sättet att minska det utanförskap som drabbar så många människor som saknar jobb och möjlighet till egen försörjning. Talartiden är kort. I mitt andra inlägg kommer jag att redogöra för varför vi liberaler motsätter oss att kommunerna ska delta i den statliga arbetsmarknadspolitiken som en extern aktör. 9 (MP): diskuterar vi de stora förändringar som Arbetsförmedlingen står inför. Myndigheten ska skalas ned och digitaliseras, och ansvaret för matchning ska läggas på privata aktörer. Vi får utvärdera dessa förändringar allteftersom. Som vi alla vet är reformeringen av Arbetsförmedlingen ett resultat av en politisk kompromiss. Men hur skulle det ha sett ut om självt fått bestämma vägen framåt på arbetsmarknaden? En grön arbetsmarknadspolitik skiljer sig från andra partiers politik eftersom vi inte lika lätt fastnar i ideologiska låsningar. Grön politik handlar ofta om att vända på perspektivet och om att alltid fokusera på hållbarhet. Dagens arbetsmarknad är inte hållbar. Man kan alltid arbeta lite till, och man har aldrig tillräckligt med saker. Samhället delas upp i dem som har en fast tjänst och dem som inte har det. Det kommer allt fler rapporter om psykisk ohälsa orsakad av stress. Dagens arbetsmarknad sliter ut både människan och planeten. Allt fler efterfrågar ett mer hållbart sätt att leva, där tempot är långsammare, där relationer till andra människor får ta plats och där det finns utrymme för sådant som får oss att må bra. Allt fler söker ett hållbart sätt att arbeta och att leva. Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisations-förändring Hur kopplas då detta till Arbetsförmedlingens framtida roll? Jo, vi måste utgå från en hållbarhetstanke i all politik, inte minst när det gäller arbetsmarknaden. I tider av psykisk ohälsa och klimatkris måste vi våga ifrågasätta gamla sanningar. Det finns nämligen inga jobb på en död planet. 10 Arbetsmarknadsminister (S): Det är många ideologiska, tvärsäkra uttalanden i debatten. Jag tror faktiskt att bra arbetsmarknadspolitik kan organiseras på flera olika sätt. Det är sällan så att det bara finns ett sätt som fungerar. Jag tror att man ska ha en pragmatisk inställning och vara beredd att ompröva sådant som inte fungerar och fortsätta med sådant som fungerar. Det är med den inställningen jag går in i det reformarbete som pågår med Arbetsförmedlingen. Det är som beslutar om statsbudgeten, och det gjorde på ett mycket dåligt underlag. , bestämde ramarna för statens verksamhet, och dessa måste regeringen och myndigheterna följa. Det är det som har resulterat i ett av de största statliga varslen sedan försvarsnedläggningen. 4 500 personer är varslade på Arbetsförmedlingen. Det är klart att det får konsekvenser. Men även om vi är tvungna att följa den budget som har beslutat är det jag som är arbetsmarknadsminister , och det är jag som är ansvarig för att göra det så bra så möjligt utifrån de här förutsättningarna. En viktig fråga handlar om närvaron i hela landet. Vi ska säkerställa att Arbetsförmedlingen har en närvaro och kan ge stöd till arbetslösa i hela landet. Arbetsförmedlingen ska kunna göra arbetsmarknadspolitiska bedömningar i de kommuner där människor bor när det behövs. Det betyder att man kommer dit för ett bokat möte och inte behöver åka färdtjänst långt bort, som tog upp som exempel. Man ska i normalfallet kunna få en bedömning i sin hemkommun. Det kommer att vara ett antal kommuner som inte har AF-kontor. är det 50 av kontoren som inte är bemannade. Då kan man ifrågasätta vad man behöver ett kontor till. Vi ska i stället lösa med statliga servicekontor där Arbetsförmedlingen kommer att vara en medaktör. De kommer att bli en viktig aktör i många kommuner. På andra ställen kommer man kanske att hyra in sig hos kommunen för att komma dit en eller för att träffa de arbetslösa. Vi ska också veta att regeringen har fattat beslut om att Arbetsförmedlingen, innan man fattar beslut om nedläggning av kontor, måste göra en konsekvensanalys av nedläggningen av just detta kontor och tala om vilka alternativa möjligheter som finns. Det betyder att vi ännu inte vet på vilka orter Arbetsförmedlingen kommer att ha egna kontor och på vilka orter man i stället kommer att ha till exempel servicekontor. 11 (M) replik: Man vet inte riktigt var man ska börja med tanke på att var en av dem som före valet hårdast gick ut och lovade att detta aldrig någonsin skulle ske. står här och skyller på M-KD-budgeten och säger att den forcerades fram. Den kom cirka en månad före januariöverenskommelsen, där man var väldigt tydlig med att man skulle göra allt detta. Aktuell debatt om Arbetsförmedlingens organisations-förändring När frustrerat och påträngt ska försöka förklara detta utåt hänvisar hon till att det är den budgeten som är anledningen till att man nu måste skära ned kraftigt på Arbetsförmedlingen och minska antalet kontor. Då kan jag bara ställa frågan: Varför har regeringen inte tillfört mer pengar till Arbetsförmedlingen i den budget som man presenterade ? Och, återigen, nedläggning av kontor är väl något som skulle ha genomförts i alla fall, åtminstone om man får tro generaldirektören för Arbetsförmedlingen. Återigen: Varför har inte regeringen tillfört mer pengar?