prot · H609107 · 2019-06-18 00:00:00 — Det ska tydligen vara krångligt att ta sig ut och in ur landet med sina vapen, som man uppvisar licenser och annat för, och att gå igenom tullen och visa upp att man har vapen. Den biten ska vara krånglig i ert . När det däremot gäller att ta in de olagliga vapnen lägger ni inte resurser fullt ut. Då sitter ni och utreder . Det är ju dessa vapen som är problemet! Men dem släpper ni in, medan ni jagar vanliga sportskyttar och jägare när de ska ta sig in och ut ur landet med sina vapen för tävlingar och jakt. Är inte det ett väldigt märkligt agerande? Jag ser inga problem med de vapen som våra jägare och sportskyttar har, för de är oerhört noga med att sköta vapnen på ett så exemplariskt sätt att de inte riskerar att bli av med sina licenser. Jag har också en annan fråga som jag vill ha svar på. har vi väntat på en ny viltmyndighet. Den måste ni väl ändå ha uppe på era sammanträden och diskutera. När kommer förslaget? När har vi det på bord? Måste gå så långt att den själv går in och tillsätter detta och helt enkelt fullständigt kör över regeringen i frågan? De långa handläggningstiderna har vi diskuterat . De beror just på den otydlighet som vi har i vapenlagstiftningen med synnerliga skäl och fleråriga vapenlicenser som ska omprövas . Detta ger ett ökat arbete för vår polis, som håller på att titta över dessa vapenlicenser. Ni vill fortfarande ha kvar denna ordning trots att det skulle underlätta oerhört mycket om man slapp de här extremgrejerna med synnerliga skäl. 155 (MP) replik: Det är intressant att höra vapenlobbyns röst i . Den fråga man måste ställa sig är vilket det långsiktiga målet är. Skulle vara nöjd, fru talman, om han fick igenom sin katalog med uppluckringar av den svenska vapenlagstiftningen? Eller skulle han efter att det var gjort vilja ta ytterligare steg? Och vad är egentligen slutmålet? Ska vi ha någon reglering över huvud taget? När det gäller vapenbrottet var det den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen som såg till att straffet höjdes för vapenbrott och grovt vapenbrott. Jag är inte den som i alla lägen tycker att höjda straff är den väg man ska gå. Men i det här fallet har det gjort konkret skillnad. Det har varit mångfaldigt fler som har blivit häktade på grund av vapenbrott, och det här var någonting som inte blev av när statsminister och hans justitieminister satt i regeringen. Jag tycker att det är bra att vi har gjort denna förändring. Det är fler som är häktade, och vi har fått bort både vapen och illegala vapenbärare från gatorna. Det är också något som i förlängningen minskar skjutningarna och någonting som har varit väldigt viktigt. Jag noterar att vi med de förslag som har skulle riskera att få en situation där legala vapen som redan finns skulle bli illegala eftersom de skulle riskera att hamna i orätta händer. vill ju mjuka upp de regler som finns och som finns av en anledning. Alla de jägare som jag stöter på är också nöjda med att vi har en sträng svensk vapenlagstiftning och tycker att vi ska ha det även fortsättningsvis. 156 (M) replik: Detta är ett märkligt resonemang. Det är inte våra jaktvapen eller våra sportskyttevapen som används vid den grova brottsligheten. Ändå tycker att det är rimligt att ha hårda krav och att till och med skärpa dem ytterligare för vanliga sportskyttar och jägare i landet. Det är ett väldigt märkligt agerande när man har öppna gränser mot den olagliga transporten av vapen in i landet. Den sitter man och utreder och vet inte vad man ska hitta på. Det är det som är den allvarliga grejen. kan titta på i stort sett vartenda fall när det handlar om olagligt vapeninnehav och grova brott: De här vapnen kommer inte från några sportskyttar eller jägare. Därför blir det väldigt missvisande om man jagar jägare och sportskyttar med ännu tuffare regler. Man vill försöka skärpa det hela för att man påstår att dessa vapen kan bli olagliga . Men det kan mycket annat också bli. Vi hade en lastbil på som orsakade stora katastrofer i , men man kan inte gå in och förbjuda alla lastbilar för det. Vi har inga bekymmer med våra jägare och våra sportskyttevapen. Ändå jobbar ni stenhårt på alla fronter och säger nej till våra förslag om att underlätta för jägare och sportskyttar att utöva sin sport och jaga. Det är viktigt för landsbygden att man kan ha rätt vapen när man är ute och jagar olika viltarter. Det är både en fråga om säkerhet och en fråga om hänsyn till det vilt man jagar att man kan ha rätt utrustning i detta läge. Det tycker inte ni är rimligt, utan ni säger: Stopp, mer vapen får inte en laglydig jägare ha! Däremot bryr vi oss inte om de här gränsfrågorna, för dem sitter vi och utreder och tittar på om vi eventuellt ska stänga ned den olagliga införseln av olagliga vapen. Men sportskyttar och jägare ska vi jaga! Det är fel politik, och den politiken kommer aldrig att vinna laga kraft här i riksdag. 157 (MP) replik: Det är oerhört väsentligt att ha hårda tag mot illegala vapen som kommer in från andra länder. Även för de legala vapen som kan komma från utlandet ska vi ha hårda regler. Det är självklart. Vi har också stärkt tullen och polisen. Arbetet mot organiserad brottslighet och illegala vapen är en hög prioritering för den här regeringen, till skillnad från den alliansregering som satt tidigare. påstår att jag skulle ha sagt att legala vapen ofta används. Det har jag inte gjort. Det jag har sagt är att legala vapen kan bli illegala. De kan hamna i orätta händer. De kan hamna i ett sådant omlopp. Frågan är varför vi ska luckra upp lagstiftningen. Vi har inte kommit med några förslag i betänkandet om att strama upp och göra det svårare, utan det vi har sagt är att vi inte vill göra sådana här förmildringar och riskera att skapa problem som inte finns. Det är inte många legala vapen som används i skjutningar eller i brottslighet, men varför ska vi riskera att skapa ett problem som skulle kunna få så dramatiska och farliga konsekvenser som det faktiskt skulle kunna bli? Det tycker inte jag är rätt väg att gå. 158 (KD) replik: Det är många frågor jag skulle vilja ställa till , men jag får försöka begränsa mig. Både Socialdemokraternas representant och nämner ett brott där vapen från jakt eller sportskytte har förekommit – en brottsling. Den undersökning som är gjord när det gäller bruk av vapen vid grova brott visar att det då mätningarna gjordes var 1,2 vapen som kom från jakt eller sportskytte – 1,2 vapen av alla vapen som förekom vid grova brott. Just dessa 1,2 vapen har regeringens representanter fokus på, inte alla de illegala vapen som kommer in exempelvis från som nämnde i sitt anförande tidigare. Varför fokuserar ni på dessa 1,2 vapen i stället för att ta krafttag när det gäller de illegala vapnen och skjutningarna i ? Där har regeringen verkligen ett jobb att göra. 159 (MP) replik: Jag blir ändå lite fascinerad över borgarnas fascination för vapen. Man anklagar oss här i talarstolen för att vi inte skulle ha förslag mot illegala vapen, när sanningen är att vi har haft en lång rad förstärkningar av myndigheter och förslag som vi genomfört för att komma åt just detta. Det har också gett resultat, inte minst när vi skärpte straffet för vapenbrott. säger att det är 1,2 vapen som används och att det bara är en attentatsman som kan nämnas. Jag kan nämna även och , ifall ledamoten vill ha fler exempel. Min fråga är dock, fru talman: Hur många dåd måste vi komma upp i för att ska tycka att det blir ett problem? Jag tycker att ett eller två fall faktiskt är ett problem. Och skulle det öka, vilket kommer att ske om man lättar på reglerna tillräckligt mycket, blir det ett ännu värre problem. Med dagens lagstiftning är det ingenting som hindrar jägare och skyttar att utöva sin verksamhet. Att vi har en hård reglering gynnar dem som använder vapnen, men det gynnar också samhället i stort. Jag vill fråga: Vad är egentligen målet för ? Vill man genomföra allt detta? Ser man inte riskerna som det skulle innebära om man luckrar upp det på det här sättet? 160 (KD) replik: hade inget jaktvapen. Ska vi därmed även förbjuda diesel? Ska vi förbjuda konstgödning? Det var det han använde till bomben i . hade vapen från försvaret, om jag inte missminner mig. Här är ute och seglar. Han frågar hur många dåd som ska till för att vi ska vilja skärpa lagen. Vi vill skärpa lagen, men det är för dem som faktiskt begår brott. Varför ska lagen skärpas för laglydiga jägare och sportskyttar som inte begår brott? Än en gång, : 1,2 vapen . Det är inte där du räddar från alla dessa skjutningar. sa också i sitt anförande att det är anmärkningsvärt att så många vill luckra upp lagstiftningen. Jag tycker, fru talman, att det är betydligt mer anmärkningsvärt att regering inte levererar när det gäller att ta krafttag mot illegala vapen utan i stället går på laglydiga jägare och sportskyttar, inte minst i vapendirektivet. Min andra fråga gäller just vapendirektivet. Jag nämnde den i mitt anförande men fick inget svar. Därför vill jag fråga : Varför låtsas ni att ni vill licensbefria ljuddämpare? Det står så i det särskilda yttrandet, men det är inte med i lagrådsremissen. Vart har det tagit vägen? 161 (MP) replik: påstår igen att vi skulle ha förslag om att skärpa lagstiftningen, vilket vi inte har i detta betänkande. Det är villfarelser. De förslag vi har att ta ställning till är en lång rad av uppluckringar som sammantaget skulle få horribla konsekvenser och göra samhället farligare. Det finns ingen anledning att skapa problem som inte finns. Hur man kan gå den väg som tillsammans med , och har gått när man prioriterar på det här sättet är för mig en gåta. När det gäller vapendirektivet kan jag konstatera att det inte har kommit någon proposition om det. Vi vet inte hur det kommer att se ut. Syftet med vapendirektivet – det var ju som ledde arbetet med det i – var att göra säkrare, att det skulle bli hårdare vapenlagstiftning i flera av de EU-länder som inte har samma hårda lagstiftning som vi har i . Jag tycker att det var bra. Särskilt behövligt är det i de fall där man vill göra det enklare att föra vapen över gränserna på det sätt som det finns förslag om i betänkandet. Jag tycker att det vore väldigt dumt och dåligt för det här landet om dessa förslag skulle bli verklighet. Låt oss jobba för att de inte blir det. 162 (C) replik: Det var många som reagerade på artikel i . Jag reagerade eftersom jag tycker att inte kan skilja på legala och illegala vapen. Vi har också hört en rad olika exempel här i kammaren där man återigen blandar ihop äpplen och päron. och skriver också i artikeln att landets vapenägare i form av jägare och sportskyttar är nöjda med dagens vapenlagstiftning. Jag undrar vad grundar det på. Kollar man på för bara känns det inte riktigt som att jägare och sportskyttar runt om i landet delar den bilden. Vapendirektivet har också skapat väldigt mycket oro. Faktum är att ni hade velat gå fram med den lagrådsremiss som regeringen presenterat om det hade funnits en majoritet för det här i kammaren. Tack och lov finns det inte det. Varken jägare eller sportskyttar är nöjda med den produkt som ni tidigare presenterat. Ni säger att jägare och sportskyttar är nöjda med dagens vapenlagstiftning. Jag undrar helt enkelt: Vad grundar detta påstående på? 163 (MP) replik: Jag har aldrig, varken i dagens artikel eller i något sammanhang, påstått att alla jägare, vapensamlare och sportskyttar skulle förorda dagens vapenlagstiftning. Det finns 600 000, och naturligtvis finns det olika synpunkter i en så stor grupp. Men att merparten av jägare tycker att vi ska ha en reglerad och stark vapenlagstiftning i är jag helt övertygad om och säker på. Att merparten av de 600 000 jägarna skulle vilja ha mer flexibel förvaring, inga krav på ljuddämpare, obegränsat med vapen i garderoben, avskaffade licenstider och underlättad vapenhandel på ett sådant sätt tror jag inte. Jag har inga som helst problem med att skilja legala och illegala vapen åt. Som jag har sagt i tidigare anföranden har vi vidtagit en lång rad åtgärder för att komma åt illegala vapen. Jag kan konstatera att inte heller när ingick i den dåvarande regeringen gjordes det tillräckligt på området. Det var inte häktning ifall man var beväpnad med skarpladdade vapen, så som det är . Däremot kan jag se att om förmildringar görs ökar risken för att legala vapen kommer ut och används även i , eller på andra ställen där vi borde jobba för att minska skjutningarna snarare än att underlätta jämfört med dagens reglering. 164 (C) replik: Jag hoppas att alla här inne vill ha en reglerad och stark vapenlagstiftning, men det har inget med de förslag som ligger på bordet att göra. Det är där vi skiljer oss åt. Det handlar inte om att vi vill se till att fler vapen blir tillgängliga för gängkriminaliteten. Där är vi helt överens, och det är jättebra. Men de förslag som ligger på bord och som ska voteras kommer inte heller att innebära detta. Jag är helt övertygad om att många av de 600 000 vapenägarna vill se vissa förändringar. Jag är själv inte vapenägare och har aldrig gått någon kurs för att få vapenlicens eller så, men jag kan lyssna på mina vänner som studerar på när de beskriver den problematik som de har. Jag är övertygad om att det finns många vapenägare runt om i landet som skulle vilja se en förändrad vapenlagstiftning för att deras byråkrati och administration ska minska. Jag har en enkel och rak fråga till : Hur kommer det att påverka brottsligheten att legala och skötsamma vapenägare får ha sju vapen i stället för fem i sin vapengarderob? 165 (MP) replik: I det fall man glömmer att låsa vapenskåpet, vilket uppenbarligen händer emellanåt, gör det ganska stor skillnad om det är sju, fem eller tre vapen i skåpet. Det får faktiskt en direkt påverkan när det gäller den som stjäl vapnen och vad som kan hända med dessa i ett senare läge. Jag förstår att detta är min slutreplik. Men den fråga jag ställde innan får hänga retoriskt i luften, och jag skulle vilja ha svar på den i något sammanhang: Vad är det som måste ske där illegala vapen har kommit på villovägar för att skulle tycka att man inte ska gå i en uppluckrande riktning utan bejaka den hårda svenska vapenlagstiftning vi har? 166 (C): hade jag en interpellationsdebatt med minister om implementeringen av EU:s vapendirektiv. Jag skrev en fråga utifrån totalförsvarsperspektivet. Jag har varit ledamot i de senaste två och ett halvt åren. Där har vi tillsammans, i bred parlamentarisk anda, konstruktivt arbetat med frågor som handlar om att stärka vår försvarsförmåga. Hur vi hanterar vapenfrågorna i hör ihop med vårt totalförsvar, med vår samlade förmåga och med synen på vapenhantering och vad vapen är till för. Vi har kunnat ta del av inlägg om synen på vapen och om att döda så effektivt som möjligt. Ja, jag jagar för att överleva. Jag jagar med mina vapen för att fälla villebråd i skog och mark, och det ger föda på mitt köksbord. Så är det för oerhört många svenskar som jagar och lever för jakt i skog och mark. Jag har hört miljöpartisten prata om att vapen är livsfarliga saker. Ja, det är en oerhört intressant och viktig iakttagelse. Det är livsfarliga vapen som vi hanterar, men det handlar om en säker vapenhantering för många svenskar. Det handlar om ett livslångt lärande när det gäller synsätt och värderingar och också syftet med de olika verktyg och det vi använder för att jakta eller jaga runt om i våra bygder. Jag funderar mycket på varför Socialdemokraterna tillsammans med miljöpartister och vänsterpartister ställer sig emot de viktiga tillkännagivanden som utskottet nu har lagt på bord. Jag noterar en skev verklighetsuppfattning och en brist på helhetsperspektiv i när allt fler skulle behöva träna och när allt fler skjutbanor behöver öppna runt om i så att både poliser och militärer men också ungdomsverksamheter kan utvecklas och så att jaktlag får möjligheter att utveckla sitt skjutande, allt för att vi ska bli bättre på att hantera vapen och inspirera fler att engagera sig i dessa frågor. Det finns uppenbarligen ett jobb att göra för regeringspartierna när det handlar om helhetsperspektivet. Det närmaste året kommer vi i att hantera nästa försvarsinriktningsproposition, som kommer att läggas fram. Parallellt hanterar vi implementeringen av EU:s arbete, och detta måste gå ihop. Det måste finnas en grundläggande harmonisering när det gäller hur ni ser på vapenfrågor i era partier, , för nu märker jag att det går åt helt olika håll. Jag jobbar nära socialdemokratiska företrädare i försvarspolitiken, där vi tillsammans tar steg för att underlätta totalförsvarsutvecklingen. Frivilliga försvarsorganisationer har en nyckelroll i arbetet. Två av dessa arton är och . Sedan har vi ytterligare verksamheter inom det dynamiska skyttet och övriga skytteföreningar som gör ett enormt viktigt arbete och engagerar många svenskar. Detta är verksamheter som behöver ha förutsättningar för att utvecklas. De behöver också ha en byråkrati och en myndighetstillämpning som stöder i stället för att bromsa och hindra. Det är vårt ansvar i att skapa förutsättningar för detta. Därför är jag mycket glad över det som har bidragit till i de tillkännagivanden som föreslås och som ligger på bord. 167 (C): Jag skulle vilja lyfta upp ett perspektiv som kanske inte kommer fram i debatten. Jag är helt övertygad om att alla är överens om att vapenbrott och illegala vapen ska beivras och att vi ska vi kämpa emot det. Det finns egentligen ingen konfrontatorisk linje där. Jag kommer från landsbygden i norra , och där är jakt och sportskytte en viktig del av livet. Det är månghundraåriga traditioner som ligger bakom det. Det finns en risk att vi överimplementerar när vi implementerar EU-direktiv och att vi skapar nya regelverk . Jag är helt säker på att vi från alla partier står här i talarstolen och säger att vi ska minska regelkrånglet, men när det kommer till kritan vill vi alltid införa lite fler regler för att reglera något som vi tycker är dåligt eller farligt. Överimplementeringen och regelkrånglet kan man koppla till andra delar. Runt omkring i landet har det pågått uppror : Det är inlandsuppror, glesbygdsuppror och bensinuppror. Vi har haft en jättehet vargdebatt ute på landsbygden. Egentligen är allt detta, tror jag, tecken på att man känner sig övergiven på landsbygden. Staten, makten och staden motarbetar landsbygdens villkor. Jag tillhör dem som har fått otroligt många mejl i denna fråga. Detta är ytterligare ett lager utanpå allt annat som innebär att man försöker begränsa möjligheterna för landsbygdens människor att leva och verka. Det är relativt svårt att ta jägarexamen. De skytteprov som man som jägare gör är också relativt svåra, i alla fall för mig. Det är inte så enkelt; kraven är höga. Om vi lägger på ännu fler krav och gör det ännu svårare underlättar vi inte rekrytering av nya jägare. Vi behöver jägare som sköter viltvården och håller efter viltet. Vi har mycket klövvilt i landet, som orsakar stora skador. Vildsvinsstammen har vuxit exponentiellt. Jag hör att vi har runt 300 000 vildsvin jämfört med noll . Som nämnde är vilt bra, klimatsmart mat utan antibiotika. Jakten betyder mycket också för besöksnäringen och som rekreation och fritidsintresse. Sportskyttet samlar många människor. Och vi har jägare som ställer upp när trafikskadat vilt ska spåras ute i skogen. Vem ska göra det i fortsättningen om vi bara krånglar och gör det svårare för jägare? Jägare är inget samhällsproblem. I vår strävan att förhindra brott drabbas laglydiga medborgare. När vi diskuterar dessa frågor och lagar och regler tycker jag att vi ska tänka på vad summan av alla regler och lagar innebär för människor på landsbygden. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Beskattning av uthyrning av vårdpersona § 22 Beskattning av uthyrning av vårdpersonal betänkande 2018/19:SkU25 Beskattning av uthyrning av vårdpersonal 168 (V): ska vi tala om beskattning av uthyrd personal, som det heter, där utskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen om att den skyndsamt ska göra en konsekvensanalys av tolkning utifrån nu gällande EU-rätt att konsultlösningar i vården är mervärdesskattepliktiga. Bakgrunden är att beslutade att bemanningsföretags uthyrning av sjukvårdspersonal inte ska undantas från momsplikt. Detta innebär en utredning av hur man ska kunna ge mer till dem som redan har medan vanligt folk får betala. Det kommer inte att ställa sig bakom. Problemet är att skattepengar som kunde ha gått till vård går till dyrare inhyrd personal. Det finns redan ett system med kompensation för mervärdesskatt till kommuner och landsting. Systemet ska motverka att privata aktörer gynnas eller missgynnas i förhållande till det allmänna. Beskattning av uthyrning av vårdpersonal Det som sker är en konkurrenssnedvridning till fast anställda läkares nackdel. Med de skatteregler vi har i och med 3:12-reglerna kan en inhyrd läkare betala i lägre skatt om man jämför med en fast anställd på en landstingsdriven eller privat sjukvårdsinrättning. Dessutom har schablonersättningen till privat driven vård befunnits vara för hög. Det här vill ändra. Inhyrda läkare kan tjäna 80 000 medan en undersköterskas snittlön är under 25 000 . Löneutrymmet minskar alltså för all fast anställd personal, och mindre pengar finns kvar till vården. Under förevändningen att bry sig om att folk på landsbygden ska få bättre vård vill nu alltså alla andra partier säkerställa stafettläkarnas redan höga inkomster. Tryggheten i att få träffa samma läkare sätts på undantag, och riskerna för feldiagnostisering ökar. Sjukvårdens brist på resurser borde vara i fokus för debatten, inte privilegierade gruppers hittepåproblem. Och, fru talman, man är ju inte bakom flötet, så helt uppenbart är att detta inte för handlar om oro för människors behov av vård. Oron för folk ute i landet var tvärtom som bortblåst redan när budgetbeslutet togs , och dagens budgetdebatt och beslut visar även de att omsorgen om storstadens rikemansområden står i centrum för samtliga andra partier. Men inte ens detta räcker tydligen – inte för 73-punktsgänget och inte för ytterhögern. Nej, de redan genomförda eller initierade skattesänkningarna för mycket höga inkomster, slopad värnskatt, pressad sjukpenning, höjd pensionsålder och skrotad arbetsförmedling är inte nog. har turen kommit till att värna den mycket utsatta gruppen välavlönade stafettläkare. Annars kommer världen att gå under, åtminstone i – och där bor ju alla. Hade de menat allvar med oron hade de i stället satsat pengar. För visst finns det problem: köer, sjukhusbyggen, överbeläggning, bristande kontinuitet och, faktiskt, att människor dör på grund av att de inte får den vård de har rätt till. Men pengarna går till fel saker. har kostnaderna för hyrpersonal i vården nästan fördubblats, bara för att ta ett exempel. Att detta länge har varit högerns politik är förstås ingen nyhet. De är sällan hederliga i sin argumentation men brukar ändå konsekvent lägga fram förslag som gynnar de välbeställda på vanligt folks bekostnad. Den budget kammaren antog och de 73 punkter som ligger till grund för den nuvarande budgeten är tydliga bevis på just detta. Men ju skarpare konturerna i regeringens politik blir desto tydligare framträder frågan: Vad är det egentligen i detta som är socialdemokratisk politik? Har man inte fått igenom en enda punkt i 73-punktsprogrammet? För hade det verkligen handlat om just det som nämns i betänkandet, konkurrensneutralitet, hade väl fokuset för utredningen kunnat vara bredare? Jag citerar: ”Är det något som denna kammare borde enas om är det att ta krafttag mot den inhyrda personalen. Ett stort problem för att komma till rätta med detta är det faktum att det är mer skattemässigt gynnsamt att vara inhyrd från eget företag än att vara fast anställd.” Så sa finansminister i en interpellationsdebatt här i kammaren för ungefär sedan. är det annat ljud i skällan. Men så kanske det kan gå när man är i dåligt sällskap. Jag yrkar bifall till vår reservation. 169 (S):