prot · H70924 · 2019-10-23 00:00:00 — Regeringen bör i sändningstillståndet ställa krav på att nya permanenta programtjänster eller andra tjänster av större betydelse inom ramen för både kärnverksamheten och den kompletterande verksamhet som programföretagen vill lansera även fortsättningsvis ska anmälas. Villkor och riktlinjer för radio och tv i allmänhetens tjänst 2020–2025 finns glädjande nog en riksdagsmajoritet för att förhandsgranskningsprocessen måste ändras, så att inte regeringen fattar det yttersta beslutet. Vår uppfattning är tydlig. För att inte balansen avseende mediemångfald ska rubbas måste en utvidgad och tydligare förhandsprövning göras. Det är positivt och helt i rätt riktning att regeringen föreslår att andra än programföretagen får anmäla tjänster för prövning. Men tiden är för lång, och vi anser att är den period som är rimlig. Det var också det som utredningen föreslog. Politiken ska inte fatta beslut om vilka program som ska produceras i SVT, SR och UR och inte heller om innehållet i programmen. Armlängds avstånd måste alltid gälla. Att public services publicistiska oberoende måste skyddas är oomtvistat och viktigt. Ingen vill ha statskontrollerad journalistik. Det ser vi exempel på i världen, och det är verkligen någonting som vi inte vill ha i . Den journalistiska integriteten och oberoendet inom public service måste värnas liksom att public service-företagen ges möjlighet att verka under förutsägbara villkor genom rimligt tilltagna tillståndsperioder. är public service en författningsskapad verksamhet, finansierad via staten, det vill säga via skattebetalarna, och styrd av villkor som fastställs av riksdag och regering. Det är med andra ord demokratiskt legitimt och en förutsättning att politiken definierar uppdraget samt beslutar om spelregler rörande bolagsstyrning, medieetisk granskning etcetera. Vi ställde oss bakom den public service-avgift som är en skattefinansiering av public service. Men vi har framfört kritik om att övergången till en ny finansieringsmodell borde ha föregåtts av en ordentlig utredning och omprövning av public service-företagens uppdrag. Men regeringen bortsåg från detta, och kom besluten i fel ordning. Opartiskhet, saklighet och legitimitet är ett absolut krav på public service. I tider av fake news och desinformation har en objektiv public service en stor roll att fylla medan motsatsen, osaklighet och partiska statsmedier, inte hör hemma i en demokrati. Därför är granskning och transparens av största vikt. Det är angeläget att ett nytt medieetiskt system kommer på plats. Det är mediebranschen själv som har väckt ett intressant förslag om ett frivilligt och självreglerande system genom att en allmänhetens medieombudsman och en medieetisk nämnd tillsätts. Vi menar att regeringen bör slå fast att programföretagen ska underställas en medieetisk granskning och att det är upp till branschens parter att komma överens om hur ett sådant system ska utformas. Men bolagens inriktning, hushållning med resurser, kvalitetsarbete och transparens är av allmänt intresse och bör, som i alla andra verksamheter som finansieras med skattemedel, följas noga och tas ansvar för av styrelserna. Men måste kunna utvärdera den icke-publicistiska verksamheten, inte minst genom sina egna institutioner som . Det är en kritisk fråga hur hela denna ordning för styrning och uppföljning ska utformas framåt. Slutligen anser jag att regeringen i det nya sändningstillståndet har lagat efter läge, det vill säga att det är ett lapptäcke av gammal mediepolitik med ytterst få nya framåtsträvande inslag. Därav alla 24 reservationer. Inför nästa sändningstillstånd behöver en mediepolitik för den längre horisonten i ett medielandskap som förändras i mycket hög takt. Vi moderater kommer för vår del att ta fram en långsiktig politik för en ny medietid. Villkor och riktlinjer för radio och tv i allmänhetens tjänst 2020–2025 I detta anförande instämde , och (alla M). 16 (SD): debatterar vi propositionen, och jag ska börja med att yrka bifall till reservation 1 om avslag på propositionen. Redan före utredningens start var kritiska till utredningsdirektiven. Bland annat skulle vi inte utreda alla delar av public service. Det är konstigt när en växande skara med kritiska röster mot just public services existens brusade och brusar än och ökar utanför . hör vi nästan kritiska röster, och på departementet verkar man stå handfallen. Det intygar i alla fall propositionen. Ska man vara ärlig är det inga större förändringar som föreslås i propositionen. Det är inga förändringar som anpassar public service efter nuvarande medielandskap och nuvarande debattklimat. För, helt ärligt: Det största hotet mot public service är de kritiska rösterna och ifrågasättandet av dess osaklighet och oberoende. Vad kommer att hända med de rösterna? Vad händer med den ökande grupp som inte känner tillit till det enda bolag som ska stå för saklighet, oberoende och opartiskhet? Den som var kritisk till public service vill lägga ned den. Man har blivit mer kritisk i sin retorik, och vi ser en mer polariserad debatt. höjs det på ögonbrynen åt dem som vill lägga ned public service, men att någon är kritisk och tycker att public service gör dålig tv eller radio är något i alla fall jag läser om och knappt reagerar på längre. Detta hörs bland såväl opinionsbildare och journalister som vänner. Utvecklingen har gått otroligt snabbt från åsikten ”Public service är vänstervriden” till ”Jag vill lägga ned den”. Det blir allt lättare att ta reda på fakta. är det lika lätt att fake news sprider sig. I det medielandskap vi lever i, med snabba förändringar, borde public service stå sig starkare. Men från politikens håll verkar man inte ha förstått allvaret i kritiken. Jag är på riktigt orolig över den utveckling vi ser . Är det också? Det jag precis har nämnt är en av orsakerna till vår reservation 1 om avslag på propositionen. Vi har i tidigare debatter förklarat varför vi inte kunde ställa oss bakom den första propositionen om finansieringens utformning. Vi anser helt enkelt att man har börjat i fel ända. Skattebetalarna köper grisen i säcken utan att garanteras förändringar. Det är inte rätt i dagens läge, och det var inte heller rätt i dåvarande läge. En annan utredning som vi anser borde sätta igång med sitt arbete omgående är den om beredskap och säkerhet, vilket vi också har en reservation om. Regeringen skriver att övergången från marksänd tv till andra distributionssätt ska utredas . Vi menar dock att denna utredning borde påbörjas och att det bör finnas möjlighet att diskutera det eventuella innehållet i en sådan utredning innan ett beslut fattas. Teknikutvecklingen går snabbt, rasande snabbt. Frågor kring säkerhet berör just oss och rikets säkerhet. Ska vi, med tanke på den omvärld vi lever i, riskera att befolkningen inte får information vid en krissituation? Hur säkerställer public service att webbportaler går att nå om är under angrepp? Villkor och riktlinjer för radio och tv i allmänhetens tjänst 2020–2025 Jag är av uppfattningen att våra egenskaper utvecklas genom erfarenhet och lärdomar och inte av yttre attribut. Jag råkar vara född till den jag är, och jag får göra det bästa av situationen. Regeringen verkar dock vara av en annan uppfattning – det är så jag läser deras förslag kring kapitlet om sändningarnas innehåll. Där vill man lägga större vikt vid att lyfta fram perspektiv utifrån etnicitet eller sexuell läggning. Det är högst tveksamt om denna typ av åtgärder kommer att bredda debattklimatet och rapporteringen. Tvärtom känns denna uppfattning förlegad, och jag är kritisk till att man lägger så stor vikt vid detta i sändningstillståndet. En gemensam reservation från oss, och KD finns i betänkandet. I den skriver vi att vi vill stärka sakligheten och oberoendet, och en sådan reservation kan inte kännas mer aktuell än . Om man inte stöder den förutsätter jag att man är nöjd med hur det ser ut . Just den här frågan har vi Sverigedemokrater lyft . För oss är den grundstommen och pelaren i huset. Om den krackelerar, står väggarna kvar? Jag menar att vi är där , och vi får väl se om väggarna bär när det nya sändningstillståndet är på plats. har länge lyft flera reformförslag för att råda bot på de problem vi ser. Bland annat föreslår vi ett public service-bolag, för det ter sig lagom bakåtsträvande att vilja ha kvar tre separata bolag som ska fokusera på olika områden – ett på bild, ett på ljud och ett på folkbildning. Vad är rörlig bild , och vad är text? Det kan verka som alltför filosofiska frågor för en riksdagsdebatt, men det är faktiskt ganska konkreta frågor som jag brukar ställa till bolagen. I dagens medielandskap är det mer logiskt att ha ett enda public service-bolag, med tanke på teknikens framsteg och hur det ser ut i . Vi föreslår även en granskningsfunktion värd namnet. har vi en granskningsnämnd som bara kan granska fel utifrån sändningstillstånd. Vi vill se en ökad transparens i granskningsledet och en ökad dialog med anmälaren. Rättelser ska offentliggöras på ett tydligare vis och bli mer lättåtkomliga. Det ska inrättas ett råd för att sakfel ska kunna belysas och rättas innan exempelvis ett faktaprogram visas. Inte minst måste man som anmälare känna att man har förståelse för hela processen. Bland annat det faktum att man inte kan anmäla hela delar, som det som är på internet, är ett problem . Vi föreslår ett organ för saklighetsprövningar. Det framkommer i Timbros rapport i SVT och SR att det råder en diskrepans mellan vad allmänheten uppfattar som uppgift, att granska exempelvis saklighet i program som har sänts, och tolkning av sitt uppdrag. menar att det inte är deras uppgift att på egen hand dubbelkontrollera fakta. använder sig programbolagen ofta av arbete som ett bevis för att programföretagen lever upp till sitt uppdrag om saklighet. Det är tydligt att saklighetsprövningar måste införas. Villkor och riktlinjer för radio och tv i allmänhetens tjänst 2020–2025 Vi vill se ett ökat nordiskt samarbete. pågår redan ett nordiskt samarbete mellan bolagen, och vi vill fördjupa det. Grunden för detta är att vi tror att har mycket att lära av sina nordiska grannländer, inte minst i hur man har rapporterat kring migration och miljöfrågor. Vi vill även ha en ny utredning gällande att modernisera public service-systemet, fru talman – en utredning som börjar där den senaste slutade. Vi hade velat att man såg över framför allt system och en sammanslagning av bolagen. Det är våra önskemål när utredningsdirektiven inför nästa utredning skrivs, även om det är till dess. Det är en sak jag inte kan släppa när det gäller propositionen. Redan vid utredningen reserverade sig alla partier i frågan om förhandsprövning – alla partier. Ingen av oss var nöjd med systemets utformning, även om vi alla hade olika formuleringar. Trots invändningar i utredningen väljer att inte ändra systemets uppbyggnad, utan hon nöjer sig med att ändra två små detaljer: längden på tjänsternas prövotid och vem som ska få anmäla. Inget av förslagen ser till att man flyttar makten från , det vill säga politiken, och public service-bolagen. Jag och mitt parti har beskyllts för att vilja detaljstyra medierna och framför allt public service. Gång på gång har vi bevisat att det inte är något annat än felaktiga anklagelser. Min analys av varför man tror detta är förmodligen att vi har flera reformförslag – eller att man inte har några andra argument. Min fråga till kulturministern är enkel: Varför väljer regeringen att inte gå vidare med större ändringsförslag utan endast att en ny utredning ska se över systemet för förhandsprövningen? Man väljer att skjuta fram problemet i stället för att ta tag i det. Och anser man inte att detta är ett problem? Detta är frågor som jag hoppas få svar på i ministerns anförande. Jag yrkar bifall till reservation 1. 17 (L) replik: Jag har två frågor till . Den ena handlar om den beskrivning av verkligheten som ger, med en växande skara människor som är kritiska, med fler kritiska röster som hörs och med fler som klagar, fler som vill lägga ned public service och fler som ifrågasätter dess trovärdighet. Jag noterade att hela denna del av inlägget hölls i tredje person. Är detta en kritik som personligen och som parti håller med om? Är det så att och håller med om den kritik som framförde i tredje person, det vill säga att man inte tycker att public service-bolagen är trovärdiga, att man funderar på om man ska lägga ned dem och så vidare? Min andra fråga rör sambandet mellan retoriken och förslagen. I reservation 1 från står det att man vill ha stora reformer och en politik som vitt skiljer sig från den politik som förs. Den som tittar vidare på de konkreta förslagen ser att det handlar om en ny utredning och om att kanske slå ihop bolagen, men om det nya, stora bolaget ska göra samma sak som de tre andra gjorde tidigare är det ju inte någon jättestor förändring. Villkor och riktlinjer för radio och tv i allmänhetens tjänst 2020–2025 Man kan verkligen ifrågasätta om det är rimligt att ha ett organ som kontrollerar saklighet, men det är ju ingen jättestor förändring om man ser det i ett stort perspektiv. Att gå snabbare över till hd-kvalitet är inte heller någon jättestor förändring. Min fråga är egentligen: Hur ser planen ut på lång sikt? Hur ser public service ut i ? Vad är den långsiktiga planen och den långsiktiga versionen för public service-bolagen och för public service i ? Det kan ju inte bara vara dessa fjösiga förslag som man tänker på när man säger att man vill ha en politik som är vitt skild från dagens och att man vill se riktigt stora reformer. 18 (SD) replik: Jag ska försöka att svara så gott jag kan . När det gäller beskrivningen av verkligheten är jag lite förvånad över att man kritiserar detta, eller över att jag får en fråga om det. Det kan inte vara någon nyhet för någon i denna kammare att de kritiska rösterna har ökat, att fler är öppet kritiska till public service och att fler är öppet kritiska till om – eller kanske att – public service är vänstervriden. Den kritik jag riktar mot public service kan man läsa om i vår politik. Det är därför vi har flera reformförslag – just för att gå tillbaka till sakligheten och oberoendet och för att public service ska stå sig stark. Jag tycker att public service ska vara – och är – en del av vår demokrati. Vi ska ha public service, och detta är heller inte någonting som jag eller mitt parti har ifrågasatt. Tycker inte att man måste lyssna på de kritiska rösterna? Ska man bara bortse från dem som är kritiska? Är nöjd med dagens public service? När det gäller retorik och samband med att vi har förslag på stora reformer förvånar det mig faktiskt att inte fler partier har det. Med tanke på den snabba medieutveckling vi har och med tanke på hur bolagen ser ut i våra nordiska och europeiska grannländer förvånar det mig att inte fler vill gå efter hur det ser ut inte minst i våra nordiska grannländer. Vi vill som sagt tillbaka till att public service verkligen står för saklighet och till att man känner att det är en oberoende public service man ser. Det är denna kritik jag hör, och det är denna kritik många väljare – både från mitt parti och från flera andra partier – riktar. Det skrämmer mig att inte fler känner tillit till det bolag som de borde känna tillit till, som faktiskt granskar mig och oss i denna kammare, inte minst. 19 (L) replik: Det var ju det som var min fråga. Det är ett gammalt retoriskt knep att säga att någon annan tycker någonting. Min fråga var egentligen: Känner och tillit till public service-bolagen? Känner och att public service-bolagen fullföljer sitt uppdrag? Kan man lita på dem? Är de trovärdiga? Är de opartiska, eller är de vänstervridna? Ska de läggas ned? Det funkar inte att säga att det finns någon allmän, diffus opinion någonstans och sedan hänvisa till den för att man vill göra förändringar. Man måste ju själv ha någon åsikt om saken. Villkor och riktlinjer för radio och tv i allmänhetens tjänst 2020–2025 Håller med om den bild som hon ger av opinionen? Eller håller hon med om en annan bild som man kan se, nämligen att det fortfarande finns ett väldigt stort förtroende bland allmänheten och bland svenska folket? Detta är också en bild man kan se. Om man väljer att titta på staplarna ur det perspektivet är det väldigt många fler som har förtroende för public service än som inte har det. Ska man också lyssna på den delen av befolkningen? Vad tycker egentligen ? Det är klart att vi måste anpassa public service-bolagens verksamhet utifrån digitaliseringen och globaliseringen; jag talade en del om detta i mitt eget anförande. Men vad är den långsiktiga versionen? Den långsiktiga versionen från kan ju inte bara vara att man ska ha en ny utredning, att man ska ha ett nytt granskningsorgan och att man ska slå ihop tre bolag till ett. Det måste vara någonting annat ni vill. Om ni anser att verkligheten har förändrats så kraftfullt som sa i sitt inlägg – om ni anser att det måste föras en helt annan public service-politik än den som förs samt att det behövs stora reformer och om ni vill se något vitt skilt från det som finns och från det som andra partier vill ha – måste ni förklara vad det är som är vitt skilt från det vi har . Vilka är dessa stora reformer? 20 (SD) replik: Jag föreslår att läser vår kommittémotion om public service. Jag förutsätter att han har läst den, men det är bra att läsa den en gång till. Där förklarar vi klart och tydligt vår politik när det gäller public service – det ämne vi talar om . Har man läst vår kommittémotion vet man vad vår politik är i frågan. talade om förtroendesiffror. Det stämmer: Public service har även fortsättningsvis höga förtroendesiffror, inte minst om man jämför med andra mediebolag. Det är bra; det är väl så det ska vara. Men vi ser också att de är sjunkande, inte minst bland sverigedemokrater, moderater och KD-väljare. Det är ett problem. Det är ett problem när en växande skara i samhället inte känner tillit till ett mediebolag – till public service – i allmänhetens tjänst. Man ska känna tillit till public service. Är inte detta ett problem? Vi lever i en alltmer polariserad värld. Alternativa medier växer, och vissa känner större förtroende för alternativa medier än för public service. Även om det är en liten skara finns det sådana människor , och det oroar mig. Det känns kort och gott, fru talman, som att vill tillskriva mig åsikter jag inte har. Jag tänker inte lägga mer vikt vid detta än att säga: Läs vår public service-motion! Där är vår politik väldigt tydlig. 21 PER LODENIUS (C): Jag vill inleda med att säga att jag står bakom samtliga reservationer men väljer att yrka bifall enbart till reservation 7. En oberoende public service är viktigt för att upprätthålla vårt lands demokrati. För att vi ska ha en fungerande demokrati behöver vi som bor i landet vara engagerade och deltagande, inte minst för att bevaka och följa med i vad beslutsfattare på olika positioner beslutar och för att kunna vara med och påverka besluten. Villkor och riktlinjer för radio och tv i allmänhetens tjänst 2020–2025 Men för att kunna vara engagerad måste man också vara informerad. Då behöver vi både public service och kommersiella medier sida vid sida. En förutsättning för att vi ska ha en levande demokrati är alltså att det finns tillgång till oberoende medier med resurser, möjligheter och kompetens att producera och visa granskande journalistik. Public service har en särskild roll i detta medielandskap – en roll som bland annat handlar om att vara en oberoende aktör med stor integritet och att vara oberoende av politisk styrning och kommersiella intressen. Detta är självklart en balansgång och ett uppdrag som prövas och utvärderas. Genom public service, ett oberoende mediebolag som granskar makten och samhället, värnas demokratin till nytta för alla som bor här. ger public service möjlighet för olika grupper i vårt samhälle att få ta del av sin egen historia och kultur. Det är en möjlighet att skapa både kunskap och förståelse för sin egen historia och situation och möjligheten att öka kunskapen och förståelsen hos andra i vårt samhälle. Ett brett uppdrag för public service är dock centralt för att utbudet ska vara fortsatt relevant för många i . Public services breda uppdrag är en förutsättning för att också fortsättningsvis vara relevant i vårt samhälle och i det snabbt rörliga medielandskapet. Den kultur och underhållning som public service-bolagen producerar och förmedlar ger en bred bild av vårt samhälle. Public service spelar också en roll för speglingen av hela landet. Den behövs, återigen sida vid sida med de privata aktörerna, för att ge en mångfald av perspektiv. När man tar del av public service-bolagens program på deras egna plattformar blir man faktiskt också påmind om vad man mer kan ta del av när det gäller det övriga utbudet. Det kan handla om ett samhällsprogram som man annars hade missat, en nyhetssändning eller ett kulturellt uttryck som man annars inte hade kommit i kontakt med. Att public service har ett brett uppdrag är därför en förutsättning för att den också fortsättningsvis ska vara relevant i vårt samhälle och i det snabbt rörliga medielandskapet. Utbildningsradion, UR, utgör med sitt unika uppdrag att utbilda och bilda en viktig del av public service. Jag tänker då inte minst på det programutbud som riktar sig mot barn och unga. Att på ett pedagogiskt spännande arbetssätt och med en undersökande och nytänkande metodik stimulera intresset och nyfikenheten för nya kunskaper är otroligt viktigt för att nå den tilltänkta publiken. Det är något som också präglar barnprogrammen hos både och . utvecklas medielandskapet liksom tekniken och har genomgått något som måste betecknas som en revolution. Att ta del av public services innehåll sker inte längre enbart genom en fast tv-apparat i hushållet eller med en radioapparat via FM‑nätet där programtablån bestämmer vilket program man kan ta del av vid vilken tid . Nej, man tar del av public services innehåll på många olika sätt, och det är mer individualiserat . Man använder sin mobil, sin läsplatta eller dator, och man väljer själv när och var man ska ta del av utbudet. Man är inte längre bunden av en programtablå när man ska ta del av det program eller inslag man är intresserad av. Villkor och riktlinjer för radio och tv i allmänhetens tjänst 2020–2025 Det här ställer självklart nya krav både på public service-bolagen och på hur villkoren och riktlinjerna för tillståndsperioden som kommer ska se ut. Det handlar bland annat om hur programföretagen på ett mer flexibelt sätt bör kunna tillgodoräkna sig onlineutbudet för barn och unga, för det kan konstateras att barn och unga i allt mindre grad tar del av medieutbudet i den ordning som tablån erbjuder. Deras konsumtion av medier ändras ständigt och snabbare än vi övrigas, och de är snabbare på att ta till sig ny teknik. Det innebär också att mediekonsumtionen sker mer ”on demand”, vilket ställer nya krav på mediebolagen för att nå denna målgrupp. För public service-bolagen blir det då viktigt att möta barn och unga på de plattformar där de finns, då inte minst för att fullfölja uppdraget att vara relevant och en demokratisk nyttighet också för den gruppen. Det är därför som jag ser det som rimligt att man i de delar som berör barn och unga lägger större vikt vid det digitala när man avgör hur uppdraget ska fullföljas för just denna grupp. Att enbart ha sändningar via marknätet i fokus för att fullfölja uppdraget när det gäller barn och unga gör att man bortser från hur gruppen faktiskt konsumerar medier . Public service-bolagen har en viktig uppgift att fylla vid kriser. Därför blir själva beredskapsuppdraget en viktig uppgift för bolagen. Men för att tydligare se över hur detta beredskapsuppdrag ska se ut och verkställas, och också hur ansvaret ska fördelas både mellan bolagen och mellan myndigheter, bör regeringen tillsätta en utredning om detta.