prot · H60968 · 2019-03-27 00:00:00 — Där har man tragiskt nog fått kasta in handduken sedan den nya filmpolitiken från regeringen realiserades, trots att regeringen budgeterat för ett särskilt stöd för biograferna på småorterna. Detta stöd, som finns och som regeringen har satsat på, kan enbart gå till nya investeringar, inte till att täcka förluster eller till löpande utgifter. Det har alltså inte hjälpt småortsbiograferna efter momssmällen. Då blir det nästan parodiskt när regeringen filmproposition går under namnet Mer film till fler – en sammanhållen filmpolitik. De biografer som jag talar om är i många fall de centrala kulturförmedlarna på mindre orter. anser att kulturen på landsbygden ska leva och att småstadsbiografernas vara spelar en viktig roll i detta, inte bara i teorin utan också i praktiken. En annan viktig politisk fråga på filmområdet rör produktionsincitament. släppte och en rapport som rör införandet av produktionsincitament för film i . I rapporten kom man fram till att missgynnas i den internationella konkurrensen samt att det urholkar kapaciteten och kompetensen inom svensk filmproduktion. Att rapporten framställdes var en följd av att 2016 röstade för att regeringen skyndsamt borde utreda möjligheten till produktionsincitament och finansieringsstimulanser för inspelning av film i . är ett av få länder i som ännu inte har infört produktionsincitament för film. har dock påtalat att det finns ett starkt behov av handlingskraft i frågan eftersom förutsättningarna för svensk film försämras allteftersom tiden utan rättvisa konkurrensförhållanden fortgår. Kultur- och demokratiminister har kort efter att hon tillträdde hävdat att regeringen kommer att titta närmare på produktionsincitament under det innevarande året. Jag har även fått en bekräftelse på det i svaret på en skriftlig fråga som jag ställde till kultur- och demokratiministern. Det är något man kommer att titta på. Ifall det ska hanteras kommer det att göras inom ramen för budgetpropositionen. Det låter som att vi är överens. Då hoppas jag att det kan bli verklighet . Frågor om konst-arterna och film Som jag inledningsvis sa har en hel uppsättning av förslag på det filmpolitiska området, vilka skulle kunna föra i rätt riktning. är generellt mycket positiva till en utökad politisk samverkan med de andra nordiska länderna. Det är självklart något som gäller för oss även i filmpolitiken. filmproposition anförs just att den svenska filmmarknaden inte är tillräckligt stor för att kunna upprätthålla en levande filmbransch. Ett svar från oss från politisk håll kan då just vara att satsa på de produktionsincitament som jag har talat om men också att satsa på ett utvidgat samarbete inom . Det är ett samarbete som redan är gott på många sätt men där det säkerligen kan göras mer. Filmbranschens konstnärliga frihet är i sin tur beroende av denna självständighet. Det innebär att den konstnärliga friheten skulle kunna öka om branschen skulle få ökade möjligheter att stå på egna ben genom ett ökat nordiskt samarbete. För den nordiska språkförståelsen och många andra saker är det också viktigt med den typen av samarbeten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 17 om investeringssparkonto betänkande 2018/19:SkU7 om investeringssparkonto (skr. 2018/19:30) 108 (KD): finns möjligheten för privatpersoner att spara pengar på så kallade investeringssparkonton. Dessa konton, som oftast förkortas till ISK, infördes av den dåvarande alliansregeringen och blev snabbt väldigt populära. Det var bra, därför att sparande är väldigt viktigt. Syftet med ISK var att skapa ett system som gör sparande lättare och mer attraktivt för fler människor och att möjliggöra större ekonomisk frihet för fler. Men tyvärr har den rödgröna regeringen fört en politik som minskar den här friheten. Genom att höja skatten på ISK två gånger har regeringen gjort denna sparform mindre attraktiv. Detta har åtminstone delvis urholkat syftet med sparreformen. Regeringens politik har varit negativ ur minst två olika perspektiv. För det första uppmuntras inte privatsparande, och det tycker jag är helt fel väg att gå. Tvärtom ska sparande uppmuntras. För det andra blir reglerna mindre långsiktiga för spararna. Även detta tycker jag är helt fel väg att gå. Tvärtom behöver vi långsiktiga regler. När de positiva effekterna med ISK minskas innebär det också att det blir svårare för folk i allmänhet att spara på ett effektivt sätt. Den som har tid och ork att sätta sig in i olika modeller kan givetvis fortfarande spara pengar på ett effektivt sätt. Men regeringen har försvårat för alla dem som av olika skäl föredrar den enkla modell som ISK är. Alla dem som redan har fullt upp med vardagen som det är har fått det svårare att spara pengar på ett effektivt sätt. Det är en ojämlikhet som den rödgröna regeringen har skapat. Inget system är perfekt, inte heller de system som vi har varit med och skapat. har i den rapport som vi debatterar här pekat på att det behövs förbättringar i systemet. Det behövs förbättringar som gör det möjligt att delta i nyemissioner och börsintroduktioner via ISK. Men den sparfientliga politiken från förra mandatperioden verkar fortsätta även . Regeringen skriver själv att den håller med om att en översyn av regelverket borde ske, men sedan föreslås inga åtgärder. Regeringen erkänner alltså att det finns brister på området, men struntar i att göra något åt dem och säger sedan att är slutbehandlad. Men även om regeringen struntar i privatpersoners sparande ska inte vi i göra det. Att göra det lättare för privatpersoner att spara är en viktig fråga. Därför vill jag och att tillkännager för regeringen att regelverket ska förenklas för investeringssparkonto på det sätt som föreslår. Jag yrkar därför bifall till reservation 1. 109 (S): Debatten gäller om ISK. Vi har hört förklara precis vad det är för någonting som vi diskuterar. Han säger vid upprepade tillfällen att vi den förra mandatperioden gjorde det svårare att spara i ISK. Det är faktiskt helt fel. Beskattningen har höjts, men vi har inte gjort det svårare. Huvudpoängen med just ISK är ju att det är enkelt att spara i till exempel aktier i ett ISK. Man behöver inte när man säljer och köper redovisa förluster och vinster på varje enskilt köp och så vidare, utan man har en schablonbeskattning som är lika och baserad på innehavet och inte värdeförändringarna när man till exempel köper och säljer. Det systemet är oförändrat. Det här är den stora vinsten med ISK, att man på ett enkelt sätt kan spara i till exempel aktier. Men det kan inte vara skattesystemets roll att styra sparande från en form till en annan i och med att man tjänar mer pengar i ett system än i ett annat. Vårt system borde vara så neutralt som möjligt mellan olika sparformer. Det har ingenting med svårighet att göra. Man kan naturligtvis hävda att vissa former att placera pengar ska vara mer gynnsamma än andra. Men det handlar inte om hur lätt eller svårt det är att spara pengar. Det finns naturligtvis problem som framkommer i . Det gäller till exempel vid nyemissioner och börsintroduktioner. Det är sådana saker som vi får ta med oss framöver och titta på. finns inte ett förslag att göra några förändringar, som vi hörde här tidigare. Men problemen är noterade och kommer tids nog att tas om hand, måhända i en större fråga om skattereform framöver eller annat. Det är inte så att det att det finns möjlighet, och det har det nog inte funnits för så många andra tidigare regeringar heller, att kasta sig över och direkt ha färdiga förslag för saker som kommer i . Man får se över det och se till att det blir gjort på ett bra sätt. Så himla bråttom är det inte. Det är fortfarande en väldigt bra sparform vi diskuterar här . 110 PER ÅSLING (C): Det fanns när handel med aktier och andra värdepapper var något som framför allt börsmäklare, finansmän och andra insatta sysslade med. Att köpa och sälja värdepapper på egen hand var inget som gemene man ägnade sig åt. Sedan kom internet. Genom nätbaserade banker kan småsparare enkelt handla med värdepapper genom några få knapptryckningar, från både traditionella storbanker och mer nischade uppstickarbanker. Genom investeringssparkontot har aktiesparandet förenklats. Det har också blivit enklare att deklarera. Den vanliga småspararen behöver inte tänka på skattekonsekvenser av att omplacera inom ramen för sitt ISK. Investeringssparkonton är ingen exklusiv historia för en liten elit. Tvärtom – finns mer än 1,8 miljoner investeringssparkonton i . Totalt har över 280 miljarder investerats via ISK. Man kan med fog hävda att det har blivit småspararnas egen folkrörelse. Då måste vi som lagstiftare i sända signalen att det ska löna sig att spara. Vi ska göra det smidigt att spara, särskilt i dagens läge då många hushåll ligger på historiskt höga belåningsnivåer. I grunden behöver reglerna kring aktiesparande i ISK kontinuerligt ses över. Politiken ska sätta ramarna men inte begränsa utvecklingen. Då måste regelverket vara lyhört för de begränsningar som det nuvarande ISK-systemet innebär. Vilka sparprodukter som ligger vet vi inte. Vi kan bara titta på begreppet crowdfunding, eller gräsrotsfinansiering, som började dyka upp för ett tiotal år sedan. Vad som ligger kan vi inte mer än gissa, och kanske inte ens det. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till skatteutskottets förslag. 111 (L): Låt mig börja med att citera Socialdemokraterna, som alldeles menade att man med denna rapport framför sig inte behöver ”kasta sig över” saker och göra förändringar. Då kan man undra varför Socialdemokraterna förra gången de fick makten i det här huset kastade sig över ISK-beskattningen och började höja den steg för steg. Varför ska man inte kasta sig över saker åt det ena hållet, när det handlar om att skatten kanske borde sänkas, när man så friskt gjorde det åt det andra hållet? Det sas tidigare i talarstolen från socialdemokratiskt håll att det inte har blivit svårare att spara i ISK. Det stämmer inte. Det är svårare om kostnaden är högre därför att skatterna ökar. Då blir det svårare att spara pengar till en insats i en lägenhet eller i att starta ett företag. Det blir svårare att få finansiering för att kunna göra en kreativ, marknadsomvälvande innovation av den där idén som har legat och gnagt länge – man behöver bara några kronor för att få ut den på marknaden. Det ska självklart vara enkelt att spara, ur ett rent byråkratiskt perspektiv. Folk måste kunna begripa hur man sparar utan att behöva krångla en massa med deklarationen och utan att behöva vara rädd för att göra fel. Därför, herr talman, borde man kanske lära sig av ISK. I stället för att nöja sig borde man kanske lägga fram förslag om att det ska bli enklare att spara även för dem som inte vill spara i ett ISK. Det innebär faktiskt en annan typ av risktagande att spara i ISK än att spara på det traditionella sättet. Är det enklare rent tekniskt borde man kanske lära sig av det och göra det enklare att spara även utanför ett ISK. Men självklart ska skatten på sparande vara låg så att fler personer, oavsett vilken bakgrund man har, får chansen att spara ihop pengar till det första företaget eller den första lägenheten eller för att göra en innovation av sin idé. Jag är glad för att Socialdemokraterna öppnar för att ta med detta i diskussionen om en skattereform. Jag är ledsen för att Socialdemokraterna inte förstår att man år har försvårat sparandet för vanliga människor. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) om nedsatt moms på livsmedel § 18 om nedsatt moms på livsmedel betänkande 2018/19:SkU8 om nedsatt moms på livsmedel (skr. 2018/19:29) 112 (SD): Betänkande SkU8 behandlar regeringens skrivelse nr 29, om nedsatt moms på livsmedel. Den nedsatta momsen, som ligger på , infördes för och syftade till att stärka köpkraften hos bland annat barnfamiljer och låginkomsthushåll. Idén är egentligen riktigt bra. Alla konsumerar livsmedel, och det är ingen jättestor skillnad när det gäller den mängd livsmedel som var och en behöver. Dessutom är låginkomsthushållens kostnadsandelar för livsmedel högre än hos mer köpstarka grupper, vilket innebär att den relativa nyttan för de grupper som åtgärden riktar sig till kan antas vara större. Däremot har det konstaterats att olika hushåll konsumerar olika dyra livsmedel, vilket borde innebära att köpstarka grupper kan ha mer att vinna i absoluta tal på den nedsatta momsen. har i sin rapport nr 25 presenterat en granskningsrapport om nedsatt moms på livsmedel med avseende på priseffekt, fördelningsprofil och kostnadseffektivitet. De slutsatser man har kommit fram till är att fördelningsprofilen förvisso är ganska god men att kostnadseffektiviteten är låg. Den skatteutgift som följer av den nedsatta momsen är , som det bara skulle kosta ungefär hälften så mycket, , att kompensera de aktuella målgrupperna för en momshöjning till . menar därmed att det bör finnas andra fördelningspolitiska åtgärder som är mer träffsäkra än sänkt livsmedelsmoms – åtgärder som är mindre kostsamma eller som kan komma målgrupperna bättre till del. I regeringens skrivelse om den här rapporten svarar man bland annat att kan utgöra underlag för framtida arbete. Vi sverigedemokrater menar i stället att det , när vi har en granskningsrapport som tydligt visar att det finns besparingar eller förbättringar att göra motsvarande ett tiotal miljarder kronor , finns anledning att ta granskningen på så pass stort allvar att man utreder frågan omgående. om nedsatt moms på livsmedel Regeringen bör utreda vilken eller vilka fördelningspolitiska åtgärder som bättre gynnar barnfamiljer och låginkomsthushåll. Detta är innebörden av motion med anledning av skrivelsen, och jag yrkar bifall till reservation. 113 (S): Den här kammaren har varit med om många skattedebatter. Frågan om den mängd skatt som staten behöver ska tas ut i form av skatt på konsumtion eller skatt på inkomst och förmögenhet har alltid varit föremål för strid. Detta är naturligt i ett samhälle där olika medborgares inkomster är olika stora eftersom följden av politiska förslag påverkar alla olika mycket. Inte sällan handlar de ideologiska skillnaderna just om detta. När högern får som den vill innebär det alltför ofta skattesänkningar för de rikaste på bekostnad av välfärden och vad den kan göra för de resurssvagare. För oss socialdemokrater är det i stället självklart att ha en skattefinansierad välfärd med hög standard som omfattar alla som skattesystemet styrs i syfte att omfördela resurserna i samhället. En progressiv inkomstskatt är mer betungande för höginkomsttagare än för låginkomsttagare. Moms, å andra sidan, är lika för alla per vara som konsumeras, men exempelvis moms på livsmedel blir procentuellt hårdare ju mindre inkomsten är. Skatteförslagen kostar alltid något, men inte oväntat kostar de olika mycket för personer med olika inkomster. Trots välfärdspolitiken och våra jämlikhetssträvanden finns fortfarande öar av nöd och knapphet i vårt samhälle – fattigpensionärer, ensamstående kvinnor med barn där mannen flytt sitt försörjningsansvar, långtidssjuka, lågbetalda och lågutbildade, för att nämna några. Vi får inte glömma detta trots den officiella bilden av ett välmående medelklassamhälle där var och varannan bor i villor och där problemet är marginalskatten. Förändringar av skattesatser behöver alltid ske med hänsyn till en helhet som sträcker sig högre än enbart siffror och rena skattefrågor. Det gäller att se hela och även människor bortom det egna livets synrand. I skattedebatter blir det väldigt tydligt hur man anser att finansieringen av välfärden ska se ut och framför allt vilka som ska betala för den. Frågor om klass, kön och etnicitet är i högsta grad närvarande i skattefrågorna. debatterar vi om nedsatt moms på livsmedel. har undersökt livsmedelsmomsens kostnadseffektivitet, och bakgrunden är sänkningen av momsen som gjordes . Den ingick i ett större åtgärdsprogram med syfte att stabilisera svensk ekonomi efter 1990-talets stora ekonomiska kris. Den dåvarande regeringen valde att sänka momsen med hänvisning till att man ville motverka negativa fördelningspolitiska effekter som skulle komma av sänkta ersättningsnivåer i trygghetssystemen. Man menade då att sänkta priser på livsmedel särskilt skulle gynna barnfamiljer och låginkomsttagare. Eftersom alla konsumerar mat träffar stödet alla hushåll. Därför har momssänkningen på livsmedel en låg kostnadseffektivitet utifrån målet att stödja barnfamiljer och låginkomsttagare. om nedsatt moms på livsmedel bedömer att vi skulle kunna öka intäkterna med 13 miljarder vid en momshöjning om man skulle kompensera barnfamiljer och låginkomsttagare på ett annat sätt. Men visar rapporten att sänkningen på livsmedel har en positiv fördelningsprofil, vilket innebär att låginkomsttagares och barnfamiljers köpkraft stärks relativt andra hushåll, mätt i procentuella förändringar. Omvänt innebär detta att även om en höjning av livsmedelsmomsen påverkar alla är det låginkomsttagare och barnfamiljer som drabbas hårdast. rekommendation till regeringen är att tillsätta en utredning om nedsatt moms för att avgöra om motivet är detsamma och att överväga andra sätt att stödja barnfamiljer och låginkomsttagare. Det är bra att har genomfört den här undersökningen. Rapporten kan utgöra ett underlag för framtida arbete, där man kan göra en samlad bedömning. Kostnadseffektivitet är en viktig fråga, men kan det finnas andra faktorer som behöver beaktas för en fungerande helhet. Dessutom anser vi att man inte bör föregripa redan pågående arbete. Och det pågår faktiskt momsarbete både inom EU och i . Dessutom har det mellan regeringspartierna, och Liberalerna funnits planer på att genomföra en omfattande skattereform, där man kommer att vända på alla stenar för att få till en helhet. Vi socialdemokrater utgår från att även denna fråga kommer att finnas med i diskussionerna inför kommande skattereform. Med detta sagt yrkar jag även avslag på motionsförslag. 114 (C): Vi har att ta ställning till en rapport från om effekterna av nedsatt moms på livsmedel. Denna reform gjordes för länge sedan för att det skulle gynna hushåll med låga inkomster och barnfamiljer. Rapporten har svarat på om det har fått fullt prisgenomslag, om det har varit positivt ur fördelningspolitisk synpunkt och om det har varit kostnadseffektivt. När det gäller de två första frågorna har man väl konstaterat att reformen fyllde sitt syfte, men när det gäller den tredje frågan, om den har varit kostnadseffektiv, är svaret: Nej, det har den inte. Jag tyckte att rapporten var intressant att läsa. Den fick förmodligen oss alla att tänka. Jag gissar att gemene man i samhället – våra vänner, bekanta, kollegor och kanske många av oss också – nästan har glömt bort det faktum att det är lägre moms på mat. Då är det intressant att fundera på varför det inte har gjorts någon utvärdering av denna fråga. Dessa åtgärder har aldrig utvärderats, och det handlar alltså om en kostnad på 27 miljarder. om nedsatt moms på livsmedel Men icke desto mindre har, som tur är, slutsatsen blivit att om man ska göra något åt detta – det bör man naturligtvis göra i längden för att uppnå kostnadseffektivitet – kan man inte bara rakt av höja momsen på mat. Det är vi nog alla överens om. Det finns ju andra fördelar med nedsatt moms på livsmedel. Detta måste beaktas vid en samlad bedömning, och det håller också regeringen med om i sina kommentarer till . Man har också sagt att rapporten har gett en fördjupad kunskap. Det skulle kunna få förödande effekter om man bestämde sig för att höja momssatsen på mat. Vi ska komma ihåg att vi 1996 hade gått med i EU. Vi har haft en livsmedelsproduktion som har gått upp och ned. De allra flesta av oss, om inte alla, är också överens om att vi ska satsa på en ökad självförsörjningsgrad. Livsmedelsproduktion är alltså oerhört viktig, och därmed också momssatsen på mat. Jag tycker som många föregående talare att det är klokt att beakta de utredningar som redan pågår nationellt och på EU-nivå och att vi ska ta med den här frågan i kommande utredningar och även i den översyn av skattereformen som ska genomföras i och med januariavtalet. Därmed yrkar jag bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2018/19:SkU10 115 (M): När läraren i , chauffören i , sjuksköterskan i , butiksbiträdet i och alla andra som jobbar nu i dagarna läser sitt lönebesked har de fortfarande för lite kvar av sin hårt inarbetade lön. Inkomstskatten för främst låg- och medelinkomsttagare måste fortsätta att sänkas. Alla som jobbar och har jobbat fick sänkt skatt i och med den budget som röstades igenom här i , en budget som vi moderater tillsammans med hade arbetat fram. Det är vi stolta över, men mer måste göras. De ekonomiska drivkrafterna för arbete är av avgörande betydelse för att fler ska jobba. lönar det sig fortfarande inte tillräckligt mycket att arbeta, och det finns familjer som till och med förlorar disponibel inkomst av att gå från bidrag till arbete. Det är varken rätt eller rättvist. För att arbete och ansträngning alltid ska löna sig vill vi fortsätta att sänka skatten på arbete och införa en bidragsreform. En skärpt arbetslinje skapar fler jobb som vi säkerställer att svenska folkets samlade skatteresurser oftare går till välfärd än till bidrag. Det vinner hela på, inte minst norra . För att det ska löna sig bättre att arbeta vill vi fortsätta att sänka skatten främst för dem med låga inkomster. Det innebär sänkt skatt för alla som jobbar, men särskilt för dem som tar steget från utanförskap till jobb. När miljöteknikföretagen i eller verkstadsindustrin i vill anställa personal är bristen på rätt kompetens ett stort hinder. För att fler ska ta steget att vidareutbilda sig under sitt arbetsliv och bygga upp kompetens som motsvarar arbetsmarknadens behov vill vi moderater införa ett omställningsavdrag. Omställningsavdraget ska innebära att människor kan få ett skatteavdrag för sina utbildningskostnader. Avdraget bör utformas så att de som har störst behov av att bygga på sin kompetens och öka sin anställbarhet, det vill säga grupper med låga inkomster eller med höga sjukskrivningstal, får möjlighet att göra just det. Vi föreslår därför att regeringen ska återkomma med förslag på ett omställningspaket för att förbättra möjligheterna för människor att finansiera högre utbildning senare i livet. Omställningspaketet bör innehålla ett antal saker, bland annat ett höjt fribelopp, det vill säga den inkomst som man kan ha vid sidan av sina studier för att öka möjligheten att kombinera arbete och studier. Vi vill också höja åldersgränsen för bland annat studiemedel till . För att kunna attrahera nyckelpersoner till svenskt arbetsliv har , i likhet med flera andra länder, infört en särskild skattelättnad för utländska experter, specialister, forskare och andra nyckelpersoner, den så kallade expertskatten. Kriterierna för skatten varierar stort i olika länder. Utvärderingar som gjorts visar att detta får effekt på antalet rekryteringar av experter, specialister och forskare. Antalet forskare och nyckelpersoner som utnyttjar expertskatten i är till exempel mycket större än i . I sammanhanget ska man beakta att är ett större land och har fler stora företag än . med fokus på experter, forskare och specialister menar att skälen kan vara att inkomstgränsen när det gäller att ansöka om expertskatt är högre i samt att den danska expertskatten gäller än i . För att förbättra möjligheterna att attrahera nyckelpersonal bör expertskatten ses över. Det gäller både den tidsperiod som skattelättnaden kan användas och den inkomstgräns som reglerar vilka som kan ansöka om skattelättnad. konkurrenskraft är beroende av att vi kan attrahera spetskompetens. RUT-avdraget har inneburit att många nya jobb har vuxit fram. Svarta jobb har blivit vita med tryggare anställningsförhållanden.