prot · H609107 · 2019-06-18 00:00:00 — Jag är därför glad att en majoritet i justitieutskottet vill tillkännage för regeringen att skyndsamt återkomma med ett förslag som dels innebär en mer omfattande skyldighet att lagra uppgifter med koppling till nationell säkerhet, dels innebär en mer omfattande lagringsskyldighet generellt. Jag hoppas att det förslaget också får majoritet vid votering. Jag vill också yrka bifall till reservation 6. Ett praktiskt problem vad gäller datalagring är att teleoperatören överlämnar de efterfrågade uppgifterna till de brottsbekämpande myndigheterna på olika sätt. I vissa fall överlämnas uppgifterna så att de brottsbekämpande myndigheterna får använda onödigt mycket tid för att hantera uppgifterna. Det rimliga är att uppgifterna levereras på ett enhetligt sätt som innebär en enkel hantering för de brottsbekämpande myndigheterna. Regeringen bör därför säkerställa att det införs ett särskilt format för överlämnande av datalagrade uppgifter från teleoperatören till de brottsbekämpande myndigheterna. Det måste bli enklare, och det måste kunna gå snabbare. Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till Jag vill också passa på att önska fru talmannen, tjänstemän och ledamöter i justitieutskottet och kammaren en riktigt trevlig sommar. Vi har ett intressant och innehållsrikt år bakom oss. Låt oss nu ta chansen att vandra ut i den vänliga grönskans rika dräkt som omger oss just , njuta av den och hämta kraft inför det nya året som börjar . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Polisens tillgång till underrättelser från § 20 Polisens tillgång till underrättelser från betänkande 2018/19:JuU28 Polisens tillgång till underrättelser från (prop. 2018/19:96) 146 (V): Det är grundläggande i ett demokratiskt samhälle att upprätthålla en tydlig rågång mellan militär och polis. har på goda grunder länge varit kritiskt till utformningen av FRA-lagen. Jag behöver inte påminna en socialdemokratisk regering om 1931, där fem personer sköts ihjäl av militär som stod under polisens befäl. Det finns många anledningar till att militär och polis inte ska dela arbetsuppgifter. Militär ska sköta rikets säkerhet utanför landets gränser och polisen säkerheten innanför gränserna. Låt oss hålla den definitionen tydlig. Polisen har efter terroristattacken möjlighet att ta hjälp av militär under polisiärt befäl. Även vid detta beslut var kritiskt. Det är inte, fru talman, för att jag är överdrivet historiskt intresserad som jag blickar så mycket bakåt utan för att vi i vår samtid måste se lagstiftningen i en större kontext. Det är också därför jag yrkar avslag på regeringens proposition. När vi som lagstiftande församling ändrar lagen måste det finnas med ett helhetstänk. Den här lagändringen, som ska ge polisen tillgång till underrättelser från , , är en del av den terroröverenskommelse som nästan alla partier ingår i. har konsekvent varit kritiskt till den lagstiftning som har utkommit från denna överenskommelse: från lagen om resande och finansiering av terrororganisationer, som har varit svåranvänd i domstol och som har resulterat i ganska få fällande domar, till förslaget om deltagande i och samröre med terrororganisationer, som Lagrådet på ett poetiskt juridiskt sätt sågade jäms med fotknölarna. Det kommer att komma förslag om dataavläsning – hujedamej! Polisens tillgång till underrättelser från Förslaget som ligger på bord handlar om förändring i hur militär underrättelse ska kunna delas mellan FRA och polisen. Lagen har fungerat så att om FRA visste att en person har ett motiv att skada och polisen var samma person på spåren och misstänkte personen för brott kunde inte FRA och polisen dela denna information med varandra. Det förslag som vi nu debatterar innebär en förändring, nämligen att och Nationella operativa avdelningen, hos polisen, ska kunna ta del av underrättelse från FRA även om det pågår en förundersökning. Uppgifterna får dock inte användas för att utreda brott utan för att stoppa eventuell brottslighet. Vad i stället skulle vilja se är att och ska kunna bestämma inriktning av signalspaningen och ta emot underrättelse med inhämtade uppgifter även om det pågår en förundersökning – under förutsättning att underrättelserna som får tas emot begränsas till de allra grövsta brotten, som grovt terroristbrott, grovt sabotage och så vidare. föreslår alltså ytterligare avgränsning av i vilka fall underrättelser från signalspaning ska få meddelas även under pågående förundersökning. Med denna avgränsning anser vi att proportionaliteten behålls, och risken i olika former av militär avlyssning avgränsas avsevärt. Det här är en svår fråga. Den är teknisk, och den handlar om säkerhetsfrågor på en mycket hög nivå. anser ändå att det finns en rimlighet i att polisen får tillgång till uppgifter som FRA har men att det behövs en avgränsning till att enbart gälla de grövsta brotten. Så tror vi att balansgången mellan den yttre och den inre säkerheten och mellan våra yttre myndigheter och våra inre myndigheter kommer att få den rågång som vi efterfrågar. Det här är en stor förändring, en förändring som är efterlängtad av men som utmanar den personliga integriteten. Därför yrkar jag avslag på propositionen och bifall till reservation 1. 147 (S): Inledningsvis vill jag självklart yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. Polis, säkerhetstjänst och försvarsmakt besitter olika typer av förmågor som krävs för att bevaka rikets säkerhet, motverka hot och bekämpa allvarlig brottslighet. Man besitter kompetenser och förmågor som måste behandlas med oerhört stor vaksamhet och varsamhet. Det handlar till exempel om våldsmonopolet. Men det handlar också om, som i det här fallet, signalspaning och olika typer av underrättelseinformation som faktiskt måste beaktas ur ett integritetsperspektiv. beskriver i sitt anförande dessa svåra avvägningar. Jag tror att alla vi i den här salen känner att vi ibland behöver ta ett helhetsgrepp, ta två steg tillbaka och se vad de totala sammanlagda besluten har inneburit för de integritetsaspekter som är så viktiga i ett rättssamhälle. I det här fallet har regeringen tagit fram ett lagförslag – under stor vånda, kan man säga. Det är svår juridisk materia. I överenskommelsen mellan partierna uppfattade vi att vi behövde vässa våra instrument mot de nya hot som finns i vårt samhälle och i vår värld. Svensk signalspaning är i absolut världsklass. Det vet vi alla. Den har tjänat oss väl sedan dagar. Hoten är kanske inte i första hand desamma nu som de var då med personer som trycker på knappar. De hot som oftast riktas mot vårt samhälles grundfundament finns på andra sätt och kan spåras med digitala medier och digitala avtryck på ett annat sätt . har vi i andra delar blivit blinda på grund av olika typer av begränsningar i underrättelseinformationen, inte minst för polisens räkning. Polisens tillgång till underrättelser från Det finns en gedigen avvägning att göra i lagstiftningen. Vi i utskottsmajoriteten upplever att vi har försökt att göra denna avvägning. Det handlar om tillsyn och var gränsdragningen ska göras. Men om vi ska vässa instrumenten och inte nöja oss med hur det var tidigare behöver vi ta ett steg framåt, och det har vi gjort i och med lagförslaget. Det innebär att man inte behöver avbryta signalspaningen i samband med att en förundersökning inleds eftersom det fortfarande kan finnas ett pågående hot. Men det finns rättssäkerhetsaspekter, och det är vi väl medvetna om. Är det något vi behöver bevaka framöver är det naturligtvis hur utfallen ser ut i domar, konventioner och internationella prövningar som kan göras på den typen av ärenden. Det här är oerhört komplicerade frågor, och vi kommer inte att se hur detta slår ut förrän vi har haft ett antal testade fall. kan man säga att frukterna av denna typ av arbete, underrättelseinformation, kanske inte riktigt kommer till allmänhetens kännedom. Det gör att vi ibland inte känner en tacksamhet inför funktionerna som bara finns i det dolda. Den typen av arbete som kommer att utföras med den nya lagen kommer säkerligen att hindra terrorverksamhet och förhindra grov organiserad brottslighet på olika sätt, inte så att det går så långt som till fällande dom men för det som är Säpos huvudjobb, nämligen att i preventivt syfte förhindra verksamhet som kan skada landet. Avvägningen är inte minst historiskt kopplad. Det är komplicerat med en försvarsmakt och en militär resurs som griper in i det civila samhällets rättskipning. Men jag tror att vi också har kunnat se att vårt samhälle är för litet och utmaningarna för stora för att gränsdragningarna ska vara så definitiva. Vi kan i samband med skogsbränder och oljebekämpning se att det är helt naturligt att militären i vissa sammanhang kan samarbeta med det civila samhället. När det gäller dessa uppgifter sker i viss utsträckning ett samarbete. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet, och jag hoppas att lagen blir bra . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2018/19:JuU29 148 (S): Vi har att debattera justitieutskottets betänkande 29 som rör vapenfrågor. Jag vill inleda med att poängtera att vi står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 23 gällande införande av vapen till . Betänkandet kan i princip delas upp i två delar, en del som behandlar illegala vapen och en del som behandlar legala vapen. En sak ska vi dock ha i minnet. Syftet med vapen, oavsett om de är illegala eller legala, är detsamma. För låt oss vara ärliga; ett skjutvapens syfte är att så effektivt som möjligt döda. Det är det som skiljer vapen från andra produkter. För även om den som använder produkten inte har i syfte att döda är produkten framtagen och designad för just det syftet. Och det är därför vi har så rigida regler gällande just vapen. Det handlar alltså inte om att vi har rigida lagar för att göra livet svårt för jägare eller sportskyttar. Det gläder mig att det finns en relativt stor samstämmighet i riksdag gällande arbetet mot illegala vapen. drev vi socialdemokrater på för att minska antalet illegala vapen. Då drev vi, bland annat tillsammans med Skånepolisen, på för att minimistraffet för grovt vapenbrott skulle höjas. Argumentet var att ge polisen bättre verktyg för att bekämpa den brottsligheten genom till exempel telefonavlyssning. drev vi på för ett särskilt straffansvar för den som olovligen förvarar skjutvapen åt andra. Det är därför bra, och nödvändigt, med de skärpningar som har gjorts, både 2014 och 2017, inte minst skärpningen av straffet för olaga vapeninnehav till . Det innebär, i praktiken, att om du går ut på gatan med ett olagligt vapen kommer du inte hem förrän tidigast . Detta var som sagt bra – men inte tillräckligt. Därför utökade regeringen uppdraget att utreda vissa frågor på vapenlagstiftningens område med ett ytterligare antal frågor som bland annat rör användning och innehav av illegala vapen och explosiva varor. Enligt tilläggsuppdraget ska utredaren bland annat analysera om det finns skäl att höja maximistraffet för synnerligen grovt vapenbrott och synnerligen grovt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor och i så fall hur mycket. Utredaren ska även analysera om det finns skäl att ändra kvalifikationsgrunderna, det vill säga vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt eller synnerligen grovt i vapenlagen och i så fall på vilket sätt. Utgångspunkten i utredningen ska vara att fler gärningar ska bedömas som grova och synnerligen grova. I uppdraget hänvisas bland annat till tidigare tillkännagivanden. Uppdraget ska redovisas . Enligt tilläggsuppdraget ska utredaren bland annat göra en översyn av straffskalorna för smuggling och grov smuggling av vapen och explosiva varor. Utredaren ska i samband med detta överväga om en separat reglering av smuggling av vapen och explosiva varor bör införas samt i detta sammanhang även överväga ett synnerligen grovt brott. Vi vill med andra ord skärpa straffen både för grovt vapenbrott och för vapensmuggling. Men det ska också sägas, mot denna bakgrund, att vi faktiskt har en utredning som ska presentera förslag på just det vi pratar om, och då kan det verkligen ifrågasättas om det nu finns anledning för att göra ytterligare tillkännagivanden. Det råder en större oenighet i kammaren gällande hur vi ska reglera de legala vapnen. Jag köper premissen att den grova organiserade brottsligheten inte i huvudsak använder sig av legala vapen. Jag köper också premissen att terrorister inte i huvudsak använder sig av legala vapen. Men jag är orolig för att vi kan möta ytterligare en . Han dömdes inte för terrorbrott, men han terroriserade en hel stad. Jag är rädd för att något liknande det som hände i , då nio personer sköts ihjäl på en krog, ska hända även i . Jag är faktiskt rädd för att när det som hände i eventuellt händer igen har förövaren ett skjutvapen. Det är alltså snarare ensamvargen än den organiserade brottsligheten som skrämmer mig när vi pratar om legala vapen. Det är inte fråga om den laglydiga jägaren eller sportskytten utan just ensamvargen som kan vara så svår att upptäcka . En majoritet i utskottet föreslår nu att reglerna för innehav av helautomatiska vapen och enhandsvapen ska förenklas och att man bör överväga att slopa kravet på förnyade tillstånd . Det anser inte vi. omfattas endast helautomatiska vapen och enhandsvapen för flerskott av kravet på att tillståndet ska förnyas . Bestämmelsen syftar till en kontinuerlig uppföljning av att förutsättningarna för tillståndet är uppfyllda vad avser innehav av särskilt stöldbegärliga och särskilt farliga vapen. Det är således inte bara innehavarens skötsamhet utan också dennes behov av vapnet som återkommande prövas. Vi anser att nuvarande reglering är väl avvägd och anser därför inte att ska göra något sådant tillkännagivande om att ta bort eller reformera systemet med femårslicenser som utskottets majoritet efterfrågar. Utskottets majoritet vill även att regeringen ska ta initiativ till en översyn av reglerna om europeiskt skjutvapenpass och reglerna om införseltillstånd. Syftet är att underlätta för jägare och sportskyttar att ta med sig vapen över gränserna vid resor inom EU. Enligt EU:s vapendirektiv ska ett europeiskt skjutvapenpass på begäran utfärdas av en medlemsstats myndighet till en person som legalt förvärvar och använder skjutvapen. Ett skjutvapenpass medför i sig ingen rätt att föra ett vapen mellan medlemsstater utan fungerar som ett bevis på att den person som anges i passet har rätt att inneha vapnet i sitt hemland. Vid sidan av bestämmelserna om skjutvapenpass finns en möjlighet för medlemsstaterna att kräva nationellt införseltillstånd. Vid implementeringen av vapendirektivet 1996 valde att behålla kravet på införseltillstånd, bland annat mot bakgrund av att det finns medlemsstater som inte uppnår samma höga skyddsnivå i sin lagstiftning som vad gäller exempelvis kontroll och tillståndskrav för innehav av skjutvapen. Det ska dock sägas att kravet på särskilt införseltillstånd inte gäller införsel från , eller . Då behövs det inte för att jaga eller tävla. Inget har egentligen förändrats i sak för att vi ska ändra uppfattning i frågan. Men det ska bli intressant att höra vad som har hänt bland EU:s länder som gör att M, KD, C, L och SD har denna uppfattning. Har kraven skärpts i , eller ? När vi talar om regler för införsel till kan vi titta på annat som kan vara skadligt och vilka regler som omgärdar det, till exempel införsel av djur. Då kan vi se att har relativt tuffa regler för att föra in till exempel en i . Den ska ha ett EU-pass för sällskapsdjur, den ska ha giltig vaccination mot rabies och den ska vara id-märkt. ska vi alltså underlätta för införsel av till exempel AK 5:or. Ska det räcka med ett europeiskt skjutvapenpass? I så fall blir det i princip enklare att föra in en AK 5:a än att föra in en i . Det tycker vi knappast är rimligt. 149 (M): Den rödgröna regeringen fortsätter att strunta i riksdagsbeslut och tillkännagivanden. Det är allvarligt. ska vi debattera justitieutskottets betänkande 29 om vapenfrågor. Jag börjar med att konstatera att regeringen har struntat i att genomföra det som justitieutskottet har föreslagit och har fattat beslut om inom jakt- och vapenområdet. gav ett tillkännagivande till regeringen om att inrätta en ny viltmyndighet för jakt- och viltvårdsfrågor. Regeringen har fortfarande inte gjort något för att lösa detta. Det är nu , och arbetet har inte ens påbörjats. fick regeringen också i uppgift att se över hanteringen av de långa handläggningstiderna på vapenlicenser och underlätta för landets jägare och sportskyttar. Även det är sedan. Ingen kan beskylla denna handlingsförlamade regering för att jobba för snabbt och effektivt. Att den inte genomför det som har begärt är både allvarligt och helt oacceptabelt. Den här gången har en majoritet i utskottet återigen gett regeringen sju stycken tillkännagivanden som regeringen nu måste åtgärda och genomföra. Socialdemokraterna, tycker dock inte att detta behöver göras och motsätter sig majoritetens förslag till beslut. Det syns tydligt i detta betänkande att regeringen uppenbarligen inte vill underlätta för landets jägare och sportskyttar. Den enda gången Socialdemokraterna, säger sig ta tag i att underlätta för jägare och sportskyttar är i valrörelsen. Då lovar man högt och lågt, vitt och brett att det ska ske en förbättring. Men efter valet fortsätter Socialdemokraterna, precis som . Den här regeringen jobbar inte för att underlätta för landets jägare och sportskyttar utan gör faktiskt precis tvärtom. Jag ska ge ett exempel. Statsministern sa att vi behöver ha bättre koll på det vapeninnehav som finns och att den ökade kollen inte skulle vara skadlig för vare sig jägare eller sportskyttar. Men nej, statsministern, vi behöver inte ha bättre koll på lagliga vapen. Dessa har vi redan full koll på . Däremot borde statsministern och regeringen lägga full kraft och energi på att förbättra kollen på de olagliga vapnen och stoppa införseln över våra gränser. Återigen blottar statsministern och regeringen sin okunskap i jakt- och vapenfrågor. Man blandar ihop lagliga jakt- och skyttevapen med de grovt kriminellas olagliga vapen. Ett annat exempel är att regeringen nu försöker överimplementera vapendirektivet i . Man har helt enkelt tänkt gå längre än EU kräver. Och man har tänkt passa på att skylla denna överimplementering på EU. Men man har börjat förstå att inte kommer att släppa igenom en överimplementering av vapendirektivet. Min uppmaning till regeringen när det gäller implementeringen av vapendirektivet är: Gör om! Och sluta jaga laglydiga jägare och sportskyttar! Vi har drygt 600 000 vapenägare i . Det är jägare, sportskyttar och samlare. Vi har inga problem med deras lagliga vapen. Problemet är alla olagliga vapen som kommer in över våra gränser och att regeringen inte gör tillräckligt för att stoppa dessa. I stället ägnar man sig åt att försöka försvåra ytterligare för laglydiga jägare och sportskyttar. Ta tag i de olagliga vapnen i stället för att jaga landets jägare och skyttar! har enats om sju tillkännagivanden. Det handlar till att börja med om skärpt straff för vapenbrott. Regeringen har påbörjat detta arbete. Men det tar . Vi vill höja straffet för synnerligen grova vapenbrott. Men regeringens arbete går trögt, och regeringen känns både trött och handlingsförlamad när det gäller att ta tag i den grova brottsligheten i . Den som begår brott med olagliga vapen ska självklart få ett mycket hårt straff. Det är dags att regeringen börjar jobba och leverera. Vi föreslår också skärpt straff för smuggling av vapen. Om detta fick regeringen ett tillkännagivande . Men ingenting har hänt. Man talar om att man bereder det i . Men med den hastigheten och denna orkeslösa regering kommer mängder av vapen att fortsätta smugglas in i landet innan en bättre och hårdare kontroll är på plats. Det är inte rimligt att det ska ta att leverera ett lagförslag på skärpta straff för vapensmuggling, fru talman. Det är dags att regeringen börjar jobba och leverera. Utskottet gör dessa båda tillkännagivanden för att man ska komma åt införseln av olagliga vapen och skärpa straffen för grova vapenbrott i . Det är åtgärder som måste genomföras här och . Vad gör regeringen i stället för att ta tag i detta? Regeringen lägger sin kraft på att försöka överimplementera vapendirektivet, för att göra det ännu svårare för lagliga jägare, sportskyttar och samlare. Man tänker tydligen dessutom acceptera att polisen ökar kraven på och tillsynen av på landets skyttebanor. Det riskerar att leda till att många skytteföreningar ger upp och lägger ned sina verksamheter, vilket vore förödande för skytteträningen och tävlingarna i . Vapendirektivet och skyttebanorna kommer vi från oppositionen att bevaka mycket noga. I stället för att ta tag i de verkliga problemen med de olagliga vapnen fortsätter regeringen att jaga landets lagliga vapenägare. Våra jägare, sportskyttar och samlare är inget problem. De sköter om jakten och viltvården. De tränar och tävlar i sina skyttesporter. Och våra samlare tar vara på, vårdar och bevarar vårt kulturarv. har mycket höga krav på utbildning. Man måste avlägga godkända prov. Man prövar lämplighet och har hårda förvaringskrav. Detta är bra krav, och de ska följas. Dessutom kontrolleras alla vapenägare , och gör någon något olagligt förlorar man förtroendet och sitt vapeninnehav. Det är inte jakt‑, skytte- eller samlarvapen som används vid grov brottslighet, utan det är oftast insmugglade olagliga vapen. Det är dessa vi vill att regeringen ska ta tag i, men arbetet går långsamt. Det tredje tillkännagivandet handlar om att vi moderater och en majoritet i utskottet vill se en total översyn av vapenlagstiftningen för att underlätta för landets lagliga vapeninnehavare. Det är inte rimligt att jägare och sportskyttar ska behöva vänta i månader på att kunna få en licens inom vapengarderoben eller till sin skyttesport. Detta måste ses över så att vi klarar detta inom rimlig tid och kan garantera att det sker . Vi moderater tänker stå upp för landets jägare och sportskyttar och se över vapenlagstiftningen för att underlätta för dem. Dessutom vill vi ta bort kravet på tillstånd för ljuddämpare. Vi har inga tillståndskrav på vare sig kikarsikten eller andra hjälpmedel, och självklart är en ljuddämpare ett tillval som inte ska behöva belasta tillståndsmyndigheten med extra arbete och kostnader. Vi vill också utöka vapengarderoben så att jägare och sportskyttar kan ha fler vapen då jakten och sportskyttet kräver det. Det innebär också att tillståndsmyndighetens arbete underlättas med att en jägare och sportskytt har rätt att ha fler vapen än vad reglerna säger. Vi vill dessutom ta bort de tidsbegränsade vapenlicenserna. Det är helt orimligt att en sportskytt ska behöva ompröva varje enskilt vapen och därmed skapa onödigt arbete och onödiga kostnader för handläggarna på tillståndsmyndigheten. Även ”synnerliga skäl” behöver tas bort i vapenlagstiftningen och ersättas med annan mer rimlig formulering. Att man avkrävs ”synnerliga skäl” när man ska inhandla sitt femte eller sjätte sportskyttevapen när man tränar och tävlar regelbundet är både orimligt och synnerligen onödigt. Så bort med ”synnerliga skäl” och flerårslicenserna! Tyvärr fick vi inte med oss alla allianspartier på att ta bort just ”synnerliga skäl”, men jag hoppas att detta går att lösa senare vid den stora översynen av vapenlagstiftningen. Vi vill också underlätta för de jägare och sportskyttar som reser ut ur och in i landet till tävlingar och jakt genom att se över reglerna för detta och erkänna europeiskt skjutvapenpass. EU-vapenpass används i övriga EU och borde också vara fullt tillräckligt även i . , vill dessutom göra det möjligt att man vid behov vid jakt eller sportskytte kan förvara sitt vapen på annan plats än det egna boendet.