prot · H60984 · 2019-05-02 00:00:00 — De långa handläggningstider vi har kunnat se på Lantmäteriet beror i mångt och mycket på det jag har talat om tidigare, det vill säga att det just nu sker väldigt mycket i samhället. Därför har Lantmäteriet kommit efter. Detta är självklart ingenting som vi ska acceptera. Lantmäteriet måste komma ned i handläggningstider. Vi får inte ha ett system där enskilda eller större grupper av individer hamnar i kläm på grund av att staten inte klarar av att hantera enskilda frågor. Det vi diskuterar här, med det förslag om tillkännagivande som har fått majoritet i utskottet, rör huruvida man ska ändra lagen och det sätt som vägsamfälligheterna arbetar på. Det är bra att det har kommit konstruktiva förslag från på hur man kan se på och lösa utmaningarna framgent. Det vi socialdemokrater är oroliga för är att vi med en förändring i likhet med den finska modellen riskerar att hamna i en rättsosäkerhet för enskilda. Alternativt måste vi bygga upp ett system för överklagande där parter som är oense måste anlita konsulter, vilket är en process som riskerar att kosta stora summor pengar. Saken är komplicerad och rymmer målkonflikter. Vi vill inte att minoriteter eller enskilda fastighetsägare ska komma i kläm i strävan efter ett mer effektivt system. Rättssäkerheten måste i ett land som komma först, men rättssäkerhet och effektivitet måste rimligen också gå att förena. Frågan om ytterligare förenklingar av förfarandet genom att det görs möjligt för samfällighetsföreningar att själva ändra andelstalen för de fastigheter som ingår i föreningen bereds inom . Vi vill framhålla betydelsen av att analysera möjligheten till ytterligare regelförenklingar på området. Men eftersom beredning pågår i bedömer vi att det inte finns någon anledning att nu rikta något tillkännagivande till regeringen. 139 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 12, för tids vinnande, men självklart står vi bakom alla våra reservationer i detta betänkande. Jag noterar att Socialdemokraterna pratar om ungefär samma ämnen som jag kommer att prata om, med skillnaden att vi moderater tycker att handling är viktigare än ord. Detta är ett brett motionsbetänkande, som tar upp många olika områden. En av våra reservationer handlar om livsmedelsproduktion, det vill säga att jordbruk kan bedrivas långsiktigt på arrenderad mark. Arrendena är ofta ettåriga, vilket kan ställa till med problem för långsiktigheten för jordbrukets funktion och produktivitet. föreslår i en rapport att det ska bli lättare för jordägare och arrendatorer att själva bestämma hur avtalet mellan dem ska se ut. tycker att regeringen ska prioritera arbetet med beredningen av Tomträtts- och arrendeutredningens slutbetänkande så att frågan om arrenden kan få mer långsiktiga lösningar. För fastighetsrätt och fastighetsbildningar är det av avgörande betydelse att staten löser sin kärnuppgift: att se till att Lantmäteriet fungerar. Om detta råder det nog inga delade meningar politiskt. Vi har i en tidigare debatt hört hur man, inte minst från Socialdemokraterna, har sagt att det är kommunerna som har bostadsförsörjningsplanerna och att det är kommunernas ansvar. Man har betonat kommuner, kommuner och kommuner. Men, herr talman: kärnverksamheter måste fungera. Därför är det djupt bekymmersamt med Lantmäteriets exceptionellt långa handläggningstider. Som Gävlebo är jag självklart stolt över den verksamhet som fungerar väl på Lantmäteriet, och det finns många medarbetare som gör ett fantastiskt bra jobb utifrån de förutsättningar de har. Men det krävs betydligt mycket mer leverans av Lantmäteriet. Jag tog fram en för att ta reda på hur verksamheten är organiserad i våra nordiska grannländer, vilka handläggningstider man har och vad det kostar. Om man ska sammanfatta kan man säga att det är betydande skillnader i handläggningstider mellan , och . För samma typ av förrättning, till exempel avstyckning, har max i kötid, , i är den och i . Det är alltså en dramatisk skillnad i handläggningstider. När det gäller avgifterna för jämförbara tjänster är de i , tyvärr, också väldigt mycket högre än i våra grannländer. För många kommuner är det mycket frustrerande att staten inte löser sin kärnverksamhet när privatpersoner vill bygga eller när företag vill expandera. Jag var själv i , där man var djupt frustrerad över att det kunde ta först för att få en handläggare och till innan ärendet var klart. Detta bromsar ju upp samhällsutvecklingen på landsbygden. Kommunen har då gjort dispensansökningar och sagt: Vi måste få råda över den här situationen. Men regeringen har konsekvent avslagit dispensansökningarna. Vad kan då vi i göra? Antingen kan vi stå här och vara nöjda, säga att utvecklingen går åt rätt håll och hoppas att det löser sig – vi hörde just Socialdemokraterna säga att det var deras lösning – eller så kan vi, som , gör i det här betänkandet, kräva en översyn av hela Lantmäteriet. Översynen får då naturligtvis visa hur staten ska lösa sin kärnverksamhet. Om vi vill att det ska byggas mer, om vi vill ha en levande landsbygd och om vi vill att samhällsutvecklingen ska fortsätta måste staten leverera, och statens verktyg i det här fallet fungerar inte tillräckligt väl. I är en stor del av lantmäteriverksamheten privatiserad när det gäller förrättningar. I är det en blandning av uppgifterna mellan stat och kommun. Men skriver att går mot en privatisering av förrättningarna för att utveckla och förbättra lantmäteriförfarandet inom landet. Hur det ska se ut i borde översynen visa, men uppenbarligen finns det en stor förbättringspotential jämfört med våra nordiska grannländer. Det finns också många aktörer som skulle kunna tänka sig att engagera sig i lantmäteriverksamheten. Det kan vara konsulter eller pensionerade lantmätare som ser en möjlighet att driva företag och jobba extra. Precis som Socialdemokraterna sa finns det ett tillkännagivande i betänkandet som handlar om andelstal i samfälligheter. Vi söker ju ofta konkreta exempel här i på hur vi ska kunna korta handläggningstider. Här har vi ett färdigt förslag från . Förslaget har kommit så långt att det bereds på . Vi har debatterat det här , men ingenting har hänt. Majoriteteten i utskottet konstaterar nu att det är dags att komma till skott med detta. Det är därför som vi riktar ett tillkännagivande till regeringen i frågan. Det har tagit att agera. Jag hoppas verkligen inte att vi står här igen utan att någonting har hänt. krävs det action. Staten måste hålla sin del av samhällskontraktet för att vi ska kunna bygga mer i hela . 140 (SD): har två reservationer i betänkandet, reservationerna 2 och 8. Vi ställer oss bakom båda reservationerna, men för tids vinnande yrkar vi bifall bara till reservation 2, som handlar om arrende. Vi menar att sidoarrenden med kortare upplåtelsetid bör ha ett svagare besittningsskydd och bör begränsas. Detta bör övervägas i den fortsatta beredningen av Tomträtts- och arrendeutredningens betänkande. Vidare är vi glada över att förhoppningsvis få se ett tillkännagivande gällande andelstalen i vägsamfälligheterna. Vi har tillsammans med , lagt fram ett förslag i den här frågan som vi tror skulle ge ekonomisk för staten, de enskilda samhälligheterna och för samhället i stort. Det finns många föreningar av olika slag som behöver förenklingar för att kunna utveckla sin verksamhet, minska kostnaderna och korta handläggningstiderna. Det förslag som är framlagt ser ju också ut att kunna gå åt det hållet. Vi får såklart beakta eventuella konsekvenser av förslaget, men vi ser väldigt positivt på det. är ett land med väldigt många föreningar. Vi menar att vi ska försöka förenkla för dem som jobbar med föreningsverksamhet av olika slag så mycket som möjligt och minska kostnaderna. Föreningsverksamheter har gjort att har utvecklats väl. Vi kan fortsatt ha ett bra fungerande samhälle med låga kostnader om vi alla är med och arbetar gemensamt för att förbättra saker och ting. Det här är ett bra förslag som går i helt rätt riktning för föreningsverksamheten i . Precis som många andra pekar vi på att den finska modellen, som möjliggör för samfällighetsföreningar att ändra sina andelstal, är en väldigt bra modell att utgå ifrån. Vi menar att den skulle underlätta väldigt mycket för Lantmäteriet. I stället för att lägga resurser på det här kan man välja att lägga resurser på andra viktiga områden som behöver en snabbare hantering av sin verksamhet. Det som Lantmäteriet hanterar kan samfällighetsföreningarna i stor utsträckning hantera själva. ställer sig bakom den här modellen, vilket är oerhört viktigt för att det ska fungera i verkligheten. Med dessa ord, herr talman, ställer jag och oss bakom utskottets förslag gällande andelstalen i vägsamfälligheter och yrkar bifall till reservation 2. 141 (C): Herr talman, ledamöter och åhörare på läktaren! är i färd med att byta ut äldre luftledningar mot nya säkrare ledningar med högre kapacitet. Att kunna distribuera ström blir allt viktigare när vi får en mer elektrifierad fordonsflotta och stora datorhallar som kräver stabil elförsörjning och alltjämt har en industri som är energikrävande. Vi har produktionskapacitet i landet så det räcker, och exporterar netto el till våra grannländer. Med tanke på att vår produktion med förnybart är mer decentraliserad och till stor del förlagd till norra behövs det ledningar som kan transportera elen dit där den för tillfället förbrukas – ledningar som går över åkrar, genom skogsmark och passerar människors bostäder, ibland så nära att hälsan påverkas av strålningen från dessa. besökte jag skogsägare i kommun i som inte upplever att vare sig kommuner, länsstyrelse eller myndigheter, och kanske allra minst , har förståelse för hur viktig deras skog är som intäkt från brukandet, som kolsänka, det vill säga växande skog som binder koldioxid, och som hemvist för den biologiska mångfald som vi alla vill värna om. Skogsägare gör en miljönytta genom att bruka skogen. Det är skamligt när de inte får betalt för mark som tas i anspråk, ofta mot deras vilja. ska kunna skyddas för att den huserar någon viktig och skyddsvärd art eller tas i anspråk för att säkerställa den viktiga gemensamma infrastruktur som bidrar till vår tillväxt, välfärd och även nationella säkerhet. Det är inget tvivel om det. Men det får inte vara något allmänintresse som bekostas genom ekonomiska uppoffringar från den som äger marken. Det ser vi i som den just nu viktigaste äganderättsfrågan. Äntligen tas markägarna på allvar när det gäller biotoperna, eftersom det var ett av kraven från för att släppa fram regeringen . Men vi vill också tillgodose markägarnas intressen av skälig ersättning när skog tas i anspråk för ledningar och transportinfrastruktur. Skäligt är när man får betalt för skogens miljönytta och det alternativa värdet om den brukas, och då är dagens ersättningsnivåer alltför låga. Med en högre ersättning till markägaren blir det en starkare drivkraft för ägaren av infrastrukturen att söka de marksnålaste lösningarna för sin ledningsdragning. Därför yrkar bifall till sin reservation 6 under punkt 7. Det är glädjande att vi får ett beslut som innebär betydande regelförenklingar för landets mer än 10 000 medlemmar i vägsamfälligheter, som tillsammans förvaltar väg. Det är den avgjort största andelen i kilometer räknat av landets totala vägnät. Beslutet att tillåta vägsamfälligheter att själva besluta om andelstal ser som ett första steg. Under det senaste århundradet har mycket skett i vägnätet, och det finns tusentals exempel i landet, inte minst hemifrån , där tidigare jordbruksbygd i karga kustområden blivit attraktiva platser för åretruntboende och fritidsbebyggelse. Det finns ofta motstående intressen längs dessa vägar, och det är ett tufft jobb för föreningarnas styrelser att balansera de olika fastighetsägarnas intressen. Det kan handla om en väg som ursprungligen sköttes av fem sex jordbrukare och som bebos av ett hundratal villaägare och där allt större jordbruksmaskiner ska samsas med lokalbussar, personbilar, barnvagnar, cyklister och tillfälliga besökare till badplatser. Det är nu dags att gå vidare och se hur vi kan förenkla ytterligare för såväl Lantmäteriet som samfällighetsföreningarna. Rollen som ytterst ansvarig myndighet ska vi inte ta ifrån Lantmäteriet. Vi ska dock se till att deras arbetsbörda består av de svåraste ärendena som kräver just deras expertkunskaper, inte av matematiska beräkningar som kan ligga till grund för enskilda beslut om andelstal på en föreningsstämma. Jag ställer mig alltså kraftfullt bakom betänkandet i den delen. Jag har full förståelse för att Lantmäteriet har fullt upp med de snabba samhällsförändringar vi har och behovet av att stärka äganderätten i när alltmer mark tas i anspråk för bebyggelse. Digitaliseringen är en möjlighet och en utmaning. Insamlingen av geodata som behövs för att förutse brandkatastrofer, som vi tycks drabbas av alltmer, är viktig, och Lantmäteriets information behövs för att räddningstjänsten ska kunna ta sig till brandplatserna. Vi menar att man i den förändringsprocess som påverkar Lantmäteriet, och andra myndigheter, måste överväga andra organiseringssätt, till exempel att med ett fortsatt tillsynsansvar tillåta utomstående aktörer att utföra det arbete som görs av lantmätare anställda av myndigheten. Att det är svårt att få tag i nyutbildade lantmätare är välkänt. Jag menar att det skulle underlätta rekryteringen om det fanns möjligheter att utöva yrket även om man är anställd i byggbranschen, på konsultföretag eller hos en större förvaltare av fastigheter. står även bakom reservationen 12 om en översyn av Lantmäteriet. Slutligen vill jag påpeka att det just nu bereds ett ärende på som handlar om en översyn av jordförvärvslagen. Det finns en utredning som föreslår att det ska bli lättare för juridiska personer att köpa mark av enskilda markägare. känner en oro för detta och att en ändring i jordförvärvslagen i denna del kan leda till svårigheter för exempelvis unga lantbrukare att hävda sig gentemot bolag vid köp av fastigheter. Vi har reserverat oss mot detta, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 6 under punkt 7. 142 MOMODOU (V): Vi debatterar alltså betänkandet Fastighetsrätt. Det är viktigt att lyfta fram kommunernas ansvar i denna fråga. Kommunerna har en viktig roll när det gäller att öka bostadsbyggandet. Det är bland andra kommunerna som tar fram de detaljplaner som anger hur områden ska bebyggas. Ska det byggas fler bostäder behöver planberedskapen vara god, och för att öka bostadsbyggandet bör kommunerna ges en mer offensiv och styrande roll. Ett av kommunernas viktigaste verktyg för ett offensivt bostadsbyggande är markpolitiken. En förutsättning för att genomföra viktiga samhällsbyggnadsåtgärder är att kommunen också äger exploaterbar mark. I kommuner som blir beroende av enskilda markägares goda vilja för att planlägga och därefter bygga riskerar bostadsbyggandet att bli ojämnt, oberäkneligt och otillräckligt. Kommunernas möjlighet att förvärva attraktiv byggmark har dock minskat efter att 2010 ställde sig bakom den borgerliga regeringens förslag att avskaffa förköpslagen. Förköpslagen gav en kommun förköpsrätt vid försäljning av vissa typer av fastigheter. Det innebar att kommunen hade förköpsrätt till en fastighet vid en överlåtelse som uppfyllde de kriterier som lagen uppställde. Lagen var ett viktigt redskap för kommunernas fysiska planering och tätbebyggelseutveckling och ett stöd för fler exploateringsavtal. har haft i uppdrag att se över kommunernas möjligheter att säkerställa att befintliga byggrätter tas i anspråk. Bakgrunden till uppdraget är det stora behovet av att snabbt få fram bostäder eftersom det råder bostadsbrist. Utredningen överlämnade sitt betänkande Ett snabbare bostadsbyggande. Utredningens analyser visar att problem med dröjsmål och byggrätter oftast avser privatägd mark eftersom kommunerna har skarpare verktyg för att snabbt få fram bostäder på egen mark. Utredningen anser därför att kommunerna i större utsträckning bör bedriva en strategisk och långsiktig markpolitik med syfte att förvärva egen mark. Vi vet att mark inte är oändlig, och ny mark kommer inte att växa fram. När jag satt i kommunfullmäktige i sålde kommunen mark på varje möte vi hade. Ni har säkert hört talas om som köpte mark i väldigt billigt. När han sålde den gjorde han nästan 300 miljoner i vinst. Utredningen föreslår bland annat att får i uppdrag av regeringen att utreda frågan om införandet av en förköpslag som kan underlätta bostadsbyggande och tätortsutveckling i kommunerna. Utgångspunkten för uppdrag bör vara att utreda en ny modern förköpslag som också kan komma till rätta med de problem som fanns i den tidigare förköpslagen. Enligt min mening bör regeringen ge ett sådant uppdrag till och därefter återkomma till med förslag till en ny förköpslag. anser alltså att en ny förköpslag bör införas i syfte att förbättra kommunernas möjligheter att planera för och bygga fler bostäder. Dagens bostadsbrist driver upp priserna på mark. Det har fått till följd att byggherrar som av kommunen har fått tillgång till planlagd mark i syfte att bygga på den låter bli att bygga eftersom de förväntar sig fortsatt stigande markpriser och högre avkastning på sin investering längre fram. Detta bekräftades bland annat av granskning 2016. Enligt granskningen, som omfattade omkring 25 000 bostäder i lägenhetshus som byggdes klart , är detta en viktig anledning till att det byggs för lite och för sakta. Att hålla på mark på detta sätt innebär att byggbar mark inte blir bebyggd trots att det finns ett stort behov. kan inte acceptera en ordning där byggherrarnas fördröjande vinstupplägg tillåts styra bostadsutbudet som har en nationell bostadskris och det råder bostadsbrist i stora delar av landet. Jag ställer mig bakom samtliga reservationer från , men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 7. 143 (M) replik: Efter detta angrepp på äganderätt och marknadsekonomi tänkte jag att skulle kunna förtydliga vad man menar egentligen. Vi är överens om problembilden: Det byggs för lite. Det behöver byggas mycket mer i hela , men konfiskation av privat egendom genom att ge kommunerna förköpsrätt skulle jag gärna vilja att utvecklar lite mer. Jag har två frågor som rör den delen av anförandet, nämligen: Tror på äganderätten – tycker att den behöver förstärkas i , inte minst för markägare? Den andra frågan är: Tror på marknadsekonomi? Det är kopplat till den delen. Sedan har jag en fråga. Vi andra har pratat om väsentligheter här i debatten, nämligen om handläggningstiderna för Lantmäteriet, till exempel. Jag noterar att inte har ställt sig bakom den välbehövliga översyn av Lantmäteriet som är nödvändig. Det vore intressant att höra lösning på att korta handläggningstiderna och ge kommunerna rådrum över den situation som ger samhällsutveckling, till exempel i . Det finns andra kommuner som också har ansökt om att få bedriva lantmäteriverksamhet i egen regi eftersom staten inte levererar på sitt samhällskontrakt. är det årslånga handläggningstider, vilket skadar samhällsutvecklingen dramatiskt i och andra delar av . Det vore intressant att få några svar från på dessa frågor. 144 MOMODOU (V) replik: Tack för dina frågor, ! De var många, men jag ska försöka svara. Förköpslagen är viktig för oss. Den är viktig framför allt när vi, så som har sagts här tidigare, har en nationell bostadskris. Människor måste ha någonstans att bo. För att kunna bygga behövs mark, och då måste kommunerna, som har bostadsförsörjningsansvar, ha tillgång till mark. Om kommunerna inte har tillgång till mark kan vi stå här och ha hur många reformer som helst och ge dem hur mycket stöd som helst – det kommer inte att byggas några bostäder. Om man vänder sig till dem som har privatägd mark tänker de på marknadsekonomi, som du pratade om, . De säger: Varför ska vi bygga? Vi kan ju spekulera och vänta och se hur höga priserna kan bli, och då kan vi bygga eller sälja marken. Detta är inte något som gynnar allmänheten. Det är en rättighet för varenda människa att ha någonstans att bo, och därför måste vi riksdagsledamöter ha ordningar och reformer som gör det möjligt för kommunerna att ha tillgång till mark. Detta innebär att kommunerna också måste ha en effektiv markpolitik, vilket jag anser att många kommuner inte har. Jag nämnde min egen kommun , där man sålde mark varje gång vi hade kommunfullmäktigemöte, som om det skulle växa fram ny mark. Detta är inte ett bra eller effektivt sätt att bedriva markpolitik. Därför tycker vi i att förköpslagen, som vi hade tidigare, borde komma tillbaka så att vi kan möjliggöra för kommunerna att bygga bostäder. 145 (M) replik: skulle ha större trovärdighet i denna fråga om de hade ställt sig bakom kravet på en översyn av Lantmäteriet, så som vi ansvarsfulla partier i denna kammare har gjort. För det är så att byggklar mark finns och marknadsekonomin funkar, men staten levererar inte. Det är statens kärnverksamhet som inte levererar därför att det är årslånga väntetider. Man måste liksom få kedjan att hänga ihop. Vi är överens om att det är bostadskris. Vi är överens om att det måste byggas mer. Vi är överens om att vi har en osynlig bostadsminister. Vi är överens om att vi har en januariöverenskommelse som inte kommer att leverera. Jag är inte säker på att bostadskrisen i kommer att lösas av att vi har byggnadslovsfria altaner eller att fler unga kommer att få bostäder av det, men det vi absolut inte är överens om är konfiskation av privat egendom. Jag tycker att det är obehagligt, herr talman, att vi har ett parti i riksdag som inte värnar äganderätten och som står här och säger att man mer eller mindre ska ge kommunerna rätt att konfiskera privat egendom med en lagstiftning från riksdag. Jag är glad över att är ensamt om den uppfattningen här i kammaren. I ledamotens andra replik får gärna förklara varför är så nöjt med hur det fungerar med dagens situation på Lantmäteriet. Om vi är överens om att det byggs för lite och att kommunerna ska få rådighet över sin verksamhet, varför ställer man sig då inte bakom en översyn av Lantmäteriets verksamhet som gör att vi kan nå målet, nämligen att kommunerna ska kunna bygga mer bostäder och se till att företagen kan expandera och att landsbygden kan leva? Detta vore bra att få veta. 146 MOMODOU (V) replik: Jag tror att aktivt väljer att inte höra det jag sa. Det jag pratar om är förköpslagen. Det jag pratar om är en lag som vi har haft i – den togs bort 2010. Skillnaden mellan och är att vi i vill värna allmänheten – alla i en gemenskap. Det är detta som är viktigt för oss. fokuserar på individens välmående, vilket inte är särskilt viktigt för oss. Om vi på något sätt kan skapa ett samhälle där fler människor har någonstans att bo och där fler människors livsvillkor blir bättre kan jag säga att till och med de individer som och värnar om är inkluderade. Men med den politik som och bedriver är inte fattiga, utsatta och hemlösa människor inkluderade. Det är detta som är skillnaden. Det vi pratar om är en kris där människor behöver någonstans att bo, och vi försöker hitta lösningar så att de får det. Det här är inget nytt utan något som vi har haft innan. Och står här och säger att vi är det enda parti i hela riksdag som gör detta. Vad gäller Lantmäteriet tror jag att alla är överens om att man måste göra något åt de långa handläggningstiderna. Vi är också överens om att det är viktigt att staten tar ansvar och levererar samhällskontrakt. Det är inte detta frågan handlar om, i alla fall inte för oss. 147 (C) replik: Ursäkta, detta replikskifte skedde lite spontant! Vi har oerhört skilda åsikter om vad som kännetecknar en enskild markägare. I sin reservation skriver ”i kommuner som blir beroende av enskilda markägares goda vilja”, och så tar man det till intäkt för att misstänka att det finns enskilda markägare som inte har en god vilja och för att föreslå att vi ska återinföra en starkt kritiserad förköpslag.