prot · H70952 · 2019-12-16 00:00:00 — Med behöriga och utbildade lärare och ett gott ledarskap kan vi vända utvecklingen vad gäller kvaliteten och resultaten i skolan. 61 (M) replik: Det är glädjande att instämmer i många av de saker som jag beskrev i mitt anförande, som att vart fjärde barn lämnar utan fullständiga betyg och att vi har färre behöriga lärare än och än . är av våra lärare i behöriga. I förskolan är det av de anställda som är behöriga, vilket är lägre än . På fritidshemmen är det av personalen som har en pedagogisk examen. Sämst av allt är det i grundsärskolan, den skolform som kanske mest av allt behöver utbildad personal. Där är det bara 25–som har behörighet för att jobba som lärare. SCB presenterade statistik om mobbning. var det av våra barn i som upplevde sig ha blivit mobbade. är det – nästan var femte elev – som säger sig ha blivit mobbade. och jag är fullständigt överens om problembilden när det gäller skolan. Jag har en enda fråga till , med tanke på att parti har styrt tillsammans med Socialdemokraterna sedan valet . Vi har inte fått ett enda konkret förslag för att råda bot på lärarbristen eller på problemen vad gäller lärarutbildningen, för att förbättra för barn i skolan eller för att förhindra mobbningen. Inte ett enda förslag, ! När kommer förslagen? När kommer alla lösningar på de problem som ser i svensk skola? 62 (L) replik: Det är inte sant att vi har suttit i regeringsställning . Det slöts en så kallad januariöverenskommelse . Jag vill också notera att i samband med detta kom till vårt utskott. Den nya regering som tillträdde har slutit ett avtal – eller i detta fall en januariöverenskommelse – där lejonparten av skolpunkterna kommer direkt från Liberalernas skolpolitiska program. Det gäller till exempel möjligheten att flytta och omplacera elever. Det gäller också det senaste utredningsförslaget om att man från statens sida inte bara ska kunna återkalla tillståndet för dåliga friskolor utan även gå in och lägga ned kommunala skolor. Sedan finns det ju förslag som inte passerar . Det går att ge ett uppdrag genom budgeten men också genom regleringsbrevet till och Skolinspektionen, till exempel vad gäller hur man ska bli bättre på att granska verksamheter. Det har riktats ett tillkännagivande om Skolinspektionen, som jag hoppas kommer med i regleringsbrevet, gällande att man ska avsluta ärenden på ett korrekt sätt för att säkerställa att de brister som har upptäckts verkligen rättas till innan man avslutar ett ärende. Det finns flera instrument, som likvärdighetsmiljarderna och lärarassistentpengarna. Det finns saker som redan är på gång. Men oavsett vilken regering som sitter vid makten – och detta är mitt nionde år som riksdagsledamot – måste vissa lagändringar beredas av en utredning. De kommer sedan tillbaka till i form av en proposition. Jag ser fram emot väldigt många liberala reformer, och jag utgår från att kommer att bifalla dem. 63 (M) replik: Tillkännagivandet om att ge Skolinspektionen ett tydligare uppdrag att göra uppföljningar efter inspektioner var det vi moderater som lade fram förslag om, men det var ju glädjande att det blev full enighet i utskottet kring de delarna. Förvisso har det inte gått så mycket som , men det är ändå så att parti tillhör regeringsunderlaget och har lagt fram förslaget till den budget som har gått igenom. I denna budget, som omsluter mer än 83 miljarder, har ni gått med på vad som presenterades som en stor satsning om 100 miljoner. Men, , 100 miljoner motsvarar inte ens pris- och lönekompensationen! Tvärtom innebär Socialdemokraternas budget, med instämmande av och Liberalerna, en neddragning till skolan. Jag undrar fortfarande, fru talman: är förslagen? När kommer det en konkret budget som kommer att ge förbättringar för svensk skola? 64 (L) replik: Jag hade väl inte de högsta betygen i matematik, men jag kan tillräckligt för att veta att vi satsar åtminstone ett par miljarder mer än och i den utbildningsbudget som utbildningsutskottet ska fatta beslut om : 2 miljarder mer än . I tabellerna i det här budgetunderlaget står det minus 1,9 miljarder. Det är vad skickar till samtliga skolverksamheter. Det är oförskämt att inte håller sig till fakta. När det gäller kommande propositioner och förslag avviker ingenting av det som har sagt här i kammaren eller i medierna på något sätt från de förslag som mitt parti, som ni har stått bakom , har drivit, och vi kommer att fortsätta att driva dem. Och till skillnad från har vi fått in det i januariavtalet, så det kommer att bli verklighet. 65 (SD) replik: Det var väldigt lite som jag kunde ha invändningar emot. Det var nästan så att jag i vårt eget program kunde bocka av de förslag som förde fram, och det är ju glädjande. Just därför är det mindre glädjande att har valt att stödja en regering som vi vet har helt andra ingångsvärden för skolan än de ingångsvärden vi nu hör och som vi alla vet om att alltid har haft. Känns det inte besvärande, , att samarbeta med en regering som har bidragit till en skolutveckling som inte har varit gynnsam? Och vilka möjligheter tror att Liberalerna som ett litet parti har att påverka det stora maktpartiet att ändra sin roll? Ser inte något problem med att samarbeta med en regering som trots allt väljer en annan väg och har en annan syn på skolpolitiken än och hans parti? 66 (L) replik: Det här ligger ju så långt från utbildningsutskottets budgetdebatt som man kan komma. Men av respekt för ska jag besvara frågan. Vi gick till val på en borgerlig alliansregering, som tyvärr inte blev fallet efter att väljarna hade sagt vad de ville ha, och vidhöll det som vi hade sagt före valet, nämligen att vi inte tänkte medverka till att släppa fram en regering som är beroende av . Vi bekräftade bara vårt löfte före valet. Jag antar att har läst januariavtalet, där lejonparten av de skolpolitiska punkterna kommer från Liberalerna. Vi må vara ett parti som hade i valet senast. Men när det gäller skol- och utbildningspolitiken tycker jag att vi har en respektfull dialog med , och . Även om det står om statligt huvudmannaskap i januariöverenskommelsen vet jag att Socialdemokraterna och inte är för ett statligt huvudmannaskap, men har vi liberaler fått in den punkten. Det innebär att ett beslutsunderlag ska tas fram, vilket vi är överens om. Sedan får vi gå till kammaren, eller hur vi nu ska processa frågan vidare för att uppnå våra politiska mål. Som vår partiledare har sagt är det för tidigt att ett drygt halvår efteråt börja ta avstånd. Vi har ju inget att utvärdera ännu, på grund av att det har gått så från det att vi slöt avtalet till att vi nu har påbörjat det viktiga arbetet. 67 (SD) replik: Det finns ju faktiskt en koppling till budgetdebatten, så det här är inte så långt ifrån som möjligt, som säger att det är. Om man sluter upp bakom en regering och dess målsättningar får det också konsekvenser för en budget. Och jag har svårt att sätta likhetstecken mellan det som förs fram i budgeten och det som står och säger här i talarstolen. Det är möjligt att Liberalerna har åsikten att det är bättre att vänta, att vänta på utredningar och sedan se vad man får ut av det. Men jag tycker att det allra bästa för Liberalerna hade varit att samsas med de partier som har en liknande ståndpunkt – det finns fler i denna kammare som har det – så att vi snabbt skulle kunna genomföra kraftfulla reformer och inte ha med oss en skolpolitik i bagaget som leder någonstans dit vi inte vill. Därför kvarstår frågan: Ser inte problem med att samarbeta, också budgetmässigt, med en regering som har en helt annorlunda utgångspunkt för skolpolitiken än Liberalerna? 68 (L) replik: Jag företräder hellre en linje och en budget som inte drar ned 2,6 miljarder på lärarnas löner och 3 miljarder på bidraget till ökad likvärdighet, som är till just för att rycka upp och stötta de kommuner som har det absolut svårast och inte minst socioekonomiskt tuffast. När Liberalernas reformförslag om tioårig grundskola, obligatorisk språkförskola, ökade och skärpta krav på lärarutbildningen och ökade befogenheter för lärare, som vi har fått in i januariavtalet, kommer till utgår jag från att bifaller våra förslag. 69 (MP): Fler elever lär sig mer. Resultatet års PISA-undersökning är en arbetsseger för elever och lärare och något som många har firat . I mätning efter mätning ser vi nu hur utvecklingen i skolan går framåt. Pojkar läser bättre, fjärdeklassare har mer intresse för matematik, lärarnas status ökar och 15-åringars kunskap i naturvetenskap, läsförståelse och matematik har förbättrats. vänder resultaten uppåt också i skolor i hela vårt land som har tagit sig an många nya klasskompisar med flykt, krig och förföljelse i bagaget. Det är glädjande och viktigt för barnen och eleverna och för framtid. Men, fru talman, det går inte bättre för alla. Vilka föräldrar du har spelar allt större roll för dina möjligheter att klara skolan. Skillnaderna mellan skolor är stora, och de ökar när barn sorteras efter bakgrund. PISA-mätningens kanske viktigaste budskap till oss politiker är att ojämlikheten i skolan består. Barn som inte har så många böcker i bokhyllan får det tuffare att klara skolan. Vårt politiska svar måste därför vara att vi garanterar att alla skolor har skolbibliotek och bibliotekarier som vet vilka böcker som gör att just ditt barn ligger vaket i smyg med läslampan tänd. Vi vet att vissa barn behöver mer stöd för att kunna koncentrera sig i stället för att störa andra. Därför satsar vi mer resurser till de skolor som har fler barn med få böcker i bokhyllorna och en socioekonomiskt svår bakgrund. Därför ser vi till att öka kunskaperna hos alla lärare om neuropsykiatriska funktionsnedsättningar och att göra detta obligatoriskt på lärarutbildningen. Vi vet att den som har ont i magen har svårare att fokusera på vad läraren ritar på tavlan. En väl fungerande elevhälsa är därför inte bara viktig för att barn som mår dåligt ska få hjälp. En väl fungerande elevhälsa är en central del för att skolan ska klara kunskapsmålen. Under dagens debatt har flera talat om de där barnen som har lite mer spring i benen – barn som är fulla av tankar och kreativitet och har en busig blick i ögonen, en blick som kanske lite för ofta tittar lite längre bort än svarta tavlan. Dessa barn har en fantastisk potential som vi måste ta till vara. Med fel och för lite resurser riskerar den busiga glimten i ögat att slockna helt och kreativiteten att bytas ut till likgiltighet eller, i värsta fall, destruktivitet. Vi måste ha en skola som tar vara även på dessa barn. De är en del av samhället och kommer att fortsätta att vara det som vuxna. Hur vi behandlar dem kommer att spela roll för vilket samhälle vi får framöver. På det sättet är skolpolitiken också i allra högsta grad en politik för vilket framtida samhälle vi vill ha. Om elever inte möts i klassrummet oavsett bakgrund och förutsättningar får vi ett samhälle där vuxna inte känner varandra och där tilliten kommer att minska. Skolsegregationen är därför vår allra största utmaning. Vi har partier som på punkt efter punkt vill öka skolsegregationen och med kirurgisk precision välja ut de elever som har störst behov av att möta svenska språket och separera dem från klasskompisar som talar just svenska. Den allra viktigaste faktorn för att elever ska klara skolan är kompetenta lärare. Lärares professionsutveckling har fått stå tillbaka under en rad år. Skolministrar har gjort reformer – karriärtjänster under Liberalernas tid och lärarlönelyft under tid – men behöver vi ta ett samlat grepp för lärares professionsutveckling. Därför är jag glad över att professionsprogram för lärare och rektorer är en punkt i januariavtalet. Det är detta system vi ska bygga upp och knyta karriärtjänster, lärarlönelyft och andra satsningar till så att vi kan öka läraryrkets attraktivitet och höja kvaliteten hos alla de redan duktiga lärare som finns . Jag tror att det är en viktig åtgärd för att få fler att välja att stanna kvar i läraryrket. talesperson för högre utbildning och forskning, , kommer att redogöra för vår hållning i de delar av betänkandet som rör detta. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och regeringens budget, där vi ökar anslaget för en mer likvärdig skola. 70 (M): Att utbildningsfrågor är viktiga har framgått av alla anföranden och repliker. Vi är inte alltid överens, men vi är nog överens om att de är viktiga för samhällets utveckling. För att människor ska kunna studera på högskola och kanske forska vidare krävs bra förskola, bra grundskola, bra gymnasieskola och bra vuxenutbildning. Det finns mer än 400 000 studenter på lärosäten, och 76 000 är anställda där. Det är alltså ett stort och viktigt område. Jag vet efter tidigare högskolestudier och forskning att det är en intressant, krävande och framför allt givande tid som måste värnas. har präglats av resursfördelningsutredningen, , och kommer en forskningsproposition, vilket har nämnts tidigare. Det är viktiga frågor som berör hela högskole- och forskningsvärlden, och vi har mött många olika inspel och representanter. Det här är avgörande för vår framtid inom denna värld. Vi ser gärna samarbeten mellan olika lärosäten. Till exempel besökte jag Linnéuniversitetet, som är en sammanslagning av och . Här satsar man mycket på gemensamma utbildningsinsatser och just nu på fortbildning av lärare inom digitalisering och ledarskap. I regeringens mål står det att utbildning och forskning vid universitet och högskolor ska hålla hög internationell klass och bedrivas effektivt. Vi håller med regeringen, men vi tar högre höjd och vill ha utmärkt forskning av högsta kvalitet och mer effektivitet. Det kan låta som semantik, men det handlar om att ge viktiga signaler. Vi kan inte stå och titta på eftersom utvecklingen går fort och vi snabbt blir passerade. Därför måste vi satsa på detta. I regeringens förslag får innovation inte särskilt stor plats. Men forskning och innovation är viktigt och leder till förändring och utveckling i samhället. De statliga investeringarna är viktiga men även de privata investeringarna i FoU, och de har tyvärr minskat. Vi måste alltså göra forskningen mer attraktiv för företagare och industri. När Alliansen styrde infördes en premie på 300 miljoner till den excellenta forskningen. Dessa pengar fasades ut av , men vi vill återinföra denna satsning. Vi måste hänga med i utvecklingen och kunna locka studenter från , och svenska studenter måste kunna läsa i . Vi måste också satsa mer på distansstudier. Vi behöver få nya kunskaper från studenter och professorer från andra länder och höja kvaliteten. Svensk forskning håller hög kvalitet, men tyvärr går många europeiska länder förbi oss vad gäller framlagda forskningspapper och citeringar. Här måste vi därför öka tempot. anser att det är viktigt att grundforskningen är av högsta kvalitet och att den fortsätter att stödjas och främjas. Därför föreslår vi att forskningsresurser ökar med . Regeringen har i stället föreslagit att anslaget till ska minskas med 150 miljoner, vilket förstås vore fatalt. Vad gäller rymdforskning är det stora satsningar och långa ledtider. Därför skulle det behövas lite längre budgetperioder. Vi vill satsa 150 miljoner till rymdforskningen, också för att kunna behålla de 12 000 arbetstillfällena inom rymdforskning. Av dem finns 6 000 i och en del i . När EU-länderna möttes i , , samlades alla forsknings- och rymdministrar. Det talades bland annat om ett hållbart , vilket är engagerat i. Det talades också om främjande av rymdekonomi och digital omvandling för klimatet, alltså hur vi ska sköta klimatet och följa det med satelliter. Vidare talades det om utformningen av Horisont , som är ramprogram för forskning och innovation 2021–2027. Här är det viktigt att vi håller oss framme, annars blir vi lätt omkörda. Att jag påpekar detta beror på att jag är orolig för att vi tror att vi är duktiga nog. Vi är duktiga, men vi måste spetsa till oss. Högre studier kräver bra studiemedel, och det kommer vi att debattera i övermorgon. Jag vill fortsätta att vara stolt över och våra universitet och högskolor. Därför behövs en moderat budget. 71 (SD): har inget yrkande utan hänvisar till sitt särskilda yttrande. Många aktörer, både politiker och andra, talar om att vi måste satsa på excellens när det gäller högre utbildning. Men det räcker inte att bara prata om det. För att det ska bli verklighet måste det drivas en politik som leder fram dit. Jag läser i en rapport från UKÄ, refererad till av , att svenska universitets- och högskolestudenter har minst lärarledd undervisningstid i och bara hälften av vad studenter i exempelvis , och har. Detta ju inte för excellens, tvärtom. lägger nästan 1 miljard mer än regeringen på högre utbildning och forskning. Vi tar bland annat bort produktivitetsavdraget och ger den summan till högskolorna, just för att öka mängden lärarledd undervisning – en som vi menar direkt kvalitetshöjande åtgärd. Utöver det satsar vi för att ytterligare öka andelen lärarledd undervisningstid. Någon nämnde rymden. Där satsar vi också mer, 300 miljoner mer. Det ger enorma spinoff-effekter för hela industrin och även på högskoleområdet. De här pengarna räcker sannolikt inte för att ska komma i kapp och vad gäller nivån på lärarledd undervisningstid; låt oss vara ärliga med det. En annan aspekt av detta är att vi inte bara kan öka antalet studieplatser och lägga alla resurser på det medan kvaliteten på utbildningarna blir lidande. Nej, i stället för att som ensidigt mål öka antalet studieplatser borde vi säkra kvaliteten på våra utbildningar, och då kan vi passa på att bygga tillräckligt med studentbostäder så att studenterna får tak över huvudet när höstterminen börjar. som vi värnar den akademiska friheten måste vi fråga oss hur resurserna till universitetsvärlden används. Beslutande politikers uppgift är ju att optimera system, till exempel ansökningsförfarande och resursfördelning, utan att inskränka på den akademiska friheten. Jag blir beklämd när jag läser listan över anslagsbeviljande från innevarande år. Det är som om forskarna vet vilka ämnen som ger anslag, vilket sedan besannas när besluten tas. Jag frågar mig hur mycket nya, intressanta tankar som kommer fram av de pengar vi lägger här. I alla fall premieras inte de samhällsproblem vi politiker och medierna beskriver som de allvarligaste. Jag tycker att det är passande med ett citat från , doktor i statsvetenskap, här: ”Gång efter annan bevisar svenska statsvetares forskning att fred är bättre än krig, att demokrati är bättre än förtryck … Att trivialiteterna sedan kombineras med citat från diverse franska filosofer gör bara saken värre.” har många uppgifter, men den främsta anser jag är att lära studenterna att tänka. I gymnasiet är fakta viktigast, men absolut ingen utveckling kommer att ske utan tänkande människor. En tänkande människa godtar inga fakta eller åsikter utan att först kritiskt pröva dem. Lär vi våra studenter att tänka behöver vi inte oroa oss för fake news. Ni kan vara helt säkra på det. Uppfyller våra universitet denna uppgift ? Nja, jag tänker på när var inbjuden till för att hålla ett föredrag. Reaktionerna från en del akademiker tydde på att de ansåg att uppgift var att skydda studenterna från ”moments”. Universitetens uppgift är inte att skydda studenterna från några ”moments” alls utan att lära dem att själva kritiskt pröva alla fakta och åsikter – helst också att kunna skilja på fakta och åsikter, fast det kanske är överkurs. De akademiker som reagerade genom att försöka stänga ute Jomshof från föreläsningen har inte förstått vad akademins innersta väsen och uppgift består i – sorgligt! Med tanke på Jomshof och vill jag avrunda med ytterligare ett citat av den tidigare nämnde vänsterakademikern – han säger själv att han med emfas tillhör vänstern: ”Att tänka rätt har återigen blivit viktigare än att tänka fritt och vi har blivit dummare än vi borde vara. är vänstern definitivt dummare än vad den borde vara. – – – Jag är förstås övertygad om att högerns intellektuella har fel, men de tänker ju åtminstone fortfarande.” I detta anförande instämde och (båda SD). 72 (S) replik: Jag blir lite nyfiken på en sak i ert budgetförslag, . Ni tar bort till för konstnärlig forskning och utbildning, ni tar bort 10 miljoner till och ni tar bort 8 miljoner till , där ni specifikt pekar ut att det är Nationella sekretariatet för genusforskning som ska tas bort. Nationella sekretariatet för genusforskning har alldeles fått tre nya uppdrag av . Det första är kartläggning och analys av forskning och kunskap om sexuella trakasserier i arbetslivet, det andra är hållbarhet och jämställdhet i framtidens högteknologiska arbetsliv och det tredje är hållbarhet och jämställdhet inom hbtq-området i . Då vill jag fråga : Tycker ni att detta är oviktiga områden att forska kring, eller varför har ni tagit bort de här pengarna? Att ta bort pengar från och är dessutom någonting som försvårar den så viktiga bildningsfunktionen i . Jag vill också veta varför ni tar bort de pengarna. 73 (SD) replik: Dessa pengar lades ju till en gång, innan blev ordförande, på grund av en sammanslagning. Vi såg ingen anledning till att dessa pengar skulle tillföras på grund av denna sammanslagning. Det var förra mandatperioden, och de här minusposterna har legat kvar ända . Vi har inte funnit någon anledning att ta bort dem efter det. Vi tyckte inte att det skulle tillföras mer pengar på grund av sammanslagningen, och vi tycker fortfarande likadant. Till slut blir detta naturligtvis en obsolet uppgift. När det har gått sammanslagningen kan man fundera på om de ska vara kvar. Men det var orsaken till att vi drog bort dessa pengar. Jag tror att det var i början av förra mandatperioden. Av de uppdrag till Nationella sekretariatet för genusforskning som räknade upp, fru talman, tycker jag att en del är alldeles utmärkt, till exempel att forska om sexuella trakasserier. Det ska inte förekomma sexuella trakasserier. Bedriver man seriös forskning om detta kanske man kan komma åt problemet – alldeles utmärkt! Men sedan har ju detta sekretariat ägnat sig åt en massa andra saker, som vi kunde läsa om bland annat i stora artikelserie i . Bland annat tvingade de in genusvetenskap i kurser som kunde handla om historia eller vad som helst. Det tycker vi är fel. Det här sekretariatet ligger inom . får forska om precis vad de vill. Vi har akademisk frihet. De får forska om dessa saker som läste upp. Vi tycker dock inte att sekretariatet har utmärkt sig på ett positivt sätt. 74 (S) replik: Det är väldigt spännande att höra från stå här och säga att det är klart att man forska om vad man vill – bara man inte forskar om maktstrukturer mellan könen, för då är det fara å färde. I har man tagit bort genusstudier som godkänt ämne i masterexamina. Jag blir jätterädd när jag hör säga att de får forska om vad de vill, bara de inte forskar om det här och det här. Därför funderar jag verkligen på om står bakom den akademiska friheten, särskilt när det handlar just om att forska om maktstrukturer mellan män och kvinnor – någonting som är oerhört viktigt och som vi verkligen skulle behöva forska mycket mer om, men det är ju upp till universiteten att själva bestämma. Varför tar bort pengar till så viktig forskning? Det har jag inte fått svar på. 75 (SD) replik: Nej, där lade ord i munnen på mig. Vi har inte förbjudit någon forskning. Låt mig upprepa det: inte någon forskning. får självt bestämma vad man vill forska i. Jag säger tvärtom: Det är ju som är här och påtvingar kurser i historia genusvetenskap. Till och med den här , som de var tvungna att läsa en bok av, var emot det. Det är som är det omvända – precis tvärtom! De får absolut forska om maktstrukturer och genusvetenskap. Det ska bygga på vetenskaplig grund och prövas som all annan forskning. Det är vårt krav: att det ska vara samma krav på detta som på all annan forskning. Det finns maktstrukturer.