prot · H70938 · 2019-11-26 00:00:00 — har tillsyn över skolväsendet, och i detta ansvar ingår att kontrollera att utbildningen följer bestämmelserna i skollagen och andra författningar som reglerar verksamheten. Vidare prövar om lärare som misskött sig ska få en varning eller bli av med sina legitimationer. Prövningen sker efter att Skolinspektionen gjort en anmälan. En legitimerad lärare kan få en varning om han eller hon varit oskicklig i sin yrkesutövning eller i samband med sin yrkesutövning gjort något brottsligt som gör att lämpligheten att verka som lärare kan ifrågasättas eller på något annat sätt visat sig mindre lämplig att undervisa. Om läraren till exempel varit grovt oskicklig i sin yrkesutövning, begått ett allvarligt brott eller på något annat sätt visat sig särskilt olämplig att undervisa kan lärarlegitimationen komma att dras in. I fråga om saklighet och opartiskhet är regleringen tydlig, och jag ser inget behov av att göra några ändringar i skollagen eller andra författningar. 90 (SD): Det här är som statsrådet och jag debatterar samma ämne. Orsaken är inte att ödsla vår tid, utan för att jag inte blev riktigt nöjd förra gången. Det här är ett återkommande problem som jag faktiskt tror måste åtgärdas. Först vill jag mer direkt bemöta statsrådets svar, fru talman. En minister ska självfallet inte gå in på enskilda fall, men jag ansåg mig tvungen att i min interpellation nämna ett exempel som visar hur detta odemokratiska ofog förekommer – bevis, helt enkelt. I statsrådet skriftliga svar står det följande: ”Regeringens och min självklara uppfattning är att alla lärare ska iaktta kravet på objektivitet och saklighet i undervisningen.” Det är jättebra. Jag minns inte att jag fick ett lika klart svar förra gången jag ställde en interpellation om detta. Jag tycker att detta är ett bra svar. Vidare, fru talman, säger statsrådet att ”skolor och skolans personal ska beakta objektivitetsprincipen i regeringsformen som innebär bland annat en skyldighet att iaktta saklighet och opartiskhet i verksamheten”. Tack, statsrådet ! Detta var exakt vad jag ville höra. Om statsrådet hade sagt detta förra gången hade vi kanske till och med kunnat skippa den här interpellationen helt. Men så har vi problemen med att lärare som gör övertramp ändå fortsätter. Därav följer min fråga om det behöver göras förtydliganden i till exempel skollagen. Jag ska tala lite om bakgrunden till min upprepade interpellation. Efter att vi pratades vid sist om det här har ett mycket graverande fall i ett gymnasium i uppmärksammats. Det var ett fall där en lärare framställde tre partier, inte bara , som direkt odemokratiska. Läraren hade dessutom angående detta gjort eget undervisningsmaterial, som skärmdumpades av en upprörd förälder. Här har vi alltså svart på vitt att en lärare ägnar sig åt ren partipolitik på undervisningstid. Vi ska inte gå in för mycket på det här enskilda fallet. Vi ska inte handskas med enskilda fall här. Men detta är ändå ett konkret och tydligt exempel på att det föreligger ett problem. Det är ett problem som vi inte bör sopa under mattan, tycker jag – därav min fråga till statsrådet. Om fall med bristande opartiskhet fortsätter att droppa in, kan det då inte till slut bli fråga om att regeringen ändå bör vidta åtgärder angående det här? Jag har även en allmän reflektion. Om vi tycker att det är okej med politisk påverkan från vänsterhåll måste det vara lika okej med politisk påverkan från motsatt håll. Då måste till exempel en sverigedemokratisk lärare få föra fram sina åsikter på exakt samma sätt. Men jag tycker inte att det ska vara så åt något håll. verkar det vara så att lärarkåren lutar lite åt vänsterhållet totalt sett, men det kanske inte varar för evigt. Det kan också vara så att lärare från höger är bättre på att skilja på undervisning och privata åsikter. 91 Utbildningsminister (S): säger mycket riktigt att det är som en i stort sett likalydande fråga ställs. Ledamoten säger också att han inte var riktigt nöjd förra gången. Den här gången säger han att svaret är jättebra. Mitt minne kanske sviker mig, men om jag minns den tidigare interpellationsdebatten med rätt var han uttalat positiv till mitt svar och sa att det var väldigt bra. Jag får väl hoppas att vi kan skippa att ha en liknande interpellationsdebatt en gång till. Men jag kanske minns alldeles fel – det kan ju ha varit någon annan interpellationsdebatt där hyllade mitt svar. Jag har fortfarande lite svårt att svara på den fråga som ställer. säger mycket riktigt att vi inte ska diskutera enskilda fall här i talarstol. Sedan fortsätter han att diskutera ett antal enskilda fall. Jag kan lika lite nu som i interpellationssvaret säga någonting om de påståenden som för fram. Det finns, som jag har redogjort för, en vedertagen ordning för hur man hanterar fall där det anses att lärare har begått fel i sin yrkesutövning. Den ordningen är klar och tydlig. Den är fastslagen av , och den är öppen och tillgänglig. Med det får jag avsluta den här delen av mitt svar och avvakta vad mer har att anföra, eftersom det inte finns så mycket mer jag kan tillföra utöver det som redan är inlämnat. 92 (SD): Jag kan inte minnas att det som jag citerade skulle ha varit med i det förra interpellationssvaret, men jag tycker att det är glasklart. Min önskan är att det skulle vara lika glasklart för landets lärare och rektorer. Men det visar sig gång på gång att det inte är det. Det är därför jag står här och för en interpellationsdebatt om detta. Det droppar in jättemånga rapporter om lärare som inte klarar av det här med opartiskheten. Det sker främst i valrörelsen, men det kommer rapporter . Jag får höra om barn som kommer gråtande hem för att deras föräldrar är sverigedemokrater och lärarna har sagt att de är hemska och ska utrota människor och allt möjligt. De här barnen är alldeles förstörda. Jag har hört många sådana historier. Det är därför jag interpellerar om detta. Det som statsrådet har anfört och som jag citerar är alldeles utmärkt. Men det verkar inte gå in i huvudet på riktigt alla lärare här i . Därför tror jag att det måste göras ett förtydligande i något styrdokument, helst i skollagen. Vi har ett problem. Här fungerar det inte. Jag är helt ense med statsrådet om det jag citerade. Det är klockrent. Det är så jag vill ha det. Men problemet är att det finns lärare som inte fattar det här. En regering och ett statsråd kan inte agera för att det uppstår enstaka problem här och där, men om det finns ett återkommande problem måste det till slut bli ett ansvar för regering och statsråd, anser jag. Jag är trött på att höra de här historierna om föräldrar som får hem gråtande förtvivlade barn för att läraren har målat ut sverigedemokrater och ibland även moderater och kristdemokrater som hemska. Det som sägs har ingenting med verkligheten eller vår politik att göra. Vi framstår som omänskliga. Detta står lärare och säger i landets klassrum. Jag tror att det här är vanligare än vad statsrådet har uppfattning om. Hur vanligt det är har jag av naturliga orsaker ingen exakt koll på. Men vi har helt enkelt ett problem. Regeringen ska naturligtvis inte ta mig på orden, fru talman. Men man kan kanske i ett första steg göra en undersökning av hur saken ligger till. 93 Utbildningsminister (S): Jag har ett väldigt glädjande besked till . berättar om lärare som uttrycker sig på ett sådant sätt att barn kommer hem och gråter. Om detta sker, om de här missförhållandena föreligger, vill jag verkligen understryka att det naturligtvis är ett problem. Det glädjande beskedet i sammanhanget är att den lagstiftning som själv nu har recenserat i så väldigt positiva ordalag från talarstolen åtföljs av en ordentlig åtgärdstrappa. Det finns klara och tydliga bestämmelser om hur man ska bete sig när man tycker att lärare inte gör som de ska. Man ska vända sig till rektorn. Man kan vända sig till skolans huvudman. Man kan vända sig till Skolinspektionen. Skolinspektionen har möjlighet att ta upp saken på flera olika sätt, bland annat genom att ta hela ärendet till . Denna åtgärdstrappa finns till för att lagens bokstav ska bli verklighet. Det är den vägen man ska gå om man är missnöjd med hur lärare beter sig. Det är glädjande att tycker att lagstiftningen är väl utformad och väl formulerad. Jag kan bara uppmana alla som uppfattar det som att lärare beter sig illa mot barn att använda sig av de verktyg som lagstiftningen ger oss: att vända sig till rektorn, till huvudmannen och i sista hand till . 94 (SD): Som jag har sagt tidigare tycker jag inte att det är fel på lagstiftningen. Jag skulle vara jätteglad om den bara följdes. I utskottet diskuterade vi rektorernas så att säga lite ojämna kvalitet. Det uttrycktes inte så direkt, men mellan raderna. Rektorn på skolan i exemplet som jag nämnde har jag ringt upp. Hon verkade inte förstå problemet. Sedan ska jag vara lite positiv. En partikamrat till mig ringde upp skolchefen i kommunen. Han tog detta på allvar och verkade fatta problemet. Men rektorn verkade inte förstå problemet över huvud taget, fast det fanns bevis. Det är därför jag tar upp det här enskilda fallet – för att exemplifiera själva problemet, även om vi inte kan ta upp enskilda problem. Jag tror att vi har ett problem. Jag tycker att regeringen med tiden måste ta tag i detta, kontrollera hur det ser ut, kontrollera de här fallen. Att det kommer hem gråtande barn har jag hört . Det är kanske någon som ljuger. Men alla historier jag hört om det här kan inte vara lögn. Det är helt osannolikt. Jag hoppas att regeringen och statsrådet med tiden tar tag i det här problemet, fru talman, och åtminstone undersöker hur det ligger till. 95 Utbildningsminister (S): I en rättsstat finns det förstås klara och tydliga regler, som det gör i det här fallet. Det finns också en tydlig ordning som är utpekad i lagstiftning och i författningar som visar hur man ska bete sig om man tycker att reglerna inte har följts. Den ordningen tycker jag att man ska följa. Det är avsevärt mycket bättre än om regeringen skulle stå med ansvaret att till exempel utreda eller uttala sig om enskilda fall. Med det får jag tacka för interpellationen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2019/20:83 om digital likvärdighet i skolan 96 Utbildningsminister (S): har frågat mig när jag avser att börja ta mitt ansvar när det gäller de initiativ i den skoldigiplan som ligger på bord. Fokus i skolan ska vara på kunskap och bildning. Alla elever har rätt till undervisning utifrån hela läroplanen. Digitala verktyg är en viktig del i undervisningen, inte minst i ämnena matematik och teknik. Därför har regeringen beslutat om förändringar i styrdokumenten bland annat för grund- och gymnasieskolan så att digitala verktyg är en del av innehållet i läroplanernas kurs- och ämnesplaner . har gjort en granskning av hur vissa skolor arbetar med digitala verktyg i undervisningen i högstadiet. Granskningen visar att det ser väldigt olika ut i olika klassrum. Detta ger en indikation på de problem med likvärdighet som finns i svensk skola. Därför anser regeringen att staten fortsatt bör ta ett ansvar för att stärka den digitala likvärdigheten i skolan. Arbetet med digitaliseringen av skolväsendet pågår för fullt. Digitaliseringen av skolan innebär såväl möjligheter som risker. Rätt använda kan digitala verktyg utveckla undervisningen och underlätta lärarnas arbetsmiljö. Det är huvudmännens ansvar att se till att lärare och annan personal får den kompetensutveckling de behöver för att kunna utföra sitt uppdrag så att de kan använda digitala verktyg på bästa sätt i undervisningen. För att staka ut en riktning och stärka likvärdigheten beslutade regeringen om en nationell digitaliseringsstrategi för skolväsendet. Regeringen slöt därefter en överenskommelse med Kommuner och Landsting som tog fram en handlingsplan i syfte att förverkliga digitaliseringsstrategin. Handlingsplanen omfattar en kartläggning av pågående insatser och aktiviteter samt av övergripande behov inom skolväsendet. Den visar SKL:s bedömning av vad olika aktörer behöver göra för att uppfylla målen i strategin. Regeringen håller med SKL om att många aktörer behöver bidra i digitaliseringen av skolväsendet. Handlingsplanen är dock inte en steg-för-steg-instruktion för den enskilda huvudmannen eller skolan. För att förverkliga visionen i strategin behöver ett utvecklingsarbete ske på alla nivåer, inte minst på regional och lokal nivå. En nyckelfaktor är att digitaliseringen integreras i det systematiska kvalitetsarbetet. Regeringen har gett i uppdrag att främja digitaliseringen inom skolväsendet och att underlätta för skolor och huvudmän att ta till vara digitaliseringens möjligheter i undervisning och i administration. Arbetet ska utgå från den nationella digitaliseringsstrategin för skolväsendet. I arbetet ingår även att följa upp målen i den nationella digitaliseringsstrategin och vilket genomslag den får i verksamheterna. Inom ramen för detta uppdrag har utvecklat, publicerat och genomfört flera insatser och aktiviteter som svarar mot digitaliseringsstrategins fokusområden. 97 (M): Tack, utbildningsministern, för svaret! Regeringen har som målsättning att ska bli bäst i världen på digitalisering och att använda digitala verktyg generellt i samhället. Det förutsätter också att vi har ett utbildningssystem som ger alla digital kompetens och förståelse för hur digitala verktyg fungerar och hur de kan användas. I många andra länder har man tagit krafttag för att säkerställa att alla skolor och elever får tillgång till digitala verktyg. I flera av våra grannländer mäter man också digital kompetens i nationella prov. EU har också digital kompetens som en av nyckelkompetenserna för EU:s framtida konkurrenskraft och utveckling. Regeringen har fattat beslut om en digital strategi för skolan. har gjort en del för att underlätta för skolor och huvudmän att ta till vara digitaliseringens möjligheter. Men det är alldeles uppenbart att det inte är tillräckligt. Skolinspektionen har gjort en granskning som visar det ganska tydligt, och då har man ändå tittat på en ganska begränsad del. Man har tittat på matte och teknik i årskurs 7–9. Det som man har kommit fram till förskräcker. Det är som använder digital teknik i liten utsträckning. It‑strategier hos huvudmän är inte konkretiserade och används inte på av skolorna. Det är som inte uppfyller de krav på användning av digital teknik som finns i årskurs 7–9. Skolor har tillgång till it-tekniskt stöd men inte till it-pedagogiskt stöd. Menar vi allvar med att skolan verkligen ska utnyttja digitaliseringens möjligheter krävs åtgärder och tydligare styrning. SKL har tagit fram en skoldigiplan efter dialog med regeringen, som utbildningsministern också säger i sitt svar. Men det behöver förverkligas. Man behöver ta tag i de punkter som finns i planen. Man kan också fundera över att man inte också involverade när man hade diskussionen med SKL eftersom totalt av eleverna går i fristående skolor. Skoldigiplan innehåller många viktiga steg för att strategin som regeringen har beslutat om ska bli verklighet. Ett antal punkter kräver åtgärder från regeringen. Det är bestämt 13 stycken. Det handlar bland annat om att stärka samordningen via med stöd för till exempel upphandling och fortbildning. Det behövs ett avtal mellan SKL och regeringen och om utvecklingen av digitaliseringen i skolan, finansiering av en fortbildningssatsning och inte minst lärarutbildningarna. Det handlar om hur de lever upp till förändrade läroplaner. I planen finns att man behöver förändra lärarutbildningen. Det handlar också om förenklad informationsöverföring och standarder. Det är lätt att ta fram en strategi. Men den är inte värd papperet den är skriven på om den inte leder till konkreta åtgärder. När tänker regeringen ta tag i de punkter som finns i skoldigiplanen? 98 Utbildningsminister (S): Jag ska börja med att helt hålla med om det allra sista. Det är lätt att skriva punkter på ett papper men mycket svårare att se till att de blir verklighet. Ett tydligt exempel på det är den genomgång som Skolinspektionen har gjort av hur arbetet går till. Vi befinner oss i ett läge där svensk skola har digitaliserats rätt så kraftigt under . Vi har också bakom oss där väldigt lite gjordes. Det är lätt att skriva och föreskriva hur man ska göra och mycket svårare att se till att det blir verklighet. Vad är det lärare själva säger att de behöver för att kunna tillvarata digitaliseringens fulla potential? En viktig sak som ständigt återkommer i de utvärderingar som görs är lärarnas behov av kompetensutveckling. Här har regeringen sett till att har möjligheter att arbeta med ett uthålligt stöd till landets skolor, ett skolutvecklingsprogram. Vi har ett antal nationella skolutvecklingsprogram. Ett av dem är fokuserat på digitaliseringen och ser till att våra skolor får goda möjligheter att vidareutveckla lärarnas kompetens. Det gäller till exempel i programmering, vilket är ett ämnesområde som är nytt i våra kursplaner. Där hade väldigt många lärare ett mycket stort behov av att snabbt sätta sig in i ett nytt ämnesområde. Det handlar också om digitala verktyg. Det är precis det som lyfte upp i sitt inlägg att Skolinspektionen haft synpunkter på. Det handlar också om informationssökning och källkritik på nätet. Det är ett ämnesområde som blir allt viktigare i där fakta och åsikter blandas hej vilt i debatten. Tack vare de nationella skolutvecklingsprogrammen och att får möjlighet att uthålligt och år för år arbeta med att ge stöd till skolorna och lärarna finns det nu tillgång till ett mycket bättre stöd än vad det fanns . Jag vill också peka på det stora arbete som görs med att säkerställa att vi ska kunna övergå till nationella prov som genomförs, tas fram och hanteras på ett digitalt sätt. Detta är ett väldigt stort arbete, och arbetar för fullt. Bara fick man ett förtydligande bemyndigande att meddela föreskrifter om nationella prov, deltagande och tekniska krav för huvudmännen. Det är en stor uppgift för , men framför allt för huvudmännen, att se till att digitala prov kan genomföras på ett rättssäkert och likvärdigt sätt. Alla som har varit på en arbetsplats vet hur beroende man är av att nätet inte går ned. Det måste funka när de digitala proven skrivs, och här finns en hel del kvar att göra ute hos många huvudmän. Mycket görs på detta område. Jag känner sedan gammalt till att är väldigt otålig, och jag vet att hon var otålig också när det gällde den tidens framgångar eller brist på framgångar avseende digitaliseringen av skolan. Som svar på fråga får jag lämna det lite tråkiga ministersvaret att beredning pågår i . Vi har fått in skoldigiplanen från SKL och arbetar med att ta hand om förslagen. Vi kommer att återkomma till hur vi går vidare med dem. 99 (M): Som utbildningsministern nämnde finns det en deadline 2022 för när det är tänkt att de nationella proven ska göras digitalt. börjar det komma signaler från ansvariga på om att den tidsplanen inte kommer att hålla. Kommunerna har helt enkelt inte infrastrukturen på plats för att klara uppdraget. Denna interpellation handlar om digital likvärdighet. Det finns kommuner där elever gör många av sina prov digitalt. Med tanke på att är ett av världens mest digitaliserade länder är det svårt att acceptera att vi inte 2022 skulle kunna göra våra nationella prov digitalt. Det krävs tuffare styrning gentemot huvudmännen för att detta ska bli verklighet. De nationella proven är faktiskt den enda del av strategin och av det som har med skolans digitalisering att göra som är tidssatt. I det förslag till strategi som skrev fanns det en tidsram, åtminstone för när infrastrukturen skulle finnas på plats på alla skolor. Detta var väldigt tydligt gentemot huvudmännen. är det inte alls lika tydligt. När ska strategin egentligen vara verklighet? När ska skolorna fullt ut kunna använda digitala verktyg? Som det ser ut nu finns det kommuner och skolor som drar ifrån, där digitala verktyg är en självklarhet och lärare vet när och hur man ska använda dem. På vissa skolor finns ingenting alls. Möjligtvis finns några datorer eller lärplattor, men lärarna har ingen kompetens när det gäller hur de ska användas. funkar inte infrastrukturen. Då vågar man inte använda dem för att man är rädd för att det ska gå ned. Eller så tar det halva lektionen innan alla elever är inloggade. För en regering som säger sig värna likvärdighet, som denna regering gör, borde detta vara besvärande och en fråga som har hög prioritet. Föräldrar som har det bra ställt ser till att det finns digitala verktyg hemma så att barnen har möjlighet att både göra skolarbete och andra saker på dem och att lära sig att använda digital teknik som ett naturligt verktyg i vardagen. I andra familjer, oftast de som har det sämre ställt, är det inte alls lika självklart att det finns. I kommuner där man har infört det som kallas en-till-en och sett till att eleverna dessutom har möjlighet att ta med sig datorn eller lärplattan hem har det för en del familjer varit den dator som familjen har tillgång till. Alla elever förtjänar att gå i en skola som är en del av samhället runt omkring, där digitaliseringens möjligheter tas till vara och där eleverna får den digitala kompetens som arbetslivet kommer att kräva att de har. Det finns en lista över nödvändiga åtgärder. Som det ser ut just nu ute i våra kommuner är det väldigt olikvärdigt. På vissa håll fungerar det jättebra, på andra inte. Jag tycker att detta är anmärkningsvärt. Svaret att ni bereder frågan är trist. Det är bråttom. Många kommuner och skolor drar ifrån, och många elever får inte med sig det de har rätt till enligt våra styrdokument. Hur ser utbildningsministern på detta med tidsramar när det gäller att sätta press på huvudmännen? Det fanns med i ursprungliga förslag till strategi men togs sedan bort när förslaget bereddes i . 100 Utbildningsminister (S): efterlyser tuffare styrning av huvudmännen. Jag vill påminna om att fick ett nytt bemyndigande från regeringen. Detta var ett svar på en begäran från . Man uppgav att man behövde ett lite tuffare mandat för att kunna begära viss teknisk infrastruktur och vissa tekniska lösningar hos huvudmännen. Jag är väldigt angelägen om att den digitalisering som vi nu arbetar med i den svenska skolan ska understödja elevernas kunskapsutveckling. Jag är angelägen om att den ska vara likvärdig – att vilket hem man är född i eller vilken skola man går i inte ska spela någon roll för hur mycket man lär sig när det gäller att använda digitala verktyg och hur mycket man lär sig inom viktiga ämnesområden som källkritik eller programmering. Ja, , vi ligger efter. När jag tittar på och framför allt deltagandet i nationella prov ser jag att vi, i jämförelse med andra europeiska och nordiska länder och länder på andra sidan , ligger långt framme när det gäller tillgång till teknisk infrastruktur och arbetslivets behov av digitalt kunniga personer. Vi har en stor exportindustri och exporterar både produkter och tjänster, vilket är beroende av att vi har goda kunskaper i programmering och god kompetensförsörjning när det gäller systemkunskap och liknande. Men vi digitaliserar våra nationella prov senare än man gör i många andra länder. Eftersom jag tycker att det är långtråkigt med politiker som står och skyller ifrån sig på sina företrädare kan jag bara konstatera att det är ett faktum att vi har startat senare än andra. När vi nu har startat senare än andra länder med den nödvändiga digitaliseringen av de nationella proven ska vi göra den på ett sådant sätt att de kan genomföras på ett likvärdigt sätt. Jag kommer att se till att får de mandat och de verktyg de behöver, och jag kommer att vara väldigt angelägen och följa arbetet mycket noga så att det sker på ett rättssäkert och likvärdigt sätt. Jag har egen erfarenhet av hur det går till när myndigheter och huvudmän får lite för snäva tidsramar.