prot · H609105 · 2019-06-14 00:00:00 — behandlar vi trafikutskottets betänkande TU19 Ett ändrat prishöjningstak för frimärkta brev. har jag stått i den här talarstolen , och nästan varje gång har jag sagt att vi lever i en spännande tid. Digitaliseringens möjligheter är enorma, men detta ställer krav på samhället att leverera samma service som . Därför måste vi som politiskt ansvariga se till att servicen till våra medborgare fortsätter att vara god. Ett av de kanske hårdast drabbade serviceområden vi har är postförsändelser. Brevvolymerna på den svenska postmarknaden fortsätter att minska. har brevvolymerna minskat med . Postnord har förlorat av sina brevvolymer. skickades sammanlagt 2,2 miljarder försändelser. Det är en minskning jämfört med . Postnords brevvolymer har fallit – det är högre än för marknaden som helhet. PTS rapporterar – själva rapporten har visserligen inte kommit, utan detta är en muntlig rapport – att minskningen av Postnords brevvolymer kan vara , och då tappar inte Postnord dessa volymer till andra postoperatörer utan till digitaliseringen. Därför behöver vi prisregleringen i postförordningen. Det är för att skapa nödvändiga förutsättningar för en mer långsiktigt hållbar reglering som ökar möjligheterna att tillhandahålla denna samhällsomfattande tjänst på ett mer hållbart sätt. Enligt postlagen ska den samhällsomfattande tjänsten säkerställas genom upphandling. Detta är ännu ett skäl för att ändra i prisregleringen. Skulle det bli nödvändigt att upphandla tjänsten krävs i sådana fall ytterligare utredning och analyser, till exempel av vilka delar av den samhällsomfattande posttjänsten som inte kan upprätthållas och varför samt beräkningar av vad det skulle kosta oss skattebetalare. PTS har av regeringen fått i uppdrag att ta fram ett prishöjningstak enligt utredningens förslag, som innebär att den som delar ut post utöver ändringar i KPI ska kunna få höja priserna med den procentuella volymförändringen av tjänsten ett visst år. I sin redogörelse för utskottet underströk Postnord behovet av ett reformerat pristak enligt det förslag som PTS tagit fram. Postnord framhöll att den samhällsomfattande posttjänsten i kommer att orsaka ekonomiska förluster för koncernen och därmed äventyra förutsättningarna för att utföra samhällsuppdraget i dess nuvarande form. Till samma slutsats kommer också PTS i rapporten 2019. Av skrivelsen framgår att den föreslagna prishöjningsmodellen kan komma att innebära att portot för frimärkta brev höjs mer än vad som skulle ha varit tillåtet med det nuvarande prishöjningstaket. Enligt uppfattning har dock detta ringa konsekvenser för privatpersoner. av dem som skickar brev betalar . Denna ändring på skulle innebära att de får en årlig extra kostnad på . Ändringar i postlagen ger PTS möjligheter att precisera den samhällsomfattande posttjänsten. Tillämpningen av postlagen kan därmed anpassas efter användarnas behov av service. Det kan bidra till bättre förutsättningar för att långsiktigt upprätthålla en god och funktionell postservice i hela landet. Därigenom uppnås också ökad tydlighet såväl för den som tillhandahåller posttjänsten som för samtliga postmottagare i landet om vilken servicenivå som ska garanteras. Jag vill sammanfattningsvis säga att en väl fungerande postservice är av central betydelse i samhället, och jag välkomnar de åtgärder som vidtagits för att värna en samhällsomfattande posttjänst av god kvalitet. Ett ändrat pris-höjningstak för frimärkta brev Mot bakgrund av det jag sagt vill jag yrka bifall till utskottets förlag och avslag på reservationerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera sammanträdet till då en aktuell debatt om kapacitetsbrist i elsystemet skulle äga rum. Aktuell debatt om kapacitetsbrist i elsystemet § 11 Aktuell debatt om kapacitetsbrist i elsystemet 54 (M): Vi möts nu av oroande signaler om kapacitets- och elbrist i . Företaget säger att de ska börja neka kunder inkoppling på elnätet i . I minskas kraftvärmeproduktionen så att marginalerna minskar. I vittnar företaget om att de inte kan växa och anställa som de vill och önskar för att det inte finns eleffekt. Detta är inte rimligt, fru talman. Läget förvärras också av beslut och diskussion kring saker som elnät men också om lokal produktion, som kraftvärme. Energibranschen väcker frågor om problem och utmaningar, näringslivet likaså. Till och med landshövdingen i vill på statsrådet uppdrag leda en elkriskommission. Det här är skäl nog för att ta tag i detta och debattera det. Det är skäl nog för att göra en oberoende analys för att se vad det är som har gått fel i , att ändra om och att mota bort el- och kapacitetsbrist, fru talman. 55 Statsrådet (S): Jag vill börja med att tacka för att de har tagit initiativ till denna debatt. På det sättet kan vi kanske reda ut en del av de missförstånd som florerar i debatten och som riskerar att skrämma upp människor och företag i onödan – någonting jag inte tror att vill bidra till. har ett överskott på el. Vi exporterar 15–. 51 av är vi nettoexportörer av el. De få dagar vi importerar el är det framför allt vattenkraft från . Vi har också en bred energiöverenskommelse på plats. Det är en överenskommelse som samlar av den här kammaren. Det ger långsiktiga spelregler för branschen. Detta är något som omvärlden avundas oss och som andra länder tyvärr har misslyckats med. Vi har enligt IEA världens bästa elnät. Det ger oss bra förutsättningar att klara de utmaningar vi står inför. En snabbt växande befolkning i storstadsområdena och ett samhälle som elektrifieras i allt snabbare takt innebär att kapaciteten i elnäten behöver öka. Det gäller stamnät, regionalnät och lokala nät. Låt mig ändå inledningsvis säga att detta i grunden är en positiv utveckling. Att samhället växer, att det frustar och att det går bra för är någonting vi ska glädjas åt. Flera har lyft att elnäten behöver byggas ut i snabbare takt. Det tror jag att alla i den här kammaren kan vara överens om. I debatten kan det låta som om ingenting görs, men verkligheten är den motsatta. tiodubblar investeringarna i elnäten. tog jag emot slutbetänkande, som innehåller förslag för att halvera tiden för byggande av viktiga elnät. Men det räcker inte att bygga stamnät. Även de lokala och de regionala näten måste byggas ut, och här ser vi en annan utveckling. Trots dramatiskt ökade vinster investeras det inte tillräckligt i näten. En av de större elnätsägarna ökade sina vinster . Men investeringarna har inte ökat nämnvärt. Regeringen har därför beslutat om nya regler för att öka incitamenten till nätutbyggnad och minska de stora vinstuttagen, som drabbar svenska elkonsumenter. Många elkonsumenter har tvingats se sina elräkningar stegra . har elnätspriserna ökat med i snitt . I har kundernas elnätsavgifter ökat . De stora elnätsbolagen är tyvärr värst. Eon har till exempel ökat sina elnätsavgifter med . har investeringarna i näten över huvud taget inte motsvarat prishöjningarna på konsumentsidan. Aktuell debatt om kapacitetsbrist i elsystemet Den föreslagna nyordningen från regeringen har kritiserats av EU men också av . De vill att elkonsumenterna ska få ännu högre elräkningar. Den nya regleringen innebär starkare incitament för elnätsutbyggnad och lägre elkostnader för konsumenterna. För en vanlig villaägare kan det handla om flera tusenlappar . Men vill hellre att de stora elnätsbolagen ska fortsätta att göra stora vinster på bekostnad av vanligt folk. är också, som vi har hört här , kritiska mot skatten på kraftvärme. Kraftvärmen har en viktig roll i energiförsörjningen, men den måste precis som alla andra kraftslag bära sina egna klimat- och miljökostnader. I det moderatstyrda vill man stänga ned elproduktionen i Exergi som man oroar sig för kommunens elförsörjning. I flera kommuner stoppar man elnätsutbyggnad. Man är inte beredd att göra en lite mindre vinst i det kommunalägda bolaget för att kunna garantera elförsörjningen för stockholmare. Om vi ska klara klimatomställningen kommer att behöva elektrifieras. Det är en omställning som redan har börjat men där stora delar fortfarande ligger framför oss. har världens kanske bästa förutsättningar att klara denna omställning. 56 (M): Jag vill, och vi vill, att fler företag etablerar sig och växer i . Det är därför jag blir oroad när ett företag som Pågen, som är en av de största privata arbetsgivarna i , inte kan växa och anställa som de vill och önskar för att det inte finns eleffekt. Om detta hade varit ett enda exempel hade det kunnat passera, men det är ett av flera som kommer upp. Denna kapacitetsbrist i nät och produktion drabbar inte bara företag. I min hemstad finns en oro och diskussion om huruvida man kommer att kunna elektrifiera kollektivtrafiken som man har tänkt. Det är likadant i . Där förs en diskussion om huruvida eleffekten räcker till en utbyggd tunnelbana. I handlar det om ett utbyggt sjukhus, om det kommer att kunna kopplas in på elnätet och huruvida eleffekten räcker eller inte. Detta är inte rimligt. Hushåll och företag ska kunna räkna med en trygg tillgång till el och annan energi. Jag menar att det krävs handlingskraft. Vi har föreslagit ett kraftvärmepaket där vi väljer bort regeringens direkt skadliga beskattning på kraftvärmen och parar det med bra byggregler, rimliga regler för biobränsle och skogspolitik. Vi vill att elnätsregleringen ses över och att man ställer sig frågan: Kommer de nödvändiga nätinvesteringarna att ske så att vi kan elektrifiera kollektivtrafiken, koppla in nya sjukhus och bygga nya bostäder? Aktuell debatt om kapacitetsbrist i elsystemet Vi har också föreslagit snabbare investeringar i elnät och elproduktion. Vi har sagt ja till varje höjning av anslaget till . Vi är tydliga med att inriktningen är att värna och utöka vattenkraften och välkomna mer ny teknik. Vi har också sagt att vi är öppna för en diskussion om fortsatt drift av . Allt detta sammantaget, fru talman, gör vi för att hushåll och företag ska kunna få en trygg tillgång till el och annan energi. Jag ställer mig frågan om regeringen verkligen förstår situationens allvar. Vi har den första frågan om den lokala produktionen av kraftvärme, där alltså inte bara har varit kritiska mot skatteförslagen utan även experter överlag. Kraftbolag i , , och på andra ställen antingen minskar eller stänger kraftproduktion, skatter kommer inte in, marginalerna minskar och företag som Pågen kan inte växa och anställa. Frågan är: Är regeringen beredd att ompröva ställningstagandet och fundera på om någonting gick fel i ? Den andra frågan är elnätsfrågan, där jag inte tycker att man ska göra om allting från grunden men ändå ställa sig frågan: Finns det skäl att titta på detta om de nödvändiga nätinvesteringarna kommer på plats i till exempel huvudstaden? Det säger inte bara jag; även säger i ett brev riktat till statsrådet att man borde tänka om och fundera kring den beslutade elnätsregleringen. Frågan är , med de beslut regeringen har fattat utanför energiöverenskommelsen, om regeringen är beredd att prestigelöst titta på vad konsekvenserna har blivit och eventuellt byta fot. 57 (SD): debatterar vi på begäran kapacitetsbristen i energisystemet, detta med anledning av de konsekvenser som energibranschen ser av kanske i första hand regeringens höjda skatter på fossileldade kraftvärmeverk. Regeringen har knappast gjort sig känd för en genomtänkt och försiktigt framåtskridande politik. Snarare har man gjort sig känd för att skjuta från höften, hänfalla åt fluffig symbolpolitik och köra över Lagrådet och andra sakkunniga remissinstanser. har man bestämt sig för att vårt helt världsunika, nästan fossilbefriade elsystem ska bli av med den lilla spillra som fortfarande kommer från fossileldade kraftvärmeverk – och fort ska det gå! Att energisystemet ska fungera och kunna leverera till sina kunder verkar vara sekundärt. Vi sverigedemokrater har i våra långsiktiga mål sagt att vi ska gå mot en fossilfri energiproduktion. Detta menar vi dock är nåbart bara genom att anläggningarna ingår i EU:s utsläppshandelssystem, vilket de anläggningar som är aktuella gör. Att då införa en dubbelbeskattning som innebär en åttadubbling av koldioxidskatten och en tredubbling av energiskatten får långtgående konsekvenser, nämligen att anläggningarna inte kommer att vara i bruk när vintern kommer. Det är i alla fall en påtaglig risk. Eller för att citera den tunga remissinstansen Energiföretagen : ”Energiföretagen vill sammantaget i skarpa ordalag varna regeringen för att genomföra skattehöjningarna då de riskerar leda till en akut kapacitetsbrist i elförsörjningen i framför allt och .” Aktuell debatt om kapacitetsbrist i elsystemet Hur har då statsrådet och energiministern bemött denna blytunga kritik av regeringens politik? Kritiken är ”att vinna kortsiktiga politiska poäng”, säger han i ett sammanhang. I ett annat sammanhang säger han att ett privat energibolag ”ogillar att betala miljökostnader”. I ett läge där det handlar om att driva verksamhetsdelar med förlust säger man alltså till privata bolag: Det är ni som inte gillar att betala miljökostnader. Mitt i denna energikris tror jag mig dock ha hittat en ledtråd till regeringens agerande. Den finner jag på Twitter, där statsrådet skriver om en stjärna som ska namnges: ”Stjärnan borde få namnet , planeten kanske hopp? Så får hoppet kretsa kring stjärnan som en påminnelse om vad som behöver göras för vår planets överlevnad. Få svenskar har bidragit så mycket till hopp … som .” Vår energiminister låter sig här alltså ledas av ett barn som predikar att vi politiker ska fatta beslut utifrån en känsla av panik. Det kanske kan säga lite grann om dessa panikartade beslut. Det är ju ungefär så barn ibland gör. I detta anförande instämde (SD). 58 (C): Det är välkommet med en debatt om kapacitetsbristen i det svenska elnätet. Jag hoppas att detta markerar en återgång till att fokusera på verkliga problem snarare än att bedriva valpropaganda. Det handlar om flaskhalsar i näten, att elen – oavsett hur mycket som produceras i stora vindkraftsparker, i kärnkraftverk eller av vattenkraften – helt enkelt inte tar sig in i städerna. Det är viktigt att poängtera att det inte är någon som blir utan el. Det handlar om potentiell utbyggnad som inte blir av. Den risk att vi ska få helt nedsläckta städer som vissa sprider skräckpropaganda om finns helt enkelt inte. Att problemen är allvarliga och måste åtgärdas är dock en självklarhet. Lika självklart är det att som centerpartist ledset behöva konstatera att det är först när storstäderna får problem som övriga partier vaknar. Detta är ju ingen nyhet. Kapacitetsbristen har funnits länge på . Trots det har planerna på en tredje kabel avbrutits. Även i har problemen funnits . Men när och larmar, då svarar övriga partier. Jag välkomnar att vi nu börjar prata lösningar. För del är den tredje kabeln given. Tillståndet finns; det är bara att återuppta bygget – om nu övriga partier faktiskt prioriterar det och vill väl. För de andra städerna är situationen lite svårare. har länge förespråkat ett antal lösningar som skulle göra betydlig skillnad på både kort och lång sikt. Vi har pratat om ett grönt spår i tillståndsprocesserna så att det går snabbare att få fram de saker som verkligen gör skillnad, i det här fallet elnät. Vi har pratat om att möjliggöra användarflexibilitet, det vill säga att allting inte måste användas precis . Det är nämligen det som ger problem i nätet, som gör att man inte kan garantera el när vi alla använder den som mest. Kan vi använda exempelvis våra varmvattenberedare och värmepumpar lite smartare och inte köra dem alla finns det kapacitet att hämta. Aktuell debatt om kapacitetsbrist i elsystemet Då handlar det om flexibel elskatt och om de pilotförsök med flexibla elnätsavgifter och annat som vi har drivit på för. Sådant gör skillnad direkt. Det handlar också om att ge möjlighet för nätbolagen att upphandla lokal kraft så att man faktiskt kan behålla en del av kraftverken och också ställa om till förnybart. Det handlar om att säkra grön-gas-principen, alltså den princip som gör att om man kör ett kraftverk på biogas och pytsar in lika mycket biogas någon annanstans i systemet – precis som det funkar med ursprungshandeln kring el – kan man också behålla ett antal kraftverk som annars hade lagts ned. Detta är lösningar som gör skillnad i verkligheten, flera av dem redan på kort sikt. Till det har vi också den nätkoncessionsutredning som har kommit. Det är dags att göra verkstad och släppa valretoriken! 59 (V): Fru talman, statsrådet, kollegor och ni som lyssnar digitalt! Jag börjar med att tacka för att de lyfter den intressanta och viktiga frågan om kapacitetsbrist i elsystemet. Det gläder mig att då väl har kommit till insikt om marknadskrafternas förmåga att hantera viktiga samhällsfunktioner. Hur har de lyckats? Vad var det som hände när man avreglerade marknaderna så att det finns kommunala nät, lokala nät och transmission från ? Vem är det som ska ha ansvaret för att vi har kapacitet att dela ut el? El har vi i landet, precis som många har varit inne på. Vi har en produktion av el. Vi exporterar mellan 15 och . Någonstans kommer då frågan: Vems ansvar är det att man inte har byggt ut näten i tillräcklig omfattning? Jag hörde i inledningsanförande att man skyller på att inte har gjort tillräckligt. Vi från brukar alltid säga att man ska fasa ut skadliga subventioner, och jag kan när det gäller kraftvärmen sträcka mig så långt som att säga att denna signal till kraftverksägarna borde ha kommit tidigare. Man borde ha haft insikten att detta skulle komma att hända och blivit varse att det nu var verklighet. Det man har varit duktig på, fru talman, är att dela ut vinster från nätbolagen. Det har blivit monopol, och där har det verkligen inte brustit. Man har haft stora vinster, och dem har man delat ut. Men signalerna om att det kommer att bli brist har funnits . Där kan jag även ge en liten känga till : Redan för tio började de prata om kapacitetsbrist och flaskhalsar mellan prisområde 2 och 3, men sedan har det tagit . Vi i har länge sagt att det tar med tillståndsprocesser. Det ska man jobba med, och finns det väl någonting på g. Men att lägga hela skulden på tycker jag är lite magstarkt. Det finns faktiskt de som har ansvar för att de regionala näten inte kan leverera det som vi har i landet. Jag välkomnar debatten. Det ska bli spännande att höra olika nyanser på var problemet verkligen ligger. 60 (KD): Aktuell debatt om kapacitetsbrist i elsystemet debatterar vi kapacitetsbristen i elsystemet, en fråga som blivit alltmer påtaglig. Det är inte ett larm om vad som kommer att hända om tio , utan problemen och utmaningarna finns här och . Det är helt riktigt att det inte saknas el. Det handlar om hur man får elen till rätt plats. Den når inte fram. Vår förmåga till en självförsörjande elproduktion har krympt. Vi har kunnat ta del av förslaget som januaripartierna har kommit överens om. Där drar man bokstavligen snabbt undan mattan genom en chockhöjd skatt på fossila bränslen till kraftvärmen – en skattehöjning som kom från ingenstans, eller så kom den till väldigt när man försökte komma överens. Några riktiga analyser hann man dock inte göra. ska företagen alltså ställa om, vilket får konsekvenser. Kraftvärmeproduktion i tre städer läggs ned . Man ville rycka bort den här mattan, men man tänkte till exempel inte på att korta tillståndsprocesserna eller på att lagändringar kring användarflexibilitet kanske borde ha gjorts först för att det över huvud taget skulle ge den gröna effekt man är ute efter. uppstår i stället konsekvenser som saknar lösningar. Vi har tidigare hört om Pågen i . har redan slagit i taket och kan inte ansluta nya kunder. Tåg får köra på reducerad hastighet, och företag överväger etableringar i andra länder för att det är fullt i nätet. Blir det en kall vinter finns risk för roterande bortkoppling av elkunder. Genom att ett kraftverk stängs innan ersättning är på plats får fullt i nätet och kommer att behöva säga nej till större anslutningar såsom ny tunnelbana, nya elbussar, Förbifart , bostadsområden och nya företag, vilket skulle vara förödande för välstånd och tillväxt. Vi kristdemokrater tycker att detta är oansvarigt, eftersom vi vill att ska lyckas minska klimatbelastningen från både transport- och industrisektorn. Då är en massiv elektrifiering helt nödvändig – det räcker inte med några laddstolpar på . 61 (L): Jag tackar för initiativet till dagens debatt. Hela energifrågan, både för sig och tillsammans med klimatfrågan, är förmodligen två av vår tids största utmaningar. Det svenska elnätet behöver rustas för miljarder. Politiken måste också leverera en långsiktig plan för elnätsbolagen. Liberalerna står inte bakom energiöverenskommelsen, men vi har välkomnat en energiöverenskommelse 2.0 om ambitionsnivån är att stärka svensk konkurrenskraft och ta itu med klimatutmaningarna på riktigt. En version 2.0 kräver också att man tar ett helhetsgrepp och slutar att tänka i stuprör. För att ska bli ett fossilfritt välfärdsland med minskade klimatutsläpp och för att kunna nå målet krävs mer elektrifiering, vilket i sin tur kräver ett pålitligt elnät. Där står inför stora utmaningar. Aktuell debatt om kapacitetsbrist i elsystemet Vi vet att effektförsörjningen till framför allt storstadsområdena är en utmaning . har också gett besked om att de inte kan garantera ett ökat uttag av el i dessa områden och planerar därför stora investeringar för att säkra kapaciteten. Energi är grundbulten i det svenska samhället och en del i lösningen för att klara av klimatutmaningarna. Ska vi utvecklas som industrination, exempelvis genom att elektrifiera transportsektorn, måste vi ha ett elnät som går att lita på. Vi vet också att av elnät är eller äldre och behöver bytas ut, vilket motsvarar reinvesteringar på ungefär 150 miljarder. Den svenska elmarknaden är lagreglerad på ett sätt som även styr prisutvecklingen i fyraårsperioder. För elnätsbolagen skapar det här en ryckighet som gör det svårt att planera. För att göra de investeringar som krävs måste det alltså finnas en långsiktig plan för elnätet. Detta ger dock inte en i princip monopolstyrd marknad friheten att inte ta ansvar. Elnätsbolagen måste göra investeringar som krävs. Långsiktig politik måste dock lägga grunden. Hela energifrågan är tillsammans med klimatfrågan förmodligen två av vår tids största utmaningar. hoppas jag på en god dialog mellan kammarens alla partier. Vi har en svår uppgift, men vi måste sluta tänka i stuprör och tillsammans skapa en långsiktig plan. 62 (MP): Det svenska elnätet står inför utmaningar. Men låt oss för att undvika förvirring i debatten först konstatera vad som inte är det stora problemet här. Det är alltså inte så att den kapacitetsbrist som vi ser på vissa håll i landet och som vi diskuterar här beror på att som nation producerar för lite el. Det här missförståndet behöver vi reda ut. Tvärtom är det nämligen så att är en stor nettoexportör av el, och de få gånger vi behöver importera rör det sig som sagt huvudsakligen om norsk vattenkraft. Den stora nettoexporten beror inte minst på den stora utbyggnaden av förnybar elproduktion. Däremot finns det som sagts utmaningar i själva nätkapaciteten. Detta beror på en alldeles för låg investeringstakt . Som tur är håller dock denna trend på att vända. investerar mer än . Svårigheten ligger förstås i långa ledtider och tillståndsprocesser. Som tur är finns även andra åtgärder. Vi behöver bli smartare vad gäller själva användningen av el. Lokala och regionala marknader för handel med systemtjänster, flexibla resurser och ny digitaliserad teknik behöver utvecklas. Kanske ska elkrävande verksamheter få ersättning för att koppla bort sig under effekttopparna. Priset behöver bli mer flexibelt, elnäten behöver bli smartare och mer lokal produktion behöver stimuleras. Utmaningar ska mötas med kreativitet och framåtanda, inte med konservatism.