prot · H60962 · 2019-03-08 00:00:00 — Någonstans kan jag tycka att det är ett mycket tydligt kvitto på att frågan är viktig ur ett svenskt perspektiv. Jag ser inte att det finns någon politisk motsättning i det i riksdag. Sedan kan jag hålla med interpellanten om att det finns mycket kvar att göra på detta område. Det har funnits många barnsjukdomar vid införandet av dessa program. De har varit svåra att följa. Vi har haft kritik mot att det har varit svårt att söka i dem, att systemen är krångliga och så vidare. Till syvende och sist är det en avvägning som måste göras. Ju fler regler man har, ju mer komplicerat regelverket är och ju fler parametrar det är, desto enklare är det att följa upp men desto svårare är det att söka pengarna. Detta är en balansgång med saker som ständigt ska vägas mot varandra för att det ska gå att hitta rimliga sätt. Min bild är att man successivt blir bättre och bättre. Men med det sagt är inte jag och regeringen nöjda med hur långt man har kommit. Vi har för avsikt att fortsätta jobba kontinuerligt på EU-nivå för att driva de svenska ingångsvärdena när det gäller hur man utformar programmen och regelverken för dem. Men vi har också för avsikt att jobba nationellt med hur vi sedan förvaltar detta på svensk nivå, där vi också behöver bli mycket tydligare och givetvis mycket bättre. Sedan är det svårt att svara på en fråga som är ställd på detta sätt utan att hänvisa till det arbete som görs. Och det arbete som de facto görs är på projektägarnivå. Det är alltså inte att betrakta som ett sätt att smita undan att svara på frågan, utan det är snarare ett konstaterande av var frågorna rent faktiskt ägs, förvaltas och utförs. Där måste jag alltså säga att jag inte riktigt förstår kritiken. Avslutningsvis: Jag är osäker på exakt hur det kommer in och vad syftet med den lilla stickrepliken var, men man konstaterar att det finns företrädare som anklagas för korruption och gör lite av en grej av att det var en S-ledare som anklagades för det. Jag är lite osäker på vad syftet med den stickrepliken var i det här sammanhanget, men om jag var hade jag varit väldigt försiktig med att göra alltför stora kopplingar till partier som ingår i den grupp i som någon hör till. Jag tänker hålla mig för god för att stå och räkna upp vilka problem som samarbetspartier i EU genererar och orsakar. 68 (SD): Först och främst tror jag att statsrådet inte riktigt har koll på de olika utgiftsområdena i budgetförslaget. Interpellationen handlar alltså inte om CAP. CAP har ingenting med det här att göra, och jag förstår inte varför statsrådet över huvud taget tar upp den. Vad gäller tydliga och uppföljbara mål och att vi skulle vara överens på den punkten beror det väl lite grann på hur man definierar frågan. Vi tycker att det ska finnas tydliga och uppföljbara mål som styr verksamheten och som gör att det går att utkräva politiskt ansvar. Socialdemokraterna verkar vara mer inne på att det är någonting man säger , när det är dags för MFF:en, och sedan låter man det bero och bli lite som det blir. Faktum är att de här målsättningarna inte finns , trots att Socialdemokraterna har suttit vid makten i under ett stort antal år och att då även har förhandlat om den europeiska budgeten. Tillväxt är ju det som är syftet här. Det är viktigt att förstå att de här pengarna inte kommer ur en outtömlig bytta som det går att bara ösa ur, utan de pengar vi plöjer ned i utgiftsområdena 1 och 2 är skattepengar. Om man lämnar skattepengar i händerna på vanliga människor kan de också orsaka tillväxt, genom att folk kan göra egna investeringar, konsumera och så vidare. Det är alltså ganska viktigt att fundera lite grann på om de här fonderna är ett bra sätt att skapa tillväxt. Eller är det bättre att låta vanliga skattebetalare ha kvar pengarna själva? Det är den mätningen man någonstans måste göra, och det är den avvägningen som blir väldigt svår om det inte från början finns en plan för att vi kommer att skapa si och så många jobb eller skapa möjligheter för si och så många företag att startas. Att hänvisa till det arbete som sker är en undanflykt. Det är precis vad det är. Min fråga i interpellationen var nämligen: Varför finns det inga tydliga och uppföljbara mål i budgetförslaget? Att då hänvisa till att det inte är så man gör duger ju inte. Man måste ändå kunna försvara den arbetsordning man själv företräder. Europeiska unionen har valt att inte lägga in några tydliga och uppföljbara mål i budgetförslaget, och då kan man inte bara hänvisa till att det är så man gör – det måste också gå att försvara den ståndpunkten. Det är det jag vill veta: Varför finns inte målsättningarna? 69 Statsrådet (S): Jag kan bara konstatera att regler, regeluppföljning och hur man utformar detta är komplexa och svåra områden. Det är inte helt klart vad interpellanten åsyftar i sin interpellation, och bevisligen är det inte heller – det får jag ta på mig – helt uppenbart vad jag åsyftar i mitt svar. För att vara tydlig: Som jag uppfattar det finns det hos interpellanten en kritik kring vad i de här frågorna gör och inte gör för att driva att det på EU-nivå ska vara tydligare regelverk, bättre uppföljning och mer av ett svenskt sätt att hantera dessa frågor. Då diskuterar vi bland annat det regelverk som ligger inom ramen för strukturfonderna som en utgångspunkt i detta. För att visa det svenska engagemanget och hur vi ser på alla dessa frågor valde jag att svara genom att exemplifiera hur vi håller på med CAP. Jag är väl medveten om att CAP är en helt annan fråga än denna. Jag trodde att det var tydligt i mitt svar att jag använde den som ett exempel för att visa hur den ser på vikten av att det finns tydliga mål som är mätbara samt hur vi ser på problematiken att det inte alltid är så i EU. Jag ville visa att det är prioriterat och att vi har det på alla områden gentemot EU. Det är väldigt trevligt att interpellanten har stor tilltro till svensk socialdemokratis förmåga att förhandla i och att han förväntar sig att det ska bli som vi tycker i alla frågor. Det är glädjande och skönt att höra, men både interpellanten och jag vet att det inte är så enkelt. Oavsett politisk färg på regeringen har , i alla fall , varit överens om att driva den här typen av frågor. Vi söker stöd hos likasinnade länder, och vi har haft framgång men inte nått hela vägen fram. Vi fortsätter att driva på inom ramen för det europeiska arbetet för att i varje punkt – också i budgetarbetet – driva att det ska lyftas in mer av tydliga, mätbara och uppföljbara mål. Det är för tidigt att säga exakt hur regelverket kommer att bli för nästkommande period, vilket är det vi förhandlar om . Det finns en risk att interpellanten kommer att säga att han inte har ställt en interpellation om de budgetförhandlingar som pågår just , men jag har lite svårt att se hur man ska svara på hur vi vill förändra och förbättra utan att tala om hur vi arbetar med de frågor som just nu ligger i pipeline. När det gäller de budgetförhandlingar som förs just nu kan jag konstatera – och det tangerar möjligen lite grann det interpellanten sa – att svenskt fokus väldigt tydligt har legat på att se till att medlemsavgiften inte ökar som ett resultat av det brittiska utträdet ur unionen. Vi kommer sannolikt inte att bli helt framgångsrika där; man kommer säkert inte att gå på den svenska linjen till . Det har dock varit ohyggligt tydligt, och i den här kammaren rått stor samsyn om, att det är den prioriterade frågan. 70 (SD): Statsrådet var lite osäker på vad det var jag pratade om, så låt mig för att tydliggöra dra en parallell till ett annat utgiftsområde. I NDICI:n på utgiftsområde 6 finns det någonting som kallas partnerskapet med . Partnerskapet med har som målsättning att skapa 10 miljoner arbetstillfällen i . Det är väldigt enkelt: 10 miljoner arbetstillfällen ska skapas. När programtiden har gått ut kommer vi att kunna titta efter och se om 10 miljoner arbetstillfällen har skapats eller inte. Har de inte skapats har politiken inte nått målet, och har de skapats har politiken nått målet – väldigt enkelt. Det är exakt den typen av uppföljbara mål jag skulle vilja se i budgetförslaget, och det är det som inte finns. Att det är komplexa frågor håller jag med om. Det handlar om jättemycket pengar och berör flera medlemsstater. Jag har full respekt för att detta inte är enkelt. Jag står inte här och påstår att det är ett misslyckande om det inte blir precis som kanske jag eller Socialdemokraterna skulle vilja ha det och att det i så fall skulle innebära att Socialdemokraterna är inkompetenta. Det är inte det jag säger, utan det jag säger är att det inte verkar finnas något större intresse för det här. Statsrådet påpekar att det inte alltid blir som man vill. Nej, det förstår jag också – det är ju en stor förhandling. Men Socialdemokraterna eller den här regeringen har ju aldrig någonsin lyft fram frågan offentligt. Jag har aldrig hört ett enda statsråd säga, i något sammanhang, att någonting vi skulle vilja se mer av är tydliga och uppföljbara mål i EU:s budget. Det har jag aldrig hört, med reservation för att jag kan ha fel. Jag har inte riktigt känt att detta ligger i toppen av agendan, trots att det är en extremt viktig fråga. Det är därför jag menar att jag skulle uppskatta om detta var någonting man pratade om lite då och då – att det finns ett stort problem här – även om man inte når hela vägen fram. 71 Statsrådet (S): Det var bra att vi konstaterade att man för att förklara vad vi vill behöver använda exempel som kanske inte ligger exakt inom ramen för strukturfonderna, givet att vi talar om önskad utveckling. Med detta sagt vänder jag mig emot att interpellanten säger att det inte finns något större intresse från regeringen eller Socialdemokraterna för att jobba för tydligare och uppföljbara mål. Det är möjligt att detta är någonting som inte lyfts upp kopplat till diskussioner om budgetarbetet i någon stor utsträckning. Min bild är dock att det är väldigt väl känt och ofta uttalat att rent generellt, som en princip, när det gäller allt EU-arbete driver frågan om att det ska finnas tydliga och mätbara mål och att det ska vara transparent. Ett exempel är att jämställdhetsarbetet ska genomsyra allt, och det gäller alla parametrar i detta. Vi vill också se mer av socialt hänsynstagande. Det finns ett antal principer som är grundläggande för hur regeringen ser på dessa frågor. Min bild är att detta är både väl känt och väl kommunicerat, men jag tar till mig att man efterfrågar ytterligare tydlighet i denna fråga. Jag ska själv försöka vara noga med att i alla sammanhang där jag har dessa frågor på mitt bord vara extra tydlig med detta. Med detta sagt – och jag står bakom det fullt ut – tror jag att vi också måste ha respekt för att allt inte är mätbart. Mycket av det som är förutsättningarna för och mervärdet med EU-arbetet i stort är ju sådant som kommer som pluseffekter och mervärdeseffekter. Detta ska vi inte underskatta, och detta kan man inte alltid mäta. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2018/19:100 om fisket i 72 Statsrådet (S): har frågat mig om det generella förbudet mot bottentrålning i skyddade områden, som enligt januariöverenskommelsen ska införas, kommer att omfatta eller om fisket där fortsatt kommer att kunna bedrivas och förvaltas så som . har även frågat mig om lokal fiskeförvaltning likt den som utvecklats för är något som jag vill slå vakt om och sprida till fler områden. Lokal dialog kring fiskeriförvaltning, som i exemplet Koster, har i flera områden visat sig vara ett framgångsrikt verktyg, och det är något som jag kommer att slå vakt om även . När det gäller bottentrålning kan den påverka skyddsvärda arter och livsmiljöer negativt. Delar av regeringens politik bygger på januariavtalet, som är en sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna. anges att ett generellt stopp för bottentrålning ska införas i skyddade områden. Möjlighet till begränsade undantag kan dock ges i förvaltningsplanen. Enligt skötselplanen för regleras fisket i området av Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter. I vissa delar av är trålning förbjuden. I övriga delar har Havs- och vattenmyndigheten bland annat infört krav på ett särskilt tillstånd för att fiskare ska få tråla efter nordhavskräfta i området. För att erhålla tillstånd krävs bland annat att fiskare ska ha genomgått en kort utbildning om bevarandevärdena i området samt om det regelverk som råder. Till de särskilda tillstånden finns ett antal villkor som säkerställer möjligheten att justera åtgärder om behov uppstår och därmed även möjliggöra en adaptiv förvaltning. Tillstånden är årliga, vilket gör att Havs- och vattenmyndigheten kan neka tillstånd på grund av eventuella överträdelser. Vid behov kan regelverket anpassas inom ramen för Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter. bedömning är att med den befintliga regleringen kan det trålfiske som bedrivs i fortgå utan att detta riskerar områdets bevarandemål. I framgår att syftet med nationalparker generellt är att bevara ett större sammanhängande område av viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd eller i väsentligt oförändrat skick. Det specifika syftet med Kosters nationalpark är att bevara det mycket speciella och artrika havs- och skärgårdsområdet och de landområden som ligger i närheten i väsentligen oförändrat skick. ska de biologiska resurserna i området kunna användas på ett hänsynsfullt sätt. Frågan om ett generellt stopp för bottentrålning i skyddade områden och möjligheter till undantag bereds inom . Här ingår frågan om bottentrålning i . Jag ser som ett positivt exempel på samverkan, där bevarandeåtgärder tagits fram utifrån vetenskapliga underlag och där fiskeregleringarna så långt som möjligt utformas i samråd med forskare och fiskerinäringen. 73 (M): Tack, ministern, för icke-svaret, får jag väl närmast säga. Men jag återkommer till det. Jag är stolt bohuslänning. För är fisket något väldigt viktigt; inte minst har det en enorm historisk betydelse. Det är till stor del kring fisket som våra samhällen har byggts upp. Detsamma gäller för den industri som vi har haft, som har skapat jobb och tillväxt i min del av landet. Tyvärr har antalet fiskare gått ned. Industrin har inte längre den stora ekonomiska betydelse som den en gång hade, men den är alltjämt viktig. Inte minst är beredningsindustrin viktig. Jag hörde landsbygdsministern i en tidigare debatt referera till kommun. Denna lilla kommun har ensam omkring en tredjedel av den svenska fiskberedningsindustrin. Jag är stolt över att ständigt och jämt är en del av var mans buffé på midsommarbordet eller när man firar jul. När det kommer till räkfisket och skaldjursfisket i stort, med havskräfta, är detta ett av de få fisken vi har kvar i . Det sysselsätter alltjämt tämligen många personer, det ger goda inkomster och det sker på bestånd som är hållbara. Just räkorna och kräftorna är verkligen viktiga för en annan basindustri som har vuxit fram i i lite mer modern tid, nämligen besöksnäringen. Många vallfärdar för att gå på och käka färska räkor eller för att delta i räkskalningstävlingar i . Det är någonting som är väldigt viktigt, och jag tycker också att synergin är viktig. Man kan inte negligera en bransch bara för att den inte direkt ger så många arbetstillfällen eller omsätter så mycket. Den är en del av en större infrastruktur, och den är betydelsefull för såväl den lokala identiteten som det lokala näringslivet i stort. När det gäller denna fråga har jag ställt interpellationen utifrån januariavtalet. Det jag finner så anmärkningsvärt är att de fyra partierna – eller åtminstone Socialdemokraterna – har skrivit under avtalet in . Den punkt som jag lyfte upp i min interpellation handlade om fisket. Där står det att det ska införas ett generellt förbud mot bottentrålning i skyddade områden. Då kan man tänka sig att de fyra parter som skriver under avtalet vet vad som menas. Men nej, det vet de inte. Det var ju det jag frågade landsbygdsministern i denna interpellation: Innebär detta att det blir ett förbud mot bottentrålning i , som till stora delar är en nationalpark? Det är säkert många fiskare och många bland allmänheten som tänker att en nationalpark nog är att betrakta som ett skyddat område och således någonting som ska omfattas av detta generella förbud. Men det vet inte landsbygdsministern. Det kan inte landsbygdsministern svara på, utan det är någonting som bereds i . Det tycker jag är bedrövligt dåligt. – om jag blir lite optimistisk, vilket man kanske ska vara så här – betyder detta att det fortfarande finns ett handlingsutrymme och att regeringen inte har satt ned klackarna utan att det fortfarande går att försöka påverka regeringen i en mer rimlig riktning. Fisket i är egentligen, som ministern själv konstaterade, hållbart. Man har kommit väldigt långt med en adaptiv förvaltning, och man har pekat ut särskilt skyddsvärda områden där trålning inte får ske. Fiskarna har också varit med och utvecklat metoder som är mer skonsamma och mer selektiva. Detta är ett sant föredöme att värna, och det är min skarpa uppmaning till landsbygdsministern att göra så. 74 Statsrådet (S): Jag vill börja med att vara tydlig mot med att jag på inget vis negligerar näringen. Vi har haft en första sittning tillsammans med fiskerinäringen och diskuterat alla de utmaningar som den står inför. Brexit är kanske den fråga som står högst på dagordningen just , men självklart kommer också bottentrålning, hur man ska jobba med att utveckla fiskeverktyg och andra frågor som är viktiga för näringen upp på bordet. Det är min absoluta ambition och avsikt att fortsätta ha en dialog med näringen om alla de frågor som ligger i min portfölj som berör förutsättningarna för näringen att bedriva och utveckla sin verksamhet. På den punkten kan jag alltså lugna interpellanten. Sedan är det min bild, inte minst efter att ha samtalat med delar av näringen, att politiken och näringen har ett gemensamt intresse. Jag tror att näringens intresse av att säkerställa långsiktigt hållbara förutsättningar för fisket ibland till och med är större. I detta ingår också att skydda bevarandevärda både arter och miljöer. Det finns ingen motsättning i det. När man gör det är det ohyggligt viktigt att det sker i dialog med forskning, politik och bransch, så att man gör det på ett effektivt sätt som skyddar det man vill skydda och möjliggör för den näring som vi vill ha och behöver att fortsätta verka på det här området. När det till exempel gäller kopplat till trålningen är det här ingen ny problematik. Det är ett skyddat område. Man har i dialog arbetat med att använda den undantagsmöjlighet som finns att tråla i området på ett sådant sätt att alla parter, såvitt jag har kunnat lyssna in så här långt, är väldigt nöjda med resultatet. Jag tror att det ställdes en fråga om jag ser det som en modell som till och med skulle kunna vara ett föredöme för andra områden. Det är ju en av de frågor som vi nu lyfter in i förhandlingen och i den översyn som görs utifrån det januariavtal som har tecknats mellan våra fyra partier. Sedan kan jag konstatera att det börjar bli vida känt att numera, vilket inte är min bild historiskt, inte har någon större tilltro till att man nogsamt bör utreda och bereda frågor innan de kommer till beslut. Jag hävdar dock att det är bra. Vi har kommit överens om en övergripande inriktning på 73 olika punkter. Samtliga 73 punkter håller just nu på att beredas och tas fram underlag för, för att det sedermera ska kunna resultera i beslut. Vi har på oss att leverera på samtliga dessa punkter. För mig är det naturligt att det är så det måste gå till att bedriva en politik som är seriös, så jag tycker nog att det mest var ett retoriskt knep från ledamoten. 75 (M): Nej, det var inte alls ett retoriskt knep. Det var ett genuint uttryck för den frustration jag känner över regeringens fiskeripolitik. Vi har alltså en näring som går på knäna . I mitt har det gått från att vi har haft omkring 700 fiskefartyg till att vi är nere på mindre än 400. När det gäller åldersstrukturen i kåren är genomsnittsfiskaren . Det utfärdas extremt få nya licenser. Näringen upplever att kontrollapparaten är enormt omfattande, att man ständigt möts av misstro, missuppfattningar eller ointresse. Det är klart att när ett sådant här utspel kommer väldigt mycket von oben, landsbygdsministern, väcker det reaktioner och skapar oro. Förslaget om ett generellt förbud mot bottentrålning gäller ju skyddade områden brett. Men jag väljer att specifikt lyfta fram och just för att det är ett så gott exempel. Där har olika intressen krokat arm. Man har klarat av att överbrygga de intressekonflikter som naturligtvis finns . inrättades efter att fiskarna hade varit med på banan. Man hade en diskussion om hur skulle utformas, så att fisket tar hänsyn till de mest sårbara och skyddsvärda områdena men man ändå kan fortsätta att bedriva fiske, hur man kan säkerställa turismens utvecklingsmöjligheter men inte driva på en alltför hård belastning på de skyddsvärda naturmiljöer som också finns ovan land i området. kommer man uppifrån med ett politiskt avtal mellan fyra partier om att vi ska ha ett generellt förbud mot bottentrålning. Då är det klart att jag tänker att det är genomtänkt vad man menar innan man skriver under avtalet. Det hade väl varit en sak om man hade haft en punkt i avtalet som sa att vi måste ta steg för att miljöanpassa fisket eller någon mer allmänt hållen punkt, men den är ju väldigt konkret till sin natur. Punkten säger att det ska införas ett generellt förbud mot bottentrålning i skyddade områden. Det har skapat en enorm osäkerhet och oro hos fiskare. Jag har talat med många som säger: struntar jag snart i det här, nu lägger jag ned. Hur ska vi attrahera nya fiskare till den här branschen om det är den här typen av plakatpolitiska utspel som kommer? Landsbygdsministern talar om långsiktighet. Det här är inte långsiktighet. Långsiktighet hade varit att visa respekt för den förvaltningsmodell som finns där och vårda och utveckla den. Jag tror att den verkligen hade varit någonting att exportera till flera håll i . Om vi ska ha långsiktighet och en verkligt hållbar fiskeripolitik ska landsbygdsministern verkligen lägga sin kraft på att bygga goda relationer med våra vänner ute i , för då krävs det att vi kommer överens på EU-nivå. En fråga som jag har tagit upp med landsbygdsministern handlar ju om att MSC har dragit tillbaka sin hållbarhetsmärkning av makrillfisket. Den frågan kan vi bara lösa om vi kommer överens inom EU och med , och de länder som fiskar på bestånden. ligger i absolut framkant när det gäller fisket. Vi har en väldigt engagerad kår av yrkesfiskare på som driver på för att utveckla fisket i en mer hållbar riktning. När det gäller kräftan går det att fiska med bur, men när det gäller räkor går det inte. Om landsbygdsministern vill ha kvar ett räkfiske i , som alltså är det mest miljöanpassade som finns i och troligtvis också i världen, med flytande trålbord, selektiva rister och engagerade fiskare, är det oerhört viktigt att undantas från det generella förbudet. 76 Statsrådet (S): Jag tror att vi alla, om vi är seriösa, vet att alla förslag alltid bereds noga och förhandlas för stöd, när det behövs, innan de läggs på bordet. Det är inget konstigt i det, vill jag initialt framhålla. har höga ambitioner när det gäller skyddsområden. Det är enligt min mening bra. Det är också min bild att fiskerinäringen tycker att det är bra. Det finns ingen uppenbar motsättning i det. Totalt av våra hav har någon form av skydd. pågår det trålfiske i drygt 300 skyddade områden som berörs av det här skyddet. Det låter lite grann på interpellanten som att det är någonting helt nytt och konstigt som införs och att det riskerar att ställa allting på ända. Jag vill då bara klargöra att så inte är fallet.