prot · H60954 · 2019-02-15 00:00:00 — Det finns de på Skolinspektionen på den andra juridiska avdelningen som ifrågasätter Barn- och elevombudets bedömningar och beslut. Den frågan har varit uppe i myndigheten i åtminstone . Det går inte bara att säga: Allting som de gör är korrekt. Det tycker inte ens den egna myndigheten. Det borde vara en signal till oss politiker: till informationen och situationerna, och gör någonting. Förändra uppdraget, lägg ned Barn- och elevombudet och bygg upp någonting nytt. Vill man anmäla en elev som har mobbat kan man i alla fall göra det till Skolinspektionen oberoende av Barn- och elevombudet. Det är bara att ändra uppdraget. Skolinspektionen gör generella granskningar när det gäller stöd till elever, skolsituationen och arbetsmiljön. Den har ett gigantiskt och viktigt uppdrag. Den borde självklart kunna få ett samordnande uppdrag även när det gäller elever som kränks eller mobbas. När det gäller lärarna finns det en struktur. De blir antingen polisanmälda eller föremål för . Det är hög tid att se över det regelverket, statsrådet. 72 Utbildningsminister (S): hävdar med stor tydlighet och kraft från talarstolen att han förstår att jag inte kan uttala mig om enskilda fall. Han går vidare till att säga att han inte förväntar sig att jag ska uttala mig om enskilda fall för att sedan gå igenom ett antal av honom själv utvalda enskilda fall som han förväntar sig att jag ska kommentera. Jag är fullkomligt övertygad om, , att i samma stund som jag gör det skulle inte tveka att ifrågasätta lämpligheten av att ett statsråd uttalar sig om just enskilda fall. Min övertygelse är att vi har ett läge i den svenska skolan där lärare känner en oro för sin arbetsmiljö, precis som nämnde. Lärare som har haft kontakt med mig lyfter i allt större utsträckning fram den besvärliga arbetsmiljö som finns. Det finns en medvetenhet om de beslut som lärare fattar inom . De ska som vuxna blixtsnabbt avgöra hur de ska förfara i en situation som kan vara både hotfull, otäck och skrämmande. Jag har den allra största respekt för att lärarna bör ha stöd och känna samhällets stöd i ryggen när lärarna fattar de tuffa besluten. Men jag hävdar lika bestämt att vi som har fått ansvaret att förfoga över lagstiftning bör titta på bjälken i det egna ögat innan vi tittar på grandet i andras ögon. Den lagstiftning som går till storms emot är en viktig del av den skollag som alliansregeringen med i spetsen knäsatte 2010. Den lagstiftning som tar sådant avstånd från i talarstol har sin grund i den diskrimineringslagstiftning som lade fram som statsråd. Det är nu läge för att vi tillsammans säkerställer att det januariavtal som våra båda partier tillsammans har slutit kan användas till att stärka lärarnas möjligheter att utöva sitt viktiga yrke. Vi är överens om att tryggheten och studieron ska öka i skolan. Vi är överens om att vi ska se över vilka disciplinära befogenheter som lärare och rektorer behöver för att kunna upprätthålla ordning och studiero. Detta är ett glädjebudskap till . Vi kommer att jobba ihop med de här frågorna. Jag ser fram emot att göra det. Jag är besjälad av att kunna göra det på ett sådant sätt att elever inte ska behöva vara rädda för att bli kränkta i skolan och lärare inte ska behöva vara rädda för att ett sekundsnabbt fel kan ödelägga en hel karriär. Låt oss arbeta tillsammans. Min hand är utsträckt till för ett gemensamt arbete i den här viktiga frågan. Jag är också tacksam att ledamoten lyfter fram frågan både i medierna och i talarstolen. Det är viktigt att vi säkerställer att lagstiftningen blir så bra att lärarna med frimodighet kan vara de vuxna i klassrummen, på skolgårdarna, i korridorerna och i matsalen i våra skolor. 73 (L): Jag är väldigt besviken på regeringens och statsrådets hantering av den här frågan. Man kan inte när man har suttit i en regering hänvisa till gamla regelverk. Ni har haft på er att förändra lagstiftningen. Sluta att hänvisa till gamla beslut som fattades 2009. Ni måste ha kunnat göra något åt situationen. Det är ni som är ansvariga på . Det är också en stor besvikelse att vi inte kan säga något till alla lärare och rektorer. Det gäller dem som har slutat, blivit uppsagda eller fått sparken. Jag har aldrig fått kontakt med så många rektorer och lärare som efter när jag lämnat in denna principiellt viktiga interpellation med frågorna till statsrådet. Det beror på att detta är en fråga som många inte kan hantera lokalt. Det finns en oro hos många lärare för att ingripa. Man är rädd – man är väldigt rädd för att bli anmäld. Och detta är inte något som jag har hittat på. Man kan gå in på vilken skola som helst eller prata med vilket lärarfack som helst; de kommer att föra fram det här. Det är därför vi är angelägna om att lagen ändras. Det har ingenting att göra med den nationella plan som är aviserad. Jag vet inte ens exakt vad den kommer att innehålla. Statsrådet säger: Kritisera inte myndigheten, för det handlar om regelverket! Men det är ju därför jag har den här debatten med regeringen. Vad i regleringen och regelverket tänker ni göra någonting åt och förändra? Svaret jag får är återigen att regeringen inte avser att ändra uppdraget, det vill säga på ”politiska” betyder det att lagstiftningen kommer att fortsätta att gälla som det ser ut . Det är helt oacceptabelt. Vi kommer att bestrida detta, och vi kommer att jaga er i regeringen för att få till en förändring – det kan jag lova. För det här är inte acceptabelt. 74 Utbildningsminister (S): går återigen till storms. Och det han går till storms mot är en nidbild. Jag har stått i den här talarstolen och bejakat att det problem som lyfter upp är ett problem som vi bör arbeta med. Vi har ett ansvar för att säkerställa att lärare kan ordna undervisning och utbildning i skolan på ett sådant sätt att elever aldrig blir kränkta men också på ett sådant sätt att lärare kan utöva sitt yrke med frimodighet. Vi är helt överens om detta. Vi är också överens om att det här är frågor som vi vill jobba tillsammans med. säger att han inte vet vad en nationell plan om studiero kommer att innefatta. Mitt svar till är att det ligger i hans, mina och våra partivänners händer. Vi ska tillsammans arbeta med trygghet och studiero i skolan, och vi ska tillsammans arbeta med att stärka läraryrket. Det har våra partiledare skrivit under på i januariavtalet, och jag ser det som en stor och viktig arbetsuppgift att tillsammans med säkra att det blir verklighet. Jag inbillar mig inte att det är enkelt. Men jag tycker att frågan förtjänar att man tar den på så stort allvar att man diskuterar det som är innehållet i lagstiftningen om trygghet och studiero och lagstiftningen om vilka befogenheter som ska finnas snarare än att, som gör i sin interpellation, fråga efter instruktionerna till en myndighet som lyder under regeringen. Jag vill återigen tacka för att han lyfter denna viktiga fråga och försäkra att jag kommer att ta detta på mycket stort allvar. Under den mandatperiod som ligger framför mig, när jag har ansvaret att vara utbildningsminister, kommer frågan att stå högt upp på dagordningen för lärares skull men också för elevers skull. Den svenska skolan ska vara en plats som är trygg både för lärare och för elever. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2018/19:51 om rekryteringen till lärarutbildningen 75 Statsrådet (S): har frågat mig på vilket sätt regeringen kommer att skärpa antagningskraven till lärarutbildningen. Han har också frågat när ett beslut kommer om att införa krav på lämplighetstest för att bli antagen till samtliga lärarutbildningar. Vidare har han frågat vad jag menar konkret med att regeringen vill göra lärarutbildningen mer attraktiv. Inledningsvis vill jag säga att jag delar oro för lärarbristen. Det är en av det svenska skolväsendets största utmaningar. Attraktiva lärarutbildningar är en viktig del i lärarförsörjningen, och under föregående mandatperiod gjordes en rad insatser för att få fler att studera till lärare. har legat på historiskt höga nivåer både vad gäller antalet sökande till och nybörjare vid våra lärarutbildningar. Det är bra. Men jag håller med om att vi måste göra mer. Därför är det mycket bra att våra partier, tillsammans med och , har kommit överens om att inleda en reformering av lärarutbildningen. står att antagningskraven ska höjas och att fler lärarledda timmar ska införas. Dessutom framgår det tydligt att längden på den kompletterande pedagogiska utbildningen, KPU, ska kortas ned och studietakten höjas. Möjligheten att jobba på en skola och studera till lärare parallellt ska också förbättras. Universitets- och högskolerådet, UHR, har haft i uppdrag att bedriva en försöksverksamhet med lämplighetsprov för förskollärar- och lärarutbildning. Myndighetens analyser visar dock inte på några generellt positiva effekter av lämplighetsbedömningen, och UHR rekommenderar inte att detta genomförs vid antagning till lärarutbildningarna. Men det är av vikt att de som börjar studera till lärare också läser klart utbildningarna. UHR fick därför ett förberedande uppdrag att utveckla ett särskilt antagningsprov för ämneslärarutbildningen, som rapporterades . Syftet med ett sådant prov är att mäta de sökandes motivation och drivkraft att bli lärare i syfte att minska avhoppen från ämneslärarutbildningen och att få fler studenter att läsa klart ämneslärarutbildningen. I rapporten föreslår UHR en rad åtgärder för hur genomströmningen på ämneslärarutbildningen kan ökas och avhoppen minskas. Min ambition och vilja är att rådets rapport kommer att beaktas i det arbete med att reformera lärarutbildningen som ska göras i enlighet med januariavtalet. gav regeringen och högskolerådet i uppdrag att utreda och föreslå hur en modell med högre krav för särskild behörighet skulle kunna utformas. Myndigheten ska redovisa uppdraget . Resultatet av detta arbete ser jag som en viktig grund för att höja antagningskraven till lärarutbildningen. Vi har ett stort och viktigt arbete framför oss. Jag ser fram emot givande och konstruktiva diskussioner och ett gott samarbete oss partier emellan för att uppnå det som är våra gemensamma mål. 76 (L): Tack, statsrådet , för svaret! Lärarutbildningen är, om man slår ihop den nationellt, den största utbildningen på våra lärosäten. Den är helt avgörande för vår välfärd och utveckling som utbildningsnation. Kvaliteteten och genomströmningen och huruvida vi lyckas med detta får oerhörda konsekvenser för hela vår framtid med tanke på att det är de som kommer ut från lärarutbildningen som kommer att undervisa morgondagens läkare, lärare och även statsråd. Men det finns också ett problem som vi vill uppmärksamma. Det handlar om att vi ser färre sökande som antalet platser har utökats vid landets universitet. Vi ser också totalt sett att färre tar lärarexamen från lärarutbildningen. , före detta , som granskar kvaliteten säger också detta och varnar för att det finns en risk för sjunkande behörighet bland lärare och förskollärare. Parallellt med rekryteringen till lärarutbildningen har vi lärarbrist i . Vi behöver ungefär 187 000 lärare och förskollärare, varav ungefär 80 000 i absolut närtid, alltså . vet vi att 38 000 lärare är utanför skolan och gör någonting annat. Men dem kan vi inte prata om , för nu pratar vi om lärarutbildningen. Därför har jag ställt ett antal frågor när det gäller antagningskraven. Vilka konsekvenser får det, till exempel, när antalet platser har expanderat så mycket? Vi är kritiska till det. Jag vill fråga statsrådet om hon och regeringen avser att skärpa utbudet eller att bara fortsätta expandera. Ju fler platser och ju färre sökande per plats, desto sämre konkurrens. Det blir ingen konkurrens, och ungdomar, studenter och även äldre sökande, naturligtvis, som ibland har dåliga förkunskaper för gymnasiet kommer in i alla fall. Det gör att kvaliteten försämras och att vi ser rätt stora avhopp från lärarutbildningen. Den andra frågan, som jag är särskilt intresserad av, är det här med lämplighetstest vid antagningen. Jag vet att Universitets- och högskolerådet har avrått regeringen från att gå vidare med det här, men jag har faktiskt besökt , fru talman, som har bestämt sig för att permanenta lämplighetstestet. Det de berättade för mig är att det har haft väldigt positiva effekter både på vilka som söker sig till utbildningen och på genomströmningen. Jag vill veta vad statsrådet tycker i den frågan, för det fick jag inte riktigt veta i svaret som gavs här. 77 Statsrådet (S): Först vill jag instämma med om att lärarbristen är en stor utmaning. Jag vill också instämma i det som ledamoten för fram om att lärarna är en av de viktigaste yrkesgrupper som vi har att utbilda i vårt land. Vi behöver helt enkelt fler skickliga lärare i våra klassrum för att våra barn ska få med sig de kunskaper som de har rätt till men också för att vi ska fortsätta att vara en ledande kunskapsnation. Av den anledningen är jag väldigt glad över att vi gemensamt i det januariavtal som vi socialdemokrater, liberaler, centerpartister och miljöpartister har att vårda är tydliga med att vi vill reformera lärarutbildningen och att vi vill skärpa antagningskraven. Jag tycker, precis som , att det ska vara de allra bästa som blir lärare i våra skolor. Med det sagt skulle jag också vilja säga att det är viktigt att vi som politiker jobbar för att stärka bilden av hur det är att vara lärare och av läraryrket. Därför är det också viktigt att visa att lärarlönerna faktiskt ökar nu och att fler vill bli lärare. Som jag sa inledningsvis har vi faktiskt legat på historiskt höga nivåer vad gäller antalet sökande och antalet nybörjare till våra lärarutbildningar. Det visar att många vill studera till lärare i , och det ska vi vara rädda om. Vi behöver alla som vill bli lärare och fler därtill om vi ska kunna ta oss an den utmaning som lärarbristen innebär. Det vi också kan ha med oss är att det till exempel var fler studenter med ett meritvärde på minst 20,0 som antogs till lärarutbildningarna än till läkarprogrammen. Men med det sagt ser jag verkligen fram emot det arbete som vi har att göra när det gäller att skärpa antagningskraven. Som jag sa i min inledning vet jag att Liberalerna och är mycket intresserade av det här med lämplighetstest, men jag tycker att vi i det samtal och i den diskussion som vi ska ha gemensamt när det gäller hur vi ska ta oss an en skärpning av antagningskraven måste vara noga. Jag tycker att vi ska använda oss av de rapporter som vi har fått från UHR, och jag tycker också att vi ska avvakta och vänta på den rapport som kommer om det som man nu utreder om särskilda antagningskrav. Vi vet också att det kommer en utvärdering av kvaliteten på lärarutbildningarna på våra högskolor och universitet. Allt detta menar jag är viktigt för att vi seriöst ska kunna ta oss an det fortsatta arbetet med att se till att fler vill och kan bli lärare i . Det är ett gemensamt engagemang vi har, och vi ska göra det här på allra bästa sätt. 78 (L): Jag fick tyvärr inte svar på mina frågor av statsrådet. Jag hade frågor om kvaliteten och att det är stora avhopp på flera inriktningar. Det kan vara avhopp, eller egentligen kvarvaro, på . När man går in och tittar på hur många av lärarstudenterna som är kvar tre fyra terminer in i utbildningen ser man att hälften helt plötsligt är borta. Det är jätteallvarligt, och det är från en fortsatt låg nivå när det gäller rekryteringen. Vi skulle enligt behöva ha 8 500 fler studenter som påbörjar lärarutbildningen för att över huvud taget ha en chans att komma i kapp när det gäller rekryteringsbehovet i landet och för att angripa lärarbristen – parallellt med alla andra saker som kommuner och staten kan göra för att höja yrkets attraktivitet. Men den här debatten handlar om kvaliteten och genomströmningen på lärarutbildningen. Jag vill fortfarande veta: Tänker regeringen skärpa till antalet utbildningsplatser? Vi är kritiska till den inriktning som Socialdemokraterna har haft där man fortsätter att utöka antalet platser. Det leder till, återigen, att sökande med låga poäng eller bristande förkunskaper kommer in på grund av att det inte finns konkurrens om platserna på lärarutbildningen. När det gäller lämplighetstest vet jag vad jag och Liberalerna tycker, men jag vill veta vad regeringen och statsrådet tycker. Vi anser nämligen att det ska införas ett krav på lämplighetstest på alla lärarutbildningar och på alla inriktningar så långt det går i hela landet. Vi menar att kraven skulle kunna skärpas genom att införa ett lämplighetstest. Det räcker inte att ha väldigt höga betyg, utan man ska vara motiverad och lämplig för att kunna fungera i en klassrumssituation. Jag vidhåller min fråga och vill gärna veta vad regeringen och statsrådet tycker. 79 Statsrådet (S): Det får väl ligga i betraktarens öga – och öra – huruvida man tycker att statsrådet ger svar på ledamotens frågor eller inte. Jag tycker att jag ger rimliga och rätt genomtänkta svar på de frågor som jag får av ledamoten i den kontext där vi faktiskt vet att vi gemensamt kommer att göra ett jobb för att skärpa antagningskraven till lärarutbildningen. Jag håller med när jag säger att vi måste arbeta med att hitta rätt insatser för att fler ska läsa klart lärarutbildningarna. behöver fler kompetenta lärare. Det är rätt och riktigt att utbildningarna är krävande, men att vara lärare är ju ett av vårt samhälles viktigaste jobb. Det är viktigt att de som tas in på lärarutbildningen faktiskt har den kunskap och kompetens som krävs för att klara examen, och det var också därför som den tidigare regeringen inledde ett arbete med konkreta förslag för att höja kraven för att läsa till lärare. Det var dem jag redovisade i min inledning och som jag tycker ska ligga till grund när vi nu tar oss an det som är vår gemensamma uppgift inom januariavtalet, nämligen att höja antagningskraven på lärarutbildningen och reformera lärarutbildningen. Vi dock ska också ha med oss att det finns en stor variation. Ledamoten har helt rätt i att när det gäller ämneslärarutbildningarna finns det problem med kvarvaron, som det heter. Men när det gäller förskollärarutbildningarna ligger de inom normalspannet för programutbildningar. Det ser alltså olika ut när det gäller lärarutbildningen. Jag tror framför allt att det handlar om, som jag sa tidigare, att vi har ett ansvar som politiker när det gäller att understödja läraryrket, tala om det som ett av våra viktigaste yrken och försöka stärka både läraryrket och utbildningen. Av den anledningen inledde regeringen redan under förra mandatperioden den första kvalitetsutvärderingen av lärarutbildningarna, för det är viktigt att hålla koll på att kvaliteten upprätthålls på våra lärarutbildningar. är jag övertygad om att ska vi klara av att utbilda fler lärare är möjligheten att det faktiskt finns utbildningsplatser en ganska grundläggande del. Jag tror också att vi behöver jobba mer med det som också finns med i januariavtalet och som vi redan har inlett arbetet med, nämligen fler vägar in till läraryrket. Vi arbetar mer med kompletterande pedagogisk utbildning. Vi har redan inlett det arbetet, och det har också gett goda resultat i det som vi har kunnat utvärdera. Det är faktiskt fler som klarar sin lärarexamen om de går via KPU, som det heter. Att höja studietakten och ha en lite kortare KPU är också sådant som vi gemensamt har sagt att vi ska jobba vidare med. Jag menar att vi har ett gemensamt ansvar här. Det finns mycket arbete som är igång. Och med vårt engagemang i de här frågorna kan vi tillsammans göra det här ännu bättre, så att vi får fler riktigt skickliga lärare och som också examineras som lärare. 80 (L): Det handlar delvis om läraryrkets attraktivitet. Men fokus är inte på högre lärarlöner. Jag har nämnt att 38 000 utbildade lärare av olika anledningar är kvar i yrket. Huvudanledningen till att man har lämnat yrket är, som jag nämnde i den tidigare debatten, bristande arbetsmiljö och dåliga villkor. Det är klart att det måste hanteras av inte minst huvudmännen. Men staten kan också stimulera genom karriärmöjligheter, fortbildningsmöjligheter, kompetenssatsningar och så vidare. Problemet är i grunden inte antalet platser på lärarutbildningen. Jag vidhåller det. Liberalerna anser inte att det brister när det gäller antalet platser vid landets lärosäten. Det är för lätt att komma in på många inriktningar på lärarutbildningen. Ett ännu större problem är, säger , att många hoppar av efter två tre terminer på grund av dåliga förkunskaper. Det är alltså inte antalet platser som är problemet. När det gäller lämplighetstest och antagningskrav har statsrådet nu en tredje chans att besvara Liberalernas fråga. Vi vill ha ett lämplighetstest till alla lärarutbildningar, så långt det går, i hela landet. Tänker Socialdemokraterna och , den sittande regeringen, komma med ett sådant förslag till i närtid? 81 Statsrådet (S): Jag vill understryka att om vi ska klara av att få fler att vilja bli lärare, att fler ska välja att söka sig till lärarutbildningarna, behöver vi dels tala väl om läraryrket, dels se till att ge goda förutsättningar för läraryrket. Ledamoten har helt rätt i att inte allt handlar om utbildningen. Det handlar också om situationen i skolan. Därför är det viktigt och bra att vi kan jobba vidare med trygghet och studiero i skolan. Det är bra att vi är överens om att vi behöver satsa på exempelvis lärarassistenter för att de som är lärare i skolan ska kunna ägna mer av sin tid åt lärande. Jag tycker att det är bra att vi under den tidigare mandatperioden kunde höja lärarlönerna. Det är bra att vi har klarat av att vända utvecklingen. förlorade vi 10 000 anställda i våra skolor, och var femte lärare lämnade yrket av andra skäl än pension. har vi fått 28 000 fler anställda inom skolan, och vi har vänt det så att det är historiskt många som vill läsa till lärare. Vi har hittat nya sätt in i läraryrket via kompletterande pedagogisk utbildning och genom att man har fått möjlighet att arbeta på en skola och läsa lärarutbildningen parallellt. Det är något som jag tror att vi behöver fortsätta utveckla. Allt detta hör samman. Och vi måste få till det här på ett bra och klokt sätt , så att vi kan kombinera höjda antagningskrav till lärarutbildningar – det är nämligen de bästa som ska bli lärare – med att fler examineras som lärare. Det ser jag fram emot att jobba med tillsammans. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. Följande dokument anmäldes och bordlades: 2018/19:ER1 Från delegation vid 2018/19:OSSE1 svenska delegations redogörelse om verksamheten 2018 2018/19:RS2 Redogörelse för verksamheten inom för Unionen för (PA-UfM) och den svenska PA-UfM-delegationens arbete 2018/19:RS3 Redogörelse för verksamheten inom Interparlamentariska unionen (IPU) och den svenska delegationens arbete § 18 Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2018/19:73 som innovationsland av (M) till näringsminister (S) 2018/19:74 Avskaffande av flygets skattesubvention av (V) till statsrådet (S) 2018/19:75 Oberoende rättsväsende och fria medier av (M) till justitie- och migrationsminister (S) 2018/19:76 Fastighetsägarnas ansvar för gaturenhållning av (M) till statsrådet (MP) § 19 Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2018/19:217 Stort behov av försvarsplatser hos av (SD) till justitie- och migrationsminister (S) 2018/19:218 Elförsörjning som riksintresse av (M) till statsrådet (S) 2018/19:219 En ny av (M) till statsrådet (S) 2018/19:220 Rättegångar mot katalanska självständighetsförespråkare av (V) till utrikesminister (S) 2018/19:221 Underhåll av järnvägsnätet av (M) till statsrådet (S) 2018/19:222 och delningsekonomin av (M) till finansminister (S) 2018/19:223 arbete med att bekämpa skattefusk av (M) till finansminister (S) 2018/19:224 Brist på kompetens i energisektorn av (M) till utbildningsminister (S) 2018/19:225 Tågresor för alla av (M) till näringsminister (S) av (M) till statsrådet (S)