prot · H60962 · 2019-03-08 00:00:00 — Biståndet till är flexibelt, och beredskap finns att vid behov snabbt ompröva och anpassa det till nya förutsättningar och den politiska utvecklingen. Detta slås tydligt fast i regeringens strategi för utvecklingssamarbetet med . Tillsammans med EU stöder ett program i FN:s utvecklingsprograms regi, som syftar till kapacitetsbyggande insatser för . Det svenska stödet till FN-programmet uppgår till totalt –2019. Det omfattar insatser som riktar sig till samtliga utskott och ledamöter i parlamentet, inklusive till oppositionen. Målsättningen är att stärka parlamentets och utskottens kapacitet att anta och anpassa lagstiftning i enlighet med landets progressiva konstitution samt att stärka dess insatser vad gäller ansvarsutkrävande, transparens och förvaltningen av offentliga resurser. menar att framsteg saknas vad gäller det aktuella stödet. Jag delar inte helt den bilden. Enligt FN:s rapportering har aktiviteterna inom ramen för stödet till exempel bidragit till att över 260 lagar antagits för att anpassa dem till den konstitution som antogs 2013. Dessutom har transparensen och allmänhetens insyn i lagstiftningsarbetet ökat, till exempel i samband med antagandet av regeringens budget och en tilläggslagstiftning till vallagen. Stödet har även bidragit till en högre medvetenhet om jämställdhetsfrågor inom ramen för parlamentets arbete. 43 (SD): genomfördes ett val i , dels till parlamentets två kamrar, dels till presidentposten. Valet vanns av gamla maktparti Zanu-PF, som fick presidentposten och en egen majoritet i parlamentet. Även om omvärlden välkomnade att valet var relativt fritt från våld har valobservatörer pekat på att det genomfördes på ett mycket bristfälligt sätt. EU:s observatörer påpekar bland annat följande i rapporten angående den fria åsiktsbildningen: ”Notably, major shortcomings in the pre-election environment impacted on the free expression of the will of electors, state resources were misused in favour of the incumbent and coverage by state media was heavily biased in favour of the ruling party.” Under kampanjen och framåt själva valdagen fanns likaså brister, främst genom olika former av påtryckningar gentemot de röstande: ”widely reported on efforts to undermine the free expression of the will of electors, through inducements, intimidation and coercion against prospective voters to try to ensure a vote in favour of the ruling party.” fick också hård kritik för felaktigheter i valresultatet och bristande transparens och inklusivitet. De amerikanska valobservatörsorganisationerna och fastslog vidare i en gemensam rapport följande: ”has not yet established a process that treats all political parties equitably and allows citizens to be confident that they can cast their vote and express their political opinion free from fear of retribution.” Trots att valet alltså inte på något sätt kan anses ha genomförts på ett fritt och rättvist sätt väljer att fortsätta att betala ut bistånd till just politiker. betalar nämligen ut ett bistånd till för att bland annat skapa en demokratisk kultur. Jag reagerade lite grann på det svar jag fick från biståndsministern. Han sa följande: ”För att kunna få till stånd ett långsiktigt hållbart demokratiskt samhälle krävs att institutioner såsom parlamentet stärks.” Detta är i och för sig sant, men det som biståndsministern envist vägrar att förstå är att det naturligtvis också krävs en genuin vilja till demokratisering från mottagarlandets sida. maktparti Zanu-PF vet att de inte skulle vinna ett fritt och rättvist val, och därför kommer de inte att hålla något fritt och rättvist val oavsett hur många biståndsmiljoner vi kastar över dem. Jag reagerade vidare på att biståndsministern anser att biståndet ger resultat så länge som stiftar nya lagar. Han verkar inte känna till att det mest grundläggande problemet i är att regeringen inte följer lagen, detta trots att Sida själv pekar ut detta som ett av de huvudsakliga problemen i sin landrapport. Det spelar alltså ingen roll om man stiftar nya lagar om mänskliga rättigheter, fria val och så vidare om regimen ändå struntar i de lagarna. Dessutom duckar ministern för de frågor jag ställde i min interpellation. Därför ställer jag dem igen. Anser ministern att det är lämpligt att ge bistånd direkt till ett parlament som inte valts på ett fritt och demokratiskt sätt? Förstår biståndsministern att genom att fortsätta att betala ut stödet i praktiken sätter en kvalitetsstämpel på valet i och att vi ger regimen ett alibi gentemot sina egna väljare? När frågan om valfusk kommer upp är det lätt för maktpartiet att peka på just Sida och och säga att inte skulle stötta dem om de faktiskt fuskade i valet. Förstår biståndsministern problemet? 44 Statsrådet (MP): Låt mig än en gång klarlägga vad gäller kapacitetsstödet till att biståndsmedlen går till . Stödet har möjliggjort för FN att anordna till exempel offentliga utfrågningar avseende nya lagförslag, en oberoende studie om anpassning av lagar till konstitution samt kapacitetshöjande workshoppar där parlamentariker bjudits in att delta. Stödet syftar även till att stärka riksrevision. Ambassaden i undersöker lämpliga vägar för att bygga vidare på de resultat som har varit positiva och kommer att fortsätta att stödja en stärkt demokratisk utveckling i landet genom andra insatser. UNDP-programmet löper ut , och vi avser inte att fortsätta med det aktuella stödet i nuvarande form. Det är ett tydligt besked. Däremot har en bilateral strategi med bistånd till , och där har Sida också en roll. Men de resurser som vi använder – en årlig volym av 300 miljoner – går inte till , utan mycket av dem går till insatser för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer men också för jämlikhet samt miljö, klimat och energi. Jag är mycket bekymrad över utvecklingen i . Jag delar helt den oro som interpellanten och många andra har uttryckt – inte minst , när situationen har förvärrats. Jag menar att det vanstyre som länge har funnits i inte har blivit bättre utan snarare förvärrats. Det har skapat en situation där vi också har en humanitär kris, och det i ett land som för inte så länge sedan var en matproducerande exportör och ett bördigt och relativt rikt land. finns det stora behov av humanitär hjälp. Ochas högsta chef var i och diskuterade då ett stort hjälpbehov som framför allt handlar om att skapa resurser för att bidra till att befolkningen på landsbygden ska kunna få det allra nödvändigaste i form av mat, skydd, kläder och sådana saker. Jag bedömer inte att det skulle göra saken bättre om , Sida eller de multilaterala FN-organisationerna helt lämnade landet. Men vi måste vara extremt tydliga och tala om att är vanskött och att det måste till en skärpning och en förändring när det gäller mänskliga rättigheter och när det gäller att sköta landets ekonomi och politiska utveckling på ett helt annat sätt än . 45 (SD): Interpellationen handlar ju inte om huruvida vi – omvärlden, , EU och så vidare – ska lämna och helt enkelt sluta skicka bistånd och sluta samarbeta. Det är inte den frågan jag ställer i interpellationen, för där är vi helt överens. är ett land med stor potential. Det är ett land med enorma naturtillgångar som egentligen inte behöver vara fattigt. Det är alltså inte det frågan handlar om, utan själva kärnan i interpellationen handlar om att det svenska biståndet delvis används till fel saker. Det jag framför allt pekar på är stödet som går till ett parlament som inte är valt på ett demokratiskt riktigt sätt. Biståndsministern nämner kapacitetsbyggande som en viktig målsättning för just denna del av biståndet. Visst, kapacitetsbyggande har sin funktion och sin plats. Under rätt förutsättningar är det naturligtvis bra. Men om regimen i inte själv vill bygga upp kapaciteten för att hålla demokratiska val, ja, då är våra skattepengar som används för just det syftet i någon mån bortslösade. Man kan inte köpa demokratiska reformer för pengar på det sättet. Vad gäller det andra som biståndsministern nämner om saker som utfrågningar och att man anpassar lagstiftningen efter konstitutionen kan man fråga sig: Behövs det Sidapengar för att man ska hålla en utfrågning i ? Jag tror inte det. Det är inte särskilt krångligt. Man bjuder in allmänheten eller vem det nu är som ska ställa frågor att komma in och göra det. Det behövs liksom inga pengar för det; de förstår precis hur det går till. Det känns nästan lite nedvärderande mot dessa människor att man säger att de skulle behöva bistånd för att genomföra saker som är fullständigt grundläggande. Det behövs inget bistånd. De klarar det själva – om de vill göra det. Vad gäller i fungerar den ju inte på samma sätt som i . Det är viktigt att förstå. där finns till för att ge regimen ett alibi medan den plundrar landets naturresurser och säljer ut dem till kineserna. Det är det som där gör, och det är direkt olämpligt att stödja den med pengar. Jag välkomnar naturligtvis beskedet som vi får från biståndsministern att denna del av biståndet kommer att avvecklas. Det var så jag uppfattade det. Det tycker jag är ett steg i rätt riktning. Jag är jätteglad för det, och jag tackar verkligen för det eftersom det biståndet är direkt olämpligt. 46 Statsrådet (MP): Jag får tacka för diskussionen. Jag tycker själv att det är viktigt att diskutera förhållandena i liksom i en rad av dess grannländer eftersom den regionen är ett område i världen som har stora problem och där vi behöver göra ytterligare insatser om vi ska kunna få en utveckling där människor har möjlighet att förverkliga sina drömmar om framtiden på ett bra sätt. Där finns i grunden goda förutsättningar för ett bra liv, men de politiker och det politiska system som finns i har verkligen inte levererat någonting av det man tycker rimligen borde kunna genomföras. Som jag sa har det funnits förhoppningar om en förändring, inte minst i samband med det val som hölls . ser vi att de förhoppningarna har grusats, och det måste vi ta konsekvenserna av. Däremot tycker jag att det är viktigt att vi inte lämnar och det zimbabwiska folket. kanske mer än någonsin behöver man hjälp från det internationella samfundet för att få möjlighet att klara vardagen eftersom man står inför en humanitär kris i landet. 47 (SD): I det sista svaret jag fick av biståndsministern har jag inget att anmärka på, utan jag önskar helt enkelt biståndsministern lycka till i hans fortsatta arbete med . 48 Statsrådet (MP): Tack själv, ! Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2018/19:92 om anslutningsbiståndet till 49 Statsrådet (MP): har frågat mig om stödet till genom EU:s instrument för förmedlemskapsstöd, IPA. Interpellanten har frågat mig om när anslutningsförhandlingarna de facto avstannade. Interpellanten har frågat mig om jag anser att den första delen av IPA-stödet uppnådde tillräckliga resultat avseende . Han har också frågat mig varför anslutningsbiståndet fortsätter att betalas ut som anslutningsprocessen står still . Slutligen har interpellanten frågat vilken effekt jag anser att den avstannade medlemskapsprocessen har haft och ska ha på IPA-stödet. EU:s relation till är av central betydelse. De vägval gör är därför mycket viktiga för EU och dess medlemsstater. verkar för att EU ska ha en gemensam och tydlig Turkietpolitik. Dialogen på områden av gemensamt intresse, liksom om utvecklingen i , behöver fortsätta. Det är viktigt att EU-perspektiv bevaras. Ett fortsatt EU-perspektiv är även av stor betydelse för oppositionen, civilsamhället och befolkning. Det gäller inte minst för den dag är villigt att närma sig EU igen. Jag delar oro över utvecklingen i vad gäller respekten för mänskliga rättigheter, demokratin och rättsstatens principer. Fri opposition och fria medier är förutsättningar för ett pluralistiskt, demokratiskt samhälle. Detta framför vi kontinuerligt till turkiska företrädare i , i och på andra ställen där vi möts. Den negativa utvecklingen i har haft konsekvenser för landets EU-närmande. pågår inga medlemskapsförhandlingar. EU ger förmedlemskapsstöd till kandidatländer och potentiella kandidatländer för att stödja utveckling och reformer som är nödvändiga för EU-närmandet. Förmedlemskapsstödet i sig kan dock naturligtvis inte ensamt skapa den förändring som behövs i . Europeiska revisionsrätten har granskat förmedlemskapsstödet i . Granskningen konstaterar att resultaten varit bättre inom exempelvis tull och beskattning än inom sektorer som rättsstats- och förvaltningsområdet. Europeiska revisionsrätten konstaterar också att kapaciteten hos turkiska myndigheter att genomföra projekt inte alltid varit tillfredsställande. Mot denna bakgrund och den fortsatt negativa utvecklingen i har EU behövt förändra förmedlemskapsstödet. Politiska bedömningar och förändringar av biståndet har gått hand i hand. påbörjades en påtaglig omjustering av stödet till . Volymmässigt har det årliga stödet minskat till mindre än hälften jämfört med snittet för perioden –2016. En betydligt större andel går till rättsstatsområdet, till insatser för att främja en demokratisk utveckling samt till civilsamhället. Parallellt minskar den del av medlen som administreras av turkiska myndigheter. Dessa förändringar har gett sitt stöd till. Det är naturligt att biståndsinstrument som förmedlemskapsstöd behöver utvecklas när förutsättningarna ändras. Vi kommer att fortsätta att verka för att justeringar görs på sätt som inte drabbar områden som rättsstat och demokrati. Ett livskraftigt civilsamhälle är en förutsättning för en positiv utveckling i på . Förmedlemskapsstödet är ett av de verktyg som EU har för att stödja utveckling och reformer som bidrar till EU-närmande och en reformering av landet. kommer att fortsätta verka för att detta verktyg används så effektivt som möjligt. 50 (SD): är en instabil och auktoritär stat som inte agerar särskilt konstruktivt i konflikten i grannlandet , fängslar flest journalister i världen, förtrycker den inhemska demokratiska oppositionen och leds av en uttalad islamist. Mot bakgrund av den politiska utvecklingen har medlemskapsförhandlingarna med landet i praktiken avstannat. I uttryckte statsministern att det därför också vore rimligt att förmedlemskapsstödet till påverkades. Vi håller med statsministern om detta. Det är fullständigt logiskt att förmedlemskapsstödet påverkas när medlemskapsförhandlingar inte hålls. Detta har dock inte riktigt blivit av. Anslutningsstödet till går via något som heter Instrument for Pre-Accession Assistance, IPA, som genomfördes . Sedan skedde en uppföljning . Kommissionen skriver dessutom på sin hemsida att IPA II bygger på de resultat som uppnåtts med IPA. Totalt omfattar detta stöd nästan . får alltså mest av alla kandidatländer. Av dessa är avsatta för åren 2018–2020, det vill säga en period då inga medlemskapsförhandlingar genomförs. Det ser med andra ord ut som att den del av EU som ansvarar för anslutningen och den del som ansvarar för anslutningsstödet har helt olika uppfattningar i denna fråga. Sedan vi lämnade in den här interpellationen har utrikesutskott dessutom röstat för att formellt helt avsluta medlemskapsförhandlingarna, vilket vi anser vore det enda rimliga i den här situationen. Detta skedde efter att utskottet fått förhandsinformation om den årliga rapporten om hur dessa förhandlingar går. I ett uttalande sammanfattade medlemmarna i de centrala problemen så här: ”The disregard of human rights and civil liberties, the political influence on the justiciary and the unresolved territorial dispute with and other neighbouring countries.” Inget av detta verkar ge något som helst avtryck på den . Jag reagerar särskilt på en del av interpellationssvaret där följande sas: ”Ett fortsatt EU-perspektiv är även av stor betydelse för oppositionen, civilsamhället och befolkning. Det gäller inte minst för den dag är villigt att närma sig EU igen.” För det första vill jag poängtera att det som verkligen betyder något för den turkiska oppositionen är att visar att man är beredd att markera när oppositionens kontor sprängs i småbitar och deras företrädare sätts i fängelse, till exempel genom att minska biståndet. Men detta verkar inte Socialdemokraterna eller regeringen vara intresserade av. För det andra avslöjar detta hur besatt regeringen är av att få med i EU. Planen är alltså att fortsätta betala ut stödet, trots att det inte finns några som helst möjligheter för att få vara med och de själva inte vill detta, med det enda syftet att de kanske skulle kunna komma att ändra sig och återigen vilja gå med i unionen. När man följer svensk biståndspolitik blir man ganska van vid att höra om slöseri och misslyckade satsningar, men detta måste ändå vara något slags rekord. Jag tycker att det är mycket märkligt. Har jag förstått saken rätt? Är syftet att fortsätta betala ut pengarna för att ska vända sig till EU, ändra sig och vilja bli en mer europeiskt sinnad stat? Det verkar helt koko, om jag får uttrycka mig så. 51 Statsrådet (MP): Jag vill med kraft hävda att , och EU har ett mycket starkt intresse av att ha en fortsatt dialog med . kommer inte att flytta på sig. Det kommer sannolikt att ligga kvar i gränslandet utanför EU och är därför ett av våra största och viktigaste grannländer. I bor 80 miljoner människor, lika många som i . Landet är en stor och viktig del av vårt grannskap. Historiskt kan vi se att de stöd och det förmedlemskapsstöd som getts till en rad olika länder utanför EU har varit viktiga för att bidra till en utveckling mot en reformering av rättsstaten, liksom en demokratisk utveckling. har denna utveckling i stor utsträckning stannat av i . Vi har fått en mycket negativ process i landet , och detta har påverkat stödet. Stödet har anpassats efter förutsättningarna och de prestationer som gjorts i reformarbetet, och det har också minskats kraftigt till följd av den politiska utvecklingen och dessutom fokuserats mer på demokratifrämjande insatser. Efter justeringar av finansieringen är det planerade stödet till ungefär hälften av den siffra som interpellanten hänvisar till, det vill säga . Denna förändring beror just på den utveckling vi har sett i . Även om vi har varit mycket kritiska, och ska fortsätta att vara det, till hur har utvecklats är det regeringens bestämda uppfattning att dialog och samarbete måste fortsätta. Det är på så sätt och EU kan skapa förutsättningar för att påverka och landets framtida vägval. Många av de insatser som görs bilateralt mellan och syftar också direkt till att stärka oppositionen och människor som jobbar för mänskliga rättigheter i . Detta har stor betydelse för många av dem som arbetar för att skapa en positiv utveckling. 52 (SD): Till att börja med vill jag säga att jag håller med om mycket av det som biståndsministern understryker. Stöd till oppositionen i är alldeles utmärkt. Stöd för att hjälpa civilsamhället och stötta mänskliga rättigheter och en demokratisk utveckling är också jättebra. Jag är helt enig med statsrådet om detta, och det är inte riktigt det som är kärnan i den här interpellationen. Det stöd som vi ger till via IPA syftar nämligen inte bara till just dessa saker utan också mycket till sådant som att anpassa jordbrukslagstiftning till EU:s aki, till exempel – ett ganska långvarigt projekt som har rätt stora anslag. Det tjänar inget syfte för den turkiska befolkningen eller för en demokratisk utveckling. Det enda syftet med det är att förbereda för anslutning till unionen, och det är detta jag är kritisk mot. Vad gäller siffran, 10 miljarder i stället för 20 miljarder, måste kommissionen börja uppdatera sin hemsida lite oftare. Siffran 20 miljarder hämtade jag ; den står fortfarande där. Om kommissionen har sänkt detta till 10 miljarder är det jättebra – jag är naturligtvis nöjd över det. Men det borde sänkas till ungefär noll. Det skulle vara det allra bästa. Vi säger naturligtvis ja till dialog och samarbete med där så är lämpligt. Men befinner vi oss i ett läge där vi har en förhandling om en kommande europeisk budget, en ganska tuff förhandling där och den regering som företräder har intagit en hyggligt resonabel ståndpunkt som går ut på att budgeten inte ska öka utan hållas till av bni. Då måste man börja leta efter saker att skära ned på. Det här är väl en sak som är alldeles utmärkt att skära ned på? Vi betalar fortfarande ut i stöd till ett land för att det ska bli medlem i Europeiska unionen, som inga förhandlingar pågår och som en majoritet i parlamentets utrikesutskott säger att man vill avbryta förhandlingen och ta bort kandidatstatus. Och visar turkarna själva med all önskvärd tydlighet att de inte är intresserade av en europeisk utveckling, om man får kalla det så. Det som jag framför allt skulle vilja är att man såg på den här frågan lite grann ur ett skattebetalarperspektiv: Är detta lämpligt att spendera pengar på? Svaret på den frågan är nej, , och jag hoppas att den kommer att driva den linjen i den kommande förhandlingen om MFF, alltså att detta är en budgetpost som ska krympa. 53 Statsrådet (MP): Man kan naturligtvis sluta handla, sluta samarbeta och sluta försöka bidra till en positiv utveckling i länder i vår närhet så fort man ser att utvecklingen går åt fel håll, men jag tror inte att det gynnar skattebetalarna i . Jag tror inte att det gynnar mänskliga rättigheter eller en demokratisk utveckling i på något sätt. Ska vi få en positiv utveckling tror jag tvärtom att vi ska försöka göra insatser som bidrar till det, i stället för att försöka gå åt andra hållet. Jag kan ta några exempel på sådant som händer . Genom en facilitet för civilsamhället kan stöd ges till turkiska organisationer för verksamheter som försvarar mänskliga rättigheter, kulturinitiativ som bidrar till en öppnare samhällsdialog eller verksamheter som främjar kvinnors deltagande i beslutsfattande. Genom stipendieprogram som plus och kan turkiska studenter och akademiker skapa nätverk inom och därigenom stärka sin europeiska identitet och närvaro. Instrumenten för förmedlemskapsstöd möjliggör även stöd inom andra sektorer av gemensamt strategiskt intresse, till exempel inom miljö- och energisektorn. av IPA II, alltså 2018–2020, kommer prioriterade insatser att fortsätta för att bygga kapacitet och anpassa lagstiftningen till när det gäller till exempel förnybar energi, energieffektivitet, anpassning till klimatförändringar och vatten och avlopp för att skapa bättre förutsättningar för hälsa och vattentillgång för människor i . Detta är förändringar som inte , såvitt vi kan se, handlar om att ska bli medlem i EU, utan de handlar om att skapa institutioner och utvecklingstendenser för att det ska bli en positiv utveckling i och ett samarbete. Vi kan få en ekonomisk utveckling som är positiv och i nästa skede också hoppas på en demokratisk utveckling och en positiv utveckling när det gäller mänskliga rättigheter. Detta tycker jag att det finns ett stort värde i. Jag tror att också svenska skattebetalare gynnas av att fortsätter att ha ett fönster mot och att fortsätter att ha ett fönster mot , i stället för att man vänder sig åt andra håll och utvecklas i en riktning som innebär större risk för konflikter och problem i vår närhet och strax utanför gränser. 54 (SD): Biståndsministern tar upp saker som över huvud taget inte ingår i interpellationens område. Vi har aldrig sagt att vi ska sluta handla med eller att ska uteslutas ur tullunionen. Vi står bakom att de finns där. Vi har heller aldrig sagt att man ska sluta samarbeta med på områden där så är lämpligt. Detta är vi helt för. Det är en självklarhet. Men interpellationen handlar inte om det. Interpellationen handlar om det bistånd som Europeiska unionen och ger till för att hjälpa dem att bli medlem av Europeiska unionen, som inte vill bli medlem i Europeiska unionen. Biståndsministern tar upp sådant som plus och kulturinitiativ. plus är det massor av länder som samarbetar inom utan att de har någon som helst möjlighet att gå med i Europeiska unionen. Det finns folk från som pluggar genom plus.