prot · H609106 · 2019-06-17 00:00:00 — Det här lagförslaget värnar konflikträtten och säkerställer att det blir lika spelregler för alla fackliga organisationer på arbetsmarknaden. Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister sa själv här tidigare att parterna löser mycket av detta själva, och det gör de. Men centralorganisationerna kan bara teckna avtal och träffa överenskommelser för de fackliga organisationer som väljer att vara medlemmar i centralorganisationerna. Det är ganska självklart att det är på det sättet. Och varje organisation väljer ju själv om man vill vara medlem i en centralorganisation eller inte. Det som vi som lagstiftare har att ta ställning till är om det är bra att det är olika spelregler för det fackförbund som väljer att stå utanför en centralorganisation och för det fackförbund som väljer att vara med i en centralorganisation. Mitt svar är att jag tycker att det är bra om det är lika spelregler. Det andra vi har att ta ställning till är de krav som vi nu ställer upp: att konfliktåtgärden ska vara beslutad i behörig ordning av organisationen, att man ska ha försökt förhandla och att man ska ta strid för ett kollektivavtal som inte är fientligt inställt till ett befintligt kollektivavtal. Är detta en inskränkning av konflikträtten som motiverar tonläge, eller är det faktiskt vad som är rimliga spelregler på arbetsmarknaden? Vi har också ett förslag i propositionen – jag glömde att nämna det i mitt anförande – som också påverkar hur man kan agera när ett ärende ligger i domstol för avgörande. Där klargör vi nu att man antingen löser en fråga med stridsåtgärder på arbetsmarknaden eller löser den i domstolen. Och vi klargör att man inte bör använda dem parallellt med varandra, det vill säga att stridsåtgärder inte ska användas för att göra påtryckningar i ett ärende som ligger i domstol. Det tycker jag också är mycket rimliga spelregler till skydd för konflikträtten. 52 (V) replik: känner man igen den sämsta delen av den socialdemokratiska retoriken. ska ni värna konflikträtten genom att inskränka den. Det är lite som när ni vill värna välfärdssystemen genom att skära ned på dem. Jag ser en beklaglig parallell här. Om man tecknar avtal binds man av fredsplikt. Poängen är att det finns organisationer som härmed får inskränkta möjligheter att kämpa för sina medlemmars rättigheter. De binds av en fredsplikt fastän de inte har varit med och tecknat detta avtal. Som jag påpekade påverkar detta inte bara de organisationer som inte är med i centralorganisationerna. I Figeholmsfallet var som sagt både Pappers och med i centralorganisationen . Ändå menar många att fallet där bolaget ansåg att konflikten var olovlig medan Arbetsdomstolen bedömde att den inte var det skulle få en annan lösning med det lagförslag som ska rösta om . Detta ville inte säga något om utom i sitt anförande där hon sa att hon bedömde det annorlunda. Men det är ju inte som kommer att bestämma detta. Det är Arbetsdomstolen som kommer att bestämma det utifrån det materiella faktum att juridiken rör på sig. Arbetsgivare som prövar en liknande situation kommer att kunna luta sig mot en lagstiftning där det är mycket tydligare att det enligt lag inte ska gå att ta strid för ett kollektivavtal när det redan finns ett kollektivavtal, vilket som helst, som är täckande. Det blir ett allvarligt problem . 53 Arbetsmarknadsminister (S) replik: Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister Det säger stämmer inte. Det är inte så att en facklig organisation binds av fredsplikt bara för att det finns ett kollektivavtal. Vi klargör spelreglerna för att man ska kunna ta konflikt för sina medlemmar och ett eget kollektivavtal när det redan finns ett kollektivavtal. Det är dessa spelregler vi gör upp i denna proposition, och det är dessa spelregler som kommer att gälla lika för organisationer som är medlemmar eller inte medlemmar i en centralorganisation. Det är inte sant att man är bunden av någon annans kollektivavtal eller att det skulle kunna vara vilket kollektivavtal som helst, vilket är tydligt i propositionen. Jag kan försäkra om att Figeholmsdomen har varit mycket levande i arbetet med propositionen, och jag gör en annan bedömning. Om man ska stå upp för en arbetsmarknadsmodell som är så stark, så annorlunda och så framgångsrik som den svenska kommer man ibland att behöva ta itu med frågor som inte bara är enkla och populistiska och ta ansvar för att helheten fungerar väl. Jag menar att de förslag vi nu lägger fram och som förhoppningsvis ställer sig bakom är rimliga spelregler och att det är svårt att göra den tolkning som gör. 54 (M): håller med utskottet om att det finns skäl att utöka fredsplikten och ställer sig därför bakom propositionen. Jag måste nästan be om ursäkt för att jag går upp här och avbryter den interna dialogen inom arbetarrörelsen mellan och – och snart halva Vänsterns partiledning. Denna debatt är uppenbart ett slags pseudokamp om arbetarrörelsen i spåren av januariöverenskommelsen. Vem ska ta ledarskapet? Man brukar säga att det krävs en för att åka till , och det krävs väl en sosse för att inskränka strejkrätten. Men det här är väl ett sådant ögonblick när principen ”it’s okay when we do it” gäller. Men om vi fokuserar på sakfrågan ser vi att regeringens proposition är vettig. Den innehåller inte allt jag önskar mig, men den är välavvägd och balanserad. Låt mig dock påminna om något vi har önskat oss. Under allmänna motionstiden lade vi fram ett förslag om att möjligheten till sympatiåtgärder bör begränsas genom införandet av proportionalitetsprincip. En väl fungerande arbetsmarknad förutsätter att konfliktreglerna utformas så att det råder balans mellan parterna. Det är inte svårt att utarbeta en arbetsmarknadsmodell av konflikt. Man gör bara en part så stark att den alltid vinner. Då finns det inget värde i att gå ut i konflikt. I slutänden handlar det förstås om att balansera två olika , att se till att konfliktdagarna blir relativt få och att konflikterna kostar mer än de eventuella vinster som det ger att gå i konflikt med varandra. Vi anser att det finns skäl att uppmärksamma att även hot om stridsåtgärder kan få stor inverkan på arbetsmarknaden, inte minst när arbetsgivarparten är ett litet företag. Liksom anställningsskyddet har den grundläggande lagstiftningen om konflikträtten varit oförändrad. Vi anser att det finns skäl att överväga fler förändringar på området, även om de förändringar som föreslås i propositionen är ganska välavvägda. Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister I ett europeiskt perspektiv är de svenska reglerna om sympatiåtgärder särskilt tillåtande. Jag är glad för det lilla steg regeringen har tagit, men jag kan inte avhålla mig från att önska mer. Sympatiåtgärder kan till skillnad från andra stridsåtgärder vidtas även när parten är bunden av kollektivavtal, och det innebär ett undantag från den överordnade principen om ett kollektivavtals fredsverkan. Vi anser att det ur ett moraliskt perspektiv är svårt att motivera varför en part som inte har med huvudkonflikten att göra ska drabbas. För att värna arbetsfreden och för att oskyldiga företag och arbetsgivare inte ska drabbas av en konflikt bör det övervägas om möjligheten att vidta sympatiåtgärder ska begränsas genom införandet av en proportionalitetsprincip. Det är vad jag önskar mig. Med det förslag som ligger på bordet löser man ett par konflikter som har slagit oproportionerligt hårt mot inte bara företagen utan även anställda och andra industrier och verksamheter runt om i . Här har det varit svårt att komma överens just för att de nuvarande reglerna inte är tillräckligt balanserade. Kvar här finns en form av pseudobråk mellan och Socialdemokraterna. Jag ska inte förlänga debatten, utan det ska bli intressant att höra resterande inlägg. 55 (KD): Arbetsrätten fyller en viktig funktion på den svenska arbetsmarknaden. Den reglerar anställningsförhållanden och tydliggör ansvarsområden för både arbetsgivare och arbetstagare. står bakom den svenska modellen, där svenska kollektivavtal verkar tillsammans med lagstiftningen. Dagens debatt handlar om utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister. Vi står bakom den förändring som regeringen föreslår. Vi skriver dock i ett särskilt yttrande att vi under allmänna motionstiden lade fram förslag om att införa förändringar i reglerna för konfliktåtgärder och se över lagstiftningen om sympatiåtgärder på arbetsmarknaden. Dessa motionsyrkanden har redan behandlats . Trots den lagändring som diskuteras och som vi står bakom kan det visa sig behövas ytterligare förändringar i lagstiftningen framöver. har förhållandevis få strejker. Trots det förekommer det olika typer av konflikter på arbetsmarknaden, och kostnaderna för dessa är stora. Det gäller exempelvis den återkommande hamnstrejken, där vi talar om miljarder i kostnader för varje strejk. Regeringen tillsatte därför en särskild utredare med uppdrag att överväga vissa ändringar i rätten att vidta stridsåtgärder. Utredaren avslutade sitt arbete . Parallellt förhandlade LO, TCO, och för att hitta en partsgemensam lösning. De kom med en överenskommelse om förändrade konfliktregler på svensk arbetsmarknad som de överlämnade till regeringen. Sammantaget har detta gjort att det på flera håll funnits behov av att hitta en bättre lösning än när det gäller konfliktvapnet. Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister har regeringen lagt fram en proposition med förslag på lagändringar om utökad fredsplikt, och vi tycker att det är viktigt att stå bakom detta i dagens betänkande. Vi ändrar i lagstiftningen om medbestämmande i arbetslivet så att det ska stå klart vilken processordning som ska gälla vid stridsåtgärder mot en arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal. En arbetstagares rätt att vidta eller delta i en stridsåtgärd mot en kollektivavtalsbunden arbetsgivare får endast utövas under vissa villkor. Det får exempelvis inte tränga undan arbetsgivarens befintliga kollektivavtal, som sagts. Det är viktigt att poängtera att förslaget inte medför någon utökad fredsplikt i förhållande till arbetsgivare som saknar kollektivavtal för det aktuella arbetet. Lagändringen innebär vidare att det inte ska vara tillåtet för en arbetsgivare eller en arbetstagare att vidta eller delta i en stridsåtgärd för att utöva påtryckning i en rättstvist. Lagen påverkar inte rätten att vidta eller delta i sympatiåtgärder, indrivningsblockader eller politiska stridsåtgärder. I den svenska modellen vill vi att parterna löser frågor om löner och villkor för arbetstagaren i kollektivavtal. Rätten att vidta stridsåtgärder är en grundläggande del i den svenska arbetsmarknadsmodellen. Det är också en grundlagsfäst rättighet som endast kan inskränkas genom lag eller avtal och en rättighet som följer av internationella åtaganden. Fredsplikten är också en del av den svenska modellen och innebär att en stridsåtgärd som vidtas under ett avtals giltighetstid är olovlig och kan leda till skadestånd eller någon annan påföljd. Denna fredsplikt som kollektivavtalet skapar är en viktig drivkraft för arbetsgivare att teckna kollektivavtal eller ansluta sig till en arbetsgivarorganisation. Hoten i konfliktvapnet används i vissa fall i proportioner som inte står i paritet med vad avtalstvisten gäller. anser att fackföreningarna har en viktig roll och bidrar till en stabil och trygg arbetsmarknad men att det är viktigt att stridsåtgärder och medbestämmande sker inom rimliga ramar och att maktförhållandena mellan arbetsgivare och fackföreningar är rimliga. Med det vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. Eftersom detta är min sista debatt vill jag passa på att tacka talmanspresidiet, personal, alla kollegor i utskottet och utskottspersonalen och önska alla en trevlig sommar . 56 (L): Jag kommer från . Vad är det som definierar mer än , ordvitsar, fotboll och ? Jo, det är havet, och med det följer hamn. hamn är största. av utrikeshandel passerar den hamnen. hanteras 800 000 containrar där. Det är 2 192 containrar per dag, kan jag berätta för er som inte var snabba i huvudet. Vad innehåller dessa containrar? Det handlar om både export och import. För exporten står inte oväntat svensk basindustri. Ni känner till de varorna – det är stål, det är skogsprodukter som papper, pappersmassa och trävaror och det är bilar. Importen utgörs av kläder, möbler, livsmedel med mera. Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister I hamn finns APM Terminals, ett av världens största hamnföretag. De är själva noden i hamntrafiken här såväl som i många hamnar runt om i världen. hamn har återkommande varit i centrum för uppmärksamheten, inte för sin storlek eller sin potential utan för de återkommande strejker som lamslagit hamnen och dess arbete. Det har fått stora ekonomiska konsekvenser för de företag som opererar i hamnen men framför allt för företag som använder hamn som en del av sin logistikkedja. –2017, ett mycket konfliktfyllt år i närtid i hamn, konstaterades att det året blev det svagaste någonsin med en minskning på för containervolymer. beräknar att de många strejkerna sammantaget kostat 4,5 miljarder. Det handlar om företag som inte får sina varor som beräknat och därmed inte kan sälja vidare eller förädla dessa. Likaså handlar det om företag som inte kan hålla ingångna avtal på grund av att varor inte kan skeppas iväg. Vad är problemet med nuvarande lagstiftning? Nuvarande lagstiftning innebär en omfattande fredsplikt för dem som är bundna av kollektivavtal. Däremot saknas en tillräcklig garanti för fredsplikten när en arbetsgivare har ett kollektivavtal men utsätts för stridsåtgärder från en arbetstagarorganisation som inte är bunden av kollektivavtal. Det är detta som hamn har varit ett av de allra tydligaste exemplen på. Förutsägbarhet och tillförlitlighet är nyckelorden. För ett så handelsberoende land som måste dess största hamn vara effektiv och tillförlitlig. Om ägarna till de varor som jag räknade upp tidigare, varor som utgör en grundläggande del av svensk import och export, inte kan lita på att hamnen fungerar utan störningar kommer de att välja andra logistiklösningar. Det kan innebära logistiklösningar som är mer tidskrävande, osäkrare, dyrare och sämre ur miljö- och klimatperspektiv. Det drabbar inte enbart hamn. Det drabbar det lokala, regionala och nationella näringslivet. Det kan låta företagscentrerat – vissa skulle säga som en megafon för – att tala om företag. Men låt oss inte glömma att varje företag inte är mer sina anställda och att det är de anställda som i slutändan drabbas i händelse av ekonomiska förluster. Hamnfyran har ett kollektivavtal med Hamnar som gör att de för stunden omfattas av fredsplikten. Det ska dock poängteras att och har olika tolkningar av innebörden i det avtal som ligger fast. Den proposition som ligger på bord är central för att återuppbygga förtroendet för hamn hos det svenska näringslivet men också hos de rederier som kommer till hamnen. Det är centralt för att de gångna årens händelser i hamn inte ska upprepas. Jag ska vara ärlig – Liberalerna hade gärna gått längre i denna fråga. Vi anser att det inom en framtid också kommer att bli nödvändigt med en så kallad proportionalitetsprincip. Ni har hört det tidigare här i kammaren. Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister Vad innebär en sådan? En proportionalitetsprincip finns i och i . Den syftar till att ytterligare öka förutsägbarheten på svensk arbetsmarknad. Det ska alltid vara en rimlig proportion mellan tillgripna medel och det parten vill uppnå. Jag ska vara tydlig: Syftet med en proportionalitetsprincip är inte att begränsa den ena partens inflytande. Det är att ge Arbetsdomstolen möjlighet att pröva ifall en stridsåtgärd, utförd av såväl arbetsgivare som arbetstagare, är oproportionerlig i förhållande till det önskade utfallet. Liberalerna känner ingen sorg för , i alla fall inte för ett som har en fungerande hamn. Den kan vara ett nav för svensk utrikeshandel och en del i att tusentals arbetstillfällen upprätthålls och utökas, både i och i i stort. Vi vill med detta yrka bifall till regeringens proposition. Vi vill även önska glad sommar. 57 (V) replik: Det var ett mer klargörande inlägg från Liberalerna om varför det här lagförslaget finns och varför man stöder det. Det beror helt enkelt i grund och botten på att det är lite jobbigt med folk som strejkar. För att vara lite mer precis är strejk och konfliktåtgärder okej, men inte om de märks. Det är ett sätt att betrakta det. För mig är strejkrätten en avgörande möjlighet för arbetstagarna, som annars saknar många möjligheter som arbetsgivaren har, att göra sin rätt gällande. Min fråga rör det som upptog en stor del av anförande, nämligen konflikten i . Anser från Liberalerna att en arbetsgivare har ansvar att försöka skapa en rimlig relation till en organisation som organiserar majoriteten av dem som arbetar på en arbetsplats, till exempel hamn, alltså dem som utför själva jobbet? I samband med det vill jag fråga på vilket sätt och menar att den nu gällande lagstiftningen skulle ha påverkat konflikten som ledde till ett kollektivavtal för . Arbetstagarna hävdade att man ville ha ett kollektivavtal och ville förhandla om det, medan arbetsgivaren hävdade att så inte var fallet. I slutänden visade det sig att det var som arbetstagarna sa, och man fick ett kollektivavtal. Hur skulle den här nya lagen ha kunnat påverka den konflikten? 58 (L) replik: Tack för frågorna, ! Är jag allmänt fientligt inställd till arbetstagare, lite så där generellt? Nej, det är jag verkligen inte. Tycker jag att strejkrätten ska finnas? Ser jag att det leder till konsekvenser när man använder strejkrätten på ett visst sätt? Det är hamn ett exempel på. Jag ska försöka besvara frågor. Jag uppfattade nämligen den sista som ganska kontrafaktisk. Jag kan alltså inte avgöra det eftersom frågeställningen är kontrafaktisk. Jag får be upprepa frågan i nästa replik. Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister Jag får nog be upprepa även den andra frågan. Jag uppfattade inte den heller riktigt. Det känns som att jag är med i Vi i femman. På A svarar jag: kontrafaktisk. Och på B svarar jag: Kan du vänligen upprepa frågan? 59 (V) replik: Jag menade inte att ogillar arbetstagare generellt utan mer när de gör något tillsammans, till exempel strejkar. Jag ska försöka upprepa mina frågor. Hur skulle önska att den här lagstiftningen, ifall den redan hade gått igenom, hade påverkat konflikten i hamn? Ni har ändå sagt att den behövs, till exempel eftersom konflikten i hamn har förekommit. Hur kommer den lagstiftningen att påverka eventuella framtida konflikter, som är likadana, i ? Vad tycker ni är poängen med den här lagstiftningen? Min första fråga gällde om Liberalerna och anser att arbetsgivarna har ett ansvar för att försöka skapa fungerande relationer med en organisation som organiserar majoriteten av arbetstagarna på en stor arbetsplats, såsom hamn. I det här fallet är det som organiserar majoriteten av arbetstagarna i hamn. Man arbetade för att försöka göra det man ansåg var det bästa för sina medlemmar. Det är en organisation som har funnits i och organiserat hamnarbetare i hamn . Det har förekommit många konflikter under den tiden, även större än de som har varit . Men det har kunnat lösa sig tidigare inom ramen för gällande lagstiftning. kommer dock en lagstiftning som på något sätt ska begränsa de möjligheterna. Hur ser på den begränsningen? 60 (L) replik: Tack, , för förtydligandena! Jag ställer mig återigen frågande till den typen av formulering, det vill säga om utifall att något hur skulle detta kunna. Jag har träffat representanter för hamn och andra – jag tror att du kan gissa vilka – som och så vidare. För dem har just det här lagförslaget varit väsentligt. De har pekat på det som ett sätt att komma åt den typen av problematik som har förekommit i hamn. Jag tror att vi kan enas om att konflikten faktiskt har fått konsekvenser för det lokala näringslivet och för de arbetstagare som säger sig skydda först och främst. Det är mitt svar på den frågan. Anser Liberalerna att arbetsgivare har ett ansvar att som arbetstagarpart föra ett samtal med dem som samlar det största antalet medlemmar? Det var så jag uppfattade frågan. Det beror på vilken betydelse man lägger i ordet ansvar och i att föra ett samtal, fru talman. Självklart har arbetsgivare ett ansvar gentemot alla sina arbetstagare på arbetsplatsen. Vi vet alla att man ska upprätthålla en miniminivå och så vidare. Jag ser ingenting som sticker ut där. Jag anar vart är på väg med frågan, eftersom den handlar om det största fackförbundet som organiserar arbetstagarna. Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister Jag anser att man ska föra samtal med alla. 61 (V): är ett land med i internationell jämförelse mycket starka fackföreningar men också få konfliktdagar. Vi strejkar ganska sällan. Det helt dominerande och normala på svensk arbetsmarknad är starka parter som förhandlar om och sluter avtal och som håller de avtalen. Det är en bra ordning vi har. Det tog svensk arbetarrörelse många årtionden av politiska och fackliga strider att komma dit, att erkännas som motpart och att nå den konflikträtt som man har och som styrkan vilar på. Borgerliga partier har alltid velat inskränka konflikträtten. Det är inget nytt. Det är inget som vi hör här , utan det har alltid varit så. De vet att konflikträtten gör löntagarna starka. Men möjligen är det något nytt att höra den ena borgerliga ledamoten efter den andra berömma en socialdemokratisk regering för att den inskränker konflikträtten. På det sättet tycker jag att det är en sorglig dag. Detta legitimerar också den borgerliga världsbilden, där fackföreningarna och konflikträtten alltid är problemet och aldrig arbetsgivaren eller förhållandet på arbetsplatsen. Jag tror att man ska akta sig för att legitimera en sådan världsbild. Arbetarrörelsen har alltid försvarat konflikträtten. Man har gjort det eftersom man vet dess betydelse i längden. Man har också gjort det eftersom man inte vill att med lagstiftningens hjälp ska ge sig in och styra och ställa i det som kan lösas mellan starka parter. Det strejkas lite. De flesta svenska löntagare strejkar antagligen inte en enda dag under hela sitt yrkesliv. Men konflikträtten är likväl viktig för dem varenda arbetsdag. Varenda morgon när barnskötaren eller förskolläraren öppnar förskolan, varenda dag då metallarbetaren cyklar till industrin som tillverkar lastbilarna eller bilarna och varenda dag som den unga killen öppnar kaféet och kokar kaffe för att ta emot kunderna finns den där som en grund om det skulle behövas. Om våra rättigheter inte respekteras och om vi inte får det vi förtjänar kan vi i slutändan ta till konflikt. Det är därför självklart för oss i att inte begränsa konflikträtten. Den lagstiftning som vi nu har framför oss riktar sig ensidigt mot löntagarna. Den accepterar den borgerliga världsbilden. Denna lagstiftning ska lösa ett problem som inte finns, det vill säga att det okynnesstrejkas på svenska arbetsplatser. Detta problem har vi inte. I själva verket finns bakgrunden på ett specifikt ställe, i containerhamnen i . har det där funnits två konkurrerande fackföreningar: , som inte är med i en centralorganisation, och , som är ett . De har konkurrerat. Det har varit en strid mellan dessa båda förbund om vem som får företräda hamnarbetarna i såväl som i andra hamnar. Man kan självklart ha både åsikter och sympatier för det ena eller andra förbundet, men det är inte vår sak här att avgöra det. Det är faktiskt hamnarbetarnas sak att avgöra vem som ska företräda dem. Verksamheten i hamnen i privatiserades. Containerhamnen gick till APM Terminals.