prot · H60980 · 2019-04-24 00:00:00 — Statlig verksamhet har tyvärr i hög takt centraliserats till storstäder och länscentrum. vill att fler av statens funktioner utförs på mindre orter där kostnadstrycket är lägre. Då ger vi fler möjligheter till jobb för människor som bor utanför storstäderna som det finns potentiella vinster i form av lägre kostnader och högre effektivitet. Att utlokalisera statliga jobb till mindre orter runt om i vårt land är självklart inte i sig en mirakelkur för att hela ska leva. Det är en bland flera åtgärder som behövs. Det är en viktig åtgärd. Den parlamentariska landsbygdskommitténs mål att decentralisera 10 000 jobb är centralt, men det är nog lika viktigt att de statliga jobben fördelas i hela landet för att säkra tillväxten också utanför storstäder och regioncentrum. Jag vill därför i detta sammanhang lyfta fram ett par viktiga punkter i januariavtalet, som , Liberalerna, Socialdemokraterna och har ingått: Vi är överens om att bygga fler servicekontor, i hela landet. Vi är överens om att inga nya myndigheter ska lokaliseras i . Med detta sagt yrkar jag bifall till utskottets förslag i KU:s betänkande och avslag på reservationerna. 37 (V): Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. I har vi 290 kommuner, från i norr till i söder. De varierar i storlek från några tusen invånare till hundratusentals invånare. har stora och växande regionala skillnader. Ojämlikheten syns på kartor, till exempel på stadsbusskartan. Pengarna finns i centrum, i de stora städerna och i stadskärnorna. lämnas landsbygden, bruksorterna och förorterna efter. Av de tio rikaste kommunerna i finns åtta i . Alla de tio fattigaste ligger på landsbygden. vill skapa förutsättningar för att alla ska ha både rätten och möjligheten att bo var de vill i landet. Det behövs en övergripande strategi som bygger på långsiktighet, en utvecklad samverkan och ett större regionalt inflytande för att staten ska se till att grundläggande samhällsservice finns i hela landet. Tillgången till offentlig service är avgörande för att människor ska kunna bo och leva sina liv. Statlig service måste finnas tillgänglig även på landsbygden. Om vi ska hålla ihop och skapa förutsättningar för utveckling i hela måste vi ha likvärdiga grundläggande förutsättningar oavsett var vi bor. har, precis som sa tidigare, det offentliga ofta varit först med att lämna landsbygd och förorter åt deras öde. vill se satsningar som berör samhällets alla delar. Det är hög tid att ge alla i samma chanser, att ge möjligheterna till dem som har blivit nekade dem. Vi ska kunna lita på att välfärdssamhället fungerar oavsett var vi bor. Det offentliga ska inte styras av marknadslogik och enbart utgå från efterfrågan. Våra gemensamma rikedomar skapas av hela landets resurser och hela landets arbete. Då ska frukterna av detta arbete också komma alla och hela landet till del. står därför bakom förslaget i betänkandet. Genom lagändringarna som föreslås i betänkandet möjliggörs lokal statlig service vid servicekontor i en sammanhållen organisation. Tyvärr går utvecklingen just nu åt fel håll. På flera håll i landet ser vi hur myndigheter lägger ned sina lokala kontor, till exempel Kronofogden. En annan myndighet som står inför stora förändringar är Arbetsförmedlingen. Kraftiga nedskärningar väntar i form av uppsägningar och nedläggningar av lokala kontor – ett resultat av den budget som högerpartierna drev igenom . Utöver detta har regeringen, Liberalerna och kommit överens om att privatisera stora delar av Arbetsförmedlingens verksamhet. Sammanhållna statliga myndigheter med nationell överblick är en förutsättning för att kunna föra en aktiv politik. Detta krävs för att landet ska garantera att alla medborgare ges ett likvärdigt stöd oavsett var de bor. Därför säger vi i nej till dessa nedläggningar och privatiseringar. Med anledning av detta läser jag med intresse reservation där det står: ”Enligt min mening ska de viktigaste statliga aktörerna och myndigheterna, främst polisen, och Arbetsförmedlingen, i princip finnas i alla kommuner.” Jag undrar hur har tänkt att Arbetsförmedlingen ska finnas i princip i varje kommun när Arbetsförmedlingens budget skärs ned så mycket att ca 130 av 242 kontor behöver avvecklas. är det kanske bara Systembolaget som har täckning i hela landet. 38 SKÅNBERG (KD): Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service För åhörarna kan det möjligen verka lite svårt att skilja oss åt. Alla som har varit uppe här har talat sig varma för lokal statlig service och på ett eller annat vis sagt att det ska finnas över hela landet. Detta har vurmat för och motionerat om . Det är viktigt att hela ska leva och att det finns tillgång till lokal statlig service, gärna i servicecenter över hela landet. Servicecenter är ett bra sätt att samla olika myndigheters service så att basala myndighetstjänster finns att tillgå runt om i landet. Åtgärder bör vidtas för att främja sådan myndighetssamverkan. Kommuner och statliga myndigheter bör samordna sin grundläggande service till medborgare och företag genom att samarbeta i lokala servicecenter. Detta gäller över hela vårt land, inte bara i storstäder. Det ska vara rimliga avstånd till grundläggande service, såväl offentlig som kommersiell. Detta ger den praktiska möjligheten att bo kvar på landet eller att flytta dit. Jag fick en fråga om vad anser om de viktigaste statliga aktörerna och myndigheterna. Där nämner vi just, såsom citerades, polisen, och även Arbetsförmedlingen, som i princip ska finnas i alla landets kommuner. Ja, det är sant att det blir en hel del frågetecken med den omställning och finansiering som vann bifall. Vi får räkna in också privata initiativ i det som och önskade skulle ersätta Arbetsförmedlingen, för att det ska kunna bli rikstäckande. Det är en helt riktig iakttagelse att det inte räcker att Systembolaget finns över hela landet, utan det behöver också de andra aktörerna göra. Det är viktigt att upprätthålla en grundläggande servicenivå över hela landet för att människor ska känna sig trygga och för att livet utanför tätorterna ska fungera. Basal och offentlig service ska vara lättillgänglig över hela landet, och jag vill därför underlätta för myndigheter och kommuner att samarbeta kring detta. Ett bra sätt är att upprätta servicecenter i anslutning till den lokala lanthandeln eller andra naturliga samlingspunkter i landsorten. Jag yrkar bifall till reservation 3. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 10 om arbetslöshetskassorna, IAF och arbetslöshetsförsäkringen betänkande 2018/19:AU11 om arbetslöshetskassorna, IAF och arbetslöshetsförsäkringen (skr. 2018/19:51) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 11 Socialtjänst- och barnfrågor betänkande 2018/19:SoU9 39 (S): ska vi debattera socialtjänst- och barnfrågor. Det är många motioner som behandlar både stort och smått. Motionerna spretar över ett stort antal ämnen och frågor, och det är omöjligt att ta upp alla. Jag ska ta upp några av dem. Många motioner behandlar och socialtjänstlagen. bedrivs arbete för att lyfta , och en del av svaren finns också här. Rådet för styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst har i uppgift att se till att styrningen med kunskap är samordnad. Den ska vara effektiv och anpassad efter olika huvudmäns och professioners behov. Rådet ska också vara ett forum för kunskapsutveckling, forskning och innovationer. Enligt Forte, för hälsa, arbetsliv och välfärd, finns fortfarande ett gap mellan forskning och praktik i dagens välfärd. har Forte i uppgift att inrätta ett nationellt tioårigt forskningsprogram med tillämpad välfärdsforskning, inklusive forskarskolor. Satsningen ska bland annat omfatta klient- och praktiknära forskning inom område. Att öka forskningen inom är mycket bra, för det har varit eftersatt, enligt min mening. Praktiknära forskning som en kunskapsuppbyggnad och brygga mellan verksamhet och forskning är välbehövlig eftersom en tidigare kritik har varit just att den forskning som har bedrivs inte kommer ut till verksamheterna. Jag anser att forskarskolorna har en viktig roll att spela här. De kommer också att medverka till att forskningen kommer ut i verksamheten. Flera motioner tar upp en översyn av socialtjänstlagen och sätt att arbeta. Glädjande nog är en del av detta också på gång. tillsattes nämligen utredningen socialtjänst. Utredningen ska se över socialtjänstlagen och vissa av uppgifter. Utredningen ska föreslå åtgärder som kan bidra till en förutsägbar, likvärdig, jämställd och rättssäker tillgång till socialtjänst och dess insatser över hela landet. Utredningen ska också förtydliga barnrättsperspektivet och se över möjlighet att delegera beslutanderätt i frågor och ärenden som gäller LVU, lagen om vård av unga, och LVM, lagen om vård av missbrukare, samt även andra delegationsmöjligheter. Syftet med detta uppdrag är att utforma en socialtjänst som bidrar till social hållbarhet, individen i fokus och ett förebyggande perspektiv som ger människor lika möjligheter och lika rättigheter. En majoritet av partier vill att regeringen ska utreda hur samverkan mellan olika professioner på familjecentraler kan underlättas. , alltså , startade den första familjecentralen i . har antalet ökat, och finns det över 200 i landet. I betänkandet Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa anges att en familjecentral ska innehålla minst barnhälsovård, mödrahälsovård, öppen förskola och socialtjänst. Det är just blandningen av vård, omsorg och socialtjänst på samma plats som är framgången med familjecentraler. Nästan alla småbarnsföräldrar kommer dit och får på ett naturligt sätt kontakt med en mängd olika aktörer och tillgång till deras kunskaper, för till familjecentraler knyts även många andra aktörer som arbetar för barnets bästa och positiv hälsoutveckling. Föräldrar kan också få tips om utbildningar som kommuner erbjuder. Flera utvärderingar är positiva till familjecentraler, därför att arbetssättet ökar chansen att upptäcka och tillgodose stöd som familjer behöver. Jag tror att alla partier är positiva till familjecentraler och deras sätt att arbeta. Men synen på om en utredning ska göras av familjecentralerna skiljer sig åt. Socialdemokraterna, har reserverat sig mot förslaget att utreda om olika professioner ska kunna arbeta tillsammans på familjecentraler. Vi tycker att det är ett stort slöseri med skattemedel att tillsätta en sådan utredning med tanke på att det redan finns så många familjecentraler . Varför ska man lägga pengar på denna utredning? Varför ska man utreda någonting som över 200 familjecentraler i landet redan gör? Kommuner och landsting runt om i , på över 200 ställen, har redan för länge sedan kommit överens och startat familjecentraler. Hela idén med familjecentraler är just samverkan mellan olika professioner från olika huvudmän. Det har man klarat på egen hand. Den efterfrågade utredningen från borgarna och kanske skulle ha gjorts för att hjälpa den första familjecentralen att starta. Jag yrkar därmed bifall till vår reservation 70 och i övrigt bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på övriga motioner. 40 (M): Det har precis varit påsk, en helg då i alla fall jag njöt av att få umgås med mina barn och med släkt och vänner. slogs jag av en enorm tacksamhet över att mina barn får växa upp i en miljö som är trygg och full av kärlek och omtanke, en miljö med många närvarande vuxna förebilder som ger mina barn såväl bekräftelse som vägledning i livet. Så är det tyvärr inte för alla barn som växer upp i . Många barn växer upp i trasiga familjer och i mycket socialt utsatta miljöer där de positiva förebilderna tyvärr lyser med sin frånvaro. För dessa barn är det oerhört viktigt att samhället tar ett särskilt ansvar, inte minst genom som vi nu har att debattera. har en viktig roll att inte bara arbeta reaktivt utan också förebyggande och stödjande, så att framtida problem kan förhindras. En viktig insikt är att alla familjer och alla människor kan hamna i svårigheter och behöva hjälp för att klara utmaningar i livet i allmänhet och kanske i föräldraskapet i synnerhet. Därför är det viktigt att sänka trösklarna till liksom att det finns goda samarbeten mellan till exempel skola, hälso- och sjukvård och socialtjänst kring det tidigt förebyggande och hälsofrämjande arbetet. Familjecentraler är ett sådant exempel på samarbeten. Att arbeta familjecentrerat har visat sig vara framgångsrikt. Kommissionen för jämlik hälsa konstaterar att ett sådant arbetssätt ökar chansen att upptäcka och möta behov av stöd bland barnfamiljer. Mot denna bakgrund är jag mycket glad över att utskottet har ställt sig bakom det förslag som M, C, KD och L gemensamt lade fram om att utreda möjligheterna att underlätta införandet av barn- och familjecentraler, där olika professioner arbetar tillsammans för den enskilda familjen och för det enskilda barnets bästa. Givet den oerhört viktiga roll som har är det synnerligen oroande hur hårt pressad är på många håll i vårt land. Det går inte att blunda för de många och allvarliga brister och problem som finns rörande bland annat kompetensförsörjning och uppföljning av gjorda insatser. Därför behövs det nu omfattande reformer och inte minst ett politiskt ledarskap, ett politiskt ledarskap såväl nationellt som lokalt i varje kommun för att utveckla . Vi moderater har presenterat ett batteri av förslag för att förbättra , varav många av förslagen behandlas i detta motionsbetänkande. Vi vill bland annat se en ny och framtidsinriktad socialtjänstlag. Vi tror också att det behövs en nationell handlingsplan för att stärka och för att minska de ojämlikheter som finns över landet. Vad vi ser som helt centralt är att stärka professionens ställning och ge medarbetare bättre förutsättningar att göra ett riktigt bra jobb. Konkret handlar detta om allt från stöd, handledning och vidareutbildning till att använda modern teknik för att minska personalens administrativa arbete och därmed frigöra tid för viktigare arbetsuppgifter. Att så lite som av barnhandläggares tid går till samtal med barn medan av tiden äts upp av it-strul är siffror som med brutal tydlighet visar på behovet av ett ändrat arbetssätt och en förbättrad arbetsmiljö. Vad som också är uppenbart är behovet av ett förbättrat stöd och utvecklade insatser gentemot barn som är placerade i till exempel familjehem eller HVB-hem. Särskilt viktigt är att göra insatser för att höja dessa barns kunskaper och skolresultat och därmed förbättra deras chanser i livet. Skolresultaten för placerade barn är mycket nedslående. Den senaste statistiken visar att av de familjehemsplacerade barnen uppnår gymnasiebehörighet som de slutar årskurs nio. I detta sammanhang vill jag därför särskilt lyfta fram reservation 4 om arbete med barn och unga samt reservation 7 om samverkan om barn. Regeringen bör återkomma till med förslag om att identifiera och genomföra insatser som syftar till att stärka kvaliteten inom den sociala barn- och ungdomsvården samt med åtgärder som syftar till att i samarbete med skolan ska bli bättre på att följa upp och stödja barns skolresultat. Även om jag självklart står bakom de två nämnda reservationerna, liksom alla moderata reservationer, väljer jag att för tids vinnande yrka bifall endast till reservation nummer 41 om nationella adoptioner. Många barn som blir placerade blir omplacerade gång efter annan, och de blir också placerade under långa perioder. Vid långvariga placeringar bör frågan om nationell adoption eller överflyttning av vårdnad oftare prövas för att ge det enskilda barnet en långsiktig, trygg och förutsägbar situation. Regeringen bör utreda hur fler nationella adoptioner och vårdnadsöverflyttningar skulle kunna möjliggöras – detta för de berörda barnens bästa. Avslutningsvis, herr talman, vill jag lyfta fram vikten av en stark arbetslinje för att pressa tillbaka utanförskapet, för att ge fler barn goda uppväxtvillkor och för att samhällets resurser verkligen ska gå – och räcka – till dem som är i allra störst behov. För oss moderater är det självklart att det alltid ska löna sig bättre att arbeta än att leva på bidrag. Därför vill vi se ett bidragstak. För att försörjningsstödet, det som i folkmun alltjämt kallas ”socialbidrag”, inte ska bli en bidragsfälla som leder till långvarigt utanförskap vill vi se skärpta prestationskrav. Socialtjänstlagen bör skärpas så att alla kommuner ställer krav på motprestation, normalt motsvarande heltid. Vi tycker att den som får försörjningsstöd ska vara tvungen att exempelvis delta i språkinsatser och aktivt söka arbete, och då inte bara i den egna kommunen utan faktiskt i hela landet. Bidragslinjen, som varit signerad framför allt S, V och MP, har varit förödande för . Den har lett till ett ökat och cementerat utanförskap – ett utanförskap som vi nu måste bryta. 41 (SD): Betänkandet Socialtjänst- och barnfrågor berör många frågor och, som flera har sagt, många olika områden. Vi har behandlat och tagit ställning till runt 200 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Det handlar om frågor om arbete och om allt från samverkan mellan kommuner till begränsning av rätten till bistånd, för att nämna några. Det är glädjande att så många väljer att ta upp som ett viktigt område, för har ett av samhällets viktigaste uppdrag och är central i vårt svenska välfärdssystem. arbete är inte lätt. Man gör ett fantastiskt bra och viktigt arbete, men vi får inte glömma att det till största delen handlar om att göra mänskliga bedömningar. Därför är det också viktigt att det finns en fungerande tillsyn och uppföljning av . Det är viktigt att barn inte faller mellan stolarna på grund av att olika myndigheter har olika ansvar och olika skyldigheter. Därför måste samverkan med andra myndigheter öka och bli ännu bättre. Det är dock inte bara mellan olika myndigheter som samarbetet behöver öka, utan det behöver öka även över kommungränserna. Där kan vi se vissa hinder för samarbete, och de hindren måste undanröjas. Lagstiftningen är integritetsskyddande, vilket jag kan tycka är bra även om jag också ser en viss problematik i det. Till exempel kan en kommun inte skicka en orosanmälan om att ett barn far illa till en annan kommun när familjen har flyttat. Jag har själv suttit i socialnämnden i min hemkommun och läst sådana utredningar. Inte sällan kan man se ett visst mönster där föräldrar sätter det i system att flytta när det väl har kommit in en orosanmälan. När det kommer in en orosanmälan väljer alltså familjen helt enkelt att flytta i stället för att ta tag i det, och den nya kommunen får inte ta del av orosanmälan. Det är inte så vi bäst tar hand om barnen. När det handlar om barn menar vi att orosanmälan måste finnas på nationell nivå, så att det plingar till i systemet när en familj väljer att flytta till en ny kommun. Det ska plinga till i systemet så att man får veta att det finns en orosanmälan från den tidigare kommunen. Så fungerar det tyvärr inte . Det handlar inte om att jaga föräldrarna utan om att se till att barnet har det bra. Om det ändå går så långt att det blir nödvändigt att placera barn måste det alltid ske med barnets bästa i fokus. Till exempel är det orimligt att barn som inte har begått brott placeras på låsta ungdomshem och riskerar att behandlas som kriminella. Barn som har omhändertagits av myndigheter måste också ges ett större skydd och ökad möjlighet till skadestånd om det skulle förekomma vanvård eller andra övergrepp, och för barn som har varit placerade länge och hunnit knyta an till den nya familjen måste vårdnadsöverflyttning och adoption kunna övervägas i större utsträckning – allting och alltid med barnets bästa i fokus. Mycket i detta betänkande handlar kort och gott om att säkerställa god kvalitet. Det handlar om att utvärdera och om att tydliggöra, och en sak jag tycker behöver tydliggöras är rätten till ekonomiskt bistånd för den som vistas illegalt i landet. Det ser nämligen väldigt olika ut i de olika kommunerna. Vissa socialnämnder tolkar det som att den som vistas illegalt i landet bäst kan tillgodose sina behov i hemlandet – en tolkning som förvisso slagits fast även i vissa kammarrättsdomar. Andra socialnämnder väljer att bevilja den som vistas illegalt i landet ekonomiskt bistånd. Det finns exempel på kommuner i som ger mer långvarig hjälp till personer som vistas illegalt i landet. Det kan till exempel handla om bistånd till hyra till personer som egentligen inte ens har rätt att vistas eller bo i vårt land. Vi ser det som väldigt problematiskt att regeringen inte har lagt fram något lagförslag för att tydliggöra rättsläget. Landets kommuner måste få klarhet i hur rätten till bidrag för dem som vistas illegalt i landet ska se ut. Min och vår bestämda uppfattning är att den som har nekats uppehållstillstånd inte ska ha rätt till långvarigt bistånd från kommunen. I är vi lyckligt lottade. Vi har ett trygghetssystem som är unikt och som i många länder runt om i världen ses som en förebild för hur de skulle vilja ha det. Försörjningsstödet är tänkt som det yttersta skyddet och en sista utväg när alla andra möjligheter är prövade, men för många blir det tyvärr en långvarig försörjning – inte minst för utrikesfödda, och då kanske främst utrikesfödda kvinnor. Att öka sysselsättningen är viktigt inte minst för att förbättra folkhälsan, eftersom passivitet riskerar att leda till ökad depression, men också för att det i stor utsträckning bidrar till ökat utanförskap att sitta hemma i stället för att ha en meningsfull sysselsättning. Den som söker försörjningsstöd vill oftast inget hellre än att skaffa sig en sysselsättning. Vi menar att socialtjänstlagen bör skärpas så att kommuner ska ställa krav på motprestation för försörjningsstöd. Naturligtvis får detta inte leda till försämrad ekonomi; det ska alltid löna sig mer att arbeta. Även om försörjningsstödet betalas ut av kommuner menar jag att det är en nationell angelägenhet att folkhälsan är god och att sysselsättningen är hög. Det är också en nationell angelägenhet att bekämpa utanförskapet, och med tanke på hur det ser ut är detta faktiskt även en jämställdhetsfråga. Det finns många fler ämnen som jag skulle vilja beröra, men då skulle jag väl överskrida min talartid. Jag nöjer mig därför med att yrka bifall till reservationerna 20 och 22, men jag står självklart bakom alla våra reservationer. 42 (C): Vi debatterar nu socialtjänst- och barnfrågor. Det är en debatt om 200 yrkanden från allmänna motionstiden och 75 reservationer. Vi kan konstatera att det finns ett stort engagemang i frågan, vilket känns väldigt bra. Inom detta område finns en rad viktiga frågor och olika aspekter, men i mitt anförande tänker jag uppehålla mig kring två olika områden. Det första jag kommer att tala om är barns rätt, vikten av samverkan och tidiga insatser, och i den andra delen kommer jag att tala om stöd till barn och unga som har bevittnat våld. Det är alltid allvarligt när människor far illa, men det är extra allvarligt när det handlar om barn. Även om de allra flesta barn har det bra i finns det barn och unga som på olika sätt far väldigt illa. Utsatthet bland barn kan ta sig olika uttryck. Det kan handla om misshandel, psykisk ohälsa och försummelse likaväl som knappa ekonomiska förhållanden och förutsättningar. Utmaningen för samhället ligger i att fånga upp och våga se alla de barn som faktiskt behöver stöd. Samhällets olika funktioner, allt från vård till omsorg, ska fungera som ett skyddsnät och finnas där när vi behöver det. Ett viktigt nät för att inte barn och ungdomar ska fara illa är . Men maskorna i nätet måste bli tätare och säkrare; vi kan inte acceptera att barn faller mellan maskorna. Vi har absolut möjlighet att fånga upp och reagera, om vi tänker till. I den genomsnittliga kommunen i börjar barnen i förskolan ungefär när de är ett eller gamla. Sedan går de i . På eftermiddagarna är många på fritis.