prot · H70944 · 2019-12-04 00:00:00 — När det gäller handlar det om att föreslår en generell neddragning. Vi vill alltså minska pris‑ och löneomräkningen. Den ska reduceras . Jag kan återkomma i nästa replik om varför vi gör det. Det får effekter på alla myndigheter; det stämmer. 7 HANS (S) replik: Jag kan ha sympati för uppfattningen att utredningsresurser kan behöva förstärkas i ett besvärligt parlamentariskt läge. Det är kanske mer bundet till det – ett besvärligt parlamentariskt läge kan göra att behöver ha mer muskler. Men jag tror att det är en sak som vi bör diskutera tillsammans och i så fall ha en dialog om. Jag tror inte att det gynnas av att resurser minskas i detta läge. Det behövs sannerligen goda underlag för de propositioner som läggs fram, och sådana tror jag inte görs med svagare resurser. När det gäller den generella pris‑ och löneuppräkningen har jag själv sysslat med att göra budgetar som kommunalråd. Den metoden är ju käck år ett, men om man räknar på det ser man att om man håller på så där blir det stora nedskärningar. Man ska inte tro att det är en allmän effektiviseringsåtgärd. Det är ett sätt för politiker att slippa fatta obehagliga beslut och överlåta åt myndigheterna att göra de besvärliga nedskärningarna. Då tycker jag att det är bättre att man säger att den här verksamheten drar vi ned på i de lägena. Jag tycker att man också måste uppmärksamma en del som vi inte tänker på så ofta. Vi säger att är stor med sina 349 ledamöter. När den nuvarande inrättades hade 8 miljoner invånare. har vi snart 10 ½ miljon. I relativa termer är resursåtgången faktiskt mindre. växer med ungefär en procent , och det måste synas i statsförvaltningen. 8 (M) replik: Jag tar fasta på inledning i replikskiftet. Han sa att det är värt att fortsätta diskutera hur fördelningen ska se ut, inte minst när det gäller utredningsresurser. Kan vi komma överens där tror jag att det vore bra, just för att detta kan vara svårare att förutse och för att vi fått underlag sent – det kan bero på det parlamentariska läget eller annat – och konsekvenserna inte varit tillräckligt väl beskrivna. Låt oss fortsätta diskutera det. Den neddragning vi föreslagit generellt i hela budgeten är för att ytterligare trycka på effektivisering och samordning. Det är en svår utmaning; det håller jag med om. Jag tar inte lätt på att göra en sådan generell neddragning, men det är den modell vi valt i denna budget. Den går inte att genomföra , det tror inte jag heller, utan självklart måste detta göras med uppföljning. 9 (C): Det lackar mot jul, även om den grådaskiga huvudstaden i tyvärr förmedlar allt annat än julkänsla och vintervit magi. Men det finns ju hemma i , så det ordnar sig nog med det – ni är alla varmt välkomna till och . Vad gör vi nu i decemberblötan och det kompakta mörkret? Jo, vi tänder ljus. Vi lever i väntans tider, och många små och stora väntar på julens högtider. För många av oss är ett visst tv-program på ett visst klockslag en stor höjdpunkt. Jag har låtit mig inspireras av ett årligt återkommande inslag i detta program inför dagens debatt om utgiftsområde 1 . Herr talman och ärade kollegor, låt mig travestera Askungen! Nåja, vad är väl en budgetdebatt i ? Den kan vara dötrist och långtråkig och alldeles … alldeles underbar. De 15 miljarder vi hanterar i utgiftsområde 1 är nämligen en förutsättning. De är ett fundament, en bottenplatta, för allt annat. står bakom budgetpropositionen, och jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet. För bär budgetpropositionen på två övergripande teman, som generellt för svensk politik borde handla om. Det första är att vi måste försvara . Det andra är att vi måste förnya . I den budget som debatteras och som vi kommer att fatta beslut om vidtar vi viktiga mått och steg för att klara statens kärnuppgifter. Försvaret av handlar om att stärka de funktioner som vi förväntar oss att ska kunna leverera. Det handlar om försvaret, en stark rättskedja och en fungerande välfärd för alla. Försvaret av börjar här. Det börjar i utgiftsområde 1 . Det börjar i . Det börjar i riksdag, i försvaret av våra grundläggande rättigheter och i försvaret av våra grundlagar. I går träffade jag och från Momentum, vårt ungerska syskonparti. De bjuder regim motstånd. När Orbán stängde ned gick Momentum och tusentals människor i ut på gatorna i fredliga folkliga protester. I EU hotar och kränker demokratiskt valda regeringar inte bara den akademiska friheten utan även pressfriheten, den mediala friheten. Och vi hör förslag här , i riksdag, som går i Orbáns riktning. När den ungerska konstitutionen ändrades inför valet för att försvåra för oppositionen gick debatten om detta i det ungerska parlamentet på . Då var det ett faktum: Konstitutionen var ändrad. I tvångspensioneras domare, och mer regeringsvänliga domare installeras. Detta stämmer naturligtvis till eftertanke även i . Den liberala demokratins värden monteras ned hos våra EU-grannar. Var står vi? Vad gör vi i ? Att försvara handlar om att försvara det moderna likaväl som det historiska och mångreligiösa, mångkulturella som många av oss älskar. Det handlar om att rusta våra grundlagar och våra institutioner, som garanterar rättssäkerhet, rättsstatlighet, demokrati, mänskliga rättigheter och skydd och främjande av nationella minoriteter. Dessa uppgifter ska vi ägna oss åt den kommande mandatperioden: att stärka och rusta våra grundlagar och våra institutioner. Låt mig säga några ord om det andra uppdraget, att förnya . Vi står inför stora utmaningar i den statliga förvaltningspolitiken. Det är ett politikområde som kanske inte har världens roligaste namn i statsbudgeten och vårt politiska liv, men vi får leva med det. Värre är den centraliseringsiver som tyvärr präglar många av myndighetscheferna i dagens . Oförtrutet verkställer de en centralisering, totalt tondöva för politikens styrande signaler. Detta är ett stort bekymmer. Ett annat stort bekymmer är att statens regionala geografi är i fritt fall. Det verkar som att varje myndighet med självaktning har en egen organisationskarta. Det är inte utan att man tycker synd om de 21 länsstyrelserna, som har den ganska otacksamma uppgiften att försöka klara den tvärsektoriella statliga styrningen. Här måste det till krafttag. Vi måste gemensamt förnya den statliga förvaltningspolitiken. Vi saknar inte utmaningar och uppgifter, och det är ju det som är så härligt och underbart med att få vara politiker och lagstiftare. 10 (L): är vår röst från norr. I täcker vi verkligen in hela , från norr till söder. Jag är en röst från söder. Utgiftsområde 1 omfattar och är den del av budgeten som finansierar styret av . Det handlar om , , , demokratipolitiken, medier, mänskliga rättigheter, minoriteters rättigheter och förebyggande och bekämpning av terrorism – frågor som i mycket definierar som den öppna, liberala, konstitutionella demokrati vi är. Det är ibland lätt att vid första anblicken tro att detta är frågor alla folkvalda värnar och att det därför inte finns just någon mening med att debattera och inte heller några skiljelinjer mellan partiernas politik och prioriteringar på området. Ta målet för demokratipolitiken: en levande demokrati som är uthållig och kännetecknas av delaktighet och där möjligheterna till inflytande är jämlika. Vem kan ha något emot det? Ändå vet vi att folk har det. För medieområdet är målen att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglighet samt att motverka skadlig mediepåverkan. Vem kan vara emot det? Ändå vet vi att det förs en aktiv debatt om att kväsa just det fria ordet. Har inte vi politiker viktigare saker att göra? Vi har växande kriminalitet, överfulla häkten, grupper i utanförskap med bidragsberoende och sysslolöshet som resultat, vårdköer och assistansbehövande som inte får sina rättigheter tillgodosedda och en välfärd som inte levererar trots att vi betalar bland de högsta skatter som finns. Och ovanpå detta har vi klimatfrågan som hänger över oss och måste lösas här och . Det finns sannerligen konkreta problem att ta itu med. Det var just för att vi liberaler ser de här problemen som vi ingick januariavtalet och har varit med och förhandlat fram den budget som läggs fram i kammaren. Den tar vi ansvar för. Det är för att vi ser dessa samhällsproblem som vi är beredda att bilda majoritet i också i andra frågor för att steg för steg göra lite mer liberalt, ligga i framkant och genomföra de reformer vi behöver, som stärker tillväxten, tryggheten och tilliten bland oss alla. I denna budget avskaffar vi värnskatten och fördubblar forsknings- och utvecklingsavdraget till forskningsintensiva företag. Flyttskatten sänks, och vi investerar pengar i rättsväsendet och försvaret. Vi satsar i denna budget på skolan, grunden för det mesta, och på integrationen och klimatet. Dessutom har vi liberaler satt som mål att vi inte ska ha några utsatta förorter 2030. Det är ett ambitiöst mål, men alternativet är helt ohållbart. Segregationen sliter isär vårt samhälle. Det är fortfarande en majoritet av befolkningen som är nöjd med hur demokratin fungerar i och EU, och förtroendet för de demokratiska institutionerna ökar faktiskt. Man kan tro annat när man läser och hör vad folk säger. Men också här finns tydliga skillnader mellan olika grupper i befolkningen. Personer med lägre utbildning och personer som är bosatta på landsbygden är i genomsnitt mindre nöjda med hur demokratin fungerar och har lägre förtroende för de nationella demokratiska institutionerna än personer med högre utbildning och personer som är bosatta i andra typer av regioner. Detta är en utveckling som vi måste bryta. Här kommer vi in på utgiftsområde 1 igen. Det handlar om finansieringen av starka demokratiska institutioner som kan samla och engagera, domstolar vi kan lita på och fria och oberoende medier som granskar samhällets alla funktioner och också utbildar och breddar världsbilden för alla människor. Och det är därför utgiftsområde 1 faktiskt är fundamentet i samhällsbygget. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. 11 (MP): I mitt flöde på sociala medier började ett samtal om visionen för . Var hittar man egentligen den? Uppfylld av mitt nya uppdrag som riksdagsledamot och ledamot i just kom jag med ett förslag: Visionen om finns i grundlagarna. Men nej, det verkade inte riktigt vinna gehör. Kunde det vara i Agenda eller kanske i regeringsförklaringen? Det första är ju på något sätt hela världens vision, och det andra är regeringens vision. Vad är egentligen vision? Jag har burit med mig den frågan och vill ge det hela ett försök nu när vi debatterar just budgetbetänkandet från , med sitt särskilda uppdrag när det gäller grundlagsnära frågor. Våra grundlagar beskriver ett samhälle där alla människors lika värde, frihet och värdighet ska respekteras av det allmänna. Man kan fundera på detta allmänna – vad är det? Det är vi i , och det är regeringen, kommuner och regioner, länsstyrelser, de oberoende domstolarna och jättemånga myndigheter. Detta bevakar bland annat i sina granskningar av regeringens och statsrådens arbete, men även ombudsmän och granskningar bevakar det. Det gör även de fria och oberoende medierna, som granskar oss . Det som beskrivs i grundlagen är inte något vi kan ta för givet, utan det är något som ständigt kräver vår uppmärksamhet och omvårdnad. Men är det visionärt? Varje människas personliga, ekonomiska och kulturella välfärd ska vara grundläggande mål för det offentliga. Särskilt ska vi se till att trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt verka för social omsorg och trygghet och goda förutsättningar för hälsa. Alla vi ska också – det framgår av grundlagarna, som jag ändå vill hävda bär en vision om – främja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för oss, våra barn och kommande generationer. Tonåringar funderar på om det är en bra idé för dem att bilda familj när de blir lite äldre, utifrån hur klimatet i världen utvecklas. De tvekar om huruvida de kan ta ansvar för sina eventuella barns hela livstid. Detta är en akut fråga här och . Vi ska arbeta för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden. Vi ska värna privatlivet och familjelivet för var och en. Vi vet att detta inte är en lista där vi bockar av perfektion och sedan slår oss till ro. Detta visar redogörelserna från ansvarsområden i budgetpropositionen. Det krävs gediget arbete av människor i hela vårt samhälle, men jag vill påstå att det jag har pratat om nu är en gemensam vision för vårt land som vi alla tydligt ska stå upp för. I visionen om är alla människor delaktiga och jämlika, barns rättigheter tas särskilt till vara och ingen diskrimineras. Det är en vision för som jag tror att vi tillsammans behöver arbeta väldigt hårt och enträget med framöver, för den utmanas av rörelser i vårt samhälle och i världen där man inte kan enas om vikten av universella och okränkbara mänskliga rättigheter, som rätten att fly krig. Man kan inte enas om rätten att be om hjälp, att ta del av och utöva kultur, även om den rubbar ens cirklar, forskningens frihet, rätten att utöva sin religion, yttrandefrihet, att som journalist granska makthavare utan att riskera hot och rätten att leva tillsammans i sin familj. Den budget som debatteras grundas på januariavtalet mellan och Socialdemokraterna tillsammans med Liberalerna och . Grunden för samarbetet, som gör det möjligt att lägga fram en budget för detta land, är en tro på demokrati, på sammanhållning, på lika värde och på öppenhet. Det är en bra grund att fortsätta att värna visionen om och att värna våra grundlagar. Man kan säkert värna dessa värden på olika sätt – det är demokrati. Jag gör det genom att yrka bifall till förslag. 12 (S): Jag vill med mitt inlägg i denna debatt lyfta upp frågan om en flytt av i till . Det finns både tekniska och principiella skäl att avslå förslagen från och . Låt mig börja med de principiella. och argumenterar att det vore rimligt och högst logiskt med en flytt av ambassaden från till eftersom huvudstad de facto är . Men i grunden handlar det inte om någon enkel logik. framtid är en av nyckelfrågorna för möjligheterna att någonsin få ett fredligt slut på den långvariga konflikten mellan och . Att har blivit en tvistefråga har historiska rötter och folkrättsliga dimensioner av högst avgörande betydelse. När FN 1947 beslöt att skulle delas i en judisk och en arabisk del slogs det fast att skulle stå under internationell överhöghet. Ett skäl var behovet av att skydda religiösa som behöver besöka sina heliga platser. Denna överenskommelse hindrade inte från att året därefter besluta att placera landets huvudstad i västra . Protesterna från omvärlden har varit många. Många regeringar, inklusive , har respekterat den folkrättsliga positionen genom att förlägga sina ambassader till . Fram till kriget stod , inklusive delar av , under kontroll. slog ut de jordanska och övriga anfallande styrkor och ockuperade hela 1967. Därefter annekterades östra och angränsande delar av . bedömde detta som ett folkrättsbrott. Att bosättare därefter flyttade in på annekterade områden har också kritiserats av säkerhetsrådet. En tvåstatslösning och en palestinsk huvudstad i östra delen av har underminerats inte minst genom president beslut att i strid med internationella överenskommelser flytta den amerikanska ambassaden. I praktiken har han därmed gett sitt stöd till premiärminister och till att aldrig ska delas. Det har funnits en bred internationell uppslutning om att nyckelfrågorna om flyktingarna, gränserna, säkerheten och status måste lösas genom verkliga förhandlingar och i ett sammanhang. Trumps utspel om kränker inte bara folkrätten utan underminerar också den förutsättning som trots allt har funnits för verkliga samtal om en tvåstatslösning. Vi ska inte ignorera FN-resolutionen , som gav status som en separat enhet. Vi ska inte legitimera ockupation och annektering av östra , som fördömdes av ett enigt säkerhetsråd 1980. De som driver detta torkar av fingrarna på , det ramverk för en framtida tvåstatslösning som undertecknades 1993 av , palestiniernas och . Det är därför sådana beslut väcker så starka känslor, reaktioner och internationellt motstånd. Det är den vägen som och föreslår att också ska vandra. Jag vill inte att ska gå den vägen, och de flesta partier i vill inte heller det. En flytt av vår svenska ambassad vore direkt oansvarig och skulle uppfattas som ett stöd för den amerikanska hållningen. Om andra regeringar i följde efter ett sådant initiativ skulle det allvarligt skada möjligheterna för en fortsatt meningsfull diskussion om en tvåstatslösning. Detta borde även och förstå. Det var de principiella skälen. tar vi de tekniska. I yttrandet, som finns i bil. 4 i betänkandet, anför utrikesutskottet att ett flertal motionsyrkanden rör flytt av ambassader, uppgradering av generalkonsulat till ambassader eller upprättande av ambassader. I likhet med tidigare yttranden till om utgiftsområde 1 vill vi påminna om att det enligt regeringsformen är regeringen, eller de myndigheter som ligger under regeringen, som beslutar om och utrikesförvaltningens organisation och fördelningen av resurser inom utrikesförvaltningen. Detta bör enligt utrikesutskottet även inbegripa hur utrikesförvaltningen organiserar sitt arbete. Det ligger dock på regeringen att löpande samråda med om den strategiska utvecklingen av utrikesrepresentation. internationella relationer påverkas till exempel av om en utlandsmyndighet öppnas eller stängs. Sådana beslut bör vara långsiktiga och bygga på väl förankrade strategier. I enlighet med detta anser utrikesutskottet att regeringen bör återkomma till när det finns information om eventuella förändringar i utrikesförvaltningen. Jag ska läsa för er vad den numera bortgångne israeliske författaren skrev. Egentligen tror jag att jag gillar mer än vad jag gillar det citat av honom som jag ska läsa för er. Han är en av mina favoriter sedan tidiga tonår. Om skrev han: Staden har ödelagts, byggts upp, ödelagts och byggts upp igen. är en gammal nymfoman som kramar ihjäl älskare efter älskare till döds, innan hon knuffar bort honom med en gäspning. Om inte de principiella eller tekniska argumenten kan övertyga kanske det kulturella och få folk att fundera lite. Även vikingarna var i , som de kallade Jorsala, men de stannade inte heller . Jag yrkar bifall till förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) § 6 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering betänkande 2019/20:FiU19 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering (prop. 2019/20:37) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 14.) Skatt, tull och exekution § 7 Skatt, tull och exekution betänkande 2019/20:SkU1 Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution (prop. 2019/20:1 delvis) 13 (M): Vi har en utgiftsområdesdebatt som spänner över medel till skatteverk, kronofogde och tullverksamhet. Det är, som man snabbt inser, diskussioner som vi skulle kunna hålla på med länge, för det är några av de myndigheter som på allvar spänner upp samhället och som ska få att fungera. För handlar det givetvis om att man ska få in skattemedel men också att man ska förebygga olika typer av brottslighet. Tullverksamheten är central för att förebygga brott som begås här i landet av utrikes stöldligor, för att få vår handel att fungera och för att alldeles särskilt se till att saker och ting som inte ska komma in i inte heller kommer in. är helt central i ett samhälle därför att vi ska garantera att affärstransaktioner kan genomföras, att företagsamhet kan bedrivas och att människor som inte betalar för sig till slut faktiskt ändå måste göra rätt för sig. När olika typer av påminnelser och annat inte hjälper ska staten faktiskt garantera att denna funktion finns på plats. Skatt, tull och exekution Med detta konstaterande kan jag inte låta bli att reflektera kring att det är många av dessa grundläggande funktioner som inte längre fungerar så väl som de borde i . Detta är inte baserat på att myndigheterna är okunniga eller oengagerade – de präglas av fantastisk kompetens och skickliga medarbetare – utan det är baserat på att den politiska viljeinriktningen och styrningen inte möter de problem som har. Låt mig ta några exempel. Allmänhetens förtroende för har ökat. Det är berättigat, dels beroende på att man har förbättrat sitt arbete, sina processer och sina rutiner, dels baserat på att tidigare regeringar har infört ett skattesystem som åtnjuter en större legitimitet hos medborgarna. En mycket impopulär skatt som fastighetsskatten försvann. Skatter som arvs-, gåvo- och förmögenhetsskatter som gav stora möjligheter till fusk, orättvisor och obegripligheter avskaffades av regeringar såväl till vänster som till höger. RUT-avdrag infördes, jobbskatteavdrag infördes och så vidare. På så sätt blev uppdrag rimligare att utföra, eftersom skattesystemet som sådant åtnjöt en större legitimitet hos befolkningen. Därefter har det skett en utveckling i samhället, och arbetet på skatteområdet går fort. Den största bristen är att det saknas ett politiskt ledarskap för att komma till rätta med ett mycket allvarligt problem i gällande folkbokföring och identitet. Vem är vem? Vem bor var? Och hur säkerställer vi att det är rätt person som man faktiskt talar med? Det är en mycket grundläggande funktion i ett rättssamhälle som inte alls fungerar så väl som den behöver fungera. Det är beklagligt att det från , Liberalerna och regeringen inte finns ett mer dedikerat arbete för att komma till rätta med dessa allvarliga problem kring folkbokföringen. Det finns även andra typer av problem med som skulle behöva adresseras och ges uppdrag kring. Det handlar till exempel om de tolkningar som gör och som har fått mycket allvarliga åverkningar på trovärdigheten kring både företagsklimat och på att så att säga vara medborgare i . Det kan handla om allt från hur man behandlas om man råkar äga en fyrhjuling till, för den delen, om man försöker bedriva vård- och omsorgsverksamhet. Man är mycket utlämnad till tolkningar från . Här borde en ansvarsfull regering ha försökt adressera detta. Vi saknar denna typ av åtgärder. När det kommer till Kronofogden kunde vi i går i läsa någonting som alla vi som sitter i skatteutskottet väl känner till, nämligen att väntetiden för att få sina ärenden hanterade har tjugodubblats. Det ska ta , men det tar nu . Företagare vittnar om att de inte kan bedriva affärsverksamhet när de inte får in sina pengar. Detta är en form av svek från det gemensamma samhället – det som vi säger ska fungera men som inte längre fungerar. Staten är inte den garant för betalningar som man har utfäst att man ska vara. Det driver på osäkerheten för att bedriva affärsverksamhet och företagsamhet i , och det riskerar att slå mot både tillit och tillväxt i samhället. Det är svårt att förstå varför denna typ av problem inte adresseras inom ramen för detta ärende. På tullsidan är vi nöjda från sida med att regeringen inte reviderar de anslagsökningar som vi har drivit igenom. Det är snarare tvärtom så att det är uppenbart att uppdrag behöver både skärpas och förtydligas. Ett mycket stort problem är att man enkelt kan föra ut stöldgods från . Det gör tyvärr svenska hushåll till tacksamma måltavlor. Om man vet att man kan lasta en släpkärra full med stöldgods och sedan köra rakt ut ur landet med den utan att det finns tillräckliga mandat att hålla fast tjuvarna, då drabbas svenska hushåll också av en internationell stöldblick helt enkelt. Här vet man att det finns människor som man kan ta saker från och sedan komma undan med det därför att staten inte har tillräcklig kontroll över utförseln. Skatt, tull och exekution Vi från sida deltar inte i omröstningen, eftersom våra ramar har fallit i detta ärende. Men vi vill ändå påpeka, precis som vi gör i vårt särskilda yttrande, att andra prioriteringar faktiskt kunde göras här som vore mer i samhällets tjänst.