prot · H60962 · 2019-03-08 00:00:00 — Det är inte så att vi är färdiga bara för att vi är duktiga på ett område, har skyddsvärda områden där vi jobbar med undantag och i dialog med näringen och forskningen gör det här på ett bra sätt, utan min bild är att det finns både ett behov och ett intresse av att fortsätta utveckla de här områdena. När politiker säger att man ska titta på någonting blir det oro innan man har landat i hur det exakt ska se ut. Jag beklagar att det blev så. Jag hade önskat att man alltid hade fått tänka färdigt på sin kammare och ha alla svaren innan man presenterar ett politiskt förslag. Det är dock inte min bild att det särskilt ofta är så vi har möjlighet att arbeta. När man processar fram dessa förslag är det viktigt att göra det i dialog. Jag kan försäkra både interpellanten och näringen om att också detta förslag kommer att processas fram i dialog med näringen. För mig är det en självklarhet. Min uppfattning är att det arbete som görs i är en vinn-vinnmodell. Jag ser gärna att denna modell både utvecklas och är modell för hur vi arbetar vidare med dessa frågor. Det kommer att vara min ingång när vi diskuterar politiskt hur vi ska landa i denna punkt, och jag är glad och tacksam om jag kan få draghjälp av i min argumentation och bild av varför detta är viktigt och bra. Ju bredare politiskt vi är överens i en fråga, desto mer långsiktig blir den och desto bättre förutsättningar har den att bli väl emottagen av dem som är berörda av den. Jag förstår och sympatiserar med den oro som finns, och det är bra att lyfter upp frågan som en interpellation. Det är viktigt att vi har en tydlig dialog med branschen om förutsättningarna, möjligheterna och vart vi vill komma. Det är bra att vi har denna diskussion, och jag tänker att vi kommer att behöva fortsätta att ha den. 77 (M): Jag delar landsbygdsministerns uppfattning att det finns ett stort intresse hos fiskare att delta i metodutveckling och att utveckla det svenska fisket till att bli ännu mer miljöanpassat än vad det redan är. Men låt mig vara tydlig med att detta intresse bottnar i att man tror att det lönar sig att gå före och att det uppskattas att man gör saker på frivillig grund. hade inte blivit verklighet om inte fiskarna hade varit positiva och involverats i processen. Då väcker det ont blod om de i efterhand riskerar att bli straffade med ett generellt förbud mot det fiske som bedrivs inom gränser. Landsbygdsministern sa att man inte alltid har möjlighet tänka färdigt på de förslag man lägger fram. Nej, och det är alldeles uppenbart i detta fall. var det mycket diskussion om servettskisser, och är det något som är en riktig servettskiss är det januariavtalet. Var och varannan punkt innehåller extremt stor osäkerhet och otydlighet. Låt oss till exempel ta punkten om att det ska göras en skatteöversyn. Här får man minst sagt divergerande svar beroende på om det är en socialdemokrat, en miljöpartist, en centerpartist eller en liberal man frågar vad översynen ska syfta till och leda till. Jag är bekymrad över hur lättvindigt man hanterar dessa frågor. Det kanske inte berör så många hundra personer, men för dem handlar det om deras dagliga bröd. Det handlar som sagt också mycket om kustsamhällenas identitet och om besöksnäringen. Jag vädjar till landsbygdsministern att utforma ett klokt förslag och att kanske lyssna på och driva på en del av de förslag som jag har lagt fram i om att få till en , ta fram en handlingsplan för att underlätta generationsskifte och annat. 78 Statsrådet (S): Det är glädjande att interpellanten har insett att det inte är så klokt att lägga oförberedda förslag direkt på bord. Servettskissen är kanske det bästa exemplet på hur tokigt det kan gå när man inte har processat, förhandlat och tänkt färdigt. Det normala sättet att utveckla politik är att man har idéer om vad man vill åstadkomma som man kommunicerar, ser om det finns stöd för och sedan utreder noga enligt konstens alla regler – vilket är det vi har för avsikt att göra med samtliga punkter i 73-punktsprogrammet. Så också denna. När vi utformar all politik, inte minst politik som påverkar näringar – det spelar egentligen ingen roll vilken näring vi talar om, även om just denna interpellationsdebatt handlar om fiske och specifikt räkfiske – kommer vi inte alltid att komma fram till samma slutsats, men det är mycket viktigt att ha en nära dialog i utformandet av alla förslag som berör en näring eller en bransch. Vi måste lyssna in hur de ser på både problem och möjligheter i det som är befintligt och i eventuella nya förslag. För mig är detta helt naturligt, och jag kan försäkra interpellanten om att jag kommer att göra så också i denna fråga. Jag tror att det finns stor potential att till denna fråga koppla frågor om exempelvis utveckling av nya fiskemetoder och nya verktyg – utöver det arbete som påbörjades redan förra mandatperioden då man avsatte pengar för det. Fiskerinäringen har varit både mycket delaktig och mycket nöjd med detta arbete. Med en kombination av att i dialog titta på vilka metoder och modeller man ska ha för att säkerställa ett livskraftigt bestånd, vilket jag uppfattar att fiskerinäringen också ser behovet av, och hur man utvecklar fiskemetoder och fiskeverktyg kommer vi att kunna landa denna fråga på ett rimligt och bra sätt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2018/19:83 om fri entré på statliga museer 79 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig om regeringen kommer att skjuta till mer skattepengar till museerna för fri entré. De statliga museimyndigheterna fick då ökade anslag för att kunna fortsätta att bedriva högkvalitativ utställningsverksamhet även när möjligheterna till entréintäkter begränsades. De medel som tillfördes respektive museimyndighet var väl avvägda och möjliggjorde att alla fritt skulle kunna ta del av de berörda museernas basutställningar. Reformen innebar också att de berörda museerna skulle kunna fortsätta ta ut entréavgift av vuxna för tillfälliga utställningar medan barn och unga upp till och med skulle ha fri entré till samtliga utställningar. Regeringen har i flera sammanhang, bland annat i propositionen Kulturarvspolitik (prop. 2016/17:116), framhållit vilket värde ett tillgängligt kulturarv innebär för den enskilde såväl som för det gemensamma. Regeringen lägger stor vikt vid att fri-entré-reformen bidrar till allas lika tillgång till det gemensamma kulturarvet. befinner sig i en speciell situation efter att ha slagit upp portarna till ett i många hänseenden nytt museum. Det är glädjande att nya lockar så många människor till besök och därmed till möten med konst och kulturhistoria. Det ligger givetvis i allas intresse att myndigheten har en väl fungerande verksamhet på lång sikt. Regeringen för en kontinuerlig dialog med myndigheten om dess verksamhet och dess resurser. 80 (M): Jag tackar kulturministern för svaret, även om det inte till fullo besvarade mina funderingar om fri entré på statliga museer. Precis som ministern var inne på är tillgänglighet till statliga museer viktigt för enskilda människor och för samhället i stort. Den dåvarande rödgröna regeringen införde 2016 fri entré på 18 statliga museer för att få fler besökare till museerna. Det gjordes också med förhoppningen att nya grupper skulle hitta till museerna och ta del av deras kulturutbud. Vi moderater gjorde en annan prioritering i budgeten eftersom vi anser att skattekollektivet inte ska finansiera vuxnas besök på museer. Den tillträdda regeringen har dock aviserat att den fria entrén på statliga museer ska vara kvar medan vi moderater som sagt vill ta bort den. Det är trots allt så att kulturen är större än det som bedrivs i statlig regi. Räknar vi in alla museer, även väldigt små, finns det drygt 1 700 stycken i vårt land. De sysselsätter ca 6 000 årsarbetskrafter och inbringar 5,5 miljarder i intäkter, som härrör från totalt 26,5 miljoner museibesök. Det finns museer som är centrala – vid hovstaten och universitet/högskolor, som samtliga är statliga – regionala, lokala, privata, stiftelseägda och ideellt drivna. Vi moderater tycker att fri entré på museer är en dålig idé ur flera olika aspekter. Vi tycker som tidigare nämnts att det inte är skattekollektivets uppgift att betala för museibesök för vuxna och arbetande människor. En stor del museibesökarna är också turister, vilka rimligtvis borde få betala för sig. En annan viktig aspekt är att det bidrar till en skev konkurrens, där privata museer måste ta ut entréavgift för att gå runt medan staten med sin beskattningsrätt till synes verkar ha en outsinlig kassa att finansiera vuxna människors museibesök med. Förutom de principiella argumenten mot fri entré finns det också goda praktiska argument för att fri entré är en dålig idé. Visst kan man konstatera att besökarantalet blir större med fri entré, men det har också en baksida, nämligen att kostnaderna ökar. Med fler besökare krävs högre säkerhet och mer städning, och kostnader för konservering och så vidare blir högre. Enligt överintendent beräknas museet få ett underskott på därför att museet underkompenseras för den fria entrén. Överintendenten har i ett uttalande sagt att regeringen har två alternativ: att låta museet ta ut avgift eller att kompensera för de ökade kostnaderna. Givet att ministern inte tydligt har tagit ställning för något av nämnda alternativ är min fråga till ministern fortsatt om hon tänker tillföra mer skattepengar till museerna för fri entré eller om hon kan tänka sig att avskaffa fri entré och låta vuxna människor gå på museum på egen bekostnad. 81 (M): Jag vill till att börja med biträda min kollega i hans funderingar över och synpunkter på fri entré på statliga museer. Det är en högst relevant fråga han har lyft upp. Så som reformen har varit utformad har det visat sig att den främst gynnar relativt välinformerade och välbeställda innerstadsbor här i , sådana som redan tidigare skulle haft råd att betala för sin entré. Det har också visat sig att dessa personer bara blivit mer frekventa i sitt museibesökande. har reformen finansierats av hela skattekollektivet i , således även av alla som bor i mitt hemlän . Den absoluta majoriteten av de museer som har haft fri entré är dock inte belägna i landsbygdslänen utan i . Min fråga till ministern är därför: Hur ser ministern på det moraliskt tveksamma i att hela svenska folket är med och finansierar en fri-entré-reform som främst gynnar storstäderna och storstadsbor? 82 Kultur- och demokratiminister (MP): Först vill jag tacka för interpellationen och möjligheten att diskutera frågan om fri entré, som i grunden handlar om tillgången och tillgängligheten till vårt gemensamma kulturarv, som jag vet att vi alla brinner för. Politiska reformer handlar i stor utsträckning om att beskatta, att subventionera och att satsa på det sätt som man utifrån sin ideologiska utgångspunkt tror påverkar samhället i bäst riktning. Denna princip gäller för såväl regering och opposition som för och . Jag kan konstatera att väljer att lägga resurser på andra saker som också är vuxna människor till gagn. God tillgänglighet till vårt gemensamma kulturarv menar regeringen och jag innebär ett stort värde både för den enskilde och för det gemensamma. Vad gäller utvärderingen av fri-entré-reformen vet vi att det är lite för tidigt att titta på det. Det har varit lite svårt att mäta. Myndigheten för kulturanalys har ett uppdrag att titta på besöksutvecklingen för att kunna särskilja vad som härrör från fri-entré-reformen och vilka grupper som museerna når. , 2017, tittade man på besökare på fem museer, varav tre hade infört fri-entré-reformen. Där såg man en tydlig ökning av förstagångsbesökare på museerna. Det är en signal. Men vi kommer att få besökssiffrorna från , och det ska bli intressant att se om mätmetoderna har kunnat förfinas för att se om nya besökare till museerna har fångats upp. En ambition med reformen är ju att öka tillgängligheten och att ekonomin inte ska vara ett hinder. Apropå kopplingen till barn och unga vet vi att många går på museerna gemensamt som familj, och där kan en vuxens entréavgift vara det som fäller avgörandet, även om barnen och de unga går in med fri entré. Jag vill också kort kommentera detta med Stockholmscentreringen. Vi ska komma ihåg att det som regeringen har att förfoga över med lagstiftningen och med våra direkta statliga anslag är de statliga museerna. Det finns några som inte ligger i , och de beräknas få 860 000 besökare. Detta är naturligtvis väldigt positivt, och det ska vi inte glömma bort i debatten. Jag värnar också om mångfalden av museer i vårt land. I kultursamverkansmodellen fördelar vi medel till de regionala museerna, och det finns länsmuseer i samtliga delar av . Hälften av dessa har fri entré , och jag diskuterar gärna hur vi kan fortsätta att stärka museisektorn i hela . När det gäller vårt gemensamma kulturarv och statens museer menar dock jag och regeringen att det är en god prioritering att ge alla människor fri tillgänglighet till det kulturarv, den historia och den kunskap de innebär. Jag vill också kommentera frågan om . Det är viktigt att påpeka att har en pågående dialog med museet om dess ekonomiska situation. Det är också viktigt att komma ihåg att det inte enbart handlar om fri-entré-reformen. slog upp dörrarna till ett i princip helt nytt museum stängning. Det är stora ytor och helt andra säkerhetsförutsättningar och också klimatmässiga förutsättningar i byggnaden, och kostnaderna går inte enbart att hänföra till fri-entré-reformen. Men där har vi en dialog, och det ligger självfallet i både mitt och allas intresse att ha en väl fungerande verksamhet på såväl nu som . 83 (M): Det är klart att det är viktigt med tillgänglighet. Detta har vi pratat om tidigare, och det är vi nog överens om. Det som jag fortfarande har funderingar om är subventioneringen av vuxnas entréavgifter. Politik handlar trots allt om prioriteringar. På vänstersidan i svensk politik verkar man ofta ha en massa pengar att sätta sprätt på. Det finns bara ett problem med detta, och det är att det alltid är någon annans pengar. Låt oss inte glömma vems pengar det är. Det är alla som genom arbete, tidigare arbete, företagande och sparande och som redan betalar bland världens högsta skatter som skapar det värde som politiker fördelar. Som moderat är det en självklar utgångspunkt att det är de som skapar värdet som också har rätt till det i första hand och inte politiker. Nobelpristagaren i ekonomi, , sa en gång att det inte finns några gratisluncher. Det är min egen översättning, givet att vi inte får prata engelska i denna kammare. Men det verkar regeringen ibland tro att det gör. Har man utgångspunkten att det inte i första hand är politiker som äger rätten till människors intjänade pengar kommer med detta också den självklara respekten för skattebetalarnas pengar. Jag måste därför fråga kulturministern två saker. Är det hennes åsikt att alla som redan tyngs av den tunga skattebördan ska behöva betala för turister och vuxna som har råd att betala för sig själva, i stället för att museerna ska ha möjlighet att ta ut avgift? Och hur ser hon på den snedvridna konkurrens som det blir när 18 statliga museer har fri entré med skattesubvention och nästan 1 700 museer i inte har denna möjlighet genom skattemedel? 84 (M): Vi moderater tycker att arbetande vuxna med egen betalningsförmåga kan betala för sig när de besöker museer, oavsett vem som är huvudman för det museum som besöks. En aspekt som bör lyftas upp i denna debatt är hur detta påverkar icke-statliga museer, alltså de museer som inte får ta del av fri-entré-reformen. För sedan besökte den moderata kulturkommittén i , som påpekade hur kundbasen naturligtvis i högre grad dras till det som är avgiftsfritt, även om museet är otroligt framgångsrikt, glädjande nog. Jag tänker också på bland annat Flygmuseet hemma i i . Det är ett museum som drivs på ideell basis och som vi är otroligt stolta över där hemma, men som inte har tillgång till fri-entré-reformen. Min fråga är: Varför ska privata – icke-statliga – framgångsrika museer ha en konkurrensnackdel gentemot de statliga museerna med fri entré, som betalas av skattebetalarna? 85 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag börjar med att kommentera fråga om politiska prioriteringar. Satsningen på fri entré gynnar vuxna – varför inte satsa på barn i stället? Det är den synpunkt jag hör lite grann i argumentationen. Jag vill invända mot detta. Det handlar om prioriteringar. Fri-entré-reformen togs bort i M-KD-budgeten . Vad jag inte förstår med resonemang är varför man då också tog bort de 100 miljonerna till . De går verkligen till barn och unga. Varför valde man då inte att ta de pengar man tog bort från fri entré och satsa dem på annan kultur som man tycker är mer förtjänstfull? Vi vet att det finns stora klyftor mellan olika grupper vad gäller tillgängligheten till kultur i . Det har att göra med var man bor i landet samt kön och ålder. Inte minst gäller detta barn och unga. Jag vill återkomma till att vi har ett gemensamt kulturarv som också är statligt ägt. Det säger jag med anledning av båda mina motdebattörers kommentarer. Det handlar om samlingar som vi har en gemensam tillgänglighet till. Museerna har ett uppdrag som är bredare än att finnas med på ett slags utbudsmarknad som en besöksanledning. Det handlar också om att man ska främja kunskap, kulturupplevelser och fri åsiktsbildning. Museet ska kunna vara en allmän plats att återkomma till igen och igen. Jag och regeringen menar att vuxnas, barns, ungas och äldres tillgång till våra gemensamt ägda museer med våra gemensamt förvärvade och ägda samlingar är en demokratifråga. Vi står fast vid att fri-entré-reformen är bra för . Sedan handlar det också om de museer som vi har möjlighet att direkt stötta på det här sättet. 86 (M): är det här en debatt om fri entré till statliga museer, inte om . Men jag kan svara på frågan om varför vi tog bort detta. Det är en helt annan sak än statlig verksamhet som staten bedriver i form av museer. är en verksamhet. I samband med att vi tog bort de här 100 miljonerna, som är en förhållandevis liten del i sammanhanget i budgeten, sköt vi till ganska många miljarder i statsbidrag till kommunerna. Då kan jag i stället vända på frågan och fråga kulturministern varför hon inte har större tilltro till de kommunpolitiker som sedan ska fördela de här statsbidragen. Man kan exempelvis använda dem till den kommunala . Det kan tänkas. När den rödgröna regeringen införde fri entré på statliga museer var det som tidigare nämnts för att man hade en förhoppning om att fler som inte tidigare gått på museum skulle göra det. Vi kan konstatera att det är en ganska skev fördelning i befolkningen bland dem som ändå går på museum. Enligt en rapport från Myndigheten för kulturanalys är det fyra gånger så stor andel personer med eftergymnasial utbildning bland dem som går på museum som bland befolkningen i stort. Nära hälften av alla besökare på museerna är från det egna länet, och en tredjedel är utländska besökare, det vill säga turister. När jag ser på detta med mina moderata glasögon måste jag erkänna att jag inte kan göra annat än att förhålla mig kraftigt skeptisk till fri entré. Jag förstår inte riktigt hur ministern verkligen kan anse det vara rimligt att med skattebetalares pengar betala museibesök för människor som har råd att betala för sig samt för turister från andra länder. Jag ser gärna att ministern utvecklar sitt svar om det lite grann. I detta anförande instämde (M). 87 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag är kulturminister i en regering som står för att museerna, som är våra gemensamma kunskapsinstitutioner, ska vara öppna och inbjudande verksamheter. Som det står i museilagen ska museerna utifrån sina ämnesområden främja kunskap, kulturupplevelser och fri åsiktsbildning, som jag sa tidigare. Ett museum ska kunna upptäckas såväl av ett barn som av en vuxen. Som jag sa är detta en del av våra gemensamma tillgångar som man av demokratiska skäl ska ha stor tillgång till. För dem som väl har upptäckt museet är det positivt att museet blir en plats att komma tillbaka till om och om igen. Efter att nu med fri entré passerat har många av de statliga museerna fler besökare än någonsin, som de bedriver en mångfasetterad verksamhet mot en bredd av målgrupper. I de fall det har gått att analysera har Myndigheten för kulturanalys kunnat se att gruppen förstagångsbesökare vid museerna ökat. Det gäller även unga vuxna. Detta är väldigt positivt. Vi ser att fri-entré-reformen och museilagen, med det som den innebär av tilltro till professionens bedömningar, samt museernas höga tillitskapital hos allmänheten just nu sammantaget skapar ett vitalt Museisverige med en både uppskattad och angelägen verksamhet. Med tanke på tillgången till vårt gemensamma kulturarv och synen på museerna som en arena för demokrati, fri åsiktsbildning och lärande står jag och regeringen fast vid att fri entré-reformen är bra för vårt samhälle och bra för både vuxna och unga i vårt land. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. Följande dokument anmäldes och bordlades: COM(2019) 125 Förslag till och rådets beslut om ändring av och rådets beslut nr 1313/2013/EU om en civilskyddsmekanism för unionen § 19 Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2018/19:119 Otryggheten i samhället av (M) till statsrådet (S) 2018/19:120 Utsläppen från trafiken av (M) till miljö- och klimatminister (MP) 2018/19:121 Konsumentinformation av (M) till statsrådet (S) 2018/19:122 Ordning och reda i klassrummen av (M) till utbildningsminister (S) § 20 Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2018/19:354 Allt högre bensinskatt av (M) till finansminister (S) 2018/19:355 Höga elpriser för pensionärer av (M) till statsrådet (S) 2018/19:356 Behandlingsbegränsningar av (KD) till socialminister (S) 2018/19:357 Spel på kredit av (M) till statsrådet (S) 2018/19:358 Grundläggande behov enligt LSS av (M) till socialminister (S) 2018/19:359 Konsulär hjälp till IS-terrorister av (SD) till utrikesminister (S) 2018/19:360 Halkbekämpning och vinterväghållning av (M) till statsrådet (S) 2018/19:361 Skydd för visselblåsare inom forskningen av (M) till statsrådet (S) 2018/19:362 Personal inom hälso- och sjukvården av (M) till socialminister (S) 2018/19:363 EU-trailrar av (M) till statsrådet (S) 2018/19:364 AP-fonderna och vd-lönerna av (V) till statsrådet (MP) 2018/19:365 Den otillåtna yrkesmässiga trafiken i av (SD) till statsrådet (S) 2018/19:366 Fusk vid transporter av (SD) till statsrådet (S) 2018/19:367 Hantering av miljöfarliga ämnen av (SD) till statsrådet (S) § 21 Kammaren åtskildes . av talmannen från dess början till och med § 11 anf. 39 (delvis), av tredje vice talmannen därefter till och med § 17 anf. 81 (delvis) och av talmannen därefter till dess slut. § 1 Justering av protokoll § 3 Anmälan om kompletteringsval § 4 Anmälan om vice ordförande i utskott § 5 Anmälan om faktapromemoria § 6 Ärenden för hänvisning till utskott § 7 Svar på interpellation 2018/19:77 om rekryteringen av politiska tjänstemän 1 Miljö- och klimatminister (MP) 2 (M) 3 (MP) 4 (MP) 5 (M) 6 Miljö- och klimatminister (MP) 7 (M) 8 (MP) 9 (MP) 10 (M) 11 Miljö- och klimatminister (MP) 12 (M) 13 Miljö- och klimatminister (MP) § 8 Svar på interpellation 2018/19:78 om CCS 14 Miljö- och klimatminister (MP) 15 (M) 16 Miljö- och klimatminister (MP) 17 (M) 18 Miljö- och klimatminister (MP) 19 (M) 20 Miljö- och klimatminister (MP) § 9 Svar på interpellation 2018/19:98 om turkiska angrepp mot Manbij och närliggande områden 21 Utrikesminister (S) 22 (SD) 23 Utrikesminister (S) 24 (SD) 25 Utrikesminister (S) 26 (SD) 27 Utrikesminister (S) § 10 Svar på interpellation 2018/19:110 om förföljelser av hbtqi-personer i 28 Utrikesminister (S) 29 (L) 30 Utrikesminister (S) 31 (L) 32 Utrikesminister (S) 33 (L) 34 Utrikesminister (S)