prot · H70934 · 2019-11-19 00:00:00 — Det vill säga att det var en åtgärd som slog direkt mot bostadsmarknadens funktionssätt för unga människor. Det är naturligtvis mycket allvarligt. har lanserat förslaget att höja bolånetaket till för att göra det enklare för unga att ta sig in på bostadsmarknaden. Det vore intressant att höra vad bostadsministern tycker om det förslaget. Det är, tycker jag, ganska uppseendeväckande att regeringen så att säga försöker torgföra två positioner i fråga om investeringsstödet. Å ena sidan har vi statsrådets svar här i kammaren . Där menar regeringen att investeringsstödet – som har dömts ut av granskning – inte alls var ineffektivt. Å andra sidan publicerar regeringen , , sitt svar på om stödet till kommunerna för ökat byggande. Där skriver regeringen följande: ”Regeringen instämmer i att stödet har varit svårt att följa upp och det har därför varit svårt att utvärdera om det har stimulerat ett ökat bostadsbyggande.” Det vill säga att regeringen vidgår att det inte ens går att säga om det stöd som man frikostigt delat ut till landets kommuner faktiskt har lett till det man ville att det skulle leda till. Det är ju ganska anmärkningsvärt, får man säga, att regeringen å ena sidan säger i en officiell och offentlig skrivelse att man inte ens kunnat utröna om stödet haft den önskade avsikten och att statsrådet å andra sidan säger här i talarstol att det här minsann visst var en lyckad och önskvärd reform och att man inte alls delar uppfattningen att den varit ineffektiv. vidgår man i sitt svar till att kritiken nog ändå var ganska befogad. Detta hänger helt enkelt inte ihop. Statsrådet får gärna utveckla ytterligare. 46 (M): Ja, man blir ju konfunderad när statsrådet ger sitt svar. ”Regeringen delar inte synen att investeringsstödet för hyresrätter och bostäder för studerande är en ineffektiv åtgärd.” Det var alltså vad statsrådet, bostadsministern, stod här inför svenska folket och sa. Det kan ju vara någon som tror på det. Statsrådet har ju bevisligen gett det svaret. står alltså följande publicerat på regeringens webbplats i ett svar till , som utvärderat stödet till kommunerna för ökat bostadsbyggande: ”Regeringen instämmer delvis i iakttagelser men anser att stödet måste ses i ett bredare perspektiv. Regeringen instämmer i att stödet har varit svårt att följa upp och det har därför varit svårt att utvärdera om det har stimulerat ett ökat bostadsbyggande.” Man undrar naturligtvis vem statsrådet representerar. Är det regeringen eller ? Men det var inte därför jag anmälde mig till denna debatt. hölls ett intressant seminarium i , där presenterade sin rapport vuxnas boende i . Rapporten görs – man kan alltså följa utvecklingen – och handlar bland annat om hur många unga som ofrivilligt bor hemma, det vill säga inte kan flytta hemifrån beroende på att de saknar bostad. Denna regering har som bekant misslyckats på många olika områden, precis som lyfter fram. I rapporten kan man se att 1997 var det av unga i åldern 20–27 som bodde hemma. Det är alltså 280 000 unga vuxna som är hemmaboende hos vårdnadshavare. Det är 280 000 unga i åldern 20–som på grund av regeringens politik inte kan flytta hemifrån. Det är naturligtvis ett stort misslyckande, herr talman, hur man än vrider och vänder på det. Rapporten visar också att av unga är oroliga för att inte hitta något boende – ! Inte , inte , inte utan av unga är oroliga för att inte hitta något boende . Det är till och med så att ungefär var fjärde ungdom instämmer i påståendet att man tvekar att bilda familj på grund av läget på bostadsmarknaden. Vi pratar inte om Långtbortistan, utan vi pratar om landet , där av ungdomarna bor hemma hos sina vårdnadshavare – 280 000 unga som vill flytta hemifrån. Det är klart att man då blir bekymrad när regeringen och statsrådet uppenbarligen inte har samma uppfattning om den enda åtgärd som bostadsministern har lyft fram i sitt svar till som en effektiv åtgärd. Regeringen tar ju avstånd från bostadsministerns svar och publicerar ett annat svar som är avgivet till . Det vore intressant att veta vad bostadsministerns svar är till alla de unga vuxna som faktiskt vill flytta till egen bostad – jag ser att det sitter rätt många på läktaren . De vill ha svar på hur de ska få en bostad och vart de ska flytta. 47 (M): Jag tänker ta tillfället i akt att prata lite bostadspolitik med vår bostadsminister . Min analys är att vi har en helt dysfunktionell bostadspolitik i . Det kan kallas för ett haveri och ett lappverk. Man inför statliga subventioner och tror att man löser problemen med det. Det är helt fel väg att gå. Om man ska investera i fastigheter och bostäder måste det vara en långsiktig ekonomi. Annars är det ingen som vill göra det, annat än möjligen kommuner som har skattekraft i ryggen. Anser bostadsministern att det behövs en ny bostadspolitisk reform, och är statsrådet i så fall beredd att ta initiativ till det? Vad avser bostadsministern att genomföra för reformer för att få fart på bostadsbyggandet mer än statliga subventioner? Vill statsrådet förenkla ? Vill statsrådet minska riksintressena? Vill statsrådet lätta på strandskyddet på riktigt, inte bara i delar av landet där ingen är beredd att investera och bygga? Tror statsrådet att amorteringskravet gör att fler har möjlighet att köpa sig en bostad, i synnerhet yngre människor? Tror statsrådet att flyttskatten på underlättar för gamla människor att sälja sin villa? De kanske har köpt och byggt villan på 60‑talet, betalat av och slitit hårt i samma anda. När de sedan vill sälja ska de betala av värdet, som de då inte kan investera i en ny bostad. Anser statsrådet att det är bra? 48 Statsrådet (MP): När jag lyssnar till dessa brösttoner i debatten, som ofta hörs i de bostadspolitiska debatterna av någon märklig anledning, kan det vara värt att påminna om hur verkligheten ser ut också när det gäller bostadsbyggande. Man skulle ju kunna få något slags uppfattning att de moderata herrarna har någonting att slå sig för bröstet för när det gäller bostadsbyggande. Men det är ju lätt att jämföra hur det ser ut nu med en rödgrön regering och hur det såg ut med en moderatledd regering. Vartenda år med en rödgrön regering har vi haft högre byggtakt än något enda år under Alliansens vid makten. Det tycker jag talar sitt eget tydliga språk. Vi har kommit upp i en byggtakt som alliansregeringen aldrig någonsin var i närheten av. För att då förvirra debatten är det ju lätt att försöka klämma i med brösttoner och få det att låta som att det är något slags nedgång eller liknande, men vi har faktiskt högre byggtakt nu än vad vi har haft . Genomsnittet för byggda lägenheter låg på ungefär 30 000 . har vi en byggtakt som ligger i storleksordningen 50 000 lägenheter , vilket är en betydligt högre takt. Det kommer också att komma ut väldigt många bostäder på marknaden och har kommit ut. beräknas ungefär 60 000 bostäder komma ut på marknaden. färdigställs 57 000 bostäder enligt prognosen. Jag tycker att begreppet dysfunktionell bostadspolitik, som använde, stämmer väldigt väl. Den bostadspolitik som har gällt har varit att man inte ska ha en bostadspolitik utan helt enkelt låta marknaden sköta bostadspolitiken helt och hållet. Vi kan nu konstatera vilka effekter det har fått. Det har byggts en del, men det har framför allt byggts väldigt dyrt. Det har byggts inom ett premiumsegment. Det är lyxlägenheter som företag som och andra bygger som har kommit ut på marknaden men som ett ytterst fåtal människor råd att efterfråga, medan det stora flertalet som inte har mångmiljoninkomster självklart inte har möjlighet att efterfråga den typen av bostäder. Marknaden för den bostadstypen är uppenbarligen också fylld med råge. Det finns lediga lägenheter på bostadsmarknaden i som ingen har råd att efterfråga, för segmentet väldigt dyra bostäder för väldigt rika människor är redan uppfyllt. Därför behövs det i stället en aktiv bostadspolitik. Det är också det som kommer till stånd med hjälp av den rödgröna regeringen och det samarbete som vi har med och Liberalerna. Vi har i januariavtalet kommit överens om en lång serie av åtgärder som ska genomföras just för att få en bättre fungerande bostadsmarknad. Vi ska se över hyressättningssystemet. Vi ska också se över hyrorna när det gäller nybyggnation, så att det blir mer attraktivt att bygga hyreslägenheter. Vi ska se över räntebeläggningen på uppskovsbeloppet. Vi har också höjt taket för uppskovet till för att göra det lättare för människor att byta boende. Vi kommer att göra regelförändringar, vilket också finns med i januariavtalet. Bland annat riksintressen, som nämndes i debatten, har vi skrivit att vi ska se över. Vi inför nu återigen investeringsstödet för hyresrätter, som den moderatledda majoriteten i utskottet tillsammans med och tog bort och därmed skapade en enormt stor osäkerhet. Det har gjort att många hyresvärdar tyvärr inte har vågat sätta spaden i marken och bygga hyreslägenheter. Där hade lite mer av stabilitet kunnat underlätta för marknaden. Men valde i stället att lägga fram en budget som drog undan mattan för dem som ville bygga hyreslägenheter, vilket jag tycker var väldigt tråkigt. Dessutom kommer vi att införa klimatdeklarationer och minimikrav ur miljösynpunkt på bostadsbyggande. Vi har en aktiv agenda, en aktiv bostadspolitik. Det är precis det som behövs för att vi ska kunna få en hög nivå på byggandet även fortsättningsvis och en bättre fungerande bostadsmarknad. Man kan konstatera att i sin budgetmotion tar bort men inte för till politik. 49 (M): Det är närmast förbluffande att höra bostadsministern stå i den här talarstolen och så att säga ta på sig ansvaret för att vi har haft högkonjunktur i det här landet och att vi därtill under den högkonjunkturen har haft ett hyggligt stort byggande, som är en konsekvens av inte enbart men bland annat det stora regelförenklingsarbete som bedrevs under alliansregeringen. Det vore då intressant att få höra från bostadsministern vilka reformer som vidtogs av regeringen –2018 som ledde till det historiskt höga bostadsbyggandet. Det vore väldigt intressant att få höra. Om man får tro regeringen i det yttrande som har varit uppe till debatt här i talarstolen under den här interpellationsdebatten kan ju regeringen i vart fall inte sluta sig till att det skulle vara investeringsstödet. Regeringen säger ju själv i sitt yttrande att det inte går att avgöra om det ens har haft någon effekt. Det vore välgörande att få klargjort vilken regeringens ståndpunkt är. Är det den man presenterar på sin hemsida, eller är det den som bostadsministern ger uttryck för i den här kammaren ? De står ju ganska tvärt emot varandra, och det är i sig anmärkningsvärt. För att göra den här diskussionen lite mer konstruktiv hade jag faktiskt en konkret fråga här från talarstolen som jag inte fick något svar på från bostadsministern. Frågan var: Är bostadsministern beredd att möta det moderata förslaget om att höja bolånetaket till ? Detta bedöms ju vara en av de kanske viktigaste faktorerna för att skapa större förutsättningar för unga att ta sig in på bostadsmarknaden. Vi måste också göra en lång rad andra saker, bland annat ett rejält regelförenklingsarbete. Där får bostadsministern dock ursäkta, men det är helt enkelt ingenting som jag betror att kunna komma till stånd med. Det är nämligen ett parti som är besjälat av att krångla till allting så mycket det bara går. Det visar inte minst det nya förslaget för större attefallshus. När man läser förslaget i detalj visar det sig att om ett attefallshus ska kunna bli i stället för som dagens måste alla byggnormer uppfyllas. Badrummet måste vara tillgänglighetsanpassat och så vidare. Det är ett helt bisarrt förslag. Man torgför alltså att man har gjort det enklare att bygga attefallshus. Men det måste byggas enligt precis samma regelverk som för en nyuppförd villa. Vem kommer då att vilja bygga ett attefallshus ? Det är på precis det sättet håller på när man får makt och inflytande över ett politikområde. Man krånglar till det, och man skapar fler regler. Svensk byggnorm, som heter byggregler, var under den borgerliga regeringens tid nere på 700 regler. är regelverket uppe i över 3 000 regler. Regelförenklingsarbete får vi alltså lämna åt en regering som verkligen vill göra någonting åt det. Men till dess vill jag veta: Är bostadsministern beredd att hörsamma det moderata förslaget om att höja bolånetaket till för att hjälpa fler unga att komma in på bostadsmarknaden? 50 (M): Det anmärkningsvärda som har hänt är att bostadsministern har avgett ett svar här i kammaren till min kollega där han talar om att investeringsstödet fungerar väl. har regeringen publicerat ett uttalande på sin webbplats i ett svar till där man instämmer i kritik om att det har varit svårt att utvärdera om det har stimulerat ett ökat bostadsbyggande. De två åsikterna går inte ihop, herr talman. Jag tycker att svenska folket förtjänar att veta vem statsrådet representerar. Är det regeringen, eller är det ? Det skulle inte vara förvånande om det är . Regeringen består numera av tre delar. Det är Socialdemokraterna som uttalar sig. Det är som uttalar sig. Och ibland uttalar de sig gemensamt. Jag tycker att det ansvariga statsrådet har att förklara eller i alla fall förhålla sig till det faktum att av unga bor hemma. I rapporten står det att har ett ofrivilligt hemmaboende. motsvarar 238 000 personer, enligt som har gjorts . Man kan följa utvecklingen . Och verkligheten slår statsrådets retorik. Verkligheten är precis som det står i rapporten: ”Som tidigare nämnt är andelen unga vuxna i åldrarna som bor hemma högre än tidigare i mätningar.” Det är alltså högre. Verkligheten slår alltid politisk retorik. Jag skulle gärna vilja höra hur ministern ser på undersökningen och vad man tänker göra åt samhällsproblemet. 51 (M): Regelförenklingar nämner Per att man ska hålla på med när det gäller riksintressen. Vi får hoppas det, för det är väl det enda som kommer. Per nämner också att det har byggts som aldrig . Det är alldeles sant. I , som jag jobbar i , har alla moderatledda kommuner drivit fram enormt många detaljplaner. Det har vi gjort under protest från . I bland annat min hemkommun var man totalt emot en stor exploatering och yrkade avslag på den. Men vi drev igenom den med Socialdemokraterna och de andra borgerliga. Det är verkligheten som jag vill beskriva här i kammaren, så att folk får höra om den. Regelverket är för krångligt. Det behövs förenklingar som gör det lätt att få bygga. Det tar i snitt att få fram en detaljplan i med det regelverk som regeringen är ansvarig för – ! Ofta är den största krångelnissen. Man ligger på planerna och överprövar kommunernas beslut eller återremitterar dem till kommunerna. Det är inte okej att ha så långa handläggningstider. Det gör att de planer som föreslås är omoderna när det är dags att bygga och då behöver omarbetas. Vill bostadsministern minska på strandskyddet? Det vill jag ha svar på. 52 Statsrådet (MP): Jag valde att inte svara på frågan om granskning, eftersom jag tyckte att det var en sådan pinsamhet från debattörernas sida och därför inte ville gräva för djupt i såret. Problemet är att och blandar ihop två helt olika stöd, som inte har med varandra att göra, och försöker låtsas som att har gjort en granskning av ett stöd som man inte alls har granskat. har tittat på det stöd som gavs till kommunerna när man tog fram byggplaner och staten ställde krav på att man måste ha relevanta översiktsplaner. Stödet utgick med då det kom som flest migranter till . Det fanns då ett stort behov av bostäder. Det är inte samma sak som investeringsstödet till hyreslägenheter. Det är ett helt annat stöd. Det är tråkigt att debattörerna blandar ihop två olika stöd. Antingen är de okunniga eller också är de helt enkelt oseriösa och vill förvilla åhörarna genom att gå in i debatten på det här sättet. Jag tycker att debattörerna har anledning att gå upp i talarstolen och be om ursäkt och säga: ”Vi har missförstått . De här två sakerna har inte med varandra att göra.” Kanske ska de också be regeringen om ursäkt, som helt i onödan har blivit utsatt för en massa glåpord som inte på något sätt stämmer med verkligheten. När man tar fel på det dramatiska sätt som debattörerna har gjort har man också en skyldighet att ställa sig upp och säga: ”Det här var ett misstag. Vi tog fel. Vi ber om ursäkt.” Jag hoppas alltså att en sådan ursäkt kommer senare under debatten. frågar också om bolånetaket och går till ganska hårt angrepp mot det. Det kanske är värt att påminna om, också för åhörarnas skull, att det var som införde bolånetaket. Det var en moderatledd regering som tog det initiativet just för att minska riskerna med hushållens skuldsättning. Om nu har tänkt om må det vara hänt. Men man kan konstatera att med deras reform skulle kontantinsatsen för en bostadsköpare minskas med en tredjedel. Det är en ganska dramatisk förändring. Därmed minskar också hushållens marginaler, hushållens möjlighet att klara till exempel störningar. Det ökar såklart också sårbarheten för hushållen. Bolånetaket infördes med bland annat 90-talskrisen i minnet. Det blev en ekonomisk nedgång, man fick en sättning i bostadspriserna och människor blev arbetslösa. När människor blev sjuka och inte klarade av att betala sina hyror och avgifter blev de tvungna att sälja till ett lägre pris. Men de hade kvar de höga lånen. Det finns tusentals människor i som , decennier efter, lever kvar med lånen från 90-talskrisen. Jag tycker inte att någon ska behöva hamna i den situationen och är därför inte beredd att som enskild åtgärd ta bort bolånetaket. Däremot har partierna som ingått januariavtalet skrivit att vi ska göra en större översyn av bostadsskatterna. När man gör en skatteöversyn och ser över helheten kan det finnas möjlighet att se över också en del av de regleringar som har kommit och som jag vill understryka har varit befogade. Genom amorteringskraven har vi fått en sund amorteringskultur i . Den höll verkligen på att ebba ut under tid vid makten. Det ökade riskerna, både för svensk ekonomi och för de enskilda hushållen. Det har många både svenska och internationella bedömare, som och Europeiska kommissionen, pekat på. Det som framför allt håller unga borta från bostadsmarknaden är de snabbt stigande priserna. Det har varit på det sättet sedan inte minst den moderata regeringens tid vid makten. Priserna steg med 10–. ligger prisutvecklingen snarare , vilket ligger i linje med till exempel löneutvecklingen. Det innebär att man inte längre får ett sådant undanskuffande av unga, som vi kunde se när priserna bara steg och steg och drömmen om en egen bostad kom längre och längre bort. Det tycker jag är en positiv utveckling som öppnar för att ge unga en möjlighet att komma in på bostadsmarknaden. 53 (M): Det är lite anmärkningsvärt att bostadsministern står här och anklagar oss moderater för att vara ohederliga. Det är trots allt så att detta är två varandra närliggande frågor. Det handlar om offentliga stöd till bostadsbyggande. som han anklagar för att vara ohederliga står han och säger att det var som införde sänkningen av bolånetaket. Det var – en fristående myndighet – som gjorde detta 2010. Om jag inte minns fel, herr talman, var det precis med den typen av argumentation som Per försvarade sig när införde amorteringskrav nummer två, nämligen att är en fristående myndighet. Det som vi diskuterar här i kammaren är huruvida politiken, det vill säga regeringen, behöver gå in och intervenera därför att den samlade massan av regelverk på kreditregleringarnas område gör att vi stänger unga människor ute från bostadsmarknaden på ett sätt som, hoppas jag, inte har varit någon regerings intention på denna marknad. Detta blir dock effekten. Därför ställer vi oss frågan: Är regeringen beredd att se över möjligheten att höja bolånetaket igen så att unga människor får det enklare att komma in på bostadsmarknaden, , innan vi har fått en regering på plats som de facto kan stimulera bostadsbyggandet på allvar genom substantiella regelförenklingar? Där är vi dock inte . Förändringen av bolånetaket skulle kunna genomföras väsentligt mycket snabbare om regeringen bara ville. 54 Statsrådet (MP): Låt oss återigen påminna oss om att vi under en rödgrön regering har haft högre byggtakt än under något enda år av Alliansens vid makten. Detta talar sitt tydliga språk, och jag tycker att interpellanten och övriga debattörer bör ta till sig detta faktum. Det verkar inte som att det riktigt har sjunkit in. Det är viktigt att poängtera att vi har en hög rörlighet på den svenska bostadsmarknaden. Faktum är att vi har nått all-time high när det gäller försålda bostäder. Bara detta år har 142 600 bostäder bytt ägare. Vi har alltså en hög rörlighet på bostadsmarknaden, även detta ett tecken på att vi har en fungerande bostadsmarknad. Det är också viktigt att peka på att prisutvecklingen under den rödgröna regeringen är en helt annan nu än när det var närmast skenande bostadspriser i storstadsområdena, inte minst i , vilket gjorde att drömmen om en lägenhet i till exempel bara blev mindre och mindre realistisk för unga. finns det en möjlighet att komma i kapp. Jag vill också svara på den fråga som kom om investeringsstödet. Jag tycker att det är viktigt att höra med dem som har möjlighet att använda sig av det. SKL, Kommuner och Landsting, har gjort en utvärdering och frågat dem som bygger hur stödet har påverkat. Fyra av tio säger att de inte skulle ha byggt över huvud taget om inte investeringsstödet hade funnits. De hade alltså försvunnit. Tre av tio säger att de hade byggt färre lägenheter. Det hade alltså blivit ett mindre utbud för dem som behöver en bostad. Sex av tio säger att de skulle ha byggt men med en betydligt högre hyresnivå och sämre energiprestanda. Det är otvetydigt så att investeringsstödet har haft en viktig funktion. Det har gått ut till 26 000 bostäder. när vi har en överenskommelse mellan januariavtalspartierna kommer vi att kunna få ett fortsatt byggande av hyreslägenheter som har en rimlig hyresnivå och som människor med en normal inkomst har råd att efterfråga. Jag tycker att det är bra att vi nu har en regering som tar bostadsproblematiken på allvar och som vågar genomföra reformer som kan göra skillnad här och . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. Följande dokument anmäldes och bordlades: 2019/20:45 Några frågor om straff för marknadsmissbruk 2019/20:40 om stödet till kommuner för ökat bostadsbyggande 2019/20:46 om Arbetsförmedlingens matchningsarbete 2019/20:48 om diskrimineringslagens krav på lönekartläggning COM(2019) 581 Förslag till och rådets förordning om fastställande av vissa övergångsbestämmelser för stöd från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) , om ändring av förordningarna (EU) nr 228/2013, (EU) nr 229/2013 och (EU) nr 1308/2013 vad gäller resurser och resursfördelning och om ändring av förordningarna (EU) nr 1305/2013, (EU) nr 1306/2013 och (EU) nr 1307/2013 vad gäller deras resurser och tillämpning § 12 Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2019/20:129 Rovdjurspolitiken av (M) till statsrådet (S) 2019/20:130 Outsourcing av svensk betalningsinfrastruktur av i (M) till statsrådet (MP) 2019/20:131 Kreditrestriktioners inverkan på bostadsmarknaden av (C) till statsrådet (MP) 2019/20:132 Yrkesförares trygghet på rastplatser av (SD) till infrastrukturminister (S) 2019/20:133 Kriminaliteten på våra vägar av (SD) till statsrådet (S) 2019/20:134 Stärkt konsumentskydd på bostadsrättsmarknaden av (KD) till justitie- och migrationsminister (S) 2019/20:135 Sjukvårdens ekonomi av (V) till socialminister (S) 2019/20:136 En nationell handlingsplan mot bortförande och bortgifte av barn av (M) till justitie- och migrationsminister (S) 2019/20:137 hantering av konvertiter av (KD) till justitie- och migrationsminister (S) 2019/20:138 Arbetsmiljön inom äldreomsorgen av (M) till arbetsmarknadsminister (S)