prot · H60981 · 2019-04-25 00:00:00 — Det handlar till exempel om kraftigt utbyggda resurser som fördelas efter behov och som förstärks av riktade satsningar på personaltäthet på lågstadiet och inom elevhälsan. Det handlar om stöd till de huvudmän som behöver det bäst genom reformen Samverkan för bästa skola men också om styrningsfrågor som tillitsreformen och förslag om ökad likvärdighet, för att ta några exempel. Tänk om det är så att världen blir som vi pratar om den. Låt mig förklara: Skolforskning har visat att de förväntningar som läggs på en människa tenderar att infrias. Därför pratar vi om att lärare måste ha höga förväntningar på sina elever, rektorer ha höga förväntningar på sina medarbetare, huvudmännen ha höga förväntningar på sina rektorer – ja, ni fattar. Detta talar för att vi bör styra med tillit och höga förväntningar i stället för med misstro och kontroll. Åter till saken: Världen blir som vi talar om den. När vi talar om världen uttrycker vi förväntningar på hur människor ska bete sig. Uttryckta förväntningar tenderar att infrias. Därför vill jag här rikta en vädjan till alla mina kollegor i salen och utanför liksom till alla som eventuellt lyssnar på den här debatten eller läser protokollet från den. Tänk på hur ni talar om världen! Tänk på hur ni talar om skolan! Om den blir som vi talar om den tänker jag att flera av dem som deltar i den här debatten har en del att fundera över. Sverigedemokrater, moderater och kristdemokrater talar om elever som problem som måste åtgärdas med hårdare tag, ordningsomdömen och mer kontroll. Jag kan på riktigt bli rädd när jag lyssnar på som pratar om skolan som en plats där elever ska vara likadana. Helst ska de till och med vara likadant klädda. Och om de inte är likadana ska de sorteras utifrån hur de avviker. Tänk om världen skulle bli som de pratar om den! Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Låt mig måla en annan bild, en bild av vad jag tänker skulle vara en bra skola: ”Eleven ska i skolan möta respekt för sin person och sitt arbete. Skolan ska sträva efter att vara en levande social gemenskap som ger trygghet och vilja och lust att lära. Skolan verkar i en omgivning med många kunskapskällor. Strävan ska vara att skapa de bästa samlade betingelserna för elevernas bildning, tänkande och kunskapsutveckling. Personlig trygghet och självkänsla grundläggs i hemmet, men även skolan har en viktig roll. Varje elev har rätt att i skolan få utvecklas, känna växandets glädje och få erfara den tillfredsställelse som det ger att göra framsteg och övervinna svårigheter.” Detta är ett direkt citat ur läroplanens avsnitt som handlar om att skolan har till uppdrag att vara en god miljö för utveckling och lärande. Vi måste se till att skolan återfår den förmåga som den en gång hade att utjämna skillnader i elevers olika livsförutsättningar, och jag vill särskilt lyfta fram tre saker som vi är särskilt övertygade om är viktiga: För det första: Elever från olika bakgrunder behöver mötas i skolan. En allsidig social sammansättning är också i fortsättningen något vi behöver sträva efter. För det andra: Resurser måste fördelas efter behov och staten behöver ta ett större ansvar för det. När jag planerade det här anförandet rullade programmet Vinnarskallar i bakgrunden. Vinnarskallar är ett tävlingsprogram där parasportare tävlar mot varandra i olika grenar. tävlade två deltagare i . Den som presterade bäst i den rundan, och sannolikt därför hade bäst förutsättningar att lyckas i nästa gren som var bågskytte, fick flytta fram och stå en meter närmare tavlan än sin medtävlande i nästa gren. Nuvarande resursfördelning fungerar ungefär på samma sätt. När elever med goda förutsättningar att lyckas i skolan tar med sig en lika stor skolpeng som elever som har sämre förutsättningar är det som att flytta fram de starkaste en meter för att sedan låta dem tävla som om de hade samma villkor. I ett lekprogram i tv är det väl ingen katastrof, men när vi i verkligheten i skolan flyttar fram de starkaste eleverna en meter är det helt enkelt orättvist och kontraproduktivt. För det tredje: Den marknadsstyrning som präglar skolsystemet och som förstärker skillnaden inom och mellan skolor och huvudmän och emfaserar segregationens negativa effekter måste ändras. Marknadsstyrningen omhuldas varmt av borgare och sverigedemokrater. Vi vill se hur reglerna kan ändras så att skolan kan bli mer kompensatorisk, bättre för eleverna och sämre för riskkapitalisterna. Vi är, precis som vi var och som vi var i valrörelsen, för en vinstbegränsning i välfärden, även om vi i januariavtalet har gått med på att inte lägga fram några sådana förslag under den här mandatperioden. Jag älskar skolan. Livslångt lärande och möjlighet att bilda sig och utvecklas genom livet är det som möjliggör människors individuella livsresor. Skolan är det viktigaste verktyg vi har för att bygga ett gott demokratiskt samhälle och utjämna skillnader i människors livsvillkor. Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Jag vill att vi ska använda det verktyget klokt så att varje elev får jämlika villkor att känna växandets glädje. Därför yrkar jag bifall till vår reservation 24 i betänkande UbU8 och i övrigt bifall till utskottets förslag i betänkandena UbU8, UbU9 och UbU10. I detta anförande instämde (S). 139 (SD) replik: Det talas här om två saker som jag har reagerat på speciellt. Jag kunde nog ha reagerat på många saker. Det lät faktiskt som om vi hade en väckelsepastor i talarstolen här. Det kanske är så också. För det första: Vad gör ni socialdemokrater för att elever ska lyckas i skolan? I min hemstad har vi elevgrupper i skolor där lyckas få gymnasiebehörighet. klarar det inte. Det är alltså tusentals elever bara i en av städer som går ut utan nyckelbetyg. Vad gör ni? Ni har styrt i min stad, ni har styrt i regering . var ni borta , men innan det styrde ni också. Ni har ju haft alla bollar, alla möjligheter till att göra något för dessa elever som går ut i en så stor ovisshet. Jag har inte hört om någon stor förändring alls. Ni måste göra något drastiskt, på ett positivt sätt, för att det ska ske en förändring. Det hoppas jag i alla fall att vi kan vara överens om. påstår att alla elever får samma skolpeng. Det får de inte alls. I mer eller mindre alla kommuner, även i min hemkommun, får man väldigt olika skolpeng. Det beror på olika socioekonomiska förutsättningar, vilket land man är född i, föräldrarnas utbildningsbakgrund och vilket kön man har. Det skiljer ibland i min stad på vad man får, och det är i högpresterande skolor som man får minst. Mest får man i de lågpresterande skolorna. Vi tror också att man måste ha en diskrepans där – absolut. Men vi vill se bättre resultat av den satsningen. 140 (S) replik: Tack, , för frågorna! Jag ska försöka svara så gott jag kan. Jag tänker att jag gav en, om än summarisk, rätt tydlig sammanställning av vad jag tyckte var de viktigaste reformerna som vi har genomfört under förra mandatperioden och som vi håller på att genomföra . Till det kommer i vårändringsbudgeten en satsning på lärarassistenter. Den tycker jag är viktig. Det handlar om att förbättra förutsättningarna för landets lärare. Det kan ge dem bättre möjligheter att förbereda och genomföra bättre undervisning, vilket jag tänker kommer att leda till att elever presterar bättre. Jag vill dock särskilt lyfta fram behovsstyrd resursfördelning och att staten ska ta ett större ansvar för skillnader mellan elevgruppers sammansättning som påverkar förutsättningarna för att ge bra undervisning. Vi vet att det som påverkar hur dyrt det blir och hur resurskrävande det är att anordna utbildning för elever handlar om deras bakgrund. Det handlar om vilka förutsättningar de har med sig från hemmet. Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Det bästa sättet att möta det är att fördela resurserna mer olika. I som är socialdemokratiskt styrt har man uppenbarligen förstått att det behöver vara en diskrepans mellan hur stora resurser man tilldelar utifrån vilka elevgrupper man har. Men på andra ställen i landet har den socioekonomiska viktningen, den som handlar om elevernas bakgrund och de resurser som skolorna får, försvinnande lite att göra med elevgruppens sammansättning. Därför tycker jag att det är viktigt att vi också tittar på hur de reglerna kan bli bättre. 141 (SD) replik: Det känns nästan som att ansluter sig till vårt förslag om en statlig skola. Jag kanske tar i lite, men vissa inslag skulle i alla fall vara statliga, framför allt när det gäller uppdelningen av skolpengen. Vi är inte helt oense när det gäller skolpengen och att den behöver fördelas olika. Men som jag förklarade tidigare finns det en grundplatta som båda skolorna behöver betala – hyror för lokaler och så vidare. När skolpengen fördelas med så stor diskrepans som innebär det att med den rörliga delen får en skola i princip mer per elev och dag jämfört med en annan skola. Man gör på det sättet. Men det blir ändå ingen bra output. Vi har fortfarande skolor där av eleverna inte lyckas. Och det är de som får den högre skolpengen. Vi måste göra något för att de eleverna ska lyckas. har vi metoden där vi fördelar skolpengen med väldigt stora skillnader, och resultatet är inte det vi vill se. Hur mycket mer vill du ta från de andra skolorna? Det är nämligen vad det handlar om. Det handlar inte om att det kommer nya pengar uppifrån himlen. Det handlar om att man tar från de andra skolorna. Det är vad det hela handlar om. Om jag var jultomten hade jag självklart gärna delat ut hur mycket pengar som helst, om jag hade haft det, till alla skolor. Jag hade gärna gett jättemycket till skolor i utanförskapsområden eller andra lågpresterande skolor. Men vi har en budget att hålla oss inom. Du talar om att ni satsar på lärarassistenter. Det är jättebra. Det är jag jätteglad för. Men vi satsar mer än dubbelt så mycket som ni. 142 (S) replik: Låt mig börja med att ifrågasätta att jag blir kallad och väckelsepastor och att man tillskriver mig att vara för ett förstatligande av skolan. Det jag sa var att vi behöver ha ett tydligare statligt ansvarstagande. Låt mig börja med de invändningarna. Låt mig sedan fortsätta med att säga att om man hade avstått från att rösta igenom skattesänkningar i budgeten på 20 miljarder för de allra mest välbärgade hade man kanske haft pengar att fördela efter behov till de skolor som behöver det. Jag har redogjort ganska väl för de frågor ställer om vad vi vill göra för att det ska bli bättre i landets skolor. Låt mig därför återigen sammanfatta vad jag uppfattar att vill göra, utifrån de förslag de har lagt fram i det betänkande som vi debatterar . Jag tänker att tycker att det är viktigt att elever som ska gå i samma klassrum är likadana, har samma kläder och beter sig på samma sätt. Helst kommer de också från samma land. Avviker man från det ska man sorteras ut från det klassrummet och gå i en jourskola, i en pliktskola eller i en förberedelseskola. Och vilka kläder man har är något som vi som myndighet ska bry oss om. Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor De andra delarna som tar fram är väldigt repressiva. Det som inte handlar om att sortera barn utifrån var de är eller hur de beter sig är repressiva förslag. Det är sådant som att vi ska ha fler och tidigare betyg, att vi ska ha ordningsomdömen, att vi ska skriva in frånvaro i slutbetygen, att vi ska göra det till en rättighet att tillrättavisa och att vi ska ha en klassikerlista; vi ska normera vilka böcker barn ska läsa. 143 (M) replik: Jag vill börja med att klargöra en sak. När vi talar om ordningsproblem i skolan är det inte eleverna som personer som är problemet. Det är elevers beteende som är problemet. uttryckte att vi anser att eleverna är problemen, herr talman. Det är inte riktigt så vi ser på det. Jag har några frågor till . Vi har en reservation – jag kommer inte ihåg i vilket betänkande – som handlar om frånvaron i skolan. Det är ett allvarligt problem. Enligt SCB är 5 500 elever så kallade hemmasittare. Det är troligtvis toppen på isberget. Det finns tyvärr många elever som inte är i skolan under längre eller . En utredning som har tittat på det här lade fram ett betänkande som hette Saknad! Där fanns ett antal förslag för hur man kan ta itu med problemen. Tyvärr har regeringen inte tagit fasta på särskilt många av de förslagen. Ett av förslagen, som även flera av remissinstanserna tillstyrkte som ett viktigt förslag, var nationell statistik när det gäller frånvaro. Jag har även ställt en fråga till utbildningsministern när det gäller det. Det är allvarligt att Socialdemokraterna inte vill följa upp hur det ser ut med frånvaron över landet. Hur ska vi till att börja med kunna veta hur stort problemet är? Ska vi förlita oss på att olika tv-program tar fram statistik? Vi behöver veta hur det ser ut. Varför vill inte Socialdemokraterna ta fram nationell statistik när det gäller frånvaron? Jag har svårt att förstå det. 144 (S) replik: Det är en viktig fråga som lyfter upp. Jag är djupt oroad över elever med problematisk frånvaro. Vi vet att det finns vitt skilda skäl till att elever hamnar i problematisk frånvaro. Vi behöver verkligen fundera över hur vi kan komma till rätta med det. Jag tänker att också känner till att man har förtydligat det uppföljningsansvar som ligger på rektorn. Elever som har antingen omfattande frånvaro eller av andra anledningar problematisk frånvaro måste följas upp . Det ansvaret är utpekat på rektorn. Den som sitter på bäst kapacitet för att göra något åt det, utifrån kunskapen om vilka elever som är i skolan eller inte, är sannolikt inte . Det är den elevansvariga rektorn som behöver få den informationen. 145 (M) replik: Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Det förslag som pekar på att man har anammat, att förtydliga rektorns ansvar, är det enda förslag från utredningen som man har brytt sig om. Utredningen presenterade många bra förslag som jag önskar att regeringen skulle titta mer på. Rektorn klarar dock oftast inte det här själv. Jag har erfarenhet. Vi tog upp det här på huvudmannanivå och tog reda på hur det såg ut i våra skolor. Det var alldeles förfärande när vi fick statistiken på huvudmannanivå, trots att klassas som en ganska bra skolkommun. Inte ens den frågan, att huvudmännen ska ta ansvar för att se över hur det ser ut i deras skolor, vill regeringen lyfta upp. Jag tror att man i många fall med långvarig problematisk frånvaro lämnar över ansvaret helt och hållet till rektorn. Man anser inte att huvudmannen behöver följa upp det eller att huvudmannen också har ett ansvar. Man vill inte följa upp det på nationell nivå. Det är anmärkningsvärt. Det känns som att man vill sticka huvudet i sanden. Man vill inte se de här eleverna. Man vill skjuta över ansvaret på rektorn som kanske inte alltid har alla resurser för att ta hand om frågan. Det kan behövas många andra instanser. Hur ska den stackars ensamma rektorn få det stöd som behövs om det inte ens finns ett krav på huvudmännen att de ska ta reda på hur det ser ut i deras skolor? Och hur ska vi på nationell nivå veta att de åtgärder som vi här vidtar får någon effekt? Vi måste även på nationell nivå våga följa upp det vi gör. ska jag själv delta i tre interpellationsdebatter med , varav två handlar om att regeringen inte visar något intresse för att följa upp hur det går efter olika reformer. Vi skickar ut mycket pengar till skolorna, och vi vidtar många åtgärder. Men vi måste också följa upp hur det går. När det gäller just skolfrånvaro, som får oerhört allvarliga konsekvenser för de enskilda eleverna, måste vi våga se hur det ser ut på nationell nivå. Vilka huvudmän lyckas och vilka lyckas inte? Varför vill inte Socialdemokraterna få dessa siffror på bordet? 146 (S) replik: Tack för att jag till får möjlighet att tala om elever med problematisk frånvaro! Jag tycker att ämnet är viktigt. Jag tror att det viktigaste man kan göra för att få tillbaka elever till skolan sannolikt är att se till att de får en känsla av sammanhang, det vill säga att de uppfattar den skola som de går i som meningsfull, begriplig och hanterbar. Den som inte uppfattar sitt sammanhang som meningsfullt, begripligt och hanterbart kommer i varierande grad att känna ångest i den situationen. Just denna situation kan få mig att darra lite, för att jag tycker att den bara till viss del är hanterbar. Jag har ju inte stått i talarstolen så himla . Lite ångestpåslag får jag. Jag tror att ångest är en av anledningarna till att det finns elever med långvarig frånvaro. Om vi antar att jag har rätt i detta tror jag att behöver fundera över sina förslag som handlar om obligatorisk lovskola, obligatorisk läxhjälp, tidigare betyg, fler nationella prov och prov för att ta sig vidare till nästa årskurs. Vilken ångest och stress kommer detta att skapa för dessa elever och hur kommer det att hjälpa dem tillbaka till skolan? Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor 147 (C) replik: Många av de idéer om likvärdighet och annat som förde fram var kloka. Jag har dock några frågor. Först och främst har jag ju sett Socialdemokraternas likvärdighet i praktiken i . har vi haft 5 000 elever som har gått ut i utan behörighet. Jag har nämnt att det finns massor av skolor där under hälften av eleverna får behörighet. Det är socialdemokratisk likvärdighet i praktiken. Vi har en differentierad skolpeng, och det är inget problem med det. Vad jag har svårt för i det som har sagt är att mycket fokus ligger på papper och idéer, men vad ska faktiskt göras för att få resultat? Vi måste inse att det i slutändan är resultaten som räknas. levereras inte de. Det gäller bland annat i min hemkommun. talar om vilka förutsättningar barnen har. Förutsättningarna i min hemkommun är att vi inte har jättestora problem med ett låglöneproletariat, utan har extremt stora problem med ett nollöneproletariat på grund av den socialdemokratiska politik som förs. Förhoppningsvis kommer vi att kunna göra något åt detta tack vare dagens beslut i en annan fråga. Jag vill gärna höra hur egentligen tänker säkra att vi når resultat och att vi inte bara talar om att vi vill ha en vacker skola. Det är visserligen jättebra, och jag tror att vi är överens om oerhört mycket. Men i slutändan är det resultat som räknas. Hur säkrar vi att barnen faktiskt klarar sig i skolan? Det hörde jag inte mycket om. 148 (S) replik: Tack, , för frågorna! Resultat är givetvis eftersträvansvärt. Där det verkligen händer är i mötet mellan lärare och elever och mellan elev och elev. Oavsett om man talar om trygghet och studiero eller om kunskapsutveckling är det där de viktiga förändringarna kommer att ske. Jag tror att det är detta menar när han säger att jag är för mycket papper och idéer och för lite handling. Det behöver handla mer om klassrummet. Vad som händer i klassrummet är nog något som de som är utbildade för att genomföra det är bäst skickade att avgöra. Det behöver finnas en hyggligt stor autonomi för både rektorer och lärare att göra bra undervisning i klassrummen. Det kan handla om att så mycket vi kan minimera administration. Vi socialdemokrater, och andra partier är till exempel överens om att centralt rätta och digitalisera nationella prov. Vi är överens om att vi vill ha ett handlingsprogram för trygghet och studiero, och vi vill stärka befogenheterna för lärare och rektorer att upprätthålla trygghet och studiero i klassrummen. Allt detta är bra saker som vi är överens om och som ska genomföras . Det kommer att föra det praktiska mötet mellan lärare och elever i rätt riktning. Håller inte med mig om detta? 149 (C) replik: Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Jag är som sagt överens med om rätt mycket. Som han helt korrekt säger finns det flera saker den här mandatperioden som vi är överens om. En av dessa saker är att vi ska fokusera på kvalitetskrav framför vem som äger den skola där undervisningen bedrivs i. När talade förut använde han orden ”den här mandatperioden”. Det lät lite som att han ansåg att den överenskommelse som vi har i januariavtalet och som innebär att vi inte ska förbjuda olika slags driftsformer inom välfärden ska vi bara räkna med gäller , utifrån hans perspektiv. Det blir lite problematiskt om tanken är att Socialdemokraterna ska hoppa av sådana överenskommelser så snart de får chansen. Jag hoppas att vi kan lita på att de även efter anser att det är vad som levereras i klassrummen som är avgörande och inte vem som äger dem. Jag vill gärna ha lite förstärkning av vad han faktiskt menar. Avslutningsvis vill jag ta upp något som sas i replikskifte med . Det fördes en lite märklig diskussion om vad man anser för att förberedelseklasser ska finnas. Det fördes fram en åsikt om förberedelseklasser och i viss mån särskilda skolor för elever som kommer som nyanlända. Sådant har vi haft massor av i . Men man segmenterar inte folk utifrån hudfärg eller ursprung bara för att man försöker skapa olika former för att ge de bästa förutsättningarna. Jag tycker att det är viktigt att vi håller oss till fakta. Det finns saker att diskutera som gäller värderingar i förhållande till andra partier, men vi behöver inte i onödan ta upp sådant som i sammanhanget inte är relevant. 150 (S) replik: Att rycker ut till försvar var nog det mest otippade som har hänt i kammaren . Låt mig då förklara vad jag menade. har skrivit en reservation som handlar om att det ska finnas förberedelseskolor där både nyanlända och andra elever som inte talar svenska ska lyftas ut fysiskt. De ska vara fysiskt skilda från andra. kan skaka på huvudet bäst han vill, men det är så det står i reservationen. De ska vara i andra lokaler än den vanliga skolan. Jag menar att detta förslag inte har samma idé som den som finns i de regler som medger förberedelseklasser. Där är tanken att genomströmningstakten ska vara snabb, vilket jag vet att även förordar. Jag tror att behöver läsa förslag lite bättre innan han kritiserar mig för att jag har kritiserat dem. Jag tror inte att han är så överens med som han själv tror. Nästa fråga handlade om vem som äger klassrummet. Vi har inte sagt att det är det viktiga. Det viktiga är att vi får resultat. Jag håller med om den slutsatsen. Däremot är vi fortfarande två olika partier, trots att vi har ingått januariavtalet. Om det är vi överens. Det gör dessutom tydligt när man följer upp yrkandet om ordningsomdömet och ser till att det blir ett tillkännagivande till regeringen. Grundläggande om utbildningen, Lärare och elever och Över-gripande skolfrågor Vi är inte ett enda parti, utan vi har olika idéer. Vi kommer att hävda de idéer som finns utanför överenskommelsen. Denna överenskommelse gäller år för år fram till dess att mandatperioden är slut. Vi i Socialdemokraterna har fortfarande ett kongressbeslut om att vi står för uppfattningen om en begränsning av vinstuttaget i välfärden. Det betyder inte att vi är emot olika typer av ägare. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Följande dokument anmäldes och bordlades: 2018/19:105 Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister 2018/19:119 Åtgärder som underlättar för brittiska medborgare i vid ett avtalslöst brexit COM(2019) 192 Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv /112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt och direktiv /118/EG om allmänna regler för punktskatt på gemensamma försvarsinsatser inom unionen med anledning av prop. 2018/19:86 Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till 2018/19:3069 av m.fl. (V) 2018/19:3072 av m.fl. (C) 2018/19:3077 av m.fl. (SD) 2018/19:3079 av m.fl. (M, KD) med anledning av prop. 2018/19:89 Höjt tak för rutavdrag 2018/19:3073 av m.fl. (V) med anledning av prop. 2018/19:91 Anställningsskyddet förlängs tills arbetstagaren fyllt 2018/19:3067 av m.fl. (V) med anledning av prop.