prot · H70931 · 2019-11-13 00:00:00 — I ett alltmer gemensamt ska givetvis medborgarna när de så vill kunna flytta och skriva sig i vilket medlemsland som helst. Vi socialdemokrater har också den uppfattningen att det är nationalstaterna som äger sin skattepolitik, och den ska inte utsättas för någon europeisk likriktning i devalverande syfte. Ett relativt högt skatteuttag på breda skattebaser är och förblir grunden för att kunna bygga och utveckla välfärden oavsett vilket land det gäller. I umgänget mellan medlemsländerna är det därför viktigt att till exempel genom skatteavtal täppa igen hål i skattesystemet som det vi haft i avtalet med . Det är rättfärdigt att både ta ut och betala skatt. Det är glädjande att samtliga partier i utskottet tillstyrker propositionen i sin helhet och därför nu säger ja till detta skatteavtal, som täpper igen det kryphål som funnits vad gäller . 123 BORIANA (M): Ändring i skatteavtalet mellan och Jag vill ta upp den oanständiga och oansvariga retorik som har föregått ändringen av skatteavtalet med samt klargöra några av de felaktiga uppfattningar som har spridits. Faktum är att den socialdemokratiska regeringen har piskat upp en upprörd stämning, helt i onödan. Det har talats om kryphål i lagen, helt grundlöst. Det är inget kryphål utan helt i enlighet med modellavtal att har rätt att beskatta svenska privata tjänstepensioner. Att införde ett nytt regelverk där inflyttade EU-medborgare beskattas enligt särskilda regler är en helt annan fråga. Det är angelägenhet, och det infördes framför allt för att locka tillbaka utflyttade portugiser från bland annat och . Men det gäller självklart även andra EU-medborgare eftersom EU-lagstiftningen kräver likvärdig behandling. Om den portugisiska regeringen har bedömt att det gagnar det egna landet att pensionärer flyttar dit, konsumerar och skapar jobb är det rätt och bra för dem att ha regler som främjar detta. betalar dessa EU‑pensionärer mer skatt i än vad en portugis gör under hela sitt liv. Exempelvis betalar köparen av en bostad en skatt på mellan . Vid inköp av en bil betalar man bilaccis på av bilens pris plus moms på denna skatt. Fastighetsskatten där är dubbelt så hög som den svenska fastighetsavgiften. Man betalar också vägavgifter, konsumtionsskatter och så vidare. har ett samlat skattetryck på , men eftersom pensionerna är mycket låga betalar många portugisiska pensionärer ingen skatt alls. Men dagens debatt handlar om de pensionerade svenskar som bor i . Den gruppen är ganska liten – enligt uppgift från 1 448 personer, som betalar SINK-skatt på sina allmänna pensioner, skatt på tjänstepensioner från offentlig sektor, skatt på privat pensionssparande, kupongskatt på utdelningar från svenska bolag, avkastningsskatt på kapitalförsäkringar och avkastningsskatt på individuella sparkonton. Någon skattefrihet är det alltså inte tal om. Av dessa 1 448 personer uppbär kanske hälften även privata tjänstepensioner. Dessa människor har kallats för skattesmitare. Det har skadeglatt uttryckts att det är slut på sötebrödsdagarna för dem. Man har skapat en föreställning om att dessa personer på något sätt inte gör rätt för sig. Det är helt fel. Dessa människor har betalat skatt under hela sitt yrkesliv och betalar nu skatt på alla delar av sina pensioner, utom just den privata tjänstepensionen. Det finns många skäl att flytta utomlands på ålderns höst. Men det är inte något man gör lättvindigt bara för att plocka ut sin privata tjänstepension och sedan återvända till för att belasta sjukvården, vilket har gjorts gällande. Om regeringen befarar sådana upplägg är det bättre att se över reglerna för vem som har rätt till sjukvård i landet, vilket för övrigt är välbehövligt med tanke på att till exempel de som vistas illegalt i har rätt till sjukvård. Jag vill understryka att vi precis lika mycket som vi är emot att stora grupper människor felaktigt kallas för skattesmitare är emot skatteflykt. Ändring i skatteavtalet mellan och En sak är säker – avtalet med kunde ha hanterats på ett mycket bättre sätt. har föga diplomatiskt uttryckt att vi nu har släpat portugiserna till förhandlingsbordet samt hotat att säga upp avtalet. Det är således bristen på alternativ som gör att vi står bakom beslutet. En uppsägning av dubbelbeskattningsavtalet skulle få oanade och mycket allvarliga konsekvenser, inte minst för handeln mellan och . Därför bör regeringen använda sig av diplomati och inte av hot om avtalsuppsägning. Det skulle vara intressant att få veta hur många arbetstimmar som har lagts ned på för att driva ändringar i skattelagstiftningen i ett annat land gällande några hundra utflyttade svenskar som inte längre nyttjar den svenska välfärden, eller snarare det som är resterna av den svenska välfärden. Det regeringen borde lägga kraft på är att se till att alla som bor i har ett arbete och betalar skatt. Regeringen borde också primärt fokusera på att de som betalar skatt i ska få något tillbaka för sina surt förvärvade skattepengar. 124 (KD): Syftet med internationella skatteavtal är att fördela beskattningsrätt mellan stater. Man vill undvika att inkomster av olika sorter beskattas men också att skattefrihet uppstår för vissa inkomster genom att de inte beskattas i något land. Detta var syftet också när avtalet mellan och tecknades . De förändringar som därefter har skett i har lett till en situation som alltså inte överensstämmer med de intentioner som fanns när avtalet tecknades. Syftet var aldrig att medge skattefrihet för vissa inkomster i båda länder. När förutsättningarna förändras, som de har gjort efter att införde de så kallade NHR-reglerna, måste också avtal kunna uppdateras. Det är det som sker . Jag vill, precis som tidigare talare, i detta sammanhang påpeka att den skattefrihet som uppstått har gällt vissa inkomster. Det är inte så att svenska pensionärer har levt ett liv i total skattefrihet i , vilket det har låtit som i debatten, inte minst från finansministern. Tvärtom betalas många både lokala skatter och skatter hemma i , som Boriana tidigare var inne på. Vi kristdemokrater står alltså inte bakom den retorik som har använt i den mediala diskussionen kring detta. har varit enigt i behandlingen av detta ärende, och det finns inga reservationer eller yttranden från något parti. Detta markerar att alla anser att det är rimligt att skatt ska betalas på dessa inkomster. Ändring i skatteavtalet mellan och Däremot kan och ska nivån på beskattningen givetvis diskuteras. har länge drivit på för lägre skatter, generellt men också särskilt för pensionärer. Vår långsiktiga målsättning är att det samlade skattetrycket ska ned. Särskilt prioriterat är det att sänka skatterna på inkomst av arbete. Pension är som bekant uppskjuten lön och ska därmed självklart inkluderas i detta. Med det sagt yrkar jag bifall till skatteutskottets förslag, herr talman. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 15 Straffet för mord betänkande 2019/20:JuU4 Straffet för mord (prop. 2018/19:138) 125 (S): Rätten till liv är den viktigaste rätt som staten har att värna. Den tillhör de mänskliga rättigheternas absoluta kärna. är livstidsstraffet vår mest ingripande åtgärd mot en enskild. Det är därför med en speciell vördnad inför riksdagsuppdraget som jag deltar i denna debatt om straffet för mord, eller närmare bestämt om i vilka fall lagens strängaste straff ska kunna utdömas när någon har mördats. ”Sorg är kärlek som inte vet vart den ska ta vägen.” Orden kommer från ett barn i barnverksamhet i . De återgavs på en begravning som jag deltog vid. Meningen fångar precis vad som sker med omgivningen när en människa rycks ifrån oss. När en människa dödas är det inte bara en värld som släcks för den vars hjärta slutar slå. Döden förändrar världen för alltid för dem i offrets närhet som lever vidare. När barnets kärlek till sin mamma inte vet vart den ska ta vägen förvandlas den till en olidlig sorg. När pappans kärlek till sitt barn inte vet vart den ska ta vägen fylls bröstet av sorgens omätliga tyngd. Ett mord släcker livet för den mördade och skymmer världen för dem som lever vidare. Varje mord drabbar så många fler än den mördade. har gapet mellan vad domstolarna ansett vara juridiskt korrekt och vad allmänheten anser rättvist blivit allt större när det gäller straffet för mord. Det finns en stark gemensam vilja i denna kammare att minska detta gap genom att göra livstidsstraffet till utgångspunkten vid mord och inte som undantaget. Syftet med regeringens lagförslag är glasklart: Fler livstidsstraff ska dömas ut. Det vanligaste straffet för mördare ska vara lagens strängaste, det vill säga livstids fängelse. Det och inget annat ska vara den naturliga påföljden när någon har mördats. Ytterst handlar det om förtroendet för rättsstaten och demokratin. Vi har många fall där de flesta av oss har sett det uppenbart orimliga i straffen som dömts ut. Vi har sett hur förövare undgått livstidsstraff när kvinnor mördats i hemmet framför sina egna barn. Det förslag som vi nu ska ta ställning till ger domstolarna helt andra möjligheter att döma ut livstidsstraff i sådana situationer. Gällande lagstiftning ger vägledning om när livstidsstraffet ska komma i fråga genom orden ”om omständigheterna är försvårande”. föreslår regeringen att domstolarna ska döma med följande lagtext som grund: ”Som skäl för livstids fängelse ska det särskilt beaktas om gärningen föregåtts av noggrann planering, präglats av särskild förslagenhet, syftat till att främja eller dölja annan brottslighet, inneburit svårt lidande för offret eller annars varit särskilt hänsynslös.” gjordes en lagändring för att åstadkomma att fler mördare skulle möta livstidsstraffet. Den dåvarande alliansregeringen gjorde samma bedömning som nuvarande regering om angelägenheten att skärpa lagstiftningen. Denna lagstiftning blev dock ett misslyckande efter att konstaterade att lagens utformning inte kunde föranleda någon annorlunda tillämpning i landets domstolar än den som rådde före lagändringen. Annorlunda uttryckt: Domstolarna dömer på som vanligt efter HD:s avgörande, och de flesta mördare döms nu inte till livstids fängelse. Det är därför bra att regeringen med ett brett stöd i går fram med ett nytt och skarpare förslag, så att livstidsstraffet vid mord används på ett sätt som bättre svarar mot vad lagstiftare och allmänhet önskat. Gällande frågan som väckts i utskottet om att ta bort preskriptionen avseende mord för gärningsmän vill jag säga att regeringen arbetar med frågan. Det pågår nu en beredning av förslag i betänkandet Slopad straffrabatt för unga myndiga. Vi anser att den pågående beredningen inte bör föregripas och är därför inte beredda att ställa oss bakom ett sådant tillkännagivande som föreslås i betänkandet. En fullständig belysning av angelägna frågor som rör lagens strängaste straff är viktig och har initierats av regeringen. Det är bra. Jag yrkar bifall till reservation 4. 126 (SD): Jag är glad över att vi i den här kammaren tycks ha en bred enighet om att livstidsstraffet ska finnas och att de flesta partier är överens om att livstidsstraffet ska vara normalpåföljden för ett brott som mord. Att livstidsstraffet ska vara normalfallet för mord har varit den lagstiftande församlingens intention ganska länge i vårt land, men ändå har inte detta återspeglats i de domar vi alltför ofta får läsa. avser justitieutskottet att det ska bli större tydlighet och en konsekvent hållning där mord ska generera livstidsstraff. I betänkandet har tillsammans med andra oppositionspartier lagt till textstycken som gör att det blir tydligare. kunde vi läsa i tidningarna om ett beställningsmord där en skyldig 28-åring dömdes till fängelse för mord, trots att tingsrätten på sex punkter ansett att det fanns försvårande omständigheter: Mordet planerades och präglades av särskild förslagenhet. Mördarna agerade särskilt hänsynslöst genom att använda automatvapen i ett bostadsområde bland barn och vuxna. Mordet måste ha varit särskilt skräckfyllt och framkallat dödsångest hos offret. Flera gärningsmän attackerade offret. Offret var försvarslöst. Det var ett beställningsmord med vinningssyfte. I tingsrättsdomen anges att den åtalade suttit häktad som en förmildrande omständighet, och domen blev därför inte livstid utan fängelse. Detta visar på att det krävs en tydligare angivelse i lagen om att mord som exempelvis sker mellan kriminella nätverk eller med ett vinningssyfte alltid ska leda till livstidsstraff. Lagen behöver också bli tydligare, så att mord generellt leder till livstidsstraff. Särskilt magstarkt blir det när kvinnor kan slås ihjäl under ett långt och plågsamt förlopp utan att påföljden blir livstid. Än mer frånstötande blir det att en och samma gärningsperson kan slå ihjäl flera kvinnor, sitta av fängelsestraffet, komma ut och slå ihjäl kvinnor igen utan att dömas till livstids fängelse. I det här sammanhanget kan det vara värt att tänka på att vill avskaffa livstidsstraffet och garantera samtliga kvinnohatande mördare en upprepad möjlighet att släppas ut och mörda igen. har lagt fram det förslaget som en reservation i betänkandet, och det tänker de rösta på. Det är något som aldrig tänker ställa upp på. vill på många sätt förändra väldigt många straff. Vi vill exempelvis införa en påföljd om förvaringsdom, där en dokumenterat farlig individ ska kunna hållas inlåst i förlängd tid efter ett tidsbestämt straff om individen inte har kunnat dömas till ett livstidsstraff. I huvudsak står vi bakom det nu aktuella betänkandet med förhoppning om att livstidsstraffet blir normalpåföljden för ett brott som mord, men vi har också en reservation som syftar till att noggrant följa domstolarnas praxis och återkomma med förändringar om lagstiftarens intentioner inte återspeglas i praktiken. Därför väljer jag avslutningsvis att yrka bifall till reservation 2. 127 (V): Hemmet är den farligaste platsen för en kvinna att befinna sig på. Det är hemmet som i av fallen är brottsplatsen när en kvinna mördas. Det är i hemmet som den relativt väletablerade mannen med en stabil tillvaro och ett arbete utför dödligt våld mot kvinnor. Det är mannen som så många av oss tror ”aldrig skulle göra någonting” som just gör någonting. Mäns våld mot kvinnor skiljer sig från mäns våld mot män. Runt hälften av förövarna av dödligt våld mot kvinnor är inte tidigare dömda för något brott. Bara en fjärdedel av dem har tidigare dömts för våldsbrott. När det gäller gängkriminalitet och skjutningar är det narkotikabrott, illegala vapen, arbetslöshet och avsaknad av stabilitet och utbildning som utlöser våldet. Våld ser olika ut. Mord sker av olika anledningar. Men gemensamt för gärningsmännen är att de är just män. Män mördar och slår kvinnor men framför allt andra män. Män är förövare, och män är brottsoffer. Det är för att gärningsmännen har så pass mycket gemensamt men ändå så pass mycket som skiljer dem åt som jag har svårt att se att alla ska dömas till samma slags straff vid brottet mord. Livstidsstraffet är inte det enda svaret. Brottsoffret får inte livet tillbaka. Däremot kan mäns våld drastiskt minska. Det görs dock inte genom höjda straff, för män som slår har redan passerat så många gränser att straffet inte spelar någon roll. Mäns våld kan bara stoppas genom att män slutar att slåss och vara våldsamma och slutar att fostras till att tro att kvinnor och barn är lägre stående varelser. Tro mig: Jag önskar att just ett långt straff skulle kunna stoppa mäns våld mot kvinnor, men det här är en epidemi som inte verkar ha något slut. Jag önskar att ett långt straff skulle få stopp på skjutningarna i så att vi inte får fler föräldrar som aldrig mer kan säga godnatt till sin älskling . Men narkotikan och vapnen kommer att finnas kvar trots höjda straff. Det här är ett hänsynslöst våld som kostar människoliv och enorma summor för samhället. Därför behövs helt andra åtgärder. Det behövs en ändrad maskulinitetsnorm och ett mer jämställt samhälle. När brottet tyvärr begås behövs ett gediget brottsofferstöd och en särskild brottsskadeersättning för kvinnor som är utsatta för mäns våld. Det behövs stöd till kvinnojourer, en socialtjänst som kan stötta och bostäder att flytta till. Det är detta vi borde debattera . Forskningsresultat både i och i utlandet visar att frihetsberövande påföljder är ineffektiva. Kriminalvården efterfrågar inte längre straff utan menar att myndigheten kan göra mer och bättre arbete inom frivårdens ramar med behandlingsprogram och vård i frihet. Både dåvarande och nuvarande generaldirektör på efterfrågar en utveckling av straff i frihet i stället för längre perioder av inlåsning. anser att straffskärpning för mord inte har någon belagd brottsförebyggande effekt, att det är olämpligt att lagstifta utifrån kvantitativa mål och att förslaget åsidosätter de bärande principerna om proportionalitet. Med det här förslaget kommer domstolarna att bindas vid det yttersta straffet i stället för som när det gäller all annan brottslighet utgå från straffmätning utifrån proportionalitet. Ja, den som begår ett brott ska ha ett straff. Straffet ska stå i proportion till brottet. Det är bland annat därför som har stöttat straffskärpningar för mord som gjordes 2009, då det infördes att fler omständigheter kunde tas till vara vid straffmätningen. Men vad som sker är att denna princip tas bort. Kriminalvården befinner sig i ett mycket ansträngt läge med överbelagda anstalter och häkten. Risken för konflikt och våld ökar, och personalen får sämre arbetsmiljö. Vi vet ännu inte vad överbeläggningarna kommer att få för effekt på återfallsbenägenheten, men det är antagligen bara en tidsfråga innan vi får svar på det. Här är regeringen svaret skyldig: Vad tänker regeringen göra? Ni höjer straffet för vartenda brott som finns i , men var är satsningarna på kriminalvården? Var är satsningarna på dem som ska behandla alla de klienter som straffas? När ett mord har begåtts är det . Det finns inget straff som kan få den mördade personen tillbaka. Det finns inget som kan ge upprättelse för det som skett. Straffet kommer när det redan är , när brottet redan har begåtts och det oförklarliga har skett. Brottsoffret kan enbart få upprättelse om brottet inte sker över huvud taget. Jag yrkar bifall till reservation 1 och avslag på propositionen. 128 (SD) replik: säger i talarstolen att det är den väletablerade mannen som till synes aldrig skulle kunna mörda som oftast är mördaren och som misshandlar kvinnor i deras hem tills de dör. Men det finns också fall där dömda kvinnomördare och kvinnomisshandlare av kriminalvården bedöms ha en hög återfallsrisk och som ändå släpps ut, för att sedan återigen kunna misshandla, förfölja och tortera kvinnor och i värsta fall även slå ihjäl kvinnor – för att sedan dömas till ett tidsbestämt straff. Det tycker är rimligt, och hon vill också att de här personerna ska komma ut efter att ha avtjänat två tredjedelar av straffet, det vill säga fängelse med dagens lagstiftning. De här personerna kan alltså komma ut och slå ihjäl igen. Jag vill bara veta hur motiverar sitt ställningstagande om att avskaffa livstidsstraffet i det här betänkandet, när det finns uppenbart väldigt farliga människor som upprepade gånger förstör livet för väldigt många kvinnor och som sätter skräck i samhället i övrigt. Förtjänar inte dessa män att sitta i fängelse på livstid? Förklara gärna detta! 129 (V) replik: Det är behjärtansvärt hur låtsas bry sig om kvinnors utsatthet. Det är nästan skrattretande med tanke på er häxjakt på vad ni kallar ”vänsterliberala feminister” – sådana som jag, som år tar upp de här frågorna i riksdag, som är med och kör igenom straffskärpningar, samtyckeslagstiftning och högre brottsskadeersättning för kvinnor som är utsatta för mäns våld. är brutalt fixerade vid straffets längd. Det är det enda ni kan inom rättspolitiken. Inom alla andra frågor är ni helt inkompetenta, särskilt när det kommer till det brottsförebyggande arbetet. Jag är den person som allra mest i det här utskottet lyfter upp mäns våld, hur maskulinitetsnormer formar er män till att mycket lättare begå våldshandlingar och hur män fostras in i en norm som gör att unga pojkar på Malmös gator tar till illegala vapen som flödar in. Det här skrattar ni åt. Ni tycker att det är vänsterliberalt trams när vi ifrågasätter själva strukturen i samhället, det vill säga att vi har en överordning av män och en underordning av kvinnor som är så genomgående på varje politikområde. Det handlar inte bara om det här utskottet utan om hela samhällsutvecklingen. Det är någonting som ni är helt ointresserade av. Det enda ni bryr er om och pratar om är att låsa in ett fåtal män på väldigt långa straff. Det är inte seriöst. 130 (SD) replik: Det här är alltså svar på en ganska konkret fråga, det vill säga hur man motiverar att avskaffa livstidsstraffet för kvinnomördare som kanske upprepade gånger på grund av en sjuk, snedvriden syn på kvinnor har mördat flera kvinnor i sitt liv. Till det blir svaret från svepande anklagelser vitt och brett i kammaren utan någon konkret argumentation över huvud taget. Det är en kränkning mot alla de brottsoffer och deras anhöriga som har råkat ut för en lagstiftning som gör att gärningsmännen till dem som har mördats får ett tidsbestämt straff och tack vare tvåtredjedelsfrigivningen kommer att bli fria människor inom en närbelägen tid, som värnar så varmt. För är det solklart att det finns personer som måste kunna låsas in på livstid i vårt land om vi på riktigt ska trygga vårt samhälle i fråga om gängkriminella miljöer och våld i nära relationer. Det är fråga om personer som inte förmår att hålla ihop sitt sinne så pass mycket att de kan hålla sig borta från våld, och det kan vara missbruk eller andra psykiska sjukdomar som ligger till grund – det kan vara vad som helst. En sak är säker, nämligen att aldrig kommer att ställa upp på den politik som förespråkar genom att ge garanterad rätt till livsfarliga personer att släppas ut för att kunna begå nya brott när de har begått så allvarliga brott som mord och kanske upprepade gånger har slagit ihjäl kvinnor och män. 131 (V) replik: Jag hörde inte en enda gång nämna problemen vi talar om, nämligen att mäns våld förgör samhället. Det är detta som är problemet med er politik, det vill säga den enorma fixeringen vid straffet – hur länge någon ska vara inlåst. Det är den enda politiken ni har att komma med. Du har inte en enda gång pratat om det brottsförebyggande arbetet, det vill säga hur vi ser till att våldtäkter inte sker, att skjutningar inte sker. Inte en enda gång! Detta är ointressant för politik. Ni vill att ska befinna sig i en otrygg situation. Ni vill att det ska skjutas på Malmös gator eftersom ni då kan komma med förslag om att sätta upp fler kontroller, fler kameror och minska asylinvandringen. Ni vill att kvinnor ska känna otrygghet och vara rädda när de går ut på gatorna eftersom ni då kan komma med förslag om långa, hårda straff. Då kan du i den här talarstolen prata om personer i stället för män. Återkommande säger du personer utan att komma till pudelns kärna, nämligen mäns våld mot kvinnor. Det är anledningen till att kvinnor är rädda för det du pratar om, det vill säga att bli våldtagen eller mördad. av de kvinnor som mördas, mördas i hemmet av en person som de har en nära relation till. Men detta vill du inte prata om. Du och ditt parti vill skylla på asylinvandring och invandrare som det stora problemet och anledningen till otryggheten i . Det är falskt! Jag påminner stillsamt om att vi i kammaren inte brukar säga du rakt över golvet utan talar via talmannen. 133 (MP): Att ta en annan människas liv genom mord är det värsta brottet som kan begås. Därför ska också straffet för att begå mord vara det svåraste straffet. Propositionen som behandlas går ut på att fler av dem som blir dömda för mord ska dömas till det svåraste straffet som finns, livstids fängelse, än som sker .