prot · H70946 · 2019-12-06 00:00:00 — Jag sa dessutom till utredningen att de måste leverera förslag som går i denna riktning. Det jag nu säger är att regeringen kommer att gå vidare med detta och att vi kommer att se till att lämna en proposition till så att lagstiftningen kan träda i kraft när vi har sagt, det vill säga . Därmed levererar vi det som ni inte orkade leverera. Vi gör det därför att vi tycker att det är angeläget att sätta stopp för den typ av missbruk som kan finnas på en del håll när det gäller individer som tror att de kan göra lite hur de vill i butiker. Jag tycker att detta är en angelägen fråga. Jag tänker se till att gå vidare med den. Jag tänker också se till att vi håller den tidsplan som vi har sagt. Det kan ni betrakta som ett löfte. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2019/20:145 om ungdomsbrottslighet och straffrabatt 10 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig vad jag avser att göra för att minska brottsligheten bland ungdomar upp till , varför jag vill ge straffrabatt till myndiga återfallsförbrytare och varför jag anser att det är rätt att ge mängdrabatt, det vill säga att straffet för varje brott blir lägre ju fler brott gärningsmannen begår. Det är viktigt att bekämpa såväl brotten som brottens orsaker. Den här regeringen har genomfört en rad straffskärpningar, bland annat för allvarliga våldsbrott, och gör nu den största satsningen någonsin på svensk polis. Regeringens målsättning är att öka antalet polisanställda med 10 000 till 2024. har antalet ökat med nästan 2 500. Det är en glädjande utveckling som kommer att göra stor skillnad för ett starkare samhälle och ett tryggare . Regeringen har under förra mandatperioden också skärpt återfallsregleringen på så sätt att fler gärningar ska bedömas som återfall i brott och beslutat om försöksverksamhet med snabbförfarande i brottmål. Det är åtgärder som tillsammans motverkar och markerar samhällets avståndstagande från upprepad brottslighet. Unga ska inte begå brott eller befinna sig i sammanhang där brott begås. För att förhindra det behövs många insatser. Vi måste ha en skola som fungerar för alla, en socialtjänst som fångar upp ungdomar i riskzonen och ett bostadsbyggande som minskar segregationen. För de unga som ändå begår brott måste reaktionerna vara snabba. Vi måste också ha tydliga och konsekventa påföljder som kan bidra till att förebygga och hindra att unga fortsätter begå brott. Forskning visar att repressiva åtgärder blir mer effektiva när de kombineras med åtgärder av social karaktär. Det är därför viktigt att samhällets aktörer samarbetar kring barn och unga som riskerar att begå eller begår brott, vilket framhålls i det nationella brottsförebyggande programmet Tillsammans mot brott. Regeringen har presenterat det största paketet mot gängkriminaliteten någonsin i . Paketet omfattar ett flertal nya verktyg för de brottsbekämpande myndigheterna, hårdare straff och ett bättre brottsförebyggande arbete. Flera av paketets åtgärder riktas helt eller delvis mot unga lagöverträdare. Det handlar bland annat om att utvidga och permanenta arbetet med snabbare lagföring, att förbättra utredningarna när barn misstänks för brott, att avskaffa ungdomsreduktionen för unga vuxna vid grov brottslighet och att införa den nya påföljden ungdomsövervakning. Det handlar vidare om att skärpa straffen för den som rekryterar unga till kriminalitet, att tillföra ytterligare medel till LVU-placeringar, att tillhandahålla fler med god kvalitet för att förhindra återfall i brott, att förbättra möjligheter att gripa in tidigare och i fler situationer samt att långsiktigt satsa på skolor och socialtjänst i socialt utsatta områden. Jag beklagar att inte fler partier kunde samlas i en uppgörelse kring dessa viktiga åtgärder. Det kommer att krävas målmedvetenhet och samling från alla berörda aktörer för att nå framgång. 11 (M): Jag har ställt denna interpellation om ungdomsbrottslighet och straffrabatt därför att det är ett otroligt viktigt ämne. Vi har ett väldigt allvarligt läge i när det gäller unga brottslingar som begår grövre och grövre brott. Till exempel har personrånen ökat lavinartat. Ofta är det unga män som rånar barn. Jag tänkte ta upp bara några rubriker från . ”Ensam man rånades av ett tiotal personer.” Det var en ung man i som i ett garage omringades av tio personer som kom närmare honom och hotade med kniv. Ni kan tänka er själva vilken skräck den här killen måste ha känt när tio personer närmade sig och hotade honom. De tog allt utom hans underkläder, och de skar av en bit av örat. Förstår ni – skar av en bit av örat! Det har blivit så grovt att det helt enkelt inte är klokt. En annan rubrik lyder ”Pojke knivrånad – fick kniv tryckt mot halsen”. Det var en tolvårig kille som var på väg till skolan, mitt på ljusa dagen. Då kommer en rånare och trycker en kniv mot halsen – på en tolvårig pojke! De flesta av oss har barn. Tänk att skicka ett barn till skolan, och så kommer det någon och sätter en kniv mot halsen på barnet mitt på ljusa dagen! Förmodligen påverkar det barnet mer eller mindre resten av livet. ”knivskuren och rånad – fick sy 41 stygn.” ”Tonåring attackerad och huggen i ryggen” – huggen i ryggen! Det har blivit så grovt att det är fruktansvärt. Samhället har tappat kontrollen. Detta har mer eller mindre blivit vardagsbrott. svar när det gäller unga kriminella är att det behövs snabba reaktioner och tydliga och konsekventa påföljder. Det är klart att jag håller med. Men där har faktiskt regeringen misslyckats kapitalt. säger också att man ska införa den nya påföljden ungdomsövervakning. Det är bra, för det har vi efterfrågat. tillkännagav att man ville att regeringen skulle komma med ett förslag om detta. Det är sedan, så det kan man i alla fall inte kalla en snabb reaktion från regeringens sida. Det som också är ett problem, anser jag, är att har ändrade riktlinjer för när unga ska få anhållas. I princip kan de gripas för ett brott, sedan håller man ett kort förhör och sedan får de bara gå ut igen. kan de alltså sitta och fika med sina kompisar och tycka att de är hjältar och att det inte hände någonting. Det händer också med dessa nya riktlinjer att man inte ens håller ett förhör med ungdomar som grips utan släpper ut dem och kallar dem till förhör . Det är verkligen inte snabba och tydliga reaktioner. Jag blir faktiskt ganska upprörd över detta. Jag har själv jobbat på ungdomsroteln i och vet att man måste visa att de inte kan göra hur de vill. verkar det lite grann som om de kan göra det. Därför är mina frågor till : När kommer lagförslaget om ungdomsövervakningen? Är han nöjd med processen, nu när det har dröjt ? Anser han att det är en snabb reaktion? Anser vidare att nya riktlinjer om att släppa vissa ungdomsbrottslingar redan innan man hållit förhör med dem är rimliga? Är det en tydlig reaktion? Om han inte anser det, skulle han kunna tänka sig att göra någonting för att förändra detta? 12 Justitie- och migrationsminister (S): Först kanske man ska nyansera diskussionen en smula. Problemet med rån kan man inte förneka. Det finns där, och vi har också sett en ökning just av antalet anmälda personrån – en liten ökning. hade vi lite drygt 6 800 anmälda personrån. Det är inte det högsta antalet . Det högsta antal vi har sett i modern tid var när vi 2011 hade över 7 200 personrån. Dock har vi sett en utveckling i frågan och måste agera. Därför finns det i 34-punktsprogrammet förslag om att öka häktningsmöjligheterna för bland annat just detta brott, det vill säga rån, så att man i ökad utsträckning ska kunna frihetsberöva dem som begår dessa brott i väntan på rättegång – ungefär på samma sätt som vi gjorde när vi skärpte straffen för de grova vapenbrotten, där vi nu har en automatisk häktning i väntan på rättegång. Går du hemifrån med ett vapen som du inte har rätt till är risken stor att du inte kommer hem igen . 34-punktsprogrammet pekar ut ett antal brott där vi bör öka möjligheterna till frihetsberövande, och rån är ett av dem. Men när detta väl är sagt tycker jag också att man för hederlighetens skull i debatten ska komma ihåg att beläggen för att ungdomsbrott generellt sett ökar faktiskt är oerhört svaga. Det är snarare tvärtom, skulle jag vilja säga. Antalet ungdomar som misstänks för brott – nu talar vi om åldersgruppen 15–– har minskat . Antalet lagförda ungdomar i samma åldersgrupp har minskat . Det som har minskat mest är just stöldbrott, misshandel och skadegörelse. Sedan finns också den generella bilden, som försöker lyfta fram, att ungdomar begår alltmer brott. Den tror jag faktiskt inte stämmer med verkligheten. Vi har däremot bekymmer med begränsade grupper som dras in i gängkriminalitet. Där måste vi gå in med hårdare insatser . Bland annat kan straffsatserna ökas till frihetsberövande. visar i sin interpellation att hon har fått skrivningarna om ungdomsreduktionen om bakfoten. Hon skriver att regeringen inte vill ”avskaffa straffrabatten vid upprepad grov brottslighet” för 18–21-åringar. Det är precis tvärtom. Det är precis det vi vill göra. Det står uttryckligen i programmet att vi ska avskaffa straffreduktionen för unga vuxna vid allvarlig brottslighet. Vi skriver nu på ett direktiv om en översyn av just det regelverket. Jo, det finns en risk för att man även när man är 18, 19 eller har kommit in i ganska grov allvarlig kriminalitet. Då måste det beteendet brytas. Det kan göras med kriminalvårdsinsatser. Därför måste vi gå vidare med det. Det finns nu ett grundunderlag för det i en utredning som kom . På regeringens uppdrag föreslog utredningen att man ska gå fram med avskaffandet av ungdomsreduktionen. Förslaget är att ta bort ungdomsreduktionen också för lindrigare brott. Frågan är hur långt man ska gå i det avseendet. Om jag uppfattar rätt vill hon ta hela steget, det vill säga ta bort reduktionen också för lindrigare brottslighet. Men problem är att hon inte har finansierat det i sin budgetmotion. Hon har inte satt av de pengar som kriminalvården skulle behöva för att kunna möta det. 13 (M): Jag vill tacka för svaret. Skadegörelsen kanske har minskat, men den grova brottsligheten bland unga har ökat. Jag jobbade och som ungdomsutredare i . Det var inte så här grova rån, att man skär örat av unga killar man rånar, att man sticker kniven rakt in i ryggen nästan utan någon anledning över huvud taget, att man sparkar ned folk hur som helst och står och stampar dem i huvudet och allt vad man gör. Den allvarliga brottsligheten har blivit mycket grövre. När det gäller straffrabatten vill vi moderater ta bort den helt och hållet. Vi tycker att en myndig person är en myndig person. Det tyckte Löfven också när han var i . Då sa han att den skulle bort. Men det är tydligen som bestämmer. har det blivit ett lite svagare förslag. Det står att det ”genomförs vad gäller upprepad grov brottslighet”. Det blir alltså, vad jag förstår, inte någon reduktion vid det första grova brottet. Man får begå ett brott för vilket minimistraffet är fängelse och få en reduktion. Men om man ska dömas för ett nytt brott för vilket minimistraffet är fängelse kommer reduktionen också att användas. Som jag har uppfattat det som står i programmet gäller avskaffandet alltså först när man begår ett andra brott för vilket minimistraffet är två. Vi ska komma ihåg att för grov misshandel är minimistraffet fängelse. För rån är minimistraffet fängelse. För grov stöld, till exempel inbrott i bostäder, är minimistraffet sex månaders fängelse. får gärna rätta mig, men som jag läser det här får man om man begår de brott som jag har nämnt straffreduktion eftersom minimistraffet inte är utan lägre. Det skulle innebära att för till exempel rån, för vilket minimistraffet är , kan man begå rån efter rån och fortfarande få straffreduktion. Det står att det kan bli straffreduktion när man ”ska dömas för ett nytt brott med minimistraffet två års fängelse”. Rån har minimistraffet fängelse. får gärna förklara för mig om det här inte gäller. Hur har man tänkt där? Min fråga är helt enkelt: Anser att det är rimligt att man kan begå rån efter rån och fortfarande få straffreduktion, med tanke på att minimistraffet för rån är fängelse? 14 Justitie- och migrationsminister (S): Det är inte bara stöldbrotten som har gått ned på ungdomssidan. Det gäller också misshandel och skadegörelse – bara så att vi är klara över det. hänvisar till hur det var . måste man titta på den totala utvecklingen. När det gäller exempelvis grova brott var det större risk att bli dödad i än det är . Antalet fall av dödligt våld per capita har faktiskt minskat . Det hör man inte alltid i debatten. Men det är på det sättet. Vid den tid då var aktiv var i alla fall förekomsten av så allvarligt och grovt våld att man dödade en annan person mer förekommande än . Den bilden och den nyanseringen av debatten ska man kanske ha . När det gäller ungdomsreduktionen är vår inriktning att straffreduktionen ska avskaffas vid allvarlig brottslighet. Vi skriver nu på direktiven. När vi är färdiga med dem får ni se hur vi gör med inriktningen. Men det kommer att vara en lång process efter det. När det gäller kopplingen till rån vill jag påpeka att vi i en annan punkt i 34-punktsprogrammet pekar ut rån som ett område där vi bör gå fram med mer frihetsberövande insatser och då kanske också höja straffskalan för just det brottet. Min inriktning är att vi ska få effektiva medel för att kunna döma dem som systematiskt begår de brotten. problem i den här debatten är att hon står här och lovar saker. Hon säger att straffreduktionen ska tas bort för all brottslighet, också den lindriga. Vi ska komma ihåg att det inte har stöd av remissinstanserna i utredningen. Så gott som alla remissinstanserna framför hård kritik mot att ta hela det steget. lovar att hon ska ta hela paketet. Det innebär en kostnad på 1,1 miljard att avskaffa straffreduktionen för ungdomar också för de lindrigare brotten. Då blir jag nyfiken. Har finansierat det i sin budgetmotion? Svaret är nej. Det har naturligtvis inte gjort, tvärtom. Bakgrunden är att systematiskt underfinansierar kriminalvården. fattade den här beslut om en ny budget . Den baserades på och reservation och fick stöd av . Ni drev då igenom er budget, . Kriminalvården hade äskat . Hur mycket fick de av , ? De fick 85 miljoner, mindre än en fjärdedel av vad de skulle ha haft. Det första vi fick göra när vi tillträdde var att öka anslaget till Kriminalvården med över 300 miljoner och med ytterligare över 200 miljoner . Vi har alltså fått hälla i mer än till Kriminalvården , för att täcka det som , inte orkade med. Man kan inte stå i den här kammaren och kräva allt högre straff på allting och borttagna straffreduktioner på allting och inte finansiera kriminalvården. Då har man ingen trovärdighet. Min grundfråga är: Om ni vill avskaffa straffreduktionen och ska ta hela paketet, det vill säga ta bort straffreduktionen för alla brott, även för de lindriga brotten, varför finansierar ni inte det i er budgetmotion? 15 (M): Jag vill tacka för svaret. behöver inte bekymra sig om mina problem. Han har ganska många egna. Han dribblar bort det här med straffreduktionen genom att göra det till mer av en budgetdebatt. Vi moderater satsar nästan 2,5 miljarder mer än regeringen på rättsväsendet . Vi satsar också en hel del på kriminalvården. svarar inte riktigt på min fråga. Jag har tydligen uppfattat det rätt. Man kan fortfarande få reduktion på straffet om man begår ett brott för vilket minimistraffet är i stället för två, alltså rån. Man kan begå rån efter rån och ändå få straffreduktion. Men detta vill inte riktigt svara på, vilket jag faktiskt förstår. Det hade jag heller inte velat om jag vore i hans kläder. Låt mig gå över till min sista fråga som handlade om mängdrabatt. Vi moderater vill ta bort mängdrabatten på brott, som ju är helt förkastlig. Vid en och samma rättegång får man fullt straff för det första brottet och 50 procents reduktion redan vid det andra brottet. Vid det tredje brottet får man vid samma rättegång av straffet. Om någon exempelvis har begått tre våldtäkter får personen av straffet för den tredje våldtäkten. Hur känns det för brottsoffret? Vi i vill ändra på detta så att man får fullt straff för de tre grövsta brotten. Det skulle innebära att gärningsmannen även för en tredje våldtäkt får ett ordentligt straff. Det här skulle öka fängelsetiden . Regeringen verkar dock inte vilja göra någonting åt detta. Ni tycker tydligen att mängdrabatten är bra. Varför gör ni det? 16 Justitie- och migrationsminister (S): säger att de avsätter mer pengar till rättsväsendet. Men avsätter inte så mycket pengar till rättsväsendet att de täcker de kostnader som nu drar på sig. Om man skulle genomföra hela detta paket och även inbegripa att lindriga brott tas bort från straffriheten innebär det en kostnad på 1,1 miljard. Att ta hela detta steg avråder för övrigt så gott som alla remissinstanser från. har inte täckt upp för dessa kostnader i sin budgetmotion, och än mindre för den förändring som förslår vad gäller det som kallas mängdrabatt. Ska man göra något åt den måste man också vara beredd att avsätta mer pengar. Om vi skulle gå väg skulle vi stå med en springnota från Kriminalvården. Vi skulle alltså inte bry oss om att dessa kostnader skulle öka. I 34-punktsprogrammet säger vi två saker avseende det som har tagit upp. Vi kommer att se över straffen för en del av de brott som gängen begår. Det handlar exempelvis om grov utpressning och grov misshandel men också rånfrågan. Då kommer vi att se över straffskalan för detta. Det får förstås i sin tur betydelse för hur man ska betrakta ungdomsreduktionen. Vi skriver direktiv i båda dessa delar just , men regeringens inriktning är den jag har fört fram nämligen att vi vill skapa ökade möjligheter till frihetsberövande för dem som begår allvarlig brottslighet av detta slag. Detta behöver vi göra för att vi ska kunna bryta det här beteendet. Vi tänker dock inte gå fram med åtgärder som vi sedan inte finansierar. Det gör kanske , men det kommer vi inte att göra. Vi kommer att se till att alla åtgärder vi vidtar också är fullt finansierade. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2019/20:146 om tjänstemannastatus för all blåljuspersonal 17 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig om jag och regeringen avser att tillse att all blåljuspersonal, även räddningstjänstpersonal, ska erhålla tjänstemannastatus för att få ett starkare skydd mot hot och våld. Låt mig inledningsvis säga att det inte ska förekomma att de som har till uppgift att hjälpa andra angrips och hindras från att utföra sina uppgifter. Funktioner och verksamheter som är av central betydelse för att vårt samhälle ska kunna fungera måste givetvis kunna fullgöra sina uppdrag utan att bli förhindrade eller försenade på grund av brottsliga angrepp. För att stärka det straffrättsliga skyddet för de centrala blåljusverksamheterna – polis, räddningstjänst och ambulanssjukvård – har regeringen föreslagit ett nytt brott – sabotage mot blåljusverksamhet – som straffbelägger att angripa eller på annat sätt störa polis, räddningstjänst eller ambulanssjukvård, om gärningen är ägnad att allvarligt försvåra eller hindra utryckningsverksamhet eller brottsbekämpande verksamhet. Handlingar som omfattas av brottet är bland annat våld och hot mot blåljuspersonal, inklusive räddningstjänstpersonal, och personer som bistår blåljusverksamhet. Räddningstjänstpersonal får alltså därigenom ett ännu starkare straffrättsligt skydd än . Lagändringarna träder i kraft . Regeringen har därutöver vidtagit flera lagstiftningsåtgärder som innebär ett skärpt straffrättsligt skydd mot våld, hot och trakasserier. Bland annat har straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott skärpts och skyddet för den personliga integriteten har stärkts och moderniserats, till exempel genom att det straffbara området för olaga hot har utvidgats. Det måste finnas ett starkt skydd för såväl den som utövar myndighet som för den som fullgör samhällsnyttiga funktioner utan att göra det. Det var bland annat mot den bakgrunden som regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att bland annat ta ställning till vilka samhällsnyttiga funktioner som bör omfattas av ett förstärkt straffrättsligt skydd. I betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner föreslås en straffskärpningsgrund vid angrepp mot samtliga yrkesutövare. I likhet med flera remissinstanser anser dock regeringen att det är tveksamt om den föreslagna straffskärpningsgrunden skulle få avsedd verkan och att den kan förutses ge upphov till betydande tillämpningsproblem. Regeringen har därför valt att i ett första steg föreslå det nya brottet sabotage mot blåljusverksamhet. Som regeringen uttalar i propositionen kräver frågan om vilka samhällsnyttiga funktioner som är i behov av ett förstärkt straffrättsligt skydd och hur ett sådant skydd kan uppnås på bästa sätt fortsatt utredningsarbete. En framtida utredning kan komma att föreslå ändringar i 17 kap. . Just nu analyseras dessa frågor i , och jag avser att återkomma med ett uppdrag till en utredare att överväga ett sådant stärkt skydd. 18 (M): Tack, ministern, för svaret! Jag tror att ministern säkert har goda intentioner, men regeringen missar det väsentliga i min fråga. I svaret utläses att regeringen försöker skydda verksamheten, men lagen om blåljussabotage skyddar inte den enskilda samhällsbäraren som utför sitt arbete och sin plikt. Blåljussabotagelagen gör det straffbart att störa, hindra eller angripa räddningstjänst på ett sätt som hindrar eller försenar dess arbete. Det är klokt att skapa ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal. Men det finns ytterligare och angelägna förstärkningar att göra, och då kan regeringen inte föra fram blåljussabotage som en sköld. Man måste ta tag i frågan. All blåljuspersonal har ett särskilt skyddsbehov och bör erhålla tjänstemannastatus. Jag vill ställa ett par frågor till ministern. Väktare, busschaufförer och taxichaufförer har tjänstemannastatus. Anser ministern att det är viktigare att en taxi kommer fram ohotad än att en räddningsstyrka eller ambulans gör det? Jag vill naturligtvis inte ställa yrkesgrupper mot varandra, för trygghet och säkerhet är viktigt överallt. Men samhället måste markera tydligare mot hot och våld mot samhällets företrädare. Varför är det så svårt för samhället att visa samma respekt för brandmän och ambulanssjukvårdare som för polis? Vad är det i sak som gör att regeringen verkar ha en ovilja mot att ge dessa tjänstemannastatus med riktigt personligt skydd av värde? 19 Justitie- och migrationsminister (S): Jag anser i likhet med alla andra att det är oacceptabelt att människor vars jobb är att rädda liv och skydda oss attackeras. Det straffrättsliga skyddet i dessa avseenden måste vara starkt. Det var därför vi bad utredaren, den förre riksåklagare , att se över det straffrättsliga skyddet för både blåljusområdet och generellt sett. Han skulle också lämna förslag för att vi totalt sett ska kunna öka det straffrättsliga skyddet. En del i lagstiftningen har vi kunnat gå fram med, nämligen blåljussabotage. Det är enligt mig en stark lagstiftning. Den innebär att om man angriper ambulans, polis eller räddningstjänst i en utryckningssituation träffas man av denna lagstiftning. Straffskalan är hög om det får följdeffekter, vilket det mycket väl kan få om man exempelvis hindrar räddningstjänsten från att rycka ut för att släcka en brand och det slutar med att människor dör eller blir allvarligt skadade. Man kan få upp till livstids fängelse för detta brott. Själva poängen med lagen är att sända en mycket tydlig och kraftfull signal till dem som kan få för sig att göra på detta sätt. Man ska veta vad man riskerar. Det finns även andra delar i utredningen. Det handlar om den generella straffskärpningsgrunden för människor som utövar sitt yrke. För den delen fick vi ganska omfattande remisskritik.