prot · H60956 · 2019-02-27 00:00:00 — § 1 Utökning av antalet suppleanter Valberedningen hade, enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet suppleanter skulle utökas enligt följande: från 26 till 27 i finansutskottet från 27 till 28 i justitieutskottet från 27 till 29 i utrikesutskottet från 27 till 28 i kulturutskottet från 27 till 28 i utbildningsutskottet från 78 till 80 i Kammaren medgav dessa utökningar. § 2 Val av extra suppleanter Val av extra suppleanter företogs. Kammaren valde i enlighet med valberedningens förslag till § 3 Anmälan om subsidiaritetsprövning Talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2018/19:22 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från utbildningsutskottet. § 4 Anmälan om faktapromemoria Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2018/19:FPM34 Rådsbeslut om mandat att inleda förhandlingar med om bedömning av överensstämmelse respektive tullar för industrivaror COM(2019) 15, COM(2019) 16 till näringsutskottet § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2018/19:47 till 2018/19:53 till socialförsäkringsutskottet 2018/19:51 till arbetsmarknadsutskottet 2018/19:52 till miljö- och jordbruksutskottet 2018/19:RB1 och RB2 till finansutskottet 2018/19:NSÖ1, RS1, RS4, SN1, VPN1, PN1 och RAN1 till 2018/19:RR1 till finansutskottet 2018/19:3026–3029 till näringsutskottet 2018/19:3025 till justitieutskottet § 6 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2018/19:AU4 om deltagarantal i nya arbetsmarknadspolitiska insatser 2018/19:AU5 om uppföljning av deltagare i Förberedande och orienterande utbildning inom etableringsuppdraget 2018/19:KrU8 Kultur och fritid för barn och unga 2018/19:KrU9 Folkbildningsfrågor Miljö- och jordbruksutskottets betänkanden 2018/19:MJU6 Jakt och viltvård 2018/19:MJU7 Kemikaliepolitik § 7 Ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter betänkande 2018/19:KU16 Ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter (framst. 2018/19:RS6) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 20.) § 8 Allmänna helgdagar m.m. betänkande 2018/19:KU18 1 PER (SD): För tids vinnande yrkar jag bifall till reservationerna 2 och 4, även om vi naturligtvis står bakom samtliga reservationer från . Nationell sammanhållning och symboler är viktiga frågor för . I ett kungligt brev från sägs att svenska flaggan ska vara ”gult udi korssvijs fördeelt påå blott”. Alltsedan dess har den svenska fanan i varierande storlek och nyans vajat över riket. regleras utseendet på svenska flaggan i lag, men flaggdagarna regleras i en så kallad förordning. Det finns heller inga föreskrifter som reglerar när myndigheterna ska flagga eller ens vilken flagga som ska föras. Det händer därför att myndigheter flaggar med andra flaggor än den svenska, och ibland förekommer även flaggor som representerar politiska eller ideologiska organisationer. Jag anser att det är mycket olämpligt att icke officiella flaggor används vid flaggning på offentliga byggnader, då detta kan uppfattas som att myndigheter gör politiska ställningstaganden. vill komma till rätta med detta och därför samla alla regler för flaggning i en enda flagglag. När det gäller reservation 4 och nationalsången tror de flesta att de sjunger nationalsång när Du gamla, du fria sjungs på skolavslutningar, i idrottssammanhang med mera. Men enligt riksdag gör de inte det, för till skillnad mot vad många tror har inte någon officiell nationalsång. Du gamla, du fria har nämligen aldrig officiellt antagits som nationalsång genom ett politiskt beslut. Det finns heller inget juridiskt skydd för Du gamla, du fria, utan dess status som nationalsång vilar helt på traditionen. Jag är av den uppfattningen att en nationalsång är en hyllning till det egna landet och en enande symbol, och därför känns det extra viktigt att den också ska vara officiellt antagen. fick officiellt en nationaldag, som också är helgdag. Den svenska flaggan med gult kors på blå botten är officiell. Men vi står alltså utan en officiellt antagen nationalsång, trots att en nationalsång har stort symboliskt värde. Det är en konstig ordning när inte säger att Du gamla, du fria är vår nationalsång, tvärtemot den allmänna uppfattningen. Om vi verkligen vill slå vakt om Du gamla, du fria ska den givetvis också antas som vår officiella nationalsång. 2 (S): Allmänna helgdagar, vår svenska flagga, minnesceremonier och inrättande av priser och hedersmedaljer är frågor som ofta lyfts fram som enskilda debattämnen. Utifrån det betänkande som vi har att hantera är de på ett väl genomarbetat och samlat sätt presenterade. Den gemensamma nämnare som jag gärna vill betona när resonemang kring dessa frågor förs fram är vikten av en folklig förankring i samhällslivet i stort. Det ska kännas angeläget och vara känt för var och en, oavsett bakgrund eller samhällskategori, varför en viss dag, flaggning eller ceremoni genomförs. Dessa förutsättningar är väl tillgodosedda i betänkande 18, som jag härmed yrkar bifall till. Jag yrkar även avslag på reservationerna. När det gäller allmänna helgdagar har förslag lagts fram av om att ta bort första maj som helgdag. Om det är någon dag som förtjänar uppmärksamhet och har en stark folklig förankring är det just denna dag. uppmärksammas internationellt för löntagares och arbetares förbättrade villkor. Människovärdet står i fokus. Länge var det åtta timmars arbetsdag, rätten till lagstadgad semester och sådant som anses som en självklarhet för alla som man demonstrerade för. När nationaldagen infördes som helgdag 2005 fanns det krafter som ville ta bort första maj som helg. Men det framhölls att första maj, oavsett om man vill demonstrera eller göra något annat, tillsammans med valborgsmässofirandet har utvecklats till en uppskattad och folklig helg. Jag är övertygad om att det är många som är tacksamma över de insatser som den samlade arbetarrörelsen har åstadkommit och alltjämt åstadkommer för vanliga människors villkor. är att hedra och lyfta fram just utifrån den folkliga förankringen. De idéer som försvann är en viktig aspekt i sammanhanget. Som nämnts finns en motion som tar upp regler om flaggning och som vill att de allmänna flaggdagarna ska regleras. Utskottet har vid tidigare tillfällen behandlat denna fråga och slagit fast att det inte finns skäl för att ta upp detta. Vår svenska flagga har gått från att vara en militär symbol till att bli en folkligt förankrad flagga. Den lag som finns för svenska flaggan är tydlig och enkel och tar fasta på utformning och färg. De regler som finns ska ses som en del av gemenskapen och, som jag ser det, kanske väcka intresse för mer kunskap och engagemang. Fler blågula svenska flaggor får gärna vaja vid officiella byggnader men också vid föreningsarrangemang, allmänna sammankomster, privata angelägenheter, sorg, högtider, kalas eller när man på annat sätt vill uppmärksamma något extra. För egen del har jag i mitt uppdrag glädjen att på nationaldagen dela ut svenska flaggor till medborgare eller föreningar som ansökt om detta. Länsstyrelserna har en viktig roll för att hjälpa till att sprida kunskap och information om flaggan och hur den kan användas. Från Stiftelsen Nationaldag, som bildades när nationaldagen infördes och där för övrigt talmannen ingår i styrelsen, hämtar jag följande fina råd: Flagga hellre än låt bli, även om du inte kan alla regler. Frågan om att lagfästa nationalsången , du fria tas upp i en motion. Det har funnits liknande motioner . Att motionen avslås även beror på den utveckling som lett fram till att Du gamla, du fria framförs som nationalsång och att den vilar på en folklig grund. Det är just på ett sådant sätt som en nationalsång bör tillkomma. Därför är det inte motiverat med ett mer officiellt fastställande av den. Kraften har kommit nedifrån och har etablerats i alla led. Jag tror inte att det finns någon som ifrågasätter Du gamla, du fria som nationalsång i dagens läge. Det har även väckts en del andra motioner i detta ärende. Det handlar om civilkuragepris, offentliga belöningssystem, ordensväsen och så vidare. Det har även väckts en motion om en minneshögtid för kommunismens offer. Men här hänvisar vi till det arbete som Forum för levande historia gör för att främja arbetet med demokrati, tolerans och mänskliga rättigheter där utgångspunkten är just Förintelsen och kommunismens brott mot mänskligheten. Just hos Forum för levande historia finns kunskap och möjligheter att informera om detta på ett bra sätt. När det gäller motionen om hedersmedaljer kan vi hänvisa till den utredning som sker vad gäller det offentliga belöningssystemet och som initierades av KU under den förra mandatperioden. 3 (M): Vi diskuterar Allmänna helgdagar m.m., och det finns mycket som ryms inom detta betänkande – viktiga symboler för vad är, vad vi vill att ska vara och vad har varit. gick igenom i princip hela betänkandet på ett i många delar förtjänstfullt sätt, även om jag kanske inte riktigt gillar hans vurm för första maj. Även om man flaggar tycker jag inte att det skadar att lära sig reglerna. Vi har gjort ytterligare framsteg när det gäller just dessa frågor. har vi haft en tillfällig flaggdag . Då flaggade vi för att det var denna riksdag fattade ett principbeslut om att införa allmän och lika rösträtt. Det var en viktig dag. Vi valde att högtidlighålla den på ett vackert och bra sätt, och jag är stolt över att vi tog detta tillfälle i akt. Många framsteg har gjorts på dessa områden . Vi har fått ett tillkännagivande från denna riksdag som har lett till att veterandagen blir allmän flaggdag. Vi har ett tillkännagivande från denna riksdag om belöningssystemen i form av ordnar och andra utmärkelser. Det finns en rad olika saker vi gör för att markera vår gemensamma nationella identitet och också för att vi som nation ibland har möjlighet att markera positiva händelser och gärningar och andra saker som spelar roll för oss som rike. Detta är i grunden mycket bra och någonting som vi ska vara stolta över. Men arbetet är inte klart. Vi kan fortsätta titta på saker som kan behöva utvecklas. I detta betänkande har inte lagt fram några förslag om detta. Därför ställer vi oss bakom betänkandet. Men vi är såklart fortsatt intresserade av ytterligare förbättringar som kan göras utöver det som redan har skett. Vi ser en positiv utveckling inom detta område, och vi hjälper gärna till i det fortsatta arbetet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 9 Trossamfund och begravningsfrågor betänkande 2018/19:KU19 4 (M): Trossamfund och begravningsfrågor låter inte så spännande, men det finns frågor som måste hanteras även inom ramen för detta betänkande. Två förslag är från . Det ena gäller storleken på kyrkoavgiften. Vi tycker att det är viktigt att församlingar och kyrkan själv har möjlighet att reglera den på fler sätt än som en procentandel av den beskattningsbara inkomsten och att till exempel kunna sätta ett tak och ett golv, detta för att kyrkan själv ska ha friheten att fatta sådana beslut. Det är en märklig ordning att vi som riksdag har inskränkt ett trossamfunds förutsättningar att fatta beslut om sin egen medlemsavgift. Det andra gäller församlingstillhörigheten. Vi moderater föreslår att även detta ska vara upp till kyrkan. Det är viktigt att kyrkan själv har möjlighet att fatta beslut om detta. Det är sällan så att man som trossamfund har inskränkningar när det gäller vilken organisatorisk fördelning av medlemmar man har möjlighet att göra. Därför upplever vi att också detta är viktigt. Mot bakgrund av detta yrkar jag bifall till reservationerna 2 och 3. 5 (V): I KU:s betänkande 19 behandlas motioner från allmänna motionstiden som berör trossamfund och begravningsfrågor. Jag yrkar bifall till reservation 3, som handlar om att kyrkan själv ska få möjlighet att bestämma över församlingstillhörighet. Vi i anser att det är rimligt att själv får bestämma. För oss är det ointressant hur väljer att göra sin församlingsindelning, eftersom vi tycker att det är viktigt att föreningen självständigt får bestämma hur man väljer att göra sin indelning. ska precis som alla andra föreningar ha full frihet att avgöra sin verksamhet. Det är dess medlemmar, inte , som ska avgöra frågan om församlingstillhörighet. 6 SKÅNBERG (KD): representant sa att det är ointressant hur vill ha det med sin församlingstillhörighet. Så långt vill inte jag sträcka mig. Däremot är det ingenting som vi här i ska besluta om. Det finns för- och nackdelar med att man har ett geografiskt fritt system, där medlemmar själva får bestämma vilken församling som de vill tillhöra. Ett sådant system skulle kunna innebära nackdelar med ekonomin och ansvarstagandet i den lokala församlingen. Jag skulle vilja säga att det är ett mycket intressant problem, men det är inte vårt. har , och flera andra partier motionerat om och om igen om att vi kanske skulle låta bli att lägga oss i hur vill ha det och ta bort den våta filt som vår överhöghet eller vår jurisdiktion har på denna fråga. I en utredning , som förvisso har på nacken, står det: ”Det står klart att det inte är möjligt att enbart genom ändringar i kyrkoordningen införa denna modell. Det krävs ändringar i föreskrifterna i lagen om om tillhörighet till den församling där man är bosatt. Detta väcker frågor kring den särskilda ställning lagen om har som en grundläggande del av beslutet om ändrade relationer mellan staten och .” Det är vad man brukar kalla ett moment 22. Om vill ändra principen om församlingstillhörighet kan man inte det, eftersom man först måste höra med . Om vill ändra den säger vi: ”Det är sak att bestämma, och därför gör vi ingenting.” På det viset händer ingenting. Det i sig är kanske också en bra ordning. Men det ska i så fall vara ett medvetet ställningstagande om att vi inte vill lägga oss i den här frågan. Frågan var uppe senast förra mandatperioden. går den här mandatperioden utan att det blir ett ställningstagande. Det är lite synd. Men, herr talman, på det här sättet jobbar KU. Det tar lite tid. Men i slutänden blir det bra. Vi tror att också den här frågan kommer att lösas och tänker inte använda mer muskler eller högre tonläge än vad som absolut behövs för att det ska bli en bra ordning. Vi räknar alltså med att alla partier med tiden kommer att inse att detta är den bästa ordningen. Därmed yrkar jag bifall till reservation 3. 7 (S): är en öppen folkkyrka. Och den finns i hela . Församlingar och pastorat över hela landet gör viktiga insatser för att i samarbete med kommuner, föreningsliv och organisationer skapa mötesplatser och finnas till hands för människor i olika situationer, närhelst någon har behov av det. De motioner som har lämnats in till KU och som KU har behandlat om att ändra sätt att organisera sig kan ur många synvinklar vara förståeliga och vällovliga. Men det finns också anledning att utifrån de argument som framhålls lyfta in just den folkliga, samhälleliga och breda förankring har. Jag vill därför yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. Det stämmer, som har sagts här, att är en statskyrka utan ett fritt trossamfund. Det var en förändring som innebar att staten, alltså riksdag och regering, inte längre skulle styra kyrkans inre liv och arbete. Som ett resultat av relationsförändringen infördes lagen om . Den lagen var nödvändig för att få igenom förändringen som sådan. Det är där vi befinner oss . är, som jag uppfattar saken, en väl fungerande, öppen och demokratisk organisation som bygger på representativ demokrati. I kyrkoordningen slås fast att är ett evangelisk-lutherskt kyrkosamfund som har stor frihet att utforma sin organisation utifrån vad som i varje tid bedöms som mest ändamålsenligt. Med hänvisning till det generellt goda arbete som bedrivs och det samarbete som sker, inte minst på lokal nivå, mellan och det svenska samhället ser jag anledning att betona vikten av den ordning som råder, för att upprätthålla detta. Det är också den riktning som en bred uppslutning på kyrkomötet, biskopar och andra av kyrkans företrädare har ställt sig bakom. besökte jag i . Jag satt ned och samtalade med kyrkoherden och diakonen och kunde ta del av det arbete och den verksamhet som bedrivs. Det är en livaktig verksamhet. Framför allt har det diakonala arbetet hamnat alltmer i fokus. Det finns stort behov av samarbete och samverkan med olika instanser i samhället där är en resurs. Det ser vi i storstäderna, med stadsmissionerna, men vi ser det också i mindre församlingar i olika delar av . Det är tillsammans med barnverksamhet, kultur, musik och gemenskap viktiga uppgifter att lyfta fram. I motionerna har också framförts att vi ska reflektera över statens förhållande till , mot bakgrund av att kyrkovalet på nationell nivå samlar ett fåtal deltagare och att kyrkomötet utifrån den utgångspunkten därför inte är representativt. Jag skulle vilja vända på saken. I det senaste kyrkovalet såg vi ett klart trendbrott. Från att det tidigare var kanske av de röstberättigade som gick till valurnorna mötte upp. Det är inte alls tokiga siffror, mot bakgrund av hur deltagandet ser ut i andra organisationer och föreningar i samhället. Utifrån det har alltså de beslut som tas i kyrkomötet stark legitimitet och god förankring. Så sent som tog kyrkomötet med mer än tre fjärdedels majoritet beslut om att säga nej till införande av den så kallade fria församlingstillhörigheten. Frågan om valfri församlingstillhörighet har tidigare behandlats , 2009, 2010, 2011 och 2014. Det är högsta beslutande organ som har kommit fram till samma slutsats. Det är alltså som själv bör besluta hur man ska organisera sig. I detta fall är territorialprincipen, som lyfts fram, viktig för medlemskap i församlingen och för att man ska kunna utveckla församlingarnas verksamhet. Vi kan dra paralleller till kommunerna. Det skulle kanske vara märkligt att bo i exempelvis men betala kommunalskatt i . Den geografiska gränsen är en grundläggande del av tradition och förståelse. Och det finns en risk att många av de små församlingarna, där inkomsterna hos dem som betalar kyrkoavgiften inte alltid är stora, skulle få svårare att finansiera sina verksamheter. Följden blir att rika och välmående församlingar kanske utvecklas men att de mindre halkar efter. Det skulle skapa ett Kyrkosverige och ett samhälle som inte håller ihop. Vi bör också ha i åtanke att är huvudman för begravningar oavsett trosuppfattning. Om detta kan man självklart ha olika åsikter. Men i sammanhanget vill jag gärna lyfta fram den kunskap och erfarenhet som kyrkans personal över hela landet har när det gäller att bemöta människor i olika situationer, oavsett trosuppfattning, och med respekt för olikheter och religionstillhörighet som sådan. Det finns självklart all anledning att se över den bästa möjliga organisationen för . En utredning är på gång. Det är välkommet. Men jag vill betona den starka samhälleliga och folkliga förankringen och vikten av den öppna folkkyrkan. 8 (C): I motionsbetänkandet om trossamfund och begravningsfrågor finns en reservation som aktualiserar frågan om medlemmarnas församlingstillhörighet inom . Frågan om vem – staten eller – som ska bestämma i frågor om församlingstillhörighet har debatterats åtskilligt genom årens lopp. Det har vi hört här tidigare. Det har debatterats här i kammaren, och det har debatterats i högsta beslutande organ, kyrkomötet. I samband med relationsförändringen mellan staten och infördes lagen om , där kyrkans identitet och organisation regleras. Av lagen framgår den så kallade territorialprincipen, att församlingen är den lokala enheten inom och omfattar de personer som tillhör och är bosatta inom församlingens område. Territorialprincipen har i blivit en avgörande organisatorisk princip. Den hänger nära samman med kyrkans identitet som en öppen och rikstäckande folkkyrka, vilket också framgår uttryckligen av lagen. Men territorialprincipen är också en grundläggande del av kyrkans tradition och självförståelse. Det finns de som vill avskaffa denna lag, och en av reservationerna i betänkandet förespråkar just det. För är det viktigt att den överenskommelse som träffades mellan och staten i samband med relationsförändringen vårdas. Lagen om infördes som en del av denna överenskommelse. Så länge lagen om gäller kommer frågan om församlingstillhörighet därför att vara en angelägenhet såväl för som för . har i frågan om en friare församlingstillhörighet – trots upprepade och återkommande diskussioner och omröstningar i kyrkans behöriga organ – å sin sida inte valt att väcka frågan om behovet av en förändring eller omprövning av relationerna mellan staten och . Jag menar därför att vi i bör visa samma respekt och hedra och vårda den ingångna överenskommelsen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 10 redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll betänkande 2018/19:JuU8 redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll (skr. 2018/19:17) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 20.) § 11 Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel betänkande 2018/19:JuU9 Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel (skr. 2018/19:19) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 20.) betänkande 2018/19:NU4 2017/18:140) 9 (M): Frågan om hur staten ska finnas och agera som marknadsaktör borde behandlas efter två kritiska premisser. För det första: Är det rimligt att staten i kraft av att vara just en stat blandar sig i väl fungerande marknader genom ett eget ägande av vissa bolag? För det andra: Är det rimligt att gemensamma resurser används spekulativt i stället för att användas som till exempel skyddsvallar mot kommande lågkonjunkturer för hela ekonomin genom att man exempelvis amorterar på statsskulden? För att man ska kunna svara ja på dessa två frågor, eller premisser, krävs det enligt oss moderater tyngre vägande skäl än bara en allmän önskan om att använda gemensamma resurser spekulativt med hopp om att göra vinst. Vad är då tyngre vägande skäl? Det är exempelvis att en del av uppfyllandet av statens samhällskontrakt gentemot medborgarna behöver ske i bolagsform och genom verksamhet som bäst lämpar sig för att drivas just i bolagsform. Det kan handla om uppfyllandet av särskilda samhällsuppdrag. Det kan till exempel handla om innehavet av systemkritisk infrastruktur, som av organisatoriska skäl bedöms bedrivas bäst inom ramen för ett bolag. Det kan också handla om annat ägande som är av mer strategisk vikt. Men i övrigt måste man konstatera att risktagande är själva grundfundamentet när det gäller att bedriva verksamhet på en privat marknad. När staten deltar på en marknad tar staten en risk, och den risken tar staten med gemensamma medel. Låt oss vara ärliga i denna kammare och konstatera att såväl röda som blå regeringar har haft statliga bolag i sin ägo som har gjort dåliga affärer. Det är en del av konsekvenserna av att finnas på en konkurrensutsatt marknad. Utan risktagande finns ingen möjlighet att göra vinst. kritiserade den dåvarande regeringen för ett alltför stort och onyanserat risktagande i regeringens bolagsportfölj. Detta måste enligt oss moderater ställas i kontrast till det faktum att dessa medel – dessa gemensamma resurser – hade kunnat göra nytta någon annanstans, nämligen genom att vi amorterar på vår statsskuld. Den svenska bolagsportföljens värde uppgår till . En del av denna verksamhet bör, som jag nämnde inledningsvis, förbli i statlig ägo och bör fortsätta att skötas av staten. Men en del av verksamheten har inget annat existensberättigande än att staten hoppas på att detta ska vara en kassako för överskådlig framtid, och historien visar oss att så inte alltid är fallet.