prot · H60947 · 2019-02-05 00:00:00 — I den allmänna politiska debatten kan man höra regeringspartierna hävda att kristna eller religiösa friskolor med konfessionell inriktning är en del av ett stort samhällsproblem som bidrar till elevers utanförskap, ökad segregation, intolerans, extremism och vanvård. Alla de begreppen har jag läst i artiklar skrivna av några av de partier som ingår i januariöverenskommelsen. Problemet är bara att det är en bild som inte är helt sann. Det finns ingenting som pekar på att friskolor med konfessionell inriktning, de flesta kristna, skulle bidra med mer sådant än kommunala skolor eller andra friskolor. Jag skulle nog snarare vilja hävda tvärtom. De allra flesta friskolor av denna art har oftast en bred blandning av nationaliteter och religionstillhörigheter. Jag vågar till och med påstå att flera av dessa skolor är bättre på integration och bättre på inkludering och tolerans än vad många kommunala skolor är. Jag vill hävda att den debatt som har föranlett det beslut som ligger på bordet utgår från en delvis skev verklighetsuppfattning som inte har någon grund i den verklighet som råder på friskolor som har en konfessionell inriktning. Frågan gäller också i grunden om mammor och pappor ska ha rätt att bestämma över sina barns uppfostran och uppväxt. Det är någonting som jag tycker är fullt rimligt. Att vissa partier anser att staten ska gå in och ta ett större ansvar för de frågorna tycker jag är en problematisk utveckling. Det är därför FN:s konvention om mänskliga rättigheter och tydligt stipulerar att rätten att bestämma över barnens utbildning tillkommer föräldrarna. Det är någonting som borde hålla fast vid och inte avvika från. Jag menar att vi i har styrdokument för skolan. Skolinspektionens granskningar är verktyg för att friskolorna inte ska få en alltför ensidig religiös prägel. Vi har en bra kontroll över att dessa skolor driver verksamheten på ett ändamålsenligt och kvalitetssäkrat sätt. På den punkten har vi rent av en bättre modell i än vad många andra europeiska länder har där dessa skolor är privat finansierade. Som jag nämnde i mitt första anförande öppnar vi för tuffare granskningar och fler inspektioner av skolor där det finns anledning att känna oro. Ett annat argument som upprepas är att det offentligt finansierade ska vara fritt från religion. Statsrådet var lite inne på det området. Religionen tillhör det privata. Men hur långt vill statsrådet och Socialdemokraterna dra detta argument? När drar ni in möjligheten för kyrkorna att få föreningsbidrag? När drar ni in möjligheten för kyrkosamfund att starta ett äldreboende? Var går gränsen? Om det inte finns sakliga belägg för att kristna friskolor skulle bidra till ökad segregation och skapandet av parallella samhällen – är det då själva religionen man vill åt? Jag är rädd för en samhällsutveckling där fördomar onyanserat späs på och där vi ständigt klistrar etiketter på varandra i stället för att bygga ett samhälle där vi med våra olikheter håller ihop. När kartan inte stämmer med verkligheten går politiken vilse, och jag tycker att det blir tydligt i frågan om konfessionella skolor. 35 Utbildningsminister (S): Jag kan försäkra att det inte finns några planer på att göra något – i alla fall inte inom ramen för detta arbete – som påverkar den bidragsgivning som sker till olika former av samfund och föreningar. Jag kan även försäkra att också jag är angelägen om att vi har ett samhälle där religionen är en del i samhället. Jag vill inte stänga ute religionen. Det denna debatt handlar om är vilka huvudmän och vilka inriktningar vi ska tillåta när det gäller att driva skolor i . Den debatt vi nu har är alltså inte en debatt om religionens roll i samhället eller om de religiösa samfundens roll i samhället. Detta är egentligen inte en debatt som borde handla om vilka huvudmän som har rätt att driva skolor. För mig är det en debatt om elevernas rätt att få en utbildning som är allsidig och som vilar på läroplanen och en utbildning där eleverna ges ett utrymme att inom skolans ram forma sina egna uppfattningar i viktiga frågor. Jag försäkrar att jag tycker att ens religiösa övertygelse är en riktigt viktig fråga, inte bara för en ung människa utan för alla människor. tar också upp frågan om mammors och pappors rätt att bestämma över sina barns utbildning. Här finns en rik rättspraxis. Den som tar del av många olika rättsfall hittar många fall där domstolen har bedömt att föräldrars önskemål och ibland krav när det gäller hur utbildningen ska vara utformad för att stämma överens med hur de vill att deras barn ska bli uppfostrade ibland får stå tillbaka. Önskemålen och kraven från föräldrarna får ibland stå tillbaka för vårt gemensamma intresse av att vi har en gemensam kunskapsgrund att stå på och gemensamma färdigheter att använda oss av i samhället. Här finns en rik rättspraxis i de olika domstolar som styr våra internationella konventioner. Min bedömning är alltjämt, trots det säger, att vi har goda möjligheter att leva upp till de olika internationella konventionernas krav och säkerställa att barn och elever i får den undervisning och den utbildning som möjliggör för eleverna att själva forma sin uppfattning om viktiga livsval, inklusive religiös övertygelse. Jag välkomnar verkligen engagemanget i frågan, och jag är väldigt glad över det engagemang som visar för de skolor som han så tydligt pläderar för när det gäller hur bra de är. Jag hoppas att detta engagemang ska gälla alla skolor i , för min ambition är att oavsett vilken skola ett barn går på i ska alla elever ha samma chans att lära sig mycket men också att forma sitt eget liv. 36 (KD): Tack, statsrådet! Jag vill börja med att intyga mitt stora engagemang för alla skolor i vårt land. Jag vill också understryka i denna debatt med statsrådet att jag anser det viktigt att svensk skola ska hållas fri från religiös extremism och segregering oavsett om det är en skola med offentlig huvudman eller en friskola. Jag tror att statsrådet och jag är överens där. Jag välkomnar tuffare granskningar, kontroller och inspektioner. Men jag tycker fortfarande att det finns många frågor som hänger i luften och som jag har lite svårt att förstå. Den stora frågan är egentligen varför. Varför vill man sätta dit friskolor med konfessionell inriktning om det är en osanning att de i högre grad bidrar till segregation? Det skulle vara intressant att höra statsrådet kommentera den verklighetsbild som många partiföreträdare har målat upp om vanvård, segregation och extremism. Är det en miljö som förekommer på de här skolorna? Det skulle vara intressant att höra. Efter dagens debatt har jag inte rubbats i min uppfattning. Jag menar att regeringens förslag strider mot . Statsrådets svar är att hon inte ska driva någon fråga som strider mot , som statsrådet inte riktigt vet om det här förslaget gör det. En utredare ska titta på detta, men statsrådet driver ändå förslaget vidare innan hon helt säkert vet. En avslutande fråga: Varför denna jakt på väl fungerande skolor om den verklighetsbild som målas upp inte stämmer? Eller gör den det? Jag skulle vilja höra statsrådet kommentera detta. 37 Utbildningsminister (S): Det har förekommit felaktigheter också på de fristående skolor som vi kallar för konfessionella; därom råder nog inget tvivel. För min del räcker det med att ett barn far illa för att jag ska tycka att det är värt att bry mig om den saken. Jag är väl också efter i skolans värld lite luttrad när det gäller möjligheten att genom kontroll och inspektion säkerställa en hög kvalitet och en regelefterlevnad i samtliga skolor. I så fall måste vi nog utöka inspektionen långt utöver vad som hör till det som vi skulle kunna kalla för rimligt. Jag vill starkt dementera att jag på något vis vill sätta dit, som sa, några fristående skolor. För mig handlar det inte om skolornas rätt, utan det handlar om elevernas och barnens rätt att få en allsidig undervisning och en allsidig utbildning. Det handlar inte heller på något sätt om att förminska religionens betydelse för människor som frivilligt söker sig till religionen. Jag vill verkligen bejaka att unga människor till exempel tillsammans tar initiativ till att samlas till bön eller liknande. Men jag vill inte se en skola där skolledningen tar dessa initiativ, i alla fall inte i de skolor som ska etableras framöver när vi följer januariavtalet. Jag är alltjämt övertygad om att det går att förena med en modern och ändamålsenlig lagstiftning när det gäller barns rätt till utbildning, i alla fall när det gäller de friskolor med konfessionell grund som eventuellt skulle ha startat framöver. Jag vill tacka för interpellationen och för debatten. Jag vill också tacka för det ärliga engagemang som vi gemensamt har när det gäller att säkerställa att barn och elever får en utbildning som är bra, även om vi inte i alla delar kommer till precis samma slutsats. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2018/19:22 om vinterväghållningen 38 Statsrådet (S): har ställt fyra frågor till mig vilka berör vinterväghållningen på de statliga vägarna. Jag och sågs här i för ganska precis för att även då diskutera vinterväghållningen på de statliga vägarna. Jag vill även inleda med att konstatera att det är av stor betydelse att vinterväghållningen av våra vägar håller en hög kvalitet. Det har betydelse för såväl framkomligheten som trafiksäkerheten. Regeringen har därför säkerställt att har de förutsättningar som krävs för att kunna genomföra detta uppdrag. Ramarna för infrastrukturen i den nationella planen har ökat med i jämförelse med den föregående planen. Det möjliggör kraftiga satsningar på såväl utveckling som underhåll av infrastrukturen. uppdrog regeringen till att utvärdera den genomförda vinterväghållningen /18. Syftet var att analysera hur verksamheten har fungerat och vad som behöver utvecklas och förbättras. konstaterar i sin rapport att den var mycket besvärlig med stora snömängder och pendlande temperaturer. I rapporten föreslår ett antal förbättringar som de nu arbetar vidare med. har också fortsatt sin utveckling av moderna metoder och arbetssätt för uppföljning av entreprenörernas arbete. Till exempel används gps i fordonen, vilket möjliggör att det utförda arbetet kan följas upp på en detaljerad nivå. genomför också kontroller av det utförda arbetet ute på vägarna. Det är viktigt att säkerställa att entreprenörerna uppfyller sina åtaganden. Det är inte enbart vinterväghållningen som avgör framkomligheten på de statliga vägarna . Det är även viktigt att såväl fordon som förare är förberedda och vidtar de åtgärder som väglaget kräver. Att använda vinterdäck med rätt mönsterdjup är en lika viktig åtgärd som att planera sin färd efter väderleksförhållanden och att följa trafikreglerna. Kommuner har möjlighet att införa dubbdäcksförbud, och regeringen har inte för avsikt att förändra den lagstiftningen. Regeringen har förbättrat förutsättningarna för att öka säkerheten på vägarna. beslutade regeringen om skärpta regler för tung lastbil, tung buss och personbil klass II med en totalvikt över . Reglerna innebär att dessa fordon ska ha vinterdäck eller likvärdig utrustning på samtliga hjul, inte enbart på drivaxlarna som . Kravet, som träder i kraft , gäller mellan och när vinterväglag råder. En god arbetsmiljö ska vara vägledande för all verksamhet som och entreprenörerna bedriver i samverkan. Arbetet får aldrig ske på bekostnad av en god arbetsmiljö. Regeringen följer därför arbete med att säkerställa att arbetsrättsliga krav och en god arbetsmiljö efterlevs i upphandlad verksamhet. Jag vill avslutningsvis återigen förtydliga för att vinterväghållningen alltid genomförs så länge som det finns behov. Även om de totala kostnaderna blir höga avbryts inte verksamheten. Att de statliga vägarna har god framkomlighet är en viktig fråga för regeringen. Jag avser att fortsätta följa frågan i dialog med och försäkra mig om att det pågående förbättringsarbetet fortskrider. 39 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Jag vill börja med att gratulera till det fortsatta uppdraget som minister, tack vare regeringsunderlaget L, C, MP och naturligtvis ditt eget parti. blev ett mörkt år i trafiken med fler döda än . Ökningen är störst bland de skyddade trafikanterna, särskilt bland dem som åker personbil och lastbil. riksdag har antagit en nollvision om antalet döda i trafiken. Det är djupt bekymmersamt att vi nu ser att antalet döda i trafiken återigen ökar. Jag noterade att statsrådet i sitt svar sa att regeringen tycker att det är viktigt med ett bra vägunderhåll och att ska vara framkomligt. Jag tror dock att många som har kört bil ställer sig något fundersamma till statsrådets svar. Inte ambitionen, för den är det säkert inget fel på, men utfallet och verkligheten gör att det är blixthalka runt om i . Senast i förste vice talmannens valkrets och mitt eget hemlän rapporterade om att två förts till sjukhus efter dubbla lastbilsolyckor på vid Axmartavlan och att trafiken leds om. Om det var så halt på förbi som det var då jag körde – jag kör ändå med dubbdäck och har en bra bil med säkerhetsutrustning – var det blixthalka. Det var såphalt på . Då måste verkligheten alltid slå retoriken. har larmat om flera stora brister i halkbekämpningen i . Tidningen har i ett uppmärksammat reportage granskat vinterväghållningen och konstaterat det vi andra redan vet, nämligen att det är stora brister runt om i . Då pratade de med pressjour. Det svar de fick var att det är av ekonomiska skäl och miljöskäl som man inte kan göra en mer kraftfull insats i rådande vädersituation. pressjour svarar alltså en nyhetsredaktion att det är av ekonomiska skäl och miljöskäl som man inte kan göra en mer kraftfull insats. Detta står i skarp kontrast till statsrådets svar. Antingen har statsrådet rätt och måste då ändra instruktionerna till sin myndighet, eller så har myndigheten rätt, och då måste statsrådet naturligtvis korrigera sitt svar. Jag har ställt fyra skarpa frågor till statsrådet. Jag vill veta vilka åtgärder som statsrådet avser att vidta för att förbättra vinterväghållningen i . Vilka insatser tänker alltså regeringen göra? Sedan är detta med vinterväghållningen en jätteviktig fråga för yrkeschaufförer. Det var därför jag i interpellationen frågade vilket samarbete som finns mellan och . Det är ju inte meningen att yrkeschaufförer ska dö utefter vägarna på grund av att vägarna är för hala. Avslutningsvis frågade jag, och jag fick inget svar: Anser statsrådet att dubbdäcksförbud i vissa kommuner kan påverka den nationella trafiksäkerheten? Jag frågade alltså inte om regeringen skulle ändra lagen, utan jag frågade om ansvarigt statsråd anser att dubbdäcksförbud kan påverka den nationella trafiksäkerheten. 40 Statsrådet (S): Tack, , för gratulationen! Jag ska ärligt säga att efter fyra månaders övergångsregerande, då man inte fick gripa in i den nationella politiken men förvisso ägna sig åt EU-förhandlingen, som jag strax ska återkomma till, var det nästan så att jag saknade interpellationsdebatterna, inte minst med . är vi här i alla fall och har möjlighet att fördjupa oss i både vinterväghållning och många andra trafikfrågor. Jag är naturligtvis väldigt glad över att vi har lyckats nå blocköverskridande överenskommelser på 73 punkter och att det finns brett samförstånd i svensk politik om många stora och viktiga frågor. Men jag inbjuder naturligtvis också att vara med och ta del i den samförståndsanda som ändå kan finnas i svensk politik. Inte minst vore det bra i så viktiga frågor som infrastruktur eller transportpolitik. Det är naturligtvis otroligt viktigt att vi ska ha en välfungerande vinterväghållning. Där delar jag uppfattning. Jag har varit tydlig: Jag var inte nöjd med hur den fungerade föregående år. Det var ett av skälen till att fick i uppdrag att utvärdera vinterväghållningen. Jag är nöjd med att man har gps-markeringar och att man ser till att vi får betalt och utfört de tjänster som staten investerar i. Det är bra. Jag är nöjd med att nu har en bättre och nära samverkan med för att se till att den oro som har funnits i delar av landet för att man inte har haft bra avtal för att säkerställa bra vinterväghållning kan stillas. Men jag är framför allt väldigt nöjd med de initiativ som har tagits och som kommer att träda i kraft, till exempel att vi får krav på vinterdäck på tunga fordon. Jag vill minnas att jag ställde en fråga om detta i en interpellationsdebatt , och då svävade på målet och var tveksam till om detta var rätt väg att gå. Jag vill därför passa på att ställa den frågan tillbaka. Jag tycker själv att detta är viktigt. Ska det vara tryggt på våra vägar, och ska man som trafikant och medtrafikant känna sig säker när det kommer en 64-tonnare körande och det kanske inte är separerade körfält, är det väldigt bra att veta om det är ett fordon som har rätt utrustade däck. Inte minst i Gävletrakten men också på många andra ställen har vi sett hur vägarna blockeras av yrkesfordon med dåligt utrustade däck, ofta kanske från åkerier eller företag i som inte har sett eller kunnat ha kompetens att bedöma de svenska vägförhållandena. Därför är denna lagstiftning viktig. På samma sätt är det med det initiativ som jag tar till att undersöka om vi kan reglera användningen av EU-trailrar, som inte minst i egen valkrets har kunnat förorsaka en del trafikolyckor. På det sättet går vi nu vidare successivt för att stärka trafiksäkerheten. Vi ska också skruva på verktygen när det gäller att få en bra och fungerande vinterväghållning och se till att de åkerier som svarar för vinterväghållningen följs upp av en tredje part. Det är det inte självt som gör, utan det är en upphandlad tredje part som går in och säkerställer att man får den tjänst man faktiskt har betalat för. Det är naturligtvis helt avgörande att vi har resurser. 100 miljarder mer än vad som fanns i den nationella planen vi hade borgerlig regering spelar en stor roll. 164 miljarder bara på vägunderhåll förbättrar förutsättningarna. Men naturligtvis kommer det också vid kraftiga snöstormar eller allvarligt väder att vara situationer där man får stanna, ta det lugnt och inte ta sig ut i trafiken utan att försäkra sig om att man är rätt utrustad. Vad pressjour säger kan naturligtvis jag som statsråd inte gå in och korrigera. Men jag kan definitivt säga att det inte kan vara några ekonomiska skäl eller miljöskäl som kan vara grund för bristande vinterväghållning. Det är inte acceptabelt. Det får inte vara ekonomiska hinder. Det är tydligt i den styrning som finns av . 41 (M): Statsrådets inställning – jag är helt övertygad om att statsrådet verkligen menar vad han säger här i talarstolen – står då i skarp kontrast till verkligheten. Verkligheten kan vi se, oavsett var vi bor i . Just nu är det trafikkaos. Det är blixthalka. Polisen säger uppgivet i artiklar och inslag: Det var såphalka här. Det är inte konstigt att bussen gled av vägen. Som tur var hände det ingen olycka . Detta är ett citat ur en artikel i : återkom senare med beskedet att det finns ekonomiska och miljömässiga skäl till att en kraftfullare insats inte gjorts. Det fanns ekonomiska och miljömässiga skäl till att en kraftfull insats inte hade gjorts. har fyra årstider. Vi har sommar. Vi har höst. Vi har vinter. Och vi har vår. Jag tror att väldigt många som bor i förväntar sig att de ska kunna ta sig fram även , oavsett om de åker med tåg eller flyg eller om de åker på vägarna. Jag noterar att det förmodligen finns en viss vilja hos både myndigheter och andra att försöka skuldbelägga till exempel . Det är klart att det är viktigt med däck – absolut. I , där man har den lagstiftning som nu är på väg att införa, konstaterar man att detta inte har löst problemen i . Man går vidare och diskuterar andra åtgärder i . Det tittade jag faktiskt på i går. Jag läste flera intressanta artiklar. Jag noterar också att statsrådet undviker frågan, men jag ställer den gärna igen: Anser statsrådet att dubbdäcksförbud kan göra att trafiksäkerheten blir sämre i ? Jag tänker på när det är blixthalka och på när det är som det var mellan och . E4:an var som en isbana. Skulle statsrådet då rekommendera någon att ge sig ut och köra utan dubbdäck? Detta är naturligtvis på riktigt. När utvecklingen bryts och antalet dödsfall ökar i krävs det naturligtvis konkreta och handfasta åtgärder som gör att vi kan få ned antalet dödsfall i . Jag är bekymrad över de yrkeschaufförer som faktiskt riskerar sina liv på grund av att vinterväghållningen inte fungerar. Det är inte rimligt att de som är chaufförer i och de som har som yrke att köra gods, eller vad det är för någonting, riskerar sina liv på grund av att staten inte uppfyller sitt viktiga samhällskontrakt: att se till att vägen, E4:an, faktiskt fungerar och är framkomlig. På det sättet krävs det ju resurser. Här finns det uppenbarligen en diskrepans mellan svaret från statsrådet – att man har gett de resurser som krävs – och uppfattning, i alla fall vad de säger till medierna, nämligen att det är ekonomiska orsaker och miljöskäl som ligger bakom den bristfälliga vinterväghållningen. Givet den diskrepansen vore det intressant att höra: Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder för att se till att vinterväghållningen faktiskt fungerar bättre och för att ska få de resurser som man själv flaggar för att man behöver till just vinterväghållning? 42 Statsrådet (S): Låt mig först ta frågan om kommunerna. Det är sant att kommunerna har möjlighet att införa dubbdäcksförbud. Det har man till exempel på här i . Jag har svårt att tänka mig att man i skulle vilja införa dubbdäcksförbud på långa sträckor. Men det ska i så fall vara någonting som man avgör kommunalt. Det är upp till kommunen att avgöra om man vill göra detta. I har man valt att göra det på till exempel , av miljöskäl. Låt mig sedan en gång till säga: Nej, det kan inte finnas ekonomiska skäl och miljöskäl vad än en pressjour säger. Vi är tydliga med att det inte ska vara ekonomiska begränsningar för de resurser som behöver tas i anspråk för den vinterväghållning vi har. Så har det varit under en väldigt . Det är ingen ny reglering som jag har hittat på, utan det är faktiskt ett regelverk som vi har haft länge eftersom vinterväglaget och väderförhållandena varierar mellan åren. Det får inte vara någonting som påverkar de insatser som görs. Eftersom jag var missnöjd med kvaliteten på vinterväghållningen fick uppdraget att utvärdera detta tillsammans med åkeriföretagen. Låt mig vara tydlig. Jag har en väldigt bra samverkan med . Det är en bransch som är satt under hård ekonomisk press från illojal konkurrens, inte minst av utländsk lastbilstrafik som inte alltid har samma ambitioner – det kan handla om vinterdäck, om att följa kör- och vilotidsregler eller om att på annat sätt säkerställa goda arbetsförhållanden för dem som kör. Yrkestrafikanterna och yrkeschaufförerna i utför ett fantastiskt arbete. Det är ett av skälen till att jag lyckades förhandla fram en position och ett beslut i rådet om ett nytt mobilitetspaket. Det innebär stärkta förutsättningar för åkerinäringen och för reglerna kring cabotagetransporter. Och det innebär en möjlighet för inte minst som nation att ha en förbättrad reglering av både cabotagetransporter och transporter inom ramen för kombidirektivet. Här har vi, till skillnad från den regering som har stått bakom, fört en ganska tuff kamp inom EU tillsammans med många andra länder för att också på internationell nivå få bättre regleringar så att inte svensk transportnäring drabbas av illojal konkurrens eller osjysta konkurrensregler. Det är till fromma för trafiksäkerheten men också för utvecklingen av svensk transportnäring. Jag tror däremot att själv är svaret skyldig när det gäller frågan om vinterdäck, som vi ändå måste konstatera har effekt. Jag tror i alla fall att det spelar roll om ett fordon på har vinterdäck eller om det inte har det.