prot · H60975 · 2019-04-09 00:00:00 — Men på grund av regeringens politik är det uppenbarligen inte möjligt. 38 Statsrådet (MP): Jag tackar för en viktig interpellation, och jag hoppas att vi kan ha en konstruktiv debatt om dessa frågor. Jag märker att vi delar visionen och målet, det vill säga att människor själva ska kunna bestämma hur och helst var de vill bo. Det är såklart denna vision som också regeringen arbetar för. Däremot har vi en gemensam utmaning om vi har ett gemensamt mål. Det är att det har skett underinvesteringar i bostadssektorn , för att inte säga årtionden. Det har skapat den situation som vi har. Där kan vi vara överens om att marknaden är bristfällig. Men jag tror också att vi kan vara överens om att det är svårt att säga att man kommer att lösa detta i en handvändning. Även om man när man sitter i opposition ofta har en lättare resa än när man är i regeringsställning tror jag kanske inte att man ska komma med överord om att man kan lösa bostadsproblemen på en kafferast eller ens på en säsong. Detta är ett problem som har byggts upp . Tyvärr kommer det också att ta tid att hitta lösningarna på det. Då är det också glädjande att byggandet ligger på rekordnivåer och att det nu tillkommer 50 000 nybyggda bostäder, vilket är mer än och till och med årtionden. Däremot gör inte detta att jag är nöjd. Jag vill se fortsatt aktivitet. Vi behöver göra mer både på bostadsmarknaden och i bostadspolitiken. Vi har en överenskommelse – januariavtalet – där det finns konkreta steg framåt på bostadsmarknaden. Det handlar både om att förnya hyressystemet, så att förhoppningsvis fler hyreslägenheter kan byggas, och att fler ska kunna få tillgång till detta boende. Precis som vi har hört är det inte någonting som alla efterfrågar, men det är ändå en bostadsnisch som många tycker är attraktiv. Om man till exempel kommer och ska studera , eller om man kommer som utländsk arbetare och ska arbeta i ett företag, kan det vara en typ av bostad som är perfekt för denna situation. Då måste vi skapa en större flexibilitet även på denna marknad. Men vi har också skrivningar om att vi ska göra konkreta förändringar i regelverken för att underlätta för bostadsbyggande och kunna kapa både byggtider och byggkostnader. Det finns även andra punkter som handlar om att underlätta för bostadsmarknaden. Inte minst vill jag poängtera den stora skatteöversyn som de fyra partier som står bakom januariavtalet har kommit överens om att göra, där just bostadsmarknadens funktionssätt är i fokus och kommer att vara vägledande när vi utformar de nya skatteförslagen. kommer också med en del förslag, till exempel att vi ska stötta kommunerna och bygga nya stadsområden. Regeringen är redan på den bollen och har satt igång det arbetet, så jag tror att vi kan enas om att det är vägen framåt. Vi har ju en samordningsperson som inventerar statlig mark för att se var man kan bygga nya bostadsområden och använda den statliga marken för det. Jag tycker också att det är bra att vi lyfter fram olika förslag på hur vi kan underlätta för människors inträde på bostadsmarknaden. Det är ju en utmaning för många unga att ta steget in på bostadsmarknaden, och jag är ödmjuk inför att det är en svår situation. Jag är beredd att titta brett på den frågan för att hitta vägar framåt. I , som jag företräder, har vi lyft fram möjligheten att ha ett subventionerat bosparande för att just låta unga bygga upp en kapitalinsats som de sedan kan använda för att gå in på bostadsmarknaden. Det kan vara ett förslag att diskutera i samband med att vi gör en större skatteöversyn. Jag tror alltså att detta är då vi inte ska låsa dörrar och sätta stopp för olika förslag utan tvärtom vara öppna och konstruktiva och försöka titta på detta gemensamt. Jag skulle också helst se att vi hade förmågan att komma fram till en bredare bostadsöverenskommelse, och jag hoppas på att det även från oppositionens sida finns intresse av att föra samtal om hur vi kan göra bostadsmarknaden mer funktionell. Det handlar om att se till att olika grupper får en möjlighet att få just det boende de drömmer om. Det är den vision regeringen arbetar efter. 39 (KD): Jag håller med ministern om att de som bor i bostäder själva ska få bestämma hur de ska bo. Det måste ju vara grundförutsättningen och det mål vi har, på något sätt, och det är väl därför jag försöker lyfta fram att det är många som vill äga sin bostad. Det är många som har det som mål, och därför kan vi inte inrikta politiken bara på hyresrätter. I stället borde det vara brett över spektrumet – att vi faktiskt vill ha olika typer av boendeformer. Bostadsministern säger att bostadsbyggandet är på rekordnivåer. Jag vet inte riktigt om jag håller med om det, för det är tyvärr en nedåtgående trend. Det behövs saker som gör att vi vänder den trenden en gång till. Jag håller med om att vi inte kan göra detta i en handvändning utan måste göra det gemensamt. Det håller jag fullständigt med om, men jag tror att man måste göra lite mer än bara stirra sig blind på att vi har investeringsstödet och att det ska lösa detta. Vi måste ha ett bredare perspektiv och måla med bredare penseldrag. När det sedan gäller att det inte finns hyreslägenheter i de större orterna – och att människor i vissa fall givetvis kan tänka sig att ha en hyreslägenhet – är jag nog av uppfattningen att anledningen till att det inte finns lediga hyreslägenheter faktiskt kan vara att de som vill bo i en annan form av bostäder inte kommer till. De som vill bo i en bostadsrätt eller en villa kommer inte dit, utan de är fast i de hyreslägenheter som någon annan faktiskt vill bo i. Lösningen är alltså inte att vi bara bygger fler hyresrätter, utan vi måste bygga olika boendeformer för att kunna lösa pusslet. Människor ska bo i rätt bostad med rätt kvadratmeteryta. Vi kommer aldrig att kunna bygga oss ifrån detta, utan det handlar om att ge människor incitament så att de kan äga sin egen bostad. Ministern säger i sitt svar att vi i har en generell bostadsmarknad för alla. Det är ju sant på ett sätt, men frågan är ju om de som står utanför bostadsmarknaden – det vill säga de som faktiskt inte har en bostad – håller med om det. Frågan är om de 260 000 människor mellan som inte har en egen bostad utan faktiskt tvingas bo kvar hemma tycker att vi har en generell bostadsmarknad. Jag tror inte att de tycker det, och det är så att säga det som är mitt problem. Jag tycker att vi borde se problemet lite större än så. Ministern säger också i sitt svar att det kan innebära en ökad ekonomisk trygghet för den enskilde att börja spara till ett boende . Ja, jag har ingen annan uppfattning. Det är därför vi driver det här med bospar; vi tycker att det är en bra form. Det innebär att den unge kan börja spara till sitt eget boende och slippa topplånet – blankolånet – som faktiskt är det dyraste lånet. Om ministern nu menar allvar med att faktiskt har samma uppfattning kanske vi kan hjälpas åt att driva , och Liberalerna framför oss så att vi kan få igenom detta på ett eller annat sätt. Sedan tror jag också att ungdomar kanske inte alltid ska stå för hela risken själv när det gäller blankolån. Staten kanske ska ta en liten risk. Vi skulle kunna ha ett statligt lån för ungdomar så att de kan komma in på bostadsmarknaden och slipper ta blankolån. Staten skulle då ta risken, och jag tror inte att den risken är speciellt stor eftersom amorteringen av lånen är så pass effektiv och bostadsbristen har ökat så pass mycket. Jag vill därför påstå att risken för staten inte skulle direkt vara stor. Jag tror att vi skulle kunna komma överens om ett statligt lån. Vi kan alltid komma tillbaka till om investeringsstödet till hyreslägenheter är rätt eller fel, men jag tror att man måste se att bostadsmarknaden är mer än just hyresrätter. Kan vi göra det tror jag att det vore väldigt bra. Ministern kommer tillbaka till januariavtalet. Tyvärr är vi fler partier i än bara de som ingått januariavtalet. Jag vill ändå fråga ministern en gång till: Tänker ministern sig att man ska sluta en bred bostadsöverenskommelse, med alla partier? Vi i har sagt att vi är med på det, men jag har inte hört att ministern har den uppfattningen. 40 (M): Det är alltså ingen som begär att bostadsministern ska vara med en trollstav – men däremot att man ska föra en politik som gör att fler får en bostad. är det en stor bostadspolitisk debatt i civilutskottet, herr ålderspresident. Det ska naturligtvis bli intressant att se bostadsministerns aktiva närvaro i debatten, där vi kan få höra om alla konkreta förslag som regeringen har i byrålådan. Det som saknas är dock perspektivet att de flesta unga vill bo i friliggande hus. De flesta unga svarar att de vill bo i bostadsrätt när man frågar dem. Vad eller tycker är egentligen ganska irrelevant, utan det intressanta är ju vad unga själva vill. Därför är det naturligtvis viktigt att ha en politik som möjliggör detta och att man för en aktiv politik. Det känns som att den här regeringen prioriterar hyresrätter. Det känns som att det är där man lägger fokus. Det är klart att det också innebär politiska signaler, för det signalsystemet funkar. Tittar vi på bostadsrätter – det har trots allt byggts bostadsrätter, inte minst i storstäderna – ser vi att det har blivit tvärnit i försäljningen. vice vd var väldigt tydlig mot hela civilutskottet när han talade klarspråk om konsekvenserna av regeringens politik. Han sa till exempel om prognos över byggnationer: Den tror jag ingenting på, för fallet i försäljningen och i byggnationen kommer att vara mycket, mycket större än vad signalerar. Jag hoppas att de som är på marknaden har fel – det vore ju bra – men sannolikt är det naturligtvis de som är närmast byggmarknaden som kan bedöma detta bäst. Det vore dock intressant att få höra om bostadsministern anser att det är viktigt att många har möjlighet att äga sin bostad i . 41 Statsrådet (MP): Jag tycker att det är viktigt att ha fokus på de stora utmaningar som vi står inför. Därför tycker jag inte heller att man ska prata ned olika boendeformer. Jag tycker att alla boendeformer har sin roll att fylla på den svenska bostadsmarknaden, och eftersom vi som individer är olika är det viktigt att det finns olika former av boende för att vi ska kunna uppfylla våra mål och drömmar. Man behöver till exempel inte uttrycka sig som att någon är ”fast” i en hyreslägenhet; det är faktiskt många som vill hyra sitt boende. De tycker att det passar deras livsförutsättningar. Många tycker till exempel att det är bekvämt att inte behöva göra underhåll och liknande själva utan i stället ha en professionell värd som kan utföra den typen av uppgifter åt dem. Jag har dock stor respekt för att många människor också vill äga sitt boende. Jag tycker att det är utmärkt, och jag tycker att man ska ha möjlighet – i bred bemärkelse – att välja den boendeform som passar en bäst. Däremot kommer det aldrig att vara så, vare sig på bostadsmarknaden eller på arbetsmarknaden, att man bara kan peka ut och välja exakt den framtid man vill ha. Det krävs självklart en aktiv insats från den boende själv. Sedan gäller det ju för oss – och där är jag helt på samma linje som – att skapa förutsättningarna för en fungerande bostadsmarknad. Där tycker jag att det är välkommet att det nu kommer konkreta förslag på vad man kan göra. Den fråga jag ställer mig är varför man inte genomförde de förslagen då man satt i regeringsställning. fanns ju alla förutsättningar för det, och då hade dessutom bostadsministerposten. De förslagen kom dock inte vid det tillfället. Men låt oss nu diskutera om vi kan ta fram dem under den här mandatperioden i stället. Jag hoppas att det finns en vilja att hitta vägar framåt gemensamt. Jag tycker att det är mycket välkommet att man lyfter fram möjligheten att delta i bostadspolitiska samtal. Det är någonting som vi öppnade upp för redan under den förra mandatperioden. De fyra allianspartierna valde vid det tillfället tyvärr att lämna samtalen trots att vi, enligt min uppfattning, hade kommit ganska långt och även hade möjlighet att komma vidare i de samtalen. Det är också viktigt att komma ihåg att ha en balans i bostadspolitiken. Vi borde alla kunna komma ihåg vad som händer när vi inte klarar av att hålla en stabilitet i den ekonomiska politiken och i bostadspolitiken. Jag hörde på radion – jag tror att det var i går – att antalet äldre med skulder ökar i , särskilt antalet som är . Man pekade på att en del av dem fortfarande lever med skulder som de fick under 90‑talskrisen, när bostadsmarknaden inte fungerade och haveriet var väldigt allvarligt. Detta är människor som då hade skuldsatt sig väldigt högt och som sedan, när ekonomin vek och de kanske blev av med arbetet eller hamnade i en svår personlig sits, var tvungna att sälja sin bostad till underpris – mycket lägre än vad de hade köpt den för. Detta ledde till en situation där de satt kvar med skulderna men inte hade bostaden. Det finns människor som fortfarande, efter detta, lever i denna situation och som fortfarande lever med dessa skulder. Vi borde kunna enas om att vi inte vill sätta någon enda människa i den situationen. Ingen ska behöva uppleva den bördan under hela sitt vuxenliv. Då är det viktigt att se till att det finns en ekonomisk trygghet även när man gör sina bostadsköp och att man inte skuldsätter sig på en sådan nivå att man inte klarar av ekonomiska störningar och ekonomiska risker. Då hamnar vi i en situation där vi riskerar att en ny generation fastnar i skuldfällan om det blir en ekonomisk nedgång. Då riskerar vi en situation där människor inte har kontroll över sin ekonomi och i värsta fall hamnar i evighetsskuldsättning. Det är därför vi behöver ha vissa kreditrestriktioner – vi ska kunna se till att man har möjlighet att klara av sin ekonomiska situation även när det blir svårare tider ekonomiskt. Men vi måste också se till att det finns tillgång till krediter. Det är denna balans vi måste försöka uppnå, och det är denna balans som vi från regeringen arbetar med . 42 (KD): Vi kan argumentera om vems fel det är på olika sätt, men jag hävdar att vår bostadsminister var en bidragande orsak till den uppgång i bostadsbyggandet som skedde under den förra mandatperioden. är det inte längre en uppgång utan en nedgång, och jag menar att vi då måste vidta andra åtgärder som gör att vi får upp bostadsbyggandet igen. Jag vill inte ta äran från , utan jag tycker att han gjorde det väldigt bra som bostadsminister. Dock måste vi vidta fler åtgärder just . Vi har en debatt om kreditrestriktioner . Jag kanske inte ska gå in så långt i det, men jag ser givetvis också problematiken med att man har för stora skulder. Detta är dock inte mitt problem med kreditrestriktioner, utan mitt problem är att det blir lager på lager som gör att människor inte kan låna till sin bostad. Vi måste se att en bostad i normala fall ökar i värde, vilket gör att man faktiskt kan låna på sin bostad och inte behöver amortera så mycket som . Jag vill också gå tillbaka till min och ministerns första debatt, där jag sa att ministern ville bli språkrör för och att jag var lite rädd för att han kanske var mer finansmarknadsminister än bostadsminister. Detta är fortfarande min oro, även om jag tycker att ministern mer och mer kommer in på bostadsfrågorna och känner sig hemtam där. Just när det gäller kreditrestriktionerna känner jag att det är finansmarknadsministern som talar lite mer än bostadsministern. Jag tror att en bostadsminister skulle se mer att vi behöver fler bostäder och att staten kanske behöver ta risken mer än vad ungdomarna gör. Då borde ett statligt lån kunna vara en acceptabel del även för bostadsministern. 43 Statsrådet (MP): Detta är ju en regering som i brett samarbete – fyra partier tillsammans – har lämnat tydliga besked. Vi har kommit med en serie av olika åtgärder riktade mot bostadsmarknaden som vi kommer att genomföra . Vi kommer att reformera hyresmodellen och se till att vi har fri hyressättning på nybyggnation för att stimulera så att den delen av bostadsmarknaden kan växa. Vi har kommit överens om att ta bort flyttskatten genom att räntebeläggningen på uppskovsbeloppet avskaffas. Vi är överens om att vi ska genomföra omfattande regelförenklingar, och vi har en stor utredning som kommer att leverera förslag i närtid. Vi har – även om detta gäller hyresrätten och inte bostadsrätten och ägandedelen – gjort om investeringsstöden och gett besked om att det nu kan byggas tiotusentals nya hyresrätter med rimliga hyror för dem som inte har de allra tjockaste plånböckerna. Detta är en regering som har höga ambitioner när det gäller att få bostadsmarknaden att fungera. Vi ser att vi fortfarande ligger på historiskt höga nivåer av bostadsbyggande. Vi ser också att både antalet bygglov och antalet nybyggen har vänt uppåt igen under de senaste kvartalen. Det är alltså för tidigt att ropa att allting bara går åt fel håll eller att vi bara rör oss i en enda riktning. Jag tror att det kommer att finnas förutsättningar för att ha en balanserad utveckling av byggandet . Jag är, som jag har sagt i dessa replikskiften, intresserad av att föra bredare samtal, och jag hoppas att vi kan utbyta idéer och sätta oss tillsammans och försöka att hitta en gemensam väg framåt. Jag tror att det skulle vara det allra bästa för och för bostadsmarknaden – vi vet ju att om det är någonting som är kapitalintensivt och som kräver ett långsiktigt perspektiv är det byggande av nya fastigheter, oavsett om det är för hyresmarknaden eller för köpmarknaden. Jag hoppas att vi tillsammans kan försöka att bidra till att skapa så stor klarhet och långsiktighet som möjligt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av tjänstgörande ålderspresidenten att ajournera sammanträdet till . § 9 Svar på interpellation 2018/19:147 om oklara besked om kreditrestriktioner 44 Statsrådet (MP): har frågat mig om jag anser att kreditrestriktioner tillsammans med flyttskatter har en negativ effekt på efterfrågan på bostadsmarknaden samt om jag tänker lätta på kreditrestriktionerna så att efterfrågan på bostadsmarknaden kommer att ta fart igen. Jag vill inleda med att påminna om att hushållens skulder har stigit i förhållande till hushållens samlade inkomster . Denna utveckling innebär inte bara risker för högt belånade hushåll utan också för ekonomin i stort och i förlängningen för bostadsmarknadens funktionssätt. Bolånetaket och amorteringskraven har till syfte att stärka hushållens motståndskraft och bidra till en sundare amorteringskultur för att därigenom minska riskerna som är förknippade med hushållens höga och stigande skuldsättning. Det är viktigt att följa upp de makrotillsynsåtgärder som har genomförts. Regeringen har därför gett i uppdrag att utveckla och redovisa metoder för att utvärdera makrotillsynsåtgärderna. Uppdraget ska redovisas . Det kan dock redan nu konstateras att åtgärderna har bidragit till en sundare amorteringskultur, vilket bland annat framgår i Den svenska bolånemarknaden (2019), som publicerades . För att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt behövs ett helhetsgrepp och långsiktighet, vilket gör en bred politisk överenskommelse önskvärd. , som slutits mellan Socialdemokraterna, de gröna, finns flera reformer som rör bostadsmarknaden. En sådan åtgärd är att ta bort räntebeläggning på uppskovsbeloppet. Slopandet av räntebeläggningen kan bidra till en viss ökad rörlighet på bostadsmarknaden. Inom ramen för januariavtalet ska även en omfattande skattereform genomföras som bland annat syftar till att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt. I samband med detta är det naturligt att också beakta kreditmarknadens funktionssätt. Det investeringsstöd för hyreslägenheter som infördes under förra mandatperioden och som har beviljats för drygt 20 000 lägenheter är ett viktigt verktyg för att skapa förutsättningar för byggande av lägenheter med begränsade hyror och rimliga krav på hyresgästernas betalningsförmåga. I enlighet med januariavtalet avser regeringen att återkomma med förslag på hur investeringsstödet kan utformas fortsättningsvis. En god tillgång på hyreslägenheter till rimliga hyror skapar förutsättningar för fler hushåll att finna en lämplig bostad på marknaden. Avslutningsvis kommer regeringen att arbeta vidare med januariavtalets ambitioner att reformera bostadsmarknaden så att fler människors behov kan mötas, reglerna förenklas och konkurrensen ökar. 45 (KD): I en kommentar från till rikssiffror som publicerades säger de att rikssiffrorna visar att både villa- och bostadsrättspriserna stod stilla på tolvmånadersbasis. Marknaden är alltså fortsatt stabil. Men att det såldes färre bostadsrätter jämfört med visar på att kreditrestriktionerna och tuffare utlåningsvillkor pressar efterfrågan och skapar inlåsningseffekter. har man kommit överens om att ta bort ränta på uppskov. Jag tror att det i grunden är en bra idé, men bara om det görs tillsammans med ett permanent borttagande av taket för uppskovsbeloppet och andra åtgärder mot kreditrestriktionerna. ska ett hushåll klara av KALP-kalkylen, vilket innebär att man ska klara att betala en ränta på 7–. Man måste också kunna amortera 1–av lånet och dessutom kunna lägga i handpenning. För ett hushåll i som ska köpa en lägenhet för innebär det att banken måste testa hushållet för en bostadsutgift på . Men den faktiska bostadsutgiften för denna familj skulle vara , det vill säga mindre. Det måste man klara av för att få låna till en lägenhet. Betänk att man utöver detta alltså måste ha ½ miljon kronor i eget kapital. Detta har ministern och jag talat om tidigare, men jag har aldrig förstått om ministern tycker att detta är ett problem i sig eller om han tycker att det är helt korrekt och ska vara på detta sätt. Det exempel som jag tar upp tycker jag visar på hur reglering på reglering har lagts på utan att någon hänsyn har tagits till helheten. Eftersom vi redan har ett amorteringskrav i grunden hade frågan varför det skulle förstärkas varit mer relevant än att bara besluta om ett förstärkt amorteringskrav. I debatten målas svenska hushålls skulder ofta upp som oroväckande höga. Men vi oroar oss kanske lite i överkant, även om skuldbördan är stor. De internationella jämförelser som görs i debatten ger inte en rättvis syn på svenskarnas skulder. Hushållen är motståndskraftiga i en internationell jämförelse, och sparandet är högt. Jag menar att man även bör räkna med den värdeökning som bostäder har för att se om en investering är en risk eller en riktigt bra investering. Behövs ett bolånetak om när en ung person med dagens amorteringskrav kommer att äga mer än halva lägenheten ? Jag vill fråga ministern om det faktiskt är så. Ska unga hushåll, med ofta snabbt stigande inkomster, inte kunna efterfråga ett ägt boende, då det krävs amorteringar på av bolånet redan i början av bostadskarriären? Kreditrestriktionerna höjer trösklarna för grupper med mindre eget kapital, bland andra unga och nyanlända, som får svårt att få ett eget boende. Det skapar sidoeffekter då hushållen försöker kringgå regleringarna. Tillväxten av konsumtionslån ökar kraftigt, vilket även redovisar. Allt detta ingick i analysen av konsekvenserna från ekonomiprofessorer, branschkunniga med flera, och finns tecken på att just detta sker. Utöver detta har vi stora matchningsproblem på arbetsmarknaden. Även där stjälper funktionssättet på bostadsmarknaden förutsättningarna för många att flytta till den ort där arbetet finns. Min fråga är: Är ministern beredd att se över kreditrestriktionerna i syfte att få in ungdomar i deras första ägda boende? 46 Statsrådet (MP): Det är riktigt att villa- och bostadsrättspriserna nu står ganska stilla. En liten uppgång kan noteras. Det är bedömningen från många att det också kommer att fortsätta vara en liten uppgång . Det är nu en ganska stor skillnad jämfört med hur det har varit under en , särskilt i storstadsområden där ju prisstegringarna har varit mycket kraftfulla.