prot · H70924 · 2019-10-23 00:00:00 — Detta accentuerar verkligen betydelsen av den kritik vi framfört, nämligen att de ingångna kompromisserna i energiöverenskommelsen är direkt destruktiva då man i utgångsläget står väldigt långt ifrån varandra. Viljan att få till en överenskommelse har trots det varit starkare, vilket har lett till att flera motsättningar har byggts in i överenskommelsen. Dessa äventyrar den övergripande målbilden för den svenska energipolitiken. Vad har då hänt sedan man slöt den överenskommelse som skulle bli en vändpunkt för svensk energipolitik? Bland tidningsrubrikerna kan man läsa följande:  : ”Investerare flyr på grund av elbristen”  : ”Effektbrist blir det svåraste”  : ”Varning för kommande elbrist i ”  : ”Brist på el hotar delar av ”  VLT: ”400 företag oroas över elbristen – vart fjärde kan tvingas säga upp anställda”  : ”Elbrist hotar när befolkningen växer”. Första kontroll-stationen för energi-överenskommelsen Detta är en utveckling som leder mot att vi har samma problem som råder i många andra utvecklingsländer. Det är fortsatt så att många politiker har uppenbart svårt att skilja på energi och effekt. I den årliga kraftbalansrapport som kom med konstaterar man att effektbalansen fortsätter att försämras. Enligt prognosen för den kommande vintern kommer vi att ha ett underskott på närmare för en normal vinter, vilket innebär att underskottet har mer än fördubblats . planerar att stänga reaktorn , och stängs även . Man är tydlig med att detta ökar risken för effektbrist. Det finns ingenting i den nuvarande överenskommelsen som verkar i en riktning för att motverka den utveckling vi nu ser med problem att klara elförsörjningen . Storstadsregionerna upplever en alltmer tilltagande elbrist som drivs av att överföringskapaciteten är otillräcklig, som lokal elproduktion försvinner. Denna utveckling är direkt skadlig för . Vi riskerar att bromsa eller helt hindra den samhällsutveckling som vi vill ha. Det handlar om att kunna elektrifiera transportsektorn för att minska vårt fossila beroende, att kunna framställa fossilfritt stål med hjälp av vätgas, att möjliggöra för bostadsbyggande och att möjliggöra för nya företag att etablera sig. Därför är det från vårt håll sett högst angeläget att välkomna alla fossilfria energikällor. Det finns ett behov av att en ny parlamentarisk utredning tillsätts för att se över den långsiktiga energiförsörjningen. Tyvärr är vi i detta betänkande ensamma om denna uppfattning. Ett av de förslag som vi lade fram i vår reservation i slutbetänkande var att det borde införas ett mål om leveranssäkerhet. Bakgrunden är att ingen särskild myndighet är ansvarig för densamma . I stället är ansvaret för leveranssäkerhet uppdelat på ett flertal olika roller och aktörer, något som givetvis skapar oklarheter och risker för ineffektivitet. Vi betraktar det som en svag politik. Man kan utgå från devisen att allas ansvar är ingens ansvar. Tyvärr visar sig detta vara väldigt rättvisande inom energipolitiken. Glädjande nog har däremot inte det energipolitiska arbetet i stått stilla. Detta förslag om ett mål för leveranssäkerheten kunde röstas igenom i under det föregående . ligger det ett sådant tillkännagivande på regeringens bord. En del av parterna i överenskommelsen har alltmer börjat inse att vi även troligen kommer att behöva planerbar kraftproduktion genom exempelvis kärnkraft eller stärkt konkurrenskraft för kraftvärme. Kärnkraften har också varit en av vattendelarna för dem som tolkar energiöverenskommelsen. Vad kom man egentligen överens om beträffande kärnkraftens framtid i ? Den ena sidan har uppenbarligen uppfattningen att man kommit överens om att fasa ut kärnkraften till fullo genom ett mål om förnybart. Den andra sidan håller i sin tolkning fast vid att man i de efterföljande orden betonar att detta inte innebär något förbud mot kärnkraft. Även detta är ett bärande skäl till att inte kunde stå bakom den nuvarande energiöverenskommelsen, där man inte på ett tydligt sätt kan slå fast att det är fossilfrihet som vi vill uppnå och att kärnkraften ska ges en tydligare och mer given roll i det framtida energisystemet i . Första kontroll-stationen för energi-överenskommelsen Även här är det glädjande att tagit initiativ bortom energiöverenskommelsen; man har röstat för att ska satsa mer långsiktigt på forskning och utveckling av kärnkraft och har även riktat ett sådant tillkännagivande till regeringen. Med tanke på otydligheten kring ett av våra energipolitiska mål borde man däremot göra en justering till att det ska handla om fossilfrihet. I detta betänkande är vi tyvärr återigen det enda parti som föreslår ett mål om fossilfritt. Med detta vill jag yrka bifall till den reservation som finns i betänkandet. 103 (S): Vi behandlar näringsutskottets betänkande NU7. Jag yrkar avslag på motionen med hänvisning till beslut om de energipolitiska målen och energipolitikens inriktning. Jag stöder utskottets förslag att ska lägga regeringens skrivelse till handlingarna. ska man genomföra en kontrollstation för att följa upp energiöverenskommelsen. Denna skrivelse är av begränsad omfattning, eftersom arbetet med kontrollstationer startade . Längst bak i skrivelsen finns en sammanfattning som redovisar statusen för ett antal av åtgärderna. Jag kan konstatera att mycket är genomfört eller påbörjat. Det handlar exempelvis om avvecklingen av skatt på termisk effekt. Det handlar om sänkt fastighetsskatt, moderna miljökrav på vattenkraften och förlängning och utökning av elcertifikatssystemet. En genomförandegrupp ska kontinuerligt följa upp energiöverenskommelsen. När det gäller målbilden, förnybar elproduktion 2040, finns det positiva tecken. Exempelvis lyfter IEA fram som ett globalt ledande land i denna fråga. Den förnybara elproduktionen har ökat, och förväntas utbyggnaden fortsätta att öka i snabb takt. Därefter är utbyggnaden mer osäker. Men mycket tyder på att det finns förutsättningar för att andelen förnybar elproduktion 2040 kan närma sig . Utvecklingen behöver naturligtvis följas. Vi måste också vara väldigt noga med hur förutsättningarna ser ut för elproduktion vid topplastsituationer. Energieffektiviseringsmålet – effektivare energianvändning 2030 – är utmanande. Osäkerheterna är relativt stora och beror bland annat på bnp-utvecklingen. Även här behövs kontinuerlig uppföljning. Vid behov måste vi kunna vidta åtgärder i rätt tid. Det pågår ett antal initiativ som kan förbättra situationen till 2030. Energisteget och genomförandet av EU-direktivet om energieffektivisering är sådana. elmarknad fungerar väl. Bland annat har industrin konkurrenskraftiga priser, och överföringskapaciteten till grannländerna är hög i en europeisk jämförelse. Elproduktionen genererar även mycket låga utsläpp av växthusgaser. Första kontroll-stationen för energi-överenskommelsen har alltjämt ett elsystem med hög försörjningstrygghet, men det finns utmaningar, som tidigare nämndes. Elnäten på alla nivåer behöver användas effektivt och utvecklas i takt med den ökande elektrifieringen av samhället. Det är bra att regeringen avser att fortsätta att främja – och undanröja hinder för – efterfrågeflexibilitet samt ta vara på digitaliseringens möjligheter. I har investeringarna i stamnäten ökat kraftigt. talar man om 3–5 miljarder . På regional och lokal nivå har många näringsidkare, elnätsföretag och kommuner utmaningar när det gäller kapacitetsbrist. På många håll i landet är taket för effektuttag nått, vilket riskerar att hindra nya investeringar och tillväxt. och nätbolagen har ansvar för att utveckla och använda elnätet på ett effektivt sätt. Regeringen följer frågan noga och har gett i uppdrag att korta handläggningstiderna. I ett europeiskt perspektiv har svensk industri låga elpriser. Det är viktigt att svensk industri även framöver har konkurrenskraftiga priser. Elpriserna för svenska hushåll är dock i ett europeiskt perspektiv något högre än snittet på grund av höga nätavgifter och skatter. Nästa kontrollstation bör genomföras 2023. Uppföljningen av de energipolitiska målen och av elmarknadens utveckling bör utvecklas genom bättre samverkan mellan myndigheter för att skapa scenarier och indikatorer. Avslutningsvis: Energiöverenskommelsen om förnybar elproduktion gav den långsiktighet och trygghet som krävs vid stora investeringar. Svensk Vindenergi har sammanställt investeringsbeslut och aviserade projekt i vindkraft sedan energiöverenskommelsen slöts. Det handlar om totalt över 80 miljarder i vindkraft som redan är i drift eller beräknas tas i drift fram till slutet av 2021. Förutom klimatnyttan och tidig måluppfyllelse bidrar vindkraften också med en hel del andra saker. Det handlar om fastighetsskatt, energiskatt på många miljarder, tusentals arbetstillfällen både i byggnationsskedet och när verken ska driftas, och produktionen genererar också låga elkostnader. Detta bör man beakta när man gör överenskommelser över partigränserna. Denna trygghet har skapat en fantastisk möjlighet för oss att ställa om. 104 (SD) replik: I det anförande som ledamoten höll lyfte han upp de energipolitiska mål som togs fram i energiöverenskommelsen. Det ena fokuserar på energieffektivisering. Det har utformats för att utgå från att man tittar på primärenergi. Det utgår inte från vilken energi som man använder. Där var ensamma om att ha den invändningen att ett sådant mål, vilket givetvis är bra, borde fokusera på använd energi och inte på primärenergi. Nackdelen är att man även räknar in energisektorn. Det gäller till exempel fjärrvärme, kraftvärme och kärnkraft. Det blir en nackdel. Stänger man ned kärnkraft, fjärrvärme eller kraftvärme blir det en energieffektiviseringsåtgärd. Här någonstans vill jag fråga ledamoten huruvida Socialdemokraterna betraktar det som en energieffektiviseringsåtgärd att stänga till exempel kärnkraft, fjärrvärme eller kraftvärme. 105 (S) replik: Första kontroll-stationen för energi-överenskommelsen Tack, , för frågan! Nej, är svaret på den. 106 (SD) replik: Tack för ett väldigt tydligt svar. Egentligen tror jag inte att det finns några meningsskiljaktigheter. Men det är väldigt olyckligt när man plockar in energisektorn. Det man borde utgå ifrån är att vi inte vill ha några förluster eller energi som inte används till något vettigt. Den största förlusten är kanske de motorer som finns i transportsektorn. Där skulle en elektrifiering leda till att vi kraftigt kan bidra till en betydligt högre energieffektivitet. Det blir olyckligt när man utformar målen och tar med delar som behövs i klimatomställningen för att se till att vi har en robust och stabil elförsörjning. Det andra målet som jag tänkte fråga om är kopplat till detta förnybart. I miljöarbetet i stort handlar det annars om fossilfrihet. Men inom energipolitiken har man lagt det till att det ska vara förnybart. Vattendelaren är där egentligen kärnkraft. Någonstans blir frågan vad som är viktigast i slutändan. Är det att vi är fossilfria och har så låga utsläpp som möjligt, eller är det viktigaste att det är förnybart men att vi kan ha högre utsläpp? Det finns enskilda förnybara energikällor som har högre utsläpp av koldioxid än vad exempelvis kärnkraften har. Här är det åtminstone för angeläget att det är fossilfrihet vi ska sträva mot och att vi kan nå så låga utsläpp som möjligt. Men uppenbarligen har man från andra håll inga problem med att utsläppen kan bli högre bara att det är förnybart. Frågan till ledamoten är: Borde det inte vara mer angeläget att fokusera på att minska utsläppen i sådana fall? 107 (S) replik: Tack återigen, . Jag ska försöka att svara lite längre. Jag inser själv att det tidigare svaret blev kort. Jag uppfattar att ledamoten är mest intresserad av kärnkraft. Det handlar om att som politiker måla in sig i ett hörn om vad som händer . Jag vet inte om det är speciellt klokt. Jag gillar formuleringen om att det inte är ett politiskt beslut som ska stänga kärnkraften. Det är precis väl avvägt. Jag önskar att jag hade en spåkula. Man skulle kunna göra väldigt mycket då. Om inte annat skulle man kunna sia in när det gäller energipolitiken. Både och jag skulle nog gärna vilja kunna göra det, men det är ganska svårt. förnybart och inget politiskt beslut att stänga kärnkraften. Det väl avvägt och en klok formulering. De som gjorde överenskommelsen lade ned ganska mycket tankemöda på den, och jag stöder den till . 108 (M): Första kontroll-stationen för energi-överenskommelsen Hushåll och företag i ska kunna räkna med en trygg elförsörjning. Det låter närmast banalt enkelt. I all sin enkelhet kan energipolitiken sammanfattas på just det sättet. Det ska vara en trygg elförsörjning. Om vi backar bandet till runt 2015 fanns det där och då framför allt allvarliga hot mot kärnkraften i . Det var en kombination av väldigt låga elpriser, en hög kärnkraftsskatt och behov av stora investeringar för att möta nya krav på säkerhet som landade i att kärnkraften där och då var väldigt olönsam. stod inför ett läge där all kärnkraft inom loppet av en femårsperiod i praktiken hade behövt stängas ned. Det handlade om av den svenska elproduktionen. S och MP hade därutöver kort före förvärrat läget genom att ytterligare kraftigt höja kärnkraftsskatten. Det är ungefär detsamma som man nu har gjort med kraftvärmen i de mer akuta och lokala problemen. Jag nämner detta därför att läget för kärnkraften var startpunkt och mycket av huvudskäl till att det över huvud taget kom igång förhandlingar mellan politiska partier som sedan landade i en överenskommelse. Det var en överenskommelse som handlade om att säkra kärnkraften där och då, värna och utveckla vattenkraften och ge en inriktning av villkoren för att investera i ny förnybar energi. Jag menar att det för oss och var rätt att ingå den överenskommelsen då, 2016. Hade det inte skett hade vi haft allvarliga problem i . Besluten har också bidragit till historiskt stora investeringar i framför allt ny förnybar energi. har det gått ett tag. Verkligheten ser lite annorlunda ut nu än vad den gjorde då. kretsar mycket av den energipolitiska debatten om en sådan sak som de allvarliga lokala elproblemen. Exempelvis kan flera företag i inte växa som de vill och önskar för att elsystemet helt enkelt inte räcker till. Anmärkningsvärt nog har detta i det korta perspektivet förvärrats av att regeringen tillsammans med och Liberalerna har lagt fram förslag om skatter på lokal elproduktion som har gjort att just sådan elproduktion har stängt. De lokala elproblemen fanns inte på det sättet 2016. Det är ett exempel på ett område där det nu krävs konkreta åtgärder. Vi har föreslagit att en del av beskattningen som finns på detta ska tas bort. Det kommer att krävas mer av flexibla kunder. Jag tror att regeringen kommer att tvingas ta fram ett krispaket för att lösa situationen i och och att man däri framtvingar lokalt upphandlad effektreserv i till exempel . Jag tror dessutom att regeringen kommer att tvingas in i att diskutera hur man hanterar utlandsförbindelserna. I praktiken handlar det om att begränsa den svenska elexporten för att det lokala effektläget är sådant som det är. Jag utesluter inte att man behöver vidta sådana åtgärder, men det är anmärkningsvärt i en allvarlig situation. Man inför först skatter av miljöskäl. Det stänger produktion och förvärrar det lokala effektläget. Situationen i slutändan kan bli att elnätskunderna får betala regeringens krispaket. Man stoppar exporten, och ur skorstenar i och sprutar det i slutändan ut koldioxid. Notera att det i den befintliga överenskommelsen inte finns någonting om just de lokala kapacitetsproblemen. Första kontroll-stationen för energi-överenskommelsen Ett annat område som diskuteras framåt är elmarknadsmodellen där vi som kunder betalar . Jag tror dock att de flesta är överens om att vi kommer att ha överskott på elenergi och att utmaningen handlar om effekt och systemtjänster. Då tycker vi att det är rimligt att väcka en diskussion om man kan ha en annan modell, en modell som premierar det som kommer att vara en brist, det vill säga effekt och systemtjänst. Villkoren för elproduktion är ett annat område, långsiktiga energimål ytterligare ett. För är alltså läget att det var rätt att ingå överenskommelsen och uppgörelsen 2016. har det hänt saker. Den överenskommelse vi tecknade svarar inte mot det som egentligen alla experter pekar på , och därför vill vi se en uppdaterad energipolitik. Därför har vi från , fru talman, först själva och sedan tillsammans med både i sak och i form presenterat hur man kan bjuda in partier till förhandlingar. Vi har presenterat listor med vad vi menar ska vara ingångsvärden och innehåll i en uppdaterad energiöverenskommelse som tar vid där den befintliga, i praktiken nära nog fullt genomförd, finns. Det finns nio punkter i en lista som vi har lämnat. Det handlar om målsättningar och den befintliga kärnkraften. Det handlar om forskning om kärnkraft och andra områden och en effektutredning som tittar på nätfrågan och stabilitet i hela energisystemet. Det handlar om ett antal EU-frågor och om synen på subventioner. Sist och slutligen handlar det också om en så viktig sak som kraftvärmens roll i det svenska el- och energisystemet. är fortsatt beredda att ta ansvar i en uppdaterad energiöverenskommelse om innehållet är rimligt och riktigt. Men det förutsätter också att regeringen i närtid kan möta oss i förhandlingar där vi tar detta framåt. Hushåll och företag ska kunna räkna med en trygg el- och energiförsörjning, och vi vill fortsätta att vara med och ta ansvar för detta. 109 (KD): slöts energiöverenskommelsen om den svenska energipolitiken mellan de ingående partierna. har vi alltså kontrollstationen på bordet. Den grundläggande utgångspunkten var att bygga politiken på att förena tre grundpelare: försörjningstrygghet, konkurrenskraft och hållbarhet. Detta är de grundläggande utgångspunkterna för energipolitiken. En stor vinst till följd av överenskommelsen 2016 var slopandet av skatten på termisk effekt, den så kallade effektskatten. Den var skadlig för svensk kärnkraftsproduktion och avskaffades /18. Skatten utgjorde av produktionskostnaderna och innebar en press på kärnkraftens konkurrenskraft. Energiöverenskommelsen har inte särskilt många reformer kvar, detta som utmaningarna och problemen är stora. Effektutmaningen är stor, och den påverkas negativt inte minst om den planerbara produktionen försvinner. står inför en negativ kraftbalans . Under topplasttimmen en normalvinter kommer underskottet att uppgå till och över 2 000 vid en tioårsvinter. Kraftbalansen kommer att fortsätta att försämras åren därpå. Första kontroll-stationen för energi-överenskommelsen Vi har en framtid som kräver stora mängder ren el och ökad effekt. En förutsättning för att klara av att möta klimatets behov och samhällets behov i övrigt är en omfattande elektrifiering och digitalisering. Vi talar om en ökad elanvändning från dagens till uppemot . Analyser och rapport efter rapport visar i samma riktning. Då behövs alla rena energislag. Då behövs även stabilitet i produktionen, och det behövs leveranssäkra och väderoberoende kraftslag. Vår unika energimix har gett oss konkurrensfördelar. Dessa måste vårdas, och vi ska vara stolta över vår energimix. Elsystemet är i ett mer eller mindre akut läge i delar av vårt land. Bristsituationer riskerar längre fram att uppstå på fler platser. Vi ser hur företagsetableringar stoppas eller skjuts upp, detta framför allt i , vilket har sagts vid ett flertal tillfällen här . Men reformer saknas. Det är ingen hemlighet att vi kristdemokrater tillsammans med har lyft fram förslag för att möta dessa problem. Vi anser att det behövs en ny utredning med målet om en ny, uppdaterad överenskommelse eller en kommission som tryggar försörjningen framöver. Det handlar om att se över effektsituationen, exempelvis hur marknaden kan justeras så att den också premierar leverans av effekt och nödvändiga systemtjänster som får systemet att fungera. Kärnkraft och andra planerbara energislag ersätts inte för detta. Det handlar om att säkra snabb utbyggnad av elnätet, bland annat genom kortare processer. har gett ett förslag, men det finns skäl att titta vidare på hur det kan tas vidare för att ta hand om problemet när det gäller kortare processer. Vi har även fört fram en färdplan för fjärde generationens kärnkraft och satsning på forskning också inom det kärntekniska området liksom att gemensamt med andra länder verka för standardiseringar av kärnkraftverk och kärnkraftskomponenter för att korta tider och sänka priser. Framför allt vill vi trycka på att livstidsförlängningar av kärnkraften ska komma på plats. Här har vi tidigare fört fram frågan kring . Det påverkar , och man bör göra en snabbutredning för att få alla fakta på bordet och se över möjligheterna för fortsatt drift. Med tanke på kapacitetsbristen i storstäderna och betydelsen av planerbar kraftproduktion måste även den lokala produktionen via kraftvärme ges konkurrenskraftiga villkor. går den utvecklingen i motsatt riktning. Som sagt, det finns inte särskilt många reformer kvar inom den befintliga överenskommelsen. ser vi att utmaningarna och problemen framöver är stora. 110 (C): har som enda parti varit med i samtliga energiöverenskommelser. Vi gör det för att vi vet att det är bra för med långsiktighet och för att vi är beredda att ansvar – ingå kompromisser när det behövs men också staka ut riktningen. Energiöverenskommelsen 2016 var ett stycke svensk politisk historia. Den samlade av bakom en enad linje i energifrågan. Äntligen gavs det långsiktiga, stabila spelregler och förutsättningar för energibranschen som de hade pratat om så . De jublade, och det gör de fortfarande. De vill ha nuvarande energiöverenskommelse. Det säger man med enighet. Man tycker att det här ger de förutsättningar man vill ha, både om man önskar livstidsförlänga kärnkraft eller bygga ny sådan och också för att bygga ny, förnybar kraft. och de kommande byggs det ny vindkraft motsvarande en halv kärnkraftsreaktor – ! Första kontroll-stationen för energi-överenskommelsen Energiöverenskommelsen bygger på det Alliansen gjorde 2009. Det är fritt fram att bygga ny kärnkraft för den som vill om man gör det på marknadsmässiga villkor. var det också ett slut på Barsebäckspolitiken, där man stänger saker med politiska knapptryckningar. Det har skapat ro och framtidstro. Vindkraftens engagemang och växande styrka görs nu på marknadsmässiga villkor. Det är kanske första gången i svensk historia som man nu bygger ny energiproduktion rent marknadsmässigt. Vattenkraften fick statliga lån. När kärnkraften byggdes ut fick den olika typer av stöd. Man subventionerade exempelvis direktverkande el. Vind- och biokraften har historiskt sett fått elcertifikat. Det är ett system som man nu inte behöver, och ska vi såklart stänga det per omgående. Detta är en av de få sakerna som finns kvar på att-göra-listan tillsammans med att slopa anslutningsavgiften för havsbaserad vindkraft. Därefter – men först därefter – är det att ta sig an nya utmaningar. Jag delar synen hos till exempel moderater och kristdemokrater att det finns utmaningar att ta hand om. Kapacitetsfrågan i städer och på är brådskande. Där hjälper varken ny kärnkraft eller ny vindkraft, om man inte ska bygga centralt i städerna. Det handlar snarare om effektiviseringar, flexibilitet och kortare ledtider i tillståndsprocesser för nätutbyggnad. Alla de frågorna är angelägna att driva vidare och fortsätta att förändra, förbättra och utveckla i överenskommelsen. Det står i utredningen att vi ska göra detta. Om fler vill vara med, fru talman, är det välkommet. Om man vill teckna firma för 1.0 och jobba vidare för en 2.0 när det gäller energiöverenskommelsen är det välkommet, om vi kan få ännu större uppslutning i kammaren och stabilitet. Jag skulle också vilja lyfta fram elnätsregleringen. Det är en otroligt osexig och komplicerad fråga, men den är också otroligt viktig.