prop · H60383 · 2019-03-26 00:00:00 — Bestämmelser som tillgodoser kravet i prospektförord- ningen bör i stället införas i kompletteringslagen. Lagrådet påpekar att det av 3 § marknadsföringslagen (2008:486) fram- går att med marknadsföring avses reklam och andra åtgärder i näringsverk- samhet som är ägnade att främja avsättningen av och tillgången till pro- dukter. Begreppet reklam har således en snävare innebörd än begreppet marknadsföring. Det kan enligt Lagrådet övervägas om det finns behov av att i lagförslagen ersätta ”reklam” med ”marknadsföring”. Nedan föreslås att det ska införas en hänvisning till kompletteringslagen i den förteckning i marknadsföringslagen (1 §) där andra lagar som inne- håller bestämmelser om marknadsföring anges. Terminologin i komplette- ringslagen bör enligt regeringens uppfattning överensstämma med den i marknadsföringslagen. Termen ”marknadsföring” bör därför användas även i kompletteringslagen i stället för termen ”reklam”. Det innebär att befogenhet att besluta om förbud enligt förslagen i detta avsnitt även kan omfatta andra åtgärder i näringsverksamhet som är ägnade att främja avsättningen av och tillgången till produkter. Bestämmelsen i kompletteringslagen om förbud mot marknadsföring bör utformas på samma sätt som den bestämmelse om förbud mot ett erbjudande eller upptagande till handel som föreslås i avsnitt 7.4, dvs. det bör göras åtskillnad mellan tillfälliga och permanenta förbud. Ett tillfälligt förbud mot marknadsföring, som gäller i , bör därför få meddelas om det finns skälig anledning att anta att ett erbjudande av värdepapper till allmänheten eller ett upptagande av värdepapper till 2018/19:83 handel på en reglerad marknad strider mot bestämmelserna i prospekt- förordningen. Om efter utgången av tiodagarsfristen inte har tillräckligt underlag för att bedöma om det föreligger prospekt- skyldighet men det fortfarande finns skälig anledning att anta att så är fallet, bör inspektionen kunna besluta om ett nytt tillfälligt förbud (jfr avsnitt 7.4). I prospektförordningen finns det dock även bestämmelser om hur marknadsföring (i förordningen kallat annonsering) som gäller ett erbjudande av värdepapper till allmänheten eller ett upptagande till handel på en reglerad marknad ska utformas (artikel 22). Informationen i annon- seringen måste bl.a. överensstämma med informationen i prospektet. Eftersom det i prospektförordningen anges att ett förbud mot annonsering ska kunna meddelas om det finns skälig anledning att tro att förordningen har överträtts, bör det även omfatta en misstänkt överträdelse av bestäm- melserna om annonsering. Ett tillfälligt förbud bör därför även kunna meddelas om det finns skälig anledning att anta att marknadsföringen i sig strider mot förordningen. anser att förslaget inte ger inspektionen befogenhet att permanent förbjuda reklam om det föreligger skälig anledning att tro att prospektförordningen har överträtts, vilket den behöriga myndigheten ska kunna enligt förordningen (artikel 32.1 första stycket e). I den engelska språkversionen av förordningen uttrycks denna befogen- het enligt följande: ”… to prohibit or suspend advertisements or require issuers, offerors or persons asking for admission to trading on a regulated market, or relevant financial intermediaries to cease or suspend advertise- ments for a maximum of 10 consecutive working days on any single occa- sion where there are reasonable grounds for believing that this Regulation has been infringed”. Regeringen tolkar det som anges på så sätt att den behöriga myndigheten ska kunna förbjuda annonsering eller kräva att annonsering upphör – under högst tio på varandra följande arbetsdagar – om det finns skälig anledning att tro att förordningen har överträtts. Den engelska språkversionen talar därför för att det enbart handlar om tillfälliga förbud, medan den svenska språkversionen gör en distinktion mellan ett ”helt eller tillfälligt” förbud. Enligt regeringens bedömning innebär bestämmelsen således inte att det enligt prospektförordningen krävs att en behörig myndighet ska ha befogenhet att permanent förbjuda marknads- föring. Det är inte heller så som t.ex. den finska regeringen har tolkat för- ordningen (se den finska propositionen RP 111/2018 rd och förslaget till ny 17 kap. 1 b § värdepappersmarknadslagen). Regeringen anser därför att den föreslagna bestämmelsen uppfyller kraven i prospektförordningen. Prospektförordningen innehåller således inget krav på att den behöriga myndigheten ska kunna permanent förbjuda marknadsföring (jfr artikel 32.1första stycket f). Om finner att ett planerat eller påbörjat erbjudande av värdepapper eller ett upptagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad strider mot bestämmelserna i prospekt- förordningen bör dock inspektionen, på samma sätt som enligt förslaget i avsnitt 7.4 när det gäller förbud mot erbjudanden eller upptaganden till handel, kunna förbjuda marknadsföring av erbjudandet eller upptagandet till handel. I förslaget i avsnitt 7.4 görs en justering med anledning av Lagrådets synpunkter på så sätt att även ska få för- bjuda ett planerat eller påbörjat erbjudande av värdepapper till allmän- heten eller ett upptagande av värdepapper till handel på en reglerad mark- nad om det finns skälig anledning att anta att erbjudandet eller upptagandet till handel skulle strida mot bestämmelserna i förordningen. Enligt förord- ningen krävs det inte att den behöriga myndigheten ska ha någon mot- svarande möjlighet att förbjuda marknadsföring enligt dessa grunder. Det som anges i förordningen är endast en uppräkning av de befogenheter som den behöriga myndigheten åtminstone ska ha (se artikel 32.1 första stycket och avsnitt 7.1). Medlemsstaterna får därför i nationell rätt införa ytter- ligare befogenheter för den behöriga myndigheten. Det är en rimlig konse- kvens att även kan förbjuda marknadsföringen av ett erbjudande eller upptagande till handel som inspektionen förbjuder med stöd av de bestämmelser som föreslås i avsnitt 7.4. Detta är alltså en situa- tion som skiljer sig åt från den när den behöriga myndigheten ska kunna förbjuda marknadsföring, när marknadsföringen i sig strider mot förord- ningen. Ett permanent förbud eller ett annat ingripande i den situationen kan beslutas med stöd av de bestämmelser som föreslås i avsnitt 8.3. I bestämmelsen bör det även anges att ett permanent förbud ska upp- hävas om erbjudandet eller upptagandet till handel inte längre strider mot bestämmelserna i förordningen eller om det inte längre finns skälig anledning att anta att erbjudandet eller upptagandet till handel skulle göra det. Förutom att den behöriga myndigheten ska kunna förbjuda annonsering, anges i prospektförordningen, till skillnad från i prospektdirektivet, att den behöriga myndigheten ska kunna kräva att emittenter, erbjudare eller personer som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad eller relevanta finansiella mellanhänder upphör med eller tillfälligt drar in annonseringen (artikel 32.1 första stycket e i förordningen). En sådan möj- lighet bör dock anses rymmas inom möjligheten att förbjuda marknads- föring. Ett förbud bör få förenas med vite. Eftersom det föreslås att bestämmelser om marknadsföring ska införas i kompletteringslagen bör det införas en hänvisning till den lagen i den bestämmelse i marknadsföringslagen där samtliga lagar som innehåller bestämmelser om marknadsföring anges (1 §). Enligt förslaget ovan kommer att kunna förbjuda marknadsföring. gäller marknadsföringslagens bestämmelser för konsumenter som inte har fått tillräcklig information i samband med marknadsföring av produkter. Enligt den lagen får domstolen besluta om bl.a. förbud mot marknadsföring som är otillbörlig (23 och 27 §§) eller besluta att meddela ett förbudsföreläggande (23 och 28 §§). Det förhållandet att även marknadsföringslagen kan tillämpas innebär inte något hinder mot att ingriper med stöd av den föreslagna bestämmelsen i kompletteringslagen. Det är dock lämpligt att, på samma sätt som i flera andra lagar på finansmark- nadsområdet (se bl.a. 4 kap. 20 § lagen [2004:46] om värdepappersfonder och 2 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter), i kompletteringslagen införa en bestäm- melse som hänvisar till marknadsföringslagens bestämmelser. 2018/19:83 bestämmelse klargör att också marknadsföringslagens sanktionssystem (förutom 29–36 §§) inklusive skadeståndsbestämmelse (37 §) kan komma att tillämpas om informationskraven i prospektförordningen inte följs. Som anfördes i samband med genomförandet i svensk rätt av prospekt- direktivet bör och samråda med var- andra innan en åtgärd vidtas (se prop. 2004/05:158 s. 120). Att myndig- heterna ska samråda med varandra i frågor på de områden där myndighet- erna har ett gemensamt tillsynsansvar framgår av respektive myndighets- instruktion (2 § och 7 § första stycket 2 förordningen [2009:93] med instruktion för och 1 § och 6 § 2 förordningen [2009:607] med instruktion för ). finns ett samverkansavtal mellan myndigheterna som klargör hur detta samråd ska ske och på vilka områden. och bör därmed kunna bedriva sin tillsyn med anledning av kompletteringslagen på samma sätt som i de övriga fallen där de har ett gemensamt tillsyns- ansvar. bedömer att det inte bör vara något problem ur ett tillsynsperspektiv att såväl kompletteringslagen som marknadsförings- lagen ska gälla parallellt. Det samverkansavtal som finns mellan Finans- inspektionen och har enligt verket fungerat väl i andra sammanhang där myndigheterna samverkar. Det bör enligt regeringens mening därför inte uppstå några sådana konsekvenser som Förvaltnings- rätten i befarar när det gäller myndigheternas samsyn i fråga om vilken av de båda myndigheterna som bör ingripa i en viss situation. 7.6Rätt att förbjuda handel på en reglerad marknad, MTF-plattform eller OTF-plattform Regeringens förslag: ska få besluta att handeln med ett finansiellt instrument på en reglerad marknad, en MTF-platt- form eller en OTF-plattform ska avbrytas tillfälligt om det finns skälig anledning att anta att bestämmelserna i prospektförordning har överträtts. Ett sådant beslut ska få gälla under . ska få besluta att handeln med ett finansiellt instrument på en reglerad marknad, en MTF-plattform eller en OTF- plattform ska avbrytas om bestämmelserna i prospektförordning har överträtts. Ett sådant beslut ska upphävas om överträdelsen har upp- hört. Det ska även införas en bestämmelse i lagen om värdepappers- marknaden om att får besluta om handelsstopp för värdepapper som handlas på en reglerad marknad, MTF-plattform eller OTF-plattform om emittentens ställning är sådan att handeln skulle skada investerarnas intressen. I lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s prospektförordning ska det tas in en upplysnings- bestämmelse om bestämmelserna om handelsstopp i lagen om värde- pappersmarknaden. I lagen om värdepappersmarknaden ska det tas in en upplysnings- bestämmelse om bestämmelserna om handelsstopp i lagen med komp- letterande bestämmelser till EU:s prospektförordning. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer delvis med regeringens förslag. Promemorians förslag avviker från regeringens för- slag genom att promemorians förslag inte innehåller några bestämmelser om handelsstopp i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s pro- spektförordning för den situationen att bestämmelserna i prospektförord- ningen har överträtts eller det finns skälig anledning att anta att så har skett. I promemorian föreslås det inte någon upplysningsbestämmelse i lagen om värdepappersmarknaden. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. anser att bestämmelserna om handelsstopp i lagen om värdepappers- marknaden inte helt uppfyller kraven i prospektförordningen och att det därför behöver införas bestämmelser om handelsstopp även i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförordning för det fall att prospektförordningen har överträtts eller det finns skälig anledning att anta att så har skett. Skälen för regeringens förslag: Den behöriga myndigheten ska enligt prospektförordningen kunna förbjuda handel på en reglerad marknad, en MTF-plattform eller OTF-plattform om det har framkommit att bestäm- melserna i förordningen har överträtts (artikel 32.1 första stycket h). Den behöriga myndigheten ska även tillfälligt, i , kunna förbjuda handel eller begära att en reglerad marknad, MTF-plattform eller OTF-plattform meddelar tillfälligt förbud för handel om det föreligger skälig anledning att tro att bestämmelserna i förordningen har överträtts (artikel 32.1 första stycket g). Ett tillfälligt handelsstopp, som dock inte är begränsat , ska också kunna beslutas om emittentens ställning är sådan att handeln skulle skada investerarnas intressen (artikel 32.1 första stycket m). Reglerna har motsvarigheter i prospektdirektivet (artikel 21.3g och h och 21.4 b) med den skillnaden att reglerna i direktivet endast omfattar handel på reglerade marknader. Reglerna i prospektdirektivet genomfördes i den numera upphävda lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet. I den lagen fanns redan ett handelsförbud som regeringen bedömde delvis uppfyllde prospektdirektivets krav (10 kap. 1 §). För ett fullständigt genomförande av direktivets krav behövde emellertid ”emittentens ställning” införas som ett skäl att förbjuda handel (prop. 2004/05:158 s. 139 f.). Bestämmelsen om handelsstopp i lagen om börs- och clearingverksamhet överfördes till lagen om värdepap- persmarknaden (prop. 2006/07:115 s. 481 f.). Vid genomförandet av MiFID II ändrades bestämmelsen så att den skulle stämma överens med kraven i det direktivet och i samband därmed utmönstrades ”emittentens ställning” som en grund för handelsstopp (prop. 2016/17:162 s. 492). Enligt den bestämmelsen får besluta att ett handels- stopp som beslutats av en börs eller ett värdepappersinstitutet som driver en MTF- eller OTF-plattform ska bestå och också själv besluta om handelsstopp om vissa förutsättningar är uppfyllda (22 kap. 1 § lagen om värdepappersmarknaden). För att tillgodose kraven i prospektförordningen bör emittentens ställ- ning återinföras som en ytterligare grund i bestämmelsen om handelsstopp i lagen om värdepappersmarknaden. I kompletteringslagen bör det sam- tidigt införas en bestämmelse som upplyser om bestämmelserna om handelsstopp i lagen om värdepappersmarknaden. 2018/19:83 Handelsstopp enligt den ovan nämnda bestämmelsen i lagen om värde- pappersmarknaden kan beslutas på den grunden att investerarna inte i tillräcklig omfattning har tillgång till information om emittenten eller det finansiella instrumentet, dvs. t.ex. om ett prospekt inte har upprättats eller att informationen i prospektet inte är tillräcklig. Som påpekar skulle dock en emittent kunna offentliggöra information om bolaget eller de värdepapper som ett prospekt avser utan att upprätta ett tillägg till prospekt och på så sätt överträda bestämmelserna i prospekt- förordningen men utan att kan fatta beslut om handels- stopp enligt lagen om värdepappersmarknaden eftersom ingen av grund- erna i bestämmelsen i den lagen blir tillämplig. Regeringen instämmer även med om att bestämmelsen i den lagen inte uppfyller det krav i förordningen som innebär att den behöriga myndig- heten ska kunna besluta om ett tidsbegränsat handelsstopp upp till . För att svensk rätt ska uppfylla förordningens krav fullt ut bör det därför införas en sådan befogenhet. Det är lämpligt att bestäm- melser om handelsstopp som endast är tillämpliga vid överträdelser av prospektförordningen införs i kompletteringslagen. Bestämmelserna bör ge möjlighet att besluta att handeln med ett finansiellt instrument på en handelsplats ska avbrytas under om det finns skälig anledning att anta att bestämmelserna i prospektförord- ningen har överträtts. Om efter utgången av tiodagars- fristen inte har tillräckligt underlag för att bedöma om det föreligger prospektskyldighet men det fortfarande finns skälig anledning att anta att så är fallet, bör inspektionen kunna besluta om ett nytt tillfälligt förbud (jfr avsnitten 7.4 och 7.5). bör även få möjlighet att perma- nent avbryta handeln med ett finansiellt instrument om prospektförord- ningen har överträtts. Ett sådant beslut bör dock upphävas om överträdelsen har upphört. I lagen om värdepappersmarknaden bör det införas en bestämmelse som upplyser om bestämmelserna om handelsstopp i kompletteringslagen. 7.7Korrigering av felaktig eller vilseledande information Regeringens förslag: Om det förekommer felaktiga eller vilseledande uppgifter i ett prospekt, ska få offentliggöra korrekta uppgifter. Ett föreläggande om ändring eller komplettering av ett universellt registreringsdokument ska få förenas med vite. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att den föreslagna bestämmelsen inte tillgodoser prospektförordningens krav eftersom den bestämmelse i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s mark- nadsmissbruksförordning som enligt promemorians bedömning tillgodo- ser prospektförordningens krav har ett mer begränsat tillämpningsområde än det som anges i prospektförordningen om att en behörig myndighet ska kunna kräva att all väsentlig information lämnas ut. Skälen för regeringens förslag: Enligt prospektförordningen ska den behöriga myndigheten kunna lämna ut eller kräva att emittenten lämnar ut all väsentlig information som kan tänkas påverka bedömningen av ett värdepapper som erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad för att säkerställa investerarskydd eller att marknaden fungerar störningsfritt (artikel 32.1 första stycket l). Detta motsvarar till viss del prospektdirektivet, där det anges att den behöriga myndigheten ska ha befogenhet att kräva att emittenten låter investerarna ta del av all väsentlig information som kan tänkas påverka bedömningen av ett värde- papper som tagits upp till handel på en reglerad marknad (artikel 21.4 a). När prospektdirektivet genomfördes i svensk rätt hänvisade regeringen i denna del till bestämmelserna i den numera upphävda lagen om börs- och clearingverksamhet om utgivares skyldighet att offentliggöra upplys- ningar som är av betydelse för bedömning av kursvärdet på värdepapperen (prop. 2004/05:158 s. 139 f.). Skyldigheten att offentliggöra kurs- påverkande information motsvaras i gällande rätt av skyldigheten enligt och rådets förordning (EU) nr 596/2014 av om marknadsmissbruk (marknadsmissbruksförordning) och om upphävande av och rådets direktiv /6/EG och kommissionens direktiv /124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG (marknadsmissbruksförordningen) att offentliggöra insiderinformation (artikel 17). Liksom när prospektdirektivet genomfördes har den som driver handelsplatsen ett ansvar att se till att utgivaren fullgör denna skyldighet (11 kap. 8 § och 15 kap. 9 § lagen om värdepappersmark- naden). Det har dock införts nya befogenheter för på marknadsmissbruksområdet som innebär att inspektionen kan ingripa mot den som inte uppfyller sin skyldighet att offentliggöra insiderinformation till allmänheten. kan t.ex. förelägga en emittent att offentliggöra insiderinformationen (5 kap. 2 § 2 och 3 § första stycket 1 lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruks- förordning). Inspektionen kan även korrigera sådan felaktig eller vilse- ledande information som kan utgöra ett led i marknadsmanipulation (3 kap. 4 § samma lag). Förslaget i avsnitt 7.2 innebär att i samband med granskningen av ett prospekt ska få kräva kompletteringar om det behövs för att investerare ska kunna göra en välgrundad bedömning av emittenten, erbjudaren eller personen som ansöker om upptagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad. Förslaget i avsnitt 8.4.1 innebär att Finans- inspektionen också ska få förelägga en emittent eller erbjudare att upprätta ett tillägg till prospekt om emittenten eller erbjudaren inte har fullgjort den skyldigheten (se artikel 23 i prospektförordningen). Vidare har Finans- inspektionen, i egenskap av behörig myndighet, möjlighet att med stöd av prospektförordningen kräva att en emittent under vissa förutsättningar ändrar eller kompletterar ett universellt registreringsdokument om det är felaktigt på ett sätt som sannolikt kan vilseleda allmänheten, även om det universella registreringsdokumentet inte används som en del av ett pro- spekt (artikel 9.9). Av prospektförordningen följer att en person kan hållas ansvarig för information som lämnas i ett universellt registrerings- dokument endast om dokumentet används som en del av ett godkänt 2018/19:83 prospekt (artikel 11.3). Det torde innebära att inte kan ingripa mot den som har upprättat ett universellt registreringsdokument på felaktigt sätt om inte dokumentet används som en del av ett prospekt (se avsnitt 8.3). För att ett föreläggande mot en emittent om ändring eller komplettering av ett sådant universellt registreringsdokument inte ska vara verkningslöst bör i stället ha möjlighet att förena före- läggandet med vite. En bestämmelse som gör det möjligt att förena ett sådant föreläggande med vite bör tas in i kompletteringslagen. I vissa situationer kan det dock finnas anledning för att själv snabbt gå ut med korrigerande information för att säkerställa investerarskydd. Enligt lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning får dels själv korrigera, dels förelägga den som spridit felaktig eller vilseledande information som kan utgöra ett led i förbudet mot marknadsmanipulation i marknadsmiss- bruksförordningen att korrigera informationen (3 kap. 4 §). Bestämmelsen har införts till följd av marknadsmissbruksförordningen (artikel 23.2 första stycket m). Syftet med bestämmelsen är att ska kunna vidta åtgärder för att se till att allmänheten får korrekt information genom att se till att en emittent eller annan person som har offentliggjort falsk eller vilseledande information offentliggör en rättelse (prop. 2016/17:22 s. 173). På motsvarande sätt syftar det som anges i prospektförordningen till att investerarna ska förses med korrekt information inför deras bedöm- ning av ett värdepapper. Det finns i gällande rätt inget hinder mot att – med beaktande av bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) – publicerar information som kan behövas för investerare och allmänhet, inklusive korrigeringar av falsk eller vilseledande information. En myndighet kan dock vara obenägen att tillkännage sin uppfattning i olika frågor om detta riskerar att inverka negativt på t.ex. ett företags möjlighet att bedriva affärsverksamhet. Det är därför lämpligt att det införs en tydlig rättslig grund för agerandet, mot vilken ställningstagande också kan bedömas (jfr samma prop. s. 173 f.). Det bör därför införas en bestämmelse i kompletteringslagen om att Finansinspek- tionen, om det förekommit felaktiga eller vilseledande uppgifter i ett pro- spekt, får offentliggöra korrekta uppgifter. påpekar att den föreslagna bestämmelsen har ett mer begränsat tillämpningsområde än det som anges i prospektförordningen om att den behöriga myndigheten ska kunna kräva att en emittent lämnar ut all väsentlig information som kan tänkas påverka bedömningen av ett värdepapper (artikel 32.1 första stycket l). Regeringen anser emellertid att bestämmelsen, tillsammans med de bestämmelser som redogörs för ovan, ger de befogenheter som krävs för att inspektionen ska kunna begära den information som behövs för att tillgodose investerar- skyddet. 7.8Rätt att vidta åtgärder till följd av ett produktingripande Regeringens förslag: Om ett värdepapper omfattas av ett produkt- ingripande enligt artikel 42 i och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av om marknader för finansiella instrument, ska få 1.avbryta granskningen av ett prospekt som har getts in till inspek- tionen för godkännande, eller