prop · H70337 · 2019-10-24 00:00:00 — –2 kap. 18 § om förbud för vissa personer med insynsställning att handla med en värdepappersfond, –2 kap. 21 § första stycket om skadestånd, –4 kap. 2 § om företrädare för andelsägarna i en värdepappersfond m.m., –4 kap. 8 och 9 §§ om upprättande och godkännande av fondbestäm- melser, –4 kap. 13 § första stycket om inlösen av fondandelar, –4 kap. 15–28 §§ om information om en värdepappersfond, – 5 kap. 1, 3–19 och 21–25 §§ – 5 kap. 1, 3–19 och 21–26 §§ om placering av medel i en värde- om placering av medel i en värde- pappersfond m.m., samt pappersfond m.m., samt –10 kap. 8 § om skyldighet för revisor att anmäla vissa förhållanden till . Vid tillämpningen av de bestämmelser som anges i första stycket ska fonderna anses som värdepappersfonder och som fondandelsägare. Det som föreskrivs om fondbolag ska avse Sjunde AP-fonden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, utom såvitt avser 2 kap. 18 § om förbud för vissa personer med insynsställning att handla med en värdepappersfond och 2 kap. 21 § första stycket om skadestånd, meddela föreskrifter om avvikelser från de bestämmelser som anges i första stycket och i ett enskilt fall besluta om undantag från dessa bestämmelser. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2004:46) om värdepappersfonder1 dels att 1 kap. 6 d § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 5 kap. 26 §, och närmast före 5 kap. 26 § en ny rubrik av följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2019:540 För den förvaltning av en värde- För den förvaltning av en värde- pappersfond som ett förvaltnings- pappersfond som ett förvaltnings- bolag utför efter att ha fått tillstånd bolag utför efter att ha fått tillstånd enligt 6 b § gäller 2 kap. 15 c §, enligt 6 b § gäller 2 kap. 15 c §, 3 kap., 4 kap. 1–3 8–28 §§, 3 kap., 4 kap. 1–3 8–28 §§, 5 kap. 1 och 3–25 5 a kap., 5 kap. 1 och 3–26 5 a kap., 8 kap. och 9 kap. Det som anges där 8 kap. och 9 kap. Det som anges där om fondbolag ska i stället gälla för- om fondbolag ska i stället gälla för- Vid sådan förvaltning som avses i första stycket ska det som anges i 9 kap. 1 § första stycket 1 i stället avse fall när förvaltningsbolagets till- stånd återkallats av behörig myndighet i bolagets hemland eller Finans- inspektionen enligt 12 kap. 15 § tredje stycket beslutat att bolaget inte längre får förvalta en värdepappersfond. Om ett fondbolag exponeras för en värdepapperisering som inte längre uppfyller de krav som anges i och rådets förordning (EU) 2017/2402 av om ett allmänt ramverk för värdepapperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperise- ring samt om ändring av direktiven /65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 2013:563. (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012, ska fondbolaget agera och vidta korrigeringsåtgärder i de intresse, när det är lämpligt. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2007:528) om värdepappers- marknaden att punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2015:960) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse. 2.Bestämmelsen i 16 kap. 4 a § tillämpas på års- och koncernredo- visningar som ska offentliggöras närmast efter . 2.Bestämmelsen i 16 kap. 4 a § tillämpas på års- och koncernredo- visningar som avser räkenskapsår som inleds eller . Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /109/EG av om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv /34/EG, i lydelsen enligt och rådets direktiv /50/EU. 2.6Förslag till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2013:561) om förvaltare av alter- investeringsfonder dels att 5 kap. 13 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 8 kap. 3 a §, och närmast före 8 kap. 3 a § en ny rubrik av följande lydelse. Verksamheten i får drivas genom att en icke EES-baserad AIF- förvaltare inrättar en filial här i landet eller erbjuder och utför tjänster i från det land där förvaltaren är etablerad. För AIF-förvaltarens verksamhet i tillämpas 4 kap. 6 § andra stycket vid marknads- föring av andra alternativa investeringsfonder än 1.sådana fonder som får marknadsföras till icke-professionella investe- rare efter tillstånd enligt 11 §, och 2.sådana fonder som får marknadsföras efter tillstånd enligt 12 §, såvitt gäller sådana icke-professionella investerare som anges i 4 kap. 5 § andra stycket. I fråga om verksamhet som drivs I fråga om verksamhet som drivs genom filial här i landet ska även genom filial här i landet ska även 8 kap. 1, 1 a, 19–21 och 23 §§ 8 kap. 1, 1 a, 3 a, 19–21 och 23 §§ Vid en planerad eller redan genomförd, oplanerad väsentlig ändring av något som har angetts i en ansökan om tillstånd ska 9 § tillämpas. Om en AIF-förvaltare exponeras för en värdepapperisering som inte längre uppfyller de krav som anges i och rådets förordning (EU) 2017/2402 av om ett allmänt ramverk för värdepapperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperise- ring samt om ändring av direktiven /65/EG, 2009/138/EG och 1Senaste lydelse 2017:701. 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012, ska AIF-förvaltaren agera och vidta korrigerings- åtgärder i de berörda alternativa investeringsfondernas investerares intresse, när det är lämpligt. Denna lag träder i kraft . 2019/20:37 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (2017:702) om ändring i lagen (2014:797) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa Härigenom föreskrivs att 5 kap. 13 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder i stället för lydelsen enligt lagen (2017:702) om ändring i lagen (2014:797) om ändring i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2017:702 Verksamheten i får drivas genom att en icke EES-baserad AIF- förvaltare inrättar en filial här i landet eller erbjuder och utför tjänster i från det land där förvaltaren är etablerad. För AIF-förvaltarens verksamhet i tillämpas 4 kap. 6 § andra stycket vid marknads- föring av andra alternativa investeringsfonder än 1.sådana fonder som får marknadsföras till icke-professionella investe- rare efter tillstånd enligt 11 §, och 2.sådana fonder som får marknadsföras efter tillstånd enligt 12 §, såvitt gäller sådana icke-professionella investerare som anges i 4 kap. 5 § andra stycket. I fråga om verksamhet som drivs I fråga om verksamhet som drivs genom filial här i landet ska även genom filial här i landet ska även 8 kap. 1, 1 a, 19–21 och 23 §§ 8 kap. 1, 1 a, 3 a, 19–21 och 23 §§ Vid en planerad eller en redan genomförd, oplanerad väsentlig ändring av något som har angetts i en ansökan om tillstånd enligt 10, 11 eller 12 § ska 9 § tillämpas. I fråga om verksamhet som drivs genom filial här i landet ska även 8 kap. 1, 1 a, 3 a, 19–21 och 23 §§ tillämpas. 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (2017:703) Prop. 2019/20:37 om ändring i lagen (2014:798) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder Härigenom föreskrivs att 5 kap. 13 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder i stället för lydelsen enligt lagen (2017:703) om ändring i lagen (2014:798) om ändring i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2017:703 Verksamheten i får drivas genom att en icke EES-baserad AIF- förvaltare inrättar en filial här i landet eller erbjuder och utför tjänster i från det land där förvaltaren är etablerad. För AIF-förvaltarens verksamhet i tillämpas 4 kap. 6 § andra stycket vid marknads- föring av andra alternativa investeringsfonder än 1.sådana fonder som får marknadsföras till icke-professionella investe- rare efter tillstånd enligt 11 §, och 2.sådana fonder som får marknadsföras efter tillstånd enligt 12 §, såvitt gäller sådana icke-professionella investerare som anges i 4 kap. 5 § andra stycket. I fråga om verksamhet som drivs genom filial här i landet ska även 8 kap. 1, 1 a, 19–21 och 23 §§ tillämpas. 3Ärendet och dess beredning och rådet utfärdade förordning (EU) 2017/2402 av om ett allmänt ramverk för värde- papperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, trans- parent och standardiserad värdepapperisering samt om ändring av direktiven /65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012, i det följande benämnd förord- ningen om värdepapperisering. Förordningen trädde i kraft och merparten av bestämmelserna i förordningen ska tillämpas fr.o.m. . I förordningen finns övergångsbestämmelser för värdepapperiseringar där värdepapper har emitterats före . Förordningen finns i bilaga 1. Under förhandlingarna om förordningen har en faktapromemoria upprättats inom och överlämnats till (2015/16:FPM11). Förordningen förutsätter att vissa nationella åtgärder vidtas. I proposi- tionen Prövning av ärenden enligt EU:s förordning om värdepapperisering och volatilitetsjustering för försäkringsföretag (prop. 2018/19:7) förslogs, som ett första steg, en ny lag med kompletterande bestämmelser till förord- ningen. Lagen (2018:1981) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering började gälla och innehåller de bestämmelser som bedömdes nödvändiga för att förord- ningen skulle kunna tillämpas i fr.o.m. det datumet. Dessa bestäm- melser syftar främst till att som behörig myndighet enligt förordningen ska kunna pröva ansökningar enligt förordningen. För- ordningen förutsätter även att vissa ytterligare nationella åtgärder vidtas. I promemorian Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering, i det följande benämnd promemorian, som har tagits fram inom , föreslås att lagen (2018:1981) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering ska upphävas och ersättas med en ny lag med samma rubrik. Den nya lagen innehåller de bestämmelser som är nödvändiga för att komplettera förordningen. I promemorian föreslås även några andra lagändringar som är nödvändiga med anledning av förordningen. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 2. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstans- erna finns i bilaga 4. Remissvaren finns tillgängliga på regeringens webb- plats () och i (Fi2019/00754/V). Ett utkast till lagrådsremiss har beretts under hand med Kronofogde- myndigheten. I promemorian Ändring av tidpunkten för första tillämpning av kravet att upprätta års- och koncernredovisning i enhetligt elektroniskt format, som har tagits fram inom , föreslås en ändring som rör första tillämpning av en bestämmelse i lagen (2007:528) om värde- pappersmarknaden. Den aktuella bestämmelsen, som ännu inte har trätt ikraft, innebär att svenska emittenter vars överlåtbara värdepapper är upp- tagna till handel på en reglerad marknad i ska upprätta års- och koncernredovisningen i ett format som möjliggör enhetlig elektronisk rapportering. Kraven ska enligt en nuvarande ikraftträdande- och över- gångsbestämmelser tillämpas på års- och koncernredovisningar som ska Prop. 2019/20:37 offentliggöras närmast efter . kravet i stället ska tillämpas på års- och koncernredovisningar som avser räkenskapsår som inleds eller . En sammanfatt- ning av promemorian finns i bilaga 7. Promemorians lagförslag finns i bilaga 8. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 9. Remissvaren finns tillgängliga på regeringens webbplats () och i (Fi2019/03159/V). Regeringen beslutade att inhämta lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådet lämnade för- slagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. I förhållande till lagrådsremissen görs vissa språkliga och redaktionella ändringar. Regeringen bedömer att den föreslagna ändringen i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden (avsnitt 2.5) är författningstekniskt och även i öv- rigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande över det förslaget har därför inte inhämtats. 4EU:s förordning om värdepapperisering Brister på värdepapperiseringsmarknaden, såsom alltför stor skuldsätt- ningsgrad, icke-transparenta och komplexa strukturer och en automatisk tillit till externa kreditvärderingar, utgjorde under finanskrisen ett betydande hot mot det finansiella systemets integritet. undermåligt genomförd s.k. due diligence (legal, finansiell och affärs- mässig granskning av en verksamhet) var en av flera brister som för- anledde finanskrisen och medförde att värdepapperiseringsmarknaden stannade av (skälen 1 och 2 i och rådets förordning (EU) 2017/2401 av om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag). Efter finanskrisen togs flera initiativ, bl.a. av Europeiska kommissionen, Europeiska (), för banktillsyn (IOSCO) för att stärka förtroendet för värdepapperiseringsmarknaden. Värdepapperisering var bl.a. en central del i kommissionens grönbok 2012 om skuggbanksektorn (se faktapromemoria 2011/12:FPM136), kommissionens grönbok 2013 om långsiktig finansiering av den europe- iska ekonomin (se faktapromemoria 2012/13:FPM93) samt kommissio- nens grönbok 2015 om bildandet av en kapitalmarknadsunion (se fakta- promemoria 2014/15:FPM21). Även i kommissionens meddelande om långsiktig finansiering av den europeiska ekonomin 2014 (COM [2014]168) samt i meddelande om en investeringsplan för (se faktapromemoria 2014/15:FPM13) anges att värdepapperise- ring som används på rätt sätt kan avlasta banker, förbättra den europeiska 2019/20:37 finansmarknadens effektivitet och bidra till realekonomin. Mot denna bakgrund genomförde kommissionen en offentlig konsul- tation om enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering (STS- värdepapperisering). Mycket arbete har gjorts på internationell nivå och på unionsnivå för att identifiera STS-värdepapperisering. I kommissionens delegerade för- ordningar (EU) 2015/35 av om komplettering av och rådets direktiv /138/EG om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) och (EU) 2015/61 av om komplettering av Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 när det gäller likviditets- täckningskravet för kreditinstitut anges kriterier för STS-värdepapperise- ring för särskilda ändamål som omfattas av en mer riskkänslig tillsyn. offentliggjorde ett dokument om ändringar av ramverket för värdepapperisering (Revisions to the securitisation frame- work), det s.k. , där olika ändringar av de lagstadgade kapitalkraven för värdepapperiseringar fastställdes i syfte att specifikt komma till rätta med de brister som blev uppenbara under finanskrisen. och antog kriterier för identifiering av enkel, transparent och jämförbar värdepapperisering inom ramen för kapitalkrav för värdepapperiseringar. offentliggjorde en uppdaterad standard för kapitalkrav för värdepapperiseringsexponeringar, inbegripet kapitalkrav för ”enkla, transparenta och jämförbara” värdepapperise- ringar. Med utgångspunkt i dessa kriterier och ett yttrande från om ett europeiskt ramverk för kvalificerade värdepapperiseringar (Opinion on a European framework for Qualifying securitisation), har det varit nödvändigt att fastställa en allmän och sektorsövergripande defini- tion av STS-värdepapperisering (se skälen 17 och 19 i förordningen om värdepapperisering). Europeiska unionens råd konstaterade i slutsatser att värdepapperisering kan utgöra en effektiv mekanism för att överföra risk från kreditinstitut till andra aktörer, vilket ökar de förras utlåningskapacitet och de senares möjlighet att kanalisera medel till företags rörelsekapital. Rådet uppmanade också kommissionen att, som en prioriterad åtgärd senast , föreslå ett ramverk för STS-värdepapperisering på grundval av de många pågående initiativen på europeisk och internationell nivå. Kommissionen presenterade ett förslag till en förord- ning om värdepapperisering, som utgick från det arbete som i huvudsak utförts av , och i dessa frågor. och rådet antog förordningen om värdepapperi- sering. Förordningen trädde i kraft och ska tillämpas fr.o.m. . antog och rådet även förordning (EU) 2017/2401 om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag. Den förordningen innebär bl.a. att STS-värdepapperiseringar kan omfattas av lägre kapitalkrav än andra värdepapperiseringar. I förordningen om värdepapperisering anges att värdepapperisering inne- fattar transaktioner som gör det möjligt för en långivare eller en borgenär, oftast ett kreditinstitut eller ett bolag, att refinansiera en uppsättning lån, exponeringar eller fordringar som t.ex. bostadslån, konsumentlån eller kundfordringar, genom att omvandla dem till överlåtbara värdepapper (skäl 1). Värdepapperiseringen sker genom att långivaren väljer ut en portfölj av sin utlåning, ompaketerar och sammanför lånen i olika riskkate- gorier (s.k. trancher) riktade till olika typer av investerare. Investerarna får därmed tillgång till placeringar i lån och andra exponeringar som de normalt inte skulle ha direkt tillgång till. Avkastningen till investerarna kommer från de kassaflöden som genereras av de underliggande lånen. Syftet med förordningen är att fastställa ett allmänt ramverk för värde- papperisering och att skapa ett särskilt ramverk för STS-värdepapperi- sering (skäl 46 och artikel 1). Förordningen är tillämplig på aktörer som på olika sätt deltar i värdepapperisering och tillämpningsområdet omfattar institutionella investerare, originatorer, medverkande institut, ursprung- liga långivare och specialföretag för värdepapperisering (artikel 1). I förordningen finns även bestämmelser om tredje parts kontroll av att STS-kriterierna är uppfyllda (artikel 28). 4.2.2Termer och uttryck i förordningen Förordningen om värdepapperisering innehåller flera definitioner av ter- mer och uttryck som används i förordningen (artikel 2). Nedan beskrivs några av de mest centrala definitionerna. Värdepapperisering, återvärdepapperisering, trancher och värdepapperiseringsregister Värdepapperisering definieras i förordningen om värdepapperisering (artikel 2.1) som en transaktion eller ett program varigenom den kreditrisk som är förenad med en exponering eller en grupp av exponeringar delas upp i trancher som har samtliga följande egenskaper: a)Betalningarna inom ramen för transaktionen eller programmet är beroende av utvecklingen av exponeringen eller gruppen av exponeringar. b)Prioriteringen av trancherna avgör hur förluster fördelas transaktionen eller programmet pågår. c)Transaktionen eller programmet skapar inte exponeringar som har alla de egenskaper som förtecknas i artikel 147.8 i och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (tillsynsförordningen). Med syntetisk värdepapperisering avses enligt förordningen om värde- papperisering en värdepapperisering vid vilken risköverföringen uppnås genom användning av kreditderivat eller garantier och de exponeringar som värdepapperiseras förblir exponeringar för originatorn (artikel 2.10). 2019/20:37 Med återvärdepapperisering avses en värdepapperisering där minst en av de underliggande exponeringarna är en värdepapperiseringsposition (artikel 2.4). Med trancher avses ett genom avtal fastställt segment av den kreditrisk som är förenad med en exponering eller en grupp av exponeringar där en position i segmentet medför större eller mindre risk för kreditförlust än en position på samma belopp i ett annat segment, utan beaktande av kredit- riskskydd som tredje parter ger direkt till innehavarna av positioner i segmentet eller i andra segment (artikel 2.6). Ett värdepapperiseringsregister definieras i förordningen som en juridisk person som centralt samlar in och registerför uppgifter om värde- papperiseringar (artikel 2.23). Värdepapperiseringsregister ska registreras hos (artikel 10). För registrering ska ett värdepapperiseringsregister vara en i unionen etablerad juridisk person och bl.a. uppfylla samma krav som gäller för transaktionsregister enligt och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister, i det följande benämnd förordningen om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister. Kraven gäller bl.a. verksamhetens organisation och systemens tillförlitlighet (artikel 10.2 i förordningen om värdepapperisering). Registreringen av ett värdepapperiseringsregister har verkan inom hela unionen (artikel 10.3 i samma förordning). Originator, medverkande institut och specialföretag för värdepapperisering Originator definieras i förordningen om värdepapperisering som en enhet som själv eller via anknutna enheter, direkt eller indirekt, var part i det ursprungliga avtal som gav upphov till de förpliktelser eller potentiella förpliktelser för gäldenären eller den potentiella gäldenären som ligger till grund för de exponeringar som värdepapperiserats (artikel 2.3 a). Origi- nator kan även vara en enhet som förvärvar tredje parts exponeringar för sin egen räkning och därefter värdepapperiserar dem (artikel 2.3 b). eller sponsor är enligt definitionen i förordningen (artikel 2.5) ett kreditinstitut eller ett värdepappersföretag, som inte är en originator, som a)upprättar och förvaltar ett program för tillgångsbaserade certifikat eller annan värdepapperisering som förvärvar exponeringar från tredje part, eller b)upprättar ett program för tillgångsbaserade certifikat eller annan värdepapperisering som förvärvar exponeringar från tredje part och dele- gerar den löpande aktiva portföljförvaltning som omfattas av värdepapper- iseringen till en enhet som är auktoriserad att bedriva sådan verksamhet. Specialföretag för värdepapperisering definieras i förordningen som ett bolag, en trust eller en annan enhet, som inte är en originator eller ett medverkande institut och som inrättats för att genomföra en eller flera värdepapperiseringar vars verksamhet inte går utöver vad som är lämpligt för att uppnå detta mål och vars struktur är utformad för att avskilja dess förpliktelser från originatorns förpliktelser (artikel 2.2). Ursprungliga långivare och investerare Ursprunglig långivare definieras i förordningen om värdepapperisering som en enhet som, själv eller via anknutna enheter, direkt eller indirekt ingick det ursprungliga avtal som gav upphov till de förpliktelser eller potentiella förpliktelser för gäldenären, eller den potentiella gäldenären, som ger upphov till de exponeringar som värdepapperiserats (artikel 2.20). En investerare definieras i förordningen som en fysisk eller juridisk person som innehar en värdepapperiseringsposition (artikel 2.11). ordningen finns även en definition av institutionell investerare som omfattar en rad olika subjekt som omfattas av EU-rättsliga harmonise- ringsåtgärder, närmare bestämt försäkringsföretag och återförsäkrings- företag, tjänstepensionsinstitut, förvaltare av alternativa investerings- fonder (AIF-förvaltare), förvaltningsbolag för ett företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), kreditinstitut och värdepappersföretag (artikel 2.12). 4.2.3 Allmänna krav för värdepapperisering Förordningen om värdepapperisering innehåller vissa bestämmelser som är tillämpliga på alla värdepapperiseringar. Dessa omfattar begränsningar i försäljning av värdepapperiseringar till icke-professionella kunder (artikel 3) samt regler om att specialföretag för värdepapperisering inte får vara etablerade i vissa tredjeländer (artikel 4).