prop · H603136 · 2019-06-10 00:00:00 — Enligt bör det tydliggöras att det är sidoverksamheten som helhet som ska bära sina egna kostnader. Skälen för regeringens bedömning: Utöver kärnverksamhet och Begreppet definieras inte närmare i anslagsvillkoren. anges endast att sidoverksamheterna inte ska ges en sådan omfattning eller vara av sådan karaktär att de kan riskera att inkräkta på kärnverksamheten 2018/19:136 eller skada förtroendet för radio och tv i allmänhetens tjänst. Det anges också att sidoverksamheterna ska bära sina egna kostnader och bedrivas på ett konkurrensneutralt sätt i förhållande till andra företag som tillhandahåller motsvarande tjänster. Enligt vad regeringen har uttalat får inte sidoverksamheten utgöras av publicistisk verksamhet, utan denna ligger inom ramen för kärnverksamheten och i viss mån inom den kompletterande verksamheten (prop. 2000/01:94 s. 66). har framfört att de olika sidoverksamheterna som helhet bör kunna bära sina egna kostnader. Företaget anser att tolkning av hur sidoverksamheten bör bedrivas innebär att varje enskild sidoverksamhet ska gå med vinst , vilket anser är orimligt eftersom kommersiella verksamheter kan gå med förlust och likväl bedrivas kommersiellt och konkurrensneutralt. Programföretaget har fått återkommande kritik från uthyrningen av företagets fastigheter har gått med förlust, trots att företaget vidtagit åtgärder för att hitta hyresgäster och bjudit ut fastigheterna till marknadsmässiga priser. Enligt är företagets enda möjlighet för att undkomma nämndens kritik på den här punkten att inte hyra ut sina fastigheter, vilket skulle innebära en intäktsförlust som måste täckas med medel från kärnverksamheten. Programföretagen ska enligt sina anslagsvillkor inom ramen för sina uppdrag bedriva sin verksamhet rationellt och kontinuerligt vidta åtgärder som syftar till ökad effektivitet och produktivitet. Av anslagsvillkoren framgår även att programföretagen inte ska bedriva någon sidoverksamhet som riskerar att inkräkta på kärnverksamheten. Programföretagen måste ges utrymme att inom ramen för sina verksamheter göra avvägningar för att kunna bedriva de olika delarna av sina verksamheter på bästa sätt och därmed uppfylla kraven i anslagsvillkoren. Att låta lokaler som inte behövs för den egna verksamheten och som annars kunde ha hyrts ut till marknadsmässigt pris stå tomma är inte att bedriva verksamheten rationellt. Det förhållande som har påtalat innebär att företaget, för att undgå kritik från , måste fatta beslut som går emot kravet att verksamheten ska bedrivas effektivt. I denna situation, där olika aspekter vägs mot varandra, bör kravet på att bedriva verksamheten effektivt vara prioriterat. Regeringen ser inte skäl att ändra regleringen av sidoverksamheten men avser att följa frågan. I propositionen Långsiktig finansiering och stärkt oberoende för public service (prop. 2017/18:261) bedömer regeringen att public service är en kollektiv nyttighet som har ett demokratiskt värde för hela samhället. en så stor del av befolkningen som möjligt kan ta del av programmen är avgörande för verksamhetens legitimitet och förtroende. Marknätet är fortfarande det huvudsakliga distributionssättet för public och den distributionsform där de flesta tar del av Det är också i sändningstillstånden för Prop. 2018/19:136 marknätet som programföretagens uppdrag i huvudsak regleras. Vid sidan om marknätet har programföretagen möjlighet att distribuera sitt utbud via andra distributionsformer. Det handlar om sändningar eller tillhandahållanden via kabel, satellit eller olika internetbaserade plattformar. Mot bakgrund av den pågående förändringen av mediekonsumtionen kan det antas att andra distributionsformer än marknätet framöver kommer att få allt större betydelse. Det står klart att distributionen av radio och tv kommer att förändras , även om det inte går att slå fast i vilken omfattning. 5.1Marknätet fortsatt viktigt som distributionsform Marksändningar har flera fördelar jämfört med andra distributionsformer. De är fritt tillgängliga, kan enkelt tas emot av publiken utan krav på abonnemang och de garanterar programföretagen en god kontroll över hela distributionskedjan. De har också stor betydelse ur beredskaps- och säkerhetssynpunkt. En vanlig vecka lyssnar av befolkningen (9–) på radio, till övervägande del via marknätet. Ungefär 750 000 hushåll tar huvudsakligen del av tv-sändningar via marknätet. hade, enligt Post- och – halvår 2018, ca 400 000 hushåll ett abonnemang hos som förmedlar betal-tv-abonnemang i marknätet och ungefär 350 000 hushåll använder enbart fri-tv, dvs. de kanaler som går att se via marknätet utan abonnemang. Till det kommer ett stort antal hushåll som använder marknätet för mottagning av tv-sändningar till hushållets andra eller tredje tv-apparat eller i fritidshuset. Regeringens bedömning: Programföretagens sändningar via marknätet bör även i fortsättningen kunna tas emot av minst 99,8 procent av den fast bosatta befolkningen. Den parlamentariska public service-kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En klar majoritet av remissinstanserna instämmer i kommitténs bedömning, bl.a. Myndigheten för press, radio och tv, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), , , , Nordic MSB konstaterar att larm- och informationskedjan meddelande till allmänheten är avhängig marknätet. Myndigheten betonar även vikten av att eventuellt ökade kostnader för marknätet inte bör påverka public Några remissinstanser, bl.a. , anser att det, mot bakgrund av regeringens förslag om en 10-årig tillståndsperiod (prop. 2017/18:261), kan ifrågasättas om täckningskravet måste uppfyllas genom marknätet . 2018/19:136 Det viktiga bör vara att det finns en pålitlig distribution till Skälen för regeringens bedömning En central distributionsform även kommande tillståndsperiod Enligt nuvarande sändningstillstånd ska av den fast bosatta befolkningen kunna ta emot sändningarna i marknätet. konsumtionsmönstren på mediemarknaden är marknätet en central distributionsform för public service. Det är i programföretagens tillstånd att sända i marknätet som public service-uppdraget i huvudsak ges och Sändningarna i marknätet garanterar en tillgänglighet som är viktig för att legitimera att alla med en beskattningsbar inkomst bidrar till finansieringen av verksamheten. finns det ingen annan enskild distributionsform som helt uppfyller de krav som gäller för public service och som skulle kunna ersätta marknätet. via marknätet bör därför, även under hela den kommande tillståndsperioden, kunna tas emot av av den fast Kravet på 99,8 procents befolkningstäckning ger även en god Det är viktigt inte minst för en stabil mobil mottagning av radio, t.ex. längs vägar. Enligt uppgifter från innebär kravet att täcka av landets fast bosatta befolkning att marknätssändningarna täcker av landets yta. betydelse för programföretagens roll i samhällets krisberedskap. kravet t.ex. minskades till 98 procents befolkningstäckning skulle yttäckningen minska till . Regeringen delar , Utbildningsradios och uppfattning att det är svårt att förutse hur distributionen kommer att se ut och vilka konsekvenser det kommer få för användningen av marknätet på lång sikt. av programföretagens kostnader för marksändningarna under kommande tillståndsperiod är svår att bedöma. sändningsutrymme och kommande behov av investeringar i infrastrukturen förväntas visserligen inte leda till några större De pågående förändringarna på marknaden innebär dock att marknätet kan komma att minska i betydelse som distributionsplattform, framför allt för tv, vilket i förlängningen kan leda till färre kommersiella programföretag i marknätet och därmed ökade kostnader för public service-företagen. Regeringen avser att följa frågan under kommande tillståndsperiod. Frågor om marknätets framtid Som beskrivits i avsnitt 4.4 löper kommande tillståndsperiod mellan 2020–2025. Frågor om marknätets framtid och betydelse för distributionen av public service kommer att bli aktuella vid beredningen av villkoren inför den tillståndsperiod som inleds 2026. radiospektrumanvändning konstaterar i betänkandet Frekvenser i samhällets tjänst (SOU 2018:92) att marknätet för tv fyller en viktig funktion i den svenska mediepolitiken och för anser utredningen att det inte kan uteslutas att Prop. 2018/19:136 efterfrågan kommer minska så mycket att frekvenserna kan och bör frigöras för annan användning. Utredningen föreslår därför att bör verka för en mer flexibel internationell planering av det frekvensområde som är avsatt för marknätet för tv vid Internationella teleunionens världsradiokonferens . Utredningen anser vidare att förutsättningar för en övergång från marksänd tv till alternativa distributionssätt för att nå hela befolkningen bör utredas fram . Utredningens betänkande har remitterats. 5.1.2Antal programtjänster och andra frågor som avser distributionen i marknätet Regeringens bedömning: bör liksom sända ljudradio i fyra rikstäckande programtjänster i analoga marksändningar (FM) varav en bör ha regionalt uppdelat innehåll och bör fortsätta att ha möjlighet att i FM sända ytterligare programtjänster i och . bör dessutom ha möjlighet att bedriva digitala ljudradiosändningar. bör liksom sända tv i fyra programtjänster med olika innehåll i marknätet. Så länge kanalerna sänds i standardupplösning bör programföretaget dessutom ha möjlighet att fortsätta att parallellsända två av dessa i hd-tv-kvalitet. får liksom tidigare söka tillstånd hos regeringen för sådana parallellsändningar och för eventuella sändningar av ytterligare permanenta programtjänster i marknätet. bör även fortsättningsvis sända ljudradio- och tv-program med utnyttjande av och sändningsutrymme enligt överenskommelse mellan företagen. En fortsatt övergång till modernare sändningsteknik i marknätet för tv bör genomföras under förutsättning att det råder en samsyn mellan marknätets aktörer och Myndigheten för press, radio och tv och att tittarnas intressen kan tas tillvara. Den parlamentariska public service-kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser kommenterar kommitténs bedömning. Av dessa tillstyrker , och bedömningen. Enligt bör det dock finnas en flexibilitet gällande hur kanalerna distribueras och en möjlighet att upphöra med parallellsändningarna av tv-kanaler i standardupplösning och hd-tv- kvalitet (högupplöst kvalitet). Även och () tillstyrker bedömningen. betonar att regeringen inte bör låsa fast i analog teknik. I stället bör tillsammans med övriga programföretag kunna avsluta de analoga sändningarna när de bedömer att lyssnarna är redo. välkomnar även möjligheten att övergå till sändningstekniken DVB-T2 för tv-sändningar. 2018/19:136 anser att det vore önskvärt med ett beslut från regeringen avseende marksänd digital radio för att undvika ett ineffektivt utnyttjande av radiospektrum. Skälen för regeringens bedömning och sändningstillstånd ger företagen tillstånd att utnyttja frekvensutrymme i marknäten för att sända ljudradio respektive tv-program. har tillstånd att sända ljudradio i fyra rikstäckande programtjänster samt att sända två respektive en programtjänst i och . Av de villkor som ställs för sändningsrätten framkommer att ska sända fyra programtjänster till hela landet varav en även ska ha regionalt uppdelat innehåll. får inte ta fler frekvenser i FM-bandet i anspråk än vad som använts under huvuddelen av 2013. har tillstånd att utnyttja all tillgänglig överföringskapacitet i en frekvenskanal (multiplex) för sina sändningar. Av de villkor som ställs för sändningsrätten framgår att ska sända SVT1, SVT2 och två ytterligare programtjänster i hela landet. I hela landet innebär att de ska nå av befolkningen. Innehållet i programtjänsterna ska skilja sig från varandra avseende innehåll eller sändningstider. Därutöver ska sända sökbar text-tv. har dessutom, efter ansökan, beviljats särskilda tillstånd att sända SVT1 och SVT2 i hd-tv- kvalitet. Dessa sändningar sker i en annan frekvenskanal än den som i övrigt har tillstånd att utnyttja. har tillstånd att sända radio- och tv-program i marknätet i och programtjänster samt i Kunskapskanalen som driver tillsammans med . Sändningstider och sändningsvolymer regleras närmare i ett sändningstidsavtal mellan företagen. har dessutom beviljats tillstånd att sända i hd-tv-kvalitet och därvid använda den överföringskapacitet som disponerar för sådana sändningar. Omfattningen av programföretagens sändningar i marknätet för tv och i FM-nätet bör inte i någon större omfattning förändras under den Till skillnad från anser regeringen därmed att fyra programtjänster ska sändas i marknätet till 99,8 procent av befolkningen även under kommande tillståndsperiod. Television bör alltså inte ha möjlighet att avgöra om alla fyra tjänster ska sändas i marknätet eller på annat sätt. Bedömningen innebär även att liksom bör ha tillstånd att sända program med utnyttjande av och sändningsutrymme enligt överenskommelse mellan Eftersom har tillstånd att utnyttja hela den tillgängliga kapaciteten i en frekvenskanal är det möjligt för dem att sända fler programtjänster än . Om vill sända ytterligare permanenta programtjänster i marknätet bör de liksom söka tillstånd hos regeringen. Skälen för detta, vilket angetts i tidigare propositioner, är såväl behovet av att garantera en effektiv frekvensanvändning som betydelsen av att programverksamheten inte splittras upp i för många olika kanaler och tjänster (prop. 2008/09:195 s. 64 f. och prop. 2012/13:164 s. 55 f.). Mot bakgrund av marknätets betydelse för public service anser regeringen, till skillnad från att även under kommande tillståndsperiod ska fortsätta sända med en analog sändningsteknik. Sändningstillståndet kommer även fortsatt att avse analoga sändningar i marknätet och regeringen bedömer, liksom kommittén, att även under kommande tillståndsperiod ska sända samma antal programtjänster som under innevarande tillståndsperiod. får under kommande tillståndsperiod inte ta fler frekvenser i FM-bandet i anspråk än vad som använts under huvuddelen av 2019. fyra programtjänster sänds i standardupplösning i multiplex 1 som når av befolkningen. SVT1 HD och SVT2 HD sänds i multiplex 6 som når av befolkningen. Genom en övergång till modernare sändningsteknik (DVB-T2) även i multiplex 1 skulle kunna sända fyra programtjänster i hd-kvalitet med 99,8 procents täckning. Den nuvarande parallellsändningen av SVT1 och SVT2 i både standard- och högupplöst kvalitet skulle i så fall kunna upphöra och distributionskostnader eventuellt kunna sänkas. För marknätstittarna skulle en sådan förändring vara en förenkling på så sätt att programtjänster bara skulle förekomma i en högupplöst version som skulle vara tillgänglig för alla. är en övergång förknippad med vissa svårigheter. Det finns fortfarande ett visst bestånd av äldre digital-tv-mottagare och tv-apparater som inte är förberedda för mottagning av sändningar med DVB-T2-teknik. En övergång kommer därför att kräva att ett antal hushåll tvingas skaffa ny tv-utrustning. För att en övergång ska kunna genomföras krävs en samsyn mellan och övriga tillståndshavare. Att alla aktörer i marknätet går över till modern sändningsteknik krävs för att undvika en situation där det finns ett bestånd av tv-mottagare som inte kan användas för att se på public service-utbudet men väl för andra tv-kanaler som sänder med äldre teknik. Myndigheten för press, radio och tv (MPRT) som har ansvar för tillståndsgivningen för kommersiell marksänd tv har en viktig roll i ett sådant arbete. En fortsatt övergång till modernare sändningsteknik i marknätet bör därför genomföras under förutsättning att det råder en samsyn mellan marknätets aktörer och MPRT och att tittarnas intresse kan tas tillvara. anser att företaget – i ett läge där en generell övergång till DVB-T2 inte bedöms vara rimlig till följd av överväganden gällande marknätets framtid – bör ha en flexibilitet att avgöra när parallellsändningen av tv-kanaler med olika kvalitet kan upphöra. Som konstaterats ovan anser regeringen att under 2018/19:136 kommande tillståndsperiod bör sända fyra programtjänster med olika innehåll som når av befolkningen. Därutöver bedömer regeringen att företaget även fortsatt bör ha möjlighet att parallellsända SVT1 och SVT2 i hd-tv-kvalitet med DVB-T2. Att parallellsända i hd-tv- kvalitet är inte ett villkor för sändningsrätten. Om eller vill parallellsända programtjänster i hd-tv- kvalitet i marknätet bör tillstånd sökas hos regeringen. Sändningar av digital ljudradio och har utöver sina analoga sändningar, efter ansökan, beviljats kompletterande tillstånd att sända digital ljudradio via marksändningar i vissa områden. tillstånd ger företaget rätt att sända upp till tio programtjänster i fyra olika områden. sänds sju programtjänster med den första versionen av digitalradiotekniken, DAB. Det kan jämföras med t.ex. där hela den marksända radiodistributionen digitaliserats och de analoga FM-sändningarna avslutats (med undantag för vissa sändningar av närradio). Sändningarna sker där i den nyare tekniken DAB+. Kostnaden för digitala utsändningar uppgår till . Det utbud som sänds via DAB finns även tillgängligt på internet och når där huvuddelen av sin publik. Frågan om en övergång från analog till digital ljudradio aktualiserades senast av Digitalradiosamordningen (SOU 2014:77). Efter remittering meddelade regeringen i budgetpropositionen att den inte avsåg att gå vidare med utredningens förslag men fortsätter följa utvecklingen internationellt (prop. 2015/16:1, utg.omr. 17 s. 40). framhåller att en övergång till digital distribution av radio i marknätet kräver både politiskt ställningstagande och offentlig finansiering. I väntan på ett politiskt beslut om en övergång antar att det är möjligt för dem att lämna DAB och inte ansöka om ett förnyat tillstånd. De resurser som därmed frigörs skulle i stället kunna användas för innehåll. En förutsättning för detta är enligt att det utbud som distribueras parallellt via DAB och internet får tillgodoräknas vid bedömningen av uppfyllandet av public serviceuppdraget även om DAB-sändningarna avslutas. Av de villkor som ställs för sändningsrätten framkommer att ska sända fyra ljudradioprogram till hela landet varav ett även ska ha regionalt uppdelat innehåll. Därutöver bedömer regeringen att företaget även fortsatt bör ha möjlighet att sända digital ljudradio i samma omfattning som . Att sända digital ljudradio är inte ett villkor för sändningsrätten. har möjlighet att självt avgöra om företaget ska fortsätta att bedriva digitala ljudradiosändningar i marknätet. Det är dock viktigt att ett sådant ställningstagande görs med grund i en analys av utvecklingen på radiomarknaden som helhet. I det fall och önskar fortsätta med digitala sändningar i marknätet, bör de ansöka om tillstånd hos regeringen inför kommande tillståndsperiod. Liksom konstaterar är det viktigt med ett effektivt utnyttjande av radiospektrum. Utredningen om radiospektrumanvändning konstaterar i sitt betänkande Frekvenser i samhällets tjänst (SOU 2018:92) att efterfrågan på DAB- Prop. 2018/19:136 sändningar i det aktuella frekvensområdet varit låg och att frekvensområdet därför är underutnyttjat. förändras föreslår utredningen att bör verka för en mer flexibel planering av frekvensområdet vid Internationella teleunionens världsradiokonferens . Utredningen föreslår att ett sådant arbete förbereds genom ett uppdrag till att i samråd med Försvarsmakten och Myndigheten för press, radio och tv ta fram förslag på alternativa användningar av utrymmet. Betänkandet har remitterats. 5.2Distribution via andra plattformar Vid sidan om marknätet har programföretagen haft möjlighet att självständigt avgöra hur och i vilken omfattning utbudet ska distribueras för att nå ut till publiken. Det har traditionellt sett handlat om distribution via kabel eller satellit men har i allt högre grad även kommit att bli distribution via olika former av internetbaserade plattformar. Regleringen av public service-uppdraget avser i första hand sändningar i marknätet. konstateras i företagens anslagsvillkor att det för att nå publiken är nödvändigt att kärnverksamheten tillgängliggörs på olika plattformar. Vid all distribution, både i och vid sidan om marknätet, är programföretagen i större eller mindre omfattning beroende av externa aktörer för att nå ut till publiken med sitt utbud. Distributionskedjan är ofta relativt enkel när det gäller distribution av ljud och traditionella distributionsformer för rörlig bild som satellit, där programföretagen genom avtal med enskilda aktörer kan ha god kontroll över distributionen. Detsamma gäller även för de egna plattformarna på internet. Distributionskedjan är ofta betydligt mer komplex när innehåll tillhandahålls via externa plattformar över internet, framför allt när det gäller distributionen av rörlig bild. Kedjan består då i många fall av ett stort antal olika aktörer som är beroende av olika affärsmodeller och som har olika kommersiella intressen. Det är såväl internetoperatörer som förfogar över infrastrukturen som aktörer som tillhandahåller de användargränssnitt som användaren utnyttjar för att hitta och ta del av innehållet, t.ex. Youtube, Spotify och Facebook. I sin enklaste form erbjuder de externa plattformarna en tjänst där andra aktörer med full kontroll över det egna materialet kan sprida sitt innehåll. I vissa fall kan hela programtjänster, som SVT Play, distribueras på detta sätt. Den som driver plattformen producerar eller distribuerar då inte själv något innehåll. Plattformarnas affärsmässiga värde kan istället ligga t.ex. i tillgången till användardata som kan användas för bl.a. riktad annonsering. Det finns dock tydliga tecken på att även denna marknad är under förändring. Såväl internetoperatörer som distributionsplattformar visar ett allt större intresse för att garantera tillgången till ett exklusivt innehåll som kan locka publik och därmed annonsörer. Det finns flera exempel på samverkan och samgåenden på marknaden vars syfte framför allt är att garantera tillgång till innehållsrättigheter till exempelvis sport eller film och drama. 2018/19:136 detta påverkar mediemarknaden och därmed programföretagens förutsättningar att nå ut till publiken via dessa plattformar. 5.2.1Distribution via satellit, kabel och internet programföretagen liksom under innevarande tillståndsperiod ha möjlighet att använda de distributionsformer som behövs för att nå Programföretagen bör fortsätta att utveckla och använda sina egna plattformar för att tillhandahålla sitt programinnehåll via internet. egna plattformarna bör vara prioriterade för att nå publiken. Den parlamentariska public service-kommitténs bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. att bedömningen avsåg såväl linjära sändningar som beställtjänster. Remissinstanserna: Flera remissinstanser, däribland Myndigheten för press radio och tv, , AB och , tillstyrker huvudsakligen kommitténs bedömning att public service företagen bör få använda de distributionsplattformar som behövs för att nå ut med sina linjära konstaterar dock att fokus bör vara att stärka de egna kanalerna och tjänsterna och på så sätt bidra till den svenska Broadcasting vidare stor restriktivitet när det gäller publiceringar på Unionen tillstyrker men anser att bedömningen inte enbart bör omfatta linjära sändningar utan även tillhandahållanden on demand. betonar att om public service tillåts använda andra distributionsformer än marknätet så bör rättigheter avseende upphovsrätt klareras även vid Några remissinstanser, bl.a. , påtalar att betänkandet saknar ett demokrati- och medborgarperspektiv och anser att flera centrala resonemang utgår från ett branschperspektiv. De remissinstanser som uttalar sig om företagens användning av de egna plattformarna, bl.a. , , Konstnärliga och (), , Annonsörer och Konsumenter, Några, bl.a. , anser att det ur ett tillgänglighetsperspektiv är positivt med publiceringar på så