prop · H60356 · 2019-03-12 00:00:00 — Detta utgör dock, enligt regeringens bedömning, inte något väsentligt nytt efters- om riktlinjerna som regel har en utformning som motsvarar direktivets krav. Dessutom innebär förslaget att personkretsen som måste omfattas av riktlinjerna inskränks jämfört med vad som gäller enligt hittills- varande regler. Enbart verkställande direktör, vice verkställande direktör och styrelseledamöter vars ersättning inte beslutas av stämman kommer enligt förslaget att omfattas av riktlinjerna. Det anförda innebär att förslaget i vissa avseenden kommer medföra en viss lättnad för bolagen och i andra avseenden en viss ökad administration. Sammantaget bedömer regeringen att förslaget inte innebär någon ökad administrativ börda och att det ger ett ökat inflytande för aktieägare i ersätt- ningsfrågorna. Vidare innebär förslaget att noterade aktiebolag för varje räkenskapsår ska ta fram en rapport över sådan utbetald och innestående ersättning till ledande befattningshavare som omfattas av riktlinjerna. Kravet på en sådan särskild rapport är nytt, men berörda bolag är skyldiga att presentera den aktuella informationen i andra sammanhang. Enligt hittillsvarande regler ska det nämligen i riktlinjerna redovisas dels tidigare beslutade ersättningar som inte har förfallit till betalning, dels om styrelsen frångått riktlinjerna. Dessutom följer av årsredovisningslagen att bolagen i årsredovisningen ska lämna upplysningar avseende ersättning till ledande befattningshavare. Denna redovisning ska enligt förslaget ske även fortsättningsvis, men de uppgifter som ska finnas tillgängliga i årsredovisningen kan läggas till grund för utformningen av rapporten om ersättningar. Regeringen gör därmed bedömningen att de nya reglerna inte kommer medföra något egentligt merarbete för att ta fram de uppgifter som behövs för att utforma rapporten om ersättningar. Själva utformandet av rapporten och skyldig- heten att hålla den tillgänglig inför bolagsstämman kommer att innebära ett visst merarbete, men det bör vara ganska begränsat. Ytterligare en skyldighet som tillkommer i denna del är att i riktlinjer och rapport om ersättningar förklara hur eventuella synpunkter som framförts i samband med stämmobehandlingen har beaktats. Regeringens bedömning är att det bör vara möjligt för bolagen att i detta sammanhang avstå från att redovisa helt marginella synpunkter från enstaka aktieägare med små inne- hav. Denna skyldighet kommer således inte att aktualiseras särskilt ofta och kommer enligt regeringens mening därmed enbart medföra ett marginellt merarbete för bolagen. De ovan bedömda konsekvenserna gäller bolag som har aktier upptagna till handel på en reglerad marknad i , s.k. aktiemarknadsbolag. För dessa innebär således de nya bestämmelserna sammantaget en marginellt ökad administrativ börda. Däremot innebär de nya bestämmelserna av naturliga skäl en ökad administrativ börda för de bolag som inte omfattas av dem, dvs. publika bolag som har aktier upptagna till handel enbart på en reglerad marknad utanför eller en motsvarande marknad utanför EES. Antalet berörda bolag i den senare kategorin be- döms vara mycket begränsat. Den nya regleringen av närståendetransaktioner Förslaget om en ny reglering för närståendetransaktioner, som i huvudsak innebär att en särskild beslutsordning för dessa transaktioner införs, be- döms stärka aktieägares rättigheter. Förslaget, som gäller noterade aktie- bolag, innebär att den ordning som etablerats genom näringslivets själv- reglering i form av uttalanden i stora delar över- förs till ett nytt kapitel i aktiebolagslagen. I det nya kapitlet införs en defi- nition av vad som är en väsentlig transaktion. Även om det inte är möjligt att utifrån nämndens praxis i enskilda fall ge ett generellt svar på frågan om vad som är en väsentlig transaktion, bedöms den nya legaldefinitionen inte innebära en utvidgning av tillämpningsområdet. Den nya regleringen bedöms medföra en endast marginellt ökad administrativ börda för de berörda bolagen. Självregleringen omfattar även publika bolag som har aktier upptagna till handel på en reglerad marknad eller är föremål för handel på vissa handelsplattformar, t.ex. Omx First North. Den kategorin omfattas inte av den nya regleringen. Förslagen innebär att tillsynsansvar över institutio- nella investerare och kapitalförvaltare utökas. till det tillsynsansvar som redan har över dessa aktörer rör det sig om en begränsad ökning av arbetsuppgifter. Förslagen innebär också att Finans- inspektionen får tillsyn över röstningsrådgivare. Det är ett nytt tillsynsom- råde för . Tillsynsuppdraget är dock mycket begränsat och kommer huvudsakligen bestå i årliga kontroller. Dessutom är antalet röstningsrådgivare som bedriver verksamhet i litet och det finns inte skäl att tro att det förhållandet kommer att förändras . Förslagen kommer att medföra behov av kompletterande föreskrifter på myndighetsnivå beträffande innehållet i årsberättelserna för värdepappers- fonder och specialfonder och möjligen även för röstningsrådgivares verksamhet, t.ex. beträffande anmälan. Det rör sig i så fall om föreskrifter med ett begränsat innehåll. Regeringen bedömer att de nya arbetsuppgifterna endast kommer ha en marginell påverkan på verksamhet. Kostnaderna kan hanteras inom befintliga ramar. ges visserligen enligt förslaget rätt att ta ut årliga avgifter för sin verksamhet, men verksamheten finansieras genom anslag och avgiftsintäkterna ska i sin helhet återföras till inkomsttitel på statens budget. Det föreslås också att Finansinspek- tionen ska ha rätt till avgifter för prövning av anmälningar. Avgifterna för prövning ska svara mot full kostnadstäckning och disponeras av Finans- inspektionen. När det gäller förslagens påverkan på övriga myndigheter kan det kon- stateras att beslut enligt den nya lagen om röstnings- rådgivare ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Med beaktande av att tillsynsuppdraget kommer vara begränsat och endast om- fatta några få aktörer bedömer regeringen att kostnaderna för det fåtal mål som kan komma att behöva handläggas kan tas inom befintliga ramar. 2018/19:56 Förslagen medför inte några konsekvenser i övrigt Ändringarna bedöms inte föranleda negativa effekter för företagens ar- betsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. De bedöms inte få några konsekvenser för jämställdheten mellan män och kvinnor. De bedöms inte heller i övrigt ha några sociala eller miljömässiga konsek- venser. 12.1Förslaget till lag om röstningsrådgivare 1 § Denna lag gäller verksamhet som består i att yrkesmässigt analysera redovisningar och annan relevant information om aktiebolag i syfte att bistå aktieägare med undersökningar, råd eller röstningsrekommendatio- ner inför beslut på en bolagsstämma. En röstningsrådgivare är en juridisk person som bedriver sådan verk- samhet. Paragrafen anger tillsammans med 2 § lagens tillämpningsområde. Den innehåller en definition av begreppet röstningsrådgivare. Paragrafen ge- nomför den nya artikel i direktivet om aktieägares rättigheter. Para- grafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 7. Av första stycket framgår att lagen gäller verksamhet som består i att yrkesmässigt analysera redovisningar och annan relevant information om aktiebolag, i syfte att bistå aktieägare med undersökningar, råd eller röstningsrekommendationer inför beslut på en bolagsstämma. För att omfattas av lagen ska rådgivningsverksamheten vara yrkes- mässig. Det innebär att rådgivningen ska ske regelbundet. Att ge råd vid något enstaka tillfälle uppfyller således inte detta krav. I begreppet yrkes- mässig ligger, i likhet med i andra sammanhang enligt svensk rätt, även att rådgivningen utförs mot någon form av ekonomisk ersättning, dvs. på kommersiell basis. Vid bedömningen av om en verksamhet är yrkesmässig har det även betydelse hur verksamheten marknadsförs. Vidare ingår i avgränsningen att verksamheten är inriktad på att analy- sera aktiebolags årsredovisningar och annan relevant information och att analysen sker i syfte att bistå aktieägare inför deras beslut på en bolags- stämma. Syftet med verksamheten ska alltså vara att ge aktieägarna den information som de behöver för att kunna ta ställning till de förslag till beslut som ska behandlas på en bolagsstämma. Det kan vara fråga om regelrätta röstningsrekommendationer eller andra råd eller undersökningar som aktieägaren kan behöva för att kunna ta ställning till ett beslutsförslag. Lagen gäller endast den verksamhet som anges. Inget hindrar dock att den som utövar verksamheten exempelvis av praktiska skäl eller i syfte att skapa en mer transparent rådgivning inkluderar även annan verksamhet i en årlig redogörelse enligt 5 §. Av paragrafens andra stycke framgår att en juridisk person som bedriver en sådan verksamhet som anges i första stycket definieras som röstnings- rådgivare. Eftersom en begränsning görs till juridiska personer omfattas inte enskilda näringsidkare. 2 § Lagen gäller verksamhet som bedrivs av en svensk röstningsrådgiva- re. Lagen gäller också verksamhet som bedrivs av en röstningsrådgivare från ett land utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) om 1.röstningsrådgivaren har sitt huvudkontor i , eller 2.verksamheten bedrivs från ett verksamhetsställe här, utan att röst- ningsrådgivaren har sitt huvudkontor inom EES. Lagen gäller endast verksamhet avseende aktier som är förenade med rösträtt, är utgivna av ett bolag inom EES och är upptagna till handel på en sådan reglerad marknad som avses i 1 kap. 4 b § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Paragrafen anger tillsammans med 1 § lagens tillämpningsområde. Para- grafen genomför de nya artiklarna 1.2 b, 1.6 c och 3j.4 i direktivet om aktieägares rättigheter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Av första stycket, som är utformat i enlighet med Lagrådets förslag, framgår inledningsvis att lagen är tillämplig på verksamhet bedriven av en svensk röstningsrådgivare. Med svensk avses att det aktuella företaget har sin hemvist här enligt de principer som gäller i svensk associationsrätt, i direktivet motsvarat av avgränsningen ”säte”. Av första stycket framgår vidare att även verksamhet som bedrivs av röstningsrådgivare som är från ett land utanför EES omfattas av lagens tillämpningsområde i två fall. För det första omfattas verksamhet som bedrivs av den som har sitt huvudkontor i . För det andra omfattas verksamhet som bedrivs från ett verksamhetsställe i , utan att röst- ningsrådgivaren har sitt huvudkontor inom EES. Med att röstningsråd- givaren är från ett land utanför EES avses att denne har sin hemvist där. Kravet på verksamhetsställe innebär att det ska vara fråga om en etab- lering. Det ska således röra sig om en verksamhet som har viss varaktighet. Vid bedömningen bör hänsyn också tas till röstningsrådgivarens fysiska närvaro i landet, exempelvis genom personal och kontor. Det är inte avsett att verksamhet som endast är tillfällig ska omfattas. Första punkten innebär att t.ex. verksamhet som bedrivs av en amerikansk röstningsrådgivare med huvudkontor i omfattas av lagens tillämpningsområde, men inte verksamhet som bedrivs av en tysk röstningsrådgivare med huvudkontor här. Andra punkten innebär att t.ex. den verksamhet som bedrivs av en amerikansk röstningsrådgivare från ett verksamhetsställe i omfattas av lagens tillämpningsområde, så länge röstningsrådgivaren inte har huvudkontor i något annat EES-land. Andra punkten innebär dessutom att t.ex. en amerikansk röstningsrådgiva- re med verksamhetsställen i både och , men utan huvud- kontor inom EES, omfattas av den svenska lagens tillämpningsområde i fråga om den verksamhet som bedrivs från verksamhetsstället i . Avsikten är att tysk lag ska reglera den verksamhet som bedrivs från verksamhetsstället i . Enligt andra stycket är lagens tillämpningsområde begränsat till verk- samheter som avser aktier förenade med rösträtt som är utgivna av bolag inom EES och som är upptagna till handel på en sådan reglerad marknad som avses i 1 kap. 4 b § lagen om värdepappersmarknaden. Med reglerad marknad enligt den lagen avses, något förenklat, ett multilateralt system inom EES som möjliggör handel med finansiella instrument, t.ex. aktier, i enlighet med särskilda regler. Det ska alltså vara fråga om rådgivning om röstning i ett bolag inom EES vars aktier är noterade inom EES. Detta medför att t.ex. en svensk röstningsrådgivares verksamhet med avseende på aktier i ett japanskt aktiebolag inte omfattas av lagens tillämp- ningsområde, även om det japanska bolagets aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad, dvs. Vidare omfattar lagen t.ex. inte en svensk röstningsrådgivares verksamhet med avseende på aktier i ett europeiskt aktiebolag, om aktierna är upptagna till handel på marknader utanför EES eller på en multilateral handelsplattform. 3 § En röstningsrådgivare som bedriver verksamhet som omfattas av denna lag ska anmäla detta till . Paragrafen reglerar en röstningsrådgivares skyldighet att anmäla den bedriv- na verksamheten. Övervägandena finns i avsnitt 7. Av paragrafen framgår att en röstningsrådgivare som bedriver sådan verk- samhet som omfattas av lagen ska anmäla detta till . Syftet med anmälan är att underlätta för att utöva tillsyn. 4 § En röstningsrådgivare ska ange den uppförandekod som rådgivaren tillämpar och redovisa hur den följs. Om röstningsrådgivaren inte tillämpar någon uppförandekod, eller inte följer en eller flera delar av en sådan kod, ska röstningsrådgivaren tydligt ange skälen för det. Om en eller flera delar av koden inte har följts och alternativa åtgärder har vidtagits, ska även åtgärderna anges. Uppförandekoden och de andra uppgifter som avses i första och andra styckena ska hållas tillgängliga utan kostnad på röstningsrådgivarens webbplats. Uppgifterna ska uppdateras . Paragrafen behandlar bl.a. en röstningsrådgivares skyldighet att ange den uppförandekod som rådgivaren tillämpar. Paragrafen genomför den nya artikel 3j.1 i direktivet om aktieägares rättigheter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Enligt första stycket ska en röstningsrådgivare ange den uppförandekod som rådgivaren tillämpar och redovisa hur den följs. Om uppförandekoden följs utan avvikelser kan en uppgift om detta vara tillräcklig för att uppfylla kravet på redovisning. Av andra stycket, som är utformat i enlighet med Lagrådets förslag, följer att en röstningsrådgivare kan välja att avstå från att tillämpa en upp- förandekod. I sådant fall ska rådgivaren tydligt ange skälen för det. Med att rådgivaren tydligt ska ange skälen avses det som i direktivet benämns en tydlig och motiverad förklaring. Skälen ska vara så tydliga och utförliga att avvikelsen förklaras. Av stycket följer också att en röstningsrådgivare som tillämpar en uppförandekod kan välja att avstå från att följa en eller flera av kodens delar, om rådgivaren tydligt anger skälen för det. Om några andra, alternativa åtgärder har vidtagits, ska även dessa anges. antagna uppförandekoden inte följs, ska således redovisningen av hur Prop. 2018/19:56 koden tillämpas innehålla skälen för avvikelserna, inklusive angivande av de delar som avvikelser görs från, och eventuella alternativa åtgärder. I paragrafen ställs inte några preciserade krav på innehållet i en upp- förandekod. Innehållet får avgöras med utgångspunkt i att syftet med koden är att öka transparensen beträffande röstningsrådgivarnas verksam- het. Ett relevant innehåll kan inbegripa en redogörelse för de metoder som tillämpas för att hämta in de uppgifter som läggs till grund för röstningsrekommendationerna, uppgifter om interna röstningspolicyer, rutiner för att upptäcka och hantera intressekonflikter och för den externa kommunikationen i samband med utredningar. Den uppförandekod som har tagits fram i röstningsrådgivningsbranschen bör som utgångspunkt tillgodose kravet på transparens. Paragrafen innebär inte att det finns något krav på att avslöja uppgifter som är känsliga i konkurrenshänseende. Av tredje stycket framgår att röstningsrådgivaren ska hålla uppförande- koden och redovisningen av hur koden tillämpas, inklusive eventuella för- klaringar, tillgängliga utan kostnad på sin webbplats och att uppgifterna ska uppdateras . Det innebär att röstningsrådgivaren är skyldig att åtminstone en gång göra en översyn av uppgifterna för att avgöra om de är aktuella. Om det inte behöver göras någon ändring bör det vara tillräckligt att röstningsrådgivaren anger att en översyn har gjorts ett visst datum. 5 § En röstningsrådgivare ska i en redogörelse beskriva hur rådgivaren tar fram undersökningar, råd och röstningsrekommendationer. Redogörelsen ska hållas tillgänglig utan kostnad på röstningsrådgi- varens webbplats under . Paragrafen behandlar röstningsrådgivares skyldighet att lämna en årlig redogörelse för sin verksamhet. Paragrafen genomför delvis den nya artikel 3j.2 i direktivet om aktieägares rättigheter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Av första stycket framgår att en röstningsrådgivare ska lämna en redogörelse som beskriver hur röstningsrådgivaren tar fram undersök- ningar, råd och röstningsrekommendationer. Syftet med redogörelsen är att i första hand röstningsrådgivarens kunder ska kunna bilda sig en upp- fattning om hur röstningsrådgivaren bedriver sin verksamhet och hur denna förhåller sig till exempelvis den antagna uppförandekoden. Enligt andra stycket är röstningsrådgivaren skyldig att hålla redogörel- sen tillgänglig utan kostnad på sin webbplats under åtminstone . Informationen möjliggör för i första hand röstningsrådgivarens kunder att bedöma röstningsrådgivarens tidigare prestationer. Det finns inget krav i lagen som specificerar som redogörelsen ska lämnas. När en rapportering görs bestäms där- för av vilken rapporteringsperiod röstningsrådgivaren valt, om inte annat föreskrivs i förordning eller myndighetsföreskrifter (jfr 11 § första stycket). För att det ska vara fråga om en årlig redogörelse bör tidpunkten dock vara densamma . 2018/19:56 Av 11 § första stycket framgår att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela ytterligare föreskrifter om redogörel- sen. Det finns t.ex. behov av att meddela närmare föreskrifter om den år- liga redogörelsens innehåll. 6 § En röstningsrådgivare ska identifiera och utan dröjsmål för sina kun- der redovisa alla faktiska och potentiella intressekonflikter, inbegripet affärsförbindelser, som kan påverka rådgivarens undersökningar, råd eller röstningsrekommendationer. Rådgivaren ska redovisa vilka åtgärder som vidtas för att undanröja, begränsa eller hantera den faktiska eller potentiella intressekonflikten. Paragrafen behandlar röstningsrådgivares skyldighet att redovisa intresse- konflikter. Paragrafen genomför den nya artikel 3j.3 i direktivet om aktie- ägares rättigheter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Av paragrafen framgår att röstningsrådgivare ska identifiera och utan dröjsmål för sina kunder redovisa alla faktiska och potentiella intressekon- flikter, inbegripet affärsförbindelser, som kan påverka röstningsrådgivarens undersökningar, råd eller röstningsrekommendationer. Med faktiska intressekonflikter avses konkreta fall där det har uppstått intressekonflikter mellan exempelvis två kunders intressen. Med potentiella intressekonflikter avses t.ex. kontakter mellan röstningsrådgivaren och en kund som i förläng- ningen kan leda till en intressekonflikt. Affärsförbindelser som kan påverka utarbetandet av undersökningar, råd eller röstningsrekommendationer ska redovisas, även om de inte har samband med någon uppkommen intresse- konflikt. Av paragrafen framgår också att röstningsrådgivaren ska redo- visa vilka åtgärder som vidtas för att undanröja, begränsa eller hantera en faktisk eller potentiell intressekonflikt. Informationen ska ge kunden möjlig- het att avgöra om röstningsrådgivaren vidtar tillräckliga åtgärder för att hantera situationen. 7 § har tillsyn över att röstningsrådgivare följer kra- ven i denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Paragrafen reglerar tillsynen över röstningsrådgivare. Paragrafen genom- för delvis den nya artikel 14b i direktivet om aktieägares rättigheter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Av paragrafen framgår att har tillsyn över röstnings- rådgivare och att tillsynen omfattar att röstningsrådgivare uppfyller de krav som följer av lagen och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. ska således övervaka att röstningsrådgivare som omfattas av lagens tillämpningsområde anmäler sin verksamhet (3 §), följer en uppförandekod eller förklarar sig (4 §), lämnar en årlig redo- görelse (5 §) och redovisar intressekonflikter för sina kunder (6 §). 8 § En röstningsrådgivare ska till lämna de uppgifter och handlingar som inspektionen begär för tillsynen. Paragrafen reglerar röstningsrådgivares upplysningsplikt. 2018/19:56 genomför delvis den nya artikel 14b i direktivet om aktieägares rättigheter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Enligt paragrafen är en röstningsrådgivare skyldig att till Finansinspek- tionen lämna de uppgifter och handlingar som myndigheten begär för till- synen. Det är således som avgör omfattningen av en röstningsrådgivares upplysningsplikt. Bestämmelserna om sekretess i samband med tillsyn av de finansiella marknaderna i 30 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) är tillämpliga på uppgifterna hos . 9 § Om en röstningsrådgivare åsidosätter sina skyldigheter enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska Finans- inspektionen antingen besluta att förelägga rådgivaren att inom åtgärda bristen eller göra en anmärkning. får förena ett föreläggande med vite. får avstå från ett ingripande om en brist är ringa eller ursäktlig eller om röstningsrådgivaren gör rättelse. Paragrafen reglerar ingripandemöjligheter. Paragra- fen genomför delvis den nya artikel 14b i direktivet om aktieägares rättig- heter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Enligt första stycket ska rikta ett föreläggande eller en anmärkning mot en röstningsrådgivare som åsidosätter sina skyldig- heter enligt lagen eller föreskrifter utfärdade med stöd av lagen. Om utfärdar ett föreläggande ska myndigheten ange inom vilken tid bristen ska åtgärdas. Ett föreläggande kan exempelvis avse att röstningsrådgivaren inom ska upprätta en årlig redogö- relse eller fullgöra sin uppgiftsskyldighet i förhållande till Finansinspek- tionen. Det kan också avse att en röstningsrådgivare ska anmäla sin verk- samhet. Eftersom tillstånd inte krävs för verksamheten kan Finansinspek- tionen inte förelägga en röstningsrådgivare som inte anmäler sig att upp- höra med verksamheten. En anmärkning kan göras t.ex. om myndigheten uppmärksammar att en röstningsrådgivare har offentliggjort en årlig redo- görelse . Enligt andra stycket får förena ett föreläggande med vite. får inte döma ut ett förelagt vite, utan får enligt allmänna regler ansöka vid förvaltningsrätten om att vitet ska dömas ut. Bestämmelser om vite finns i lagen (1985:206) om viten. Enligt tredje stycket får avstå från ingripande i vissa fall, nämligen om den brist som har uppmärksammats är ringa eller ursäkt- lig eller om röstningsrådgivaren gör rättelse. Till exempel kan Finansin- spektionen avstå från ett ingripande om den årliga redogörelsen har offentliggjorts för sent men dröjsmålet är tidsmässigt begränsat eller beror på ett ursäktligt misstag. 10 § Röstningsrådgivare ska med årliga avgifter bekosta Finansinspek- tionens verksamhet med anknytning till denna lag. 2018/19:56 får ta ut avgifter för att pröva anmälningar enligt 3 §. Paragrafen behandlar avgifter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Enligt första stycket ska röstningsrådgivare bekosta verksamhet med årliga avgifter. Enligt andra stycket får avgifter också tas ut för prövning av anmälningar enligt 3 § av röstningsrådgivare som bedriver verksamhet enligt lagen. Av 11 § andra stycket framgår att regeringen får meddela föreskrifter om avgifterna.