prop · H70325 · 2019-10-29 00:00:00 — Alla deltagande stater har accepterat HCNM:s mandat och därmed dennes rätt att avge rekommendationer i minoritetsrelaterade frågor. Dessa frågor handlar ofta om rätt till medborgarskap, icke-diskriminering, möjlighet att använda sitt modersmål, utbildning på minoritetsspråk samt möjlighet att delta i och aktivt kunna påverka det politiska, sociala, ekonomiska och kulturella livet i det land där man är bosatt. har HCNM varit aktiv i en rad länder, till exempel , , , och . Mediefrihetsrepresentanten () inrättades 1997 och har till uppgift att följa utvecklingen på mediefrihetsområdet i de deltagande staterna samt att verka för att principer och åtaganden om yttrande- och I mandatet ingår även att på ett tidigt stadium identifiera och uppmärksamma utmaningar inom dessa områden och hantera dem i samarbete med de deltagande staterna, övriga institutioner och andra relevanta organ. och EU är tydliga i sitt stöd för RFoM:s mandat, som är flexibelt nog att möta såväl existerande som nya hot mot yttrande- och mediefriheten i OSSE-området, inklusive i digitala Posten som mediefrihetsrepresentant innehas av Institutionen består av ca femton tjänstemän och har sitt RFoM uppmärksammar tillkortakommanden genom brev och offentliga uttalanden, rapporterar regelbundet till Permanenta rådet, gör besök i de rekommendationer om yttrande- och mediefrihet i OSSE-området. RFoM:s arbete fokuserar särskilt på frågor journalister, inklusive den specifika situationen för kvinnliga journalister, inskränkningar i mediefriheten, desinformation och mediepluralism. RFoM har arbetat aktivt med att stödja de deltagande staternas efterlevnad av ministerrådsbeslutet om journalistsäkerhet. hölls till exempel en större konferens med detta tema. har RFoM återkommande pekat på den oroande utvecklingen i flera av deltagande stater, med brister i säkerheten för journalister i bred bemärkelse och nya inskränkningar av yttrande- och mediefriheten, inte minst i digitala kontexter. RFoM har bistått med rådgivning och juridiska analyser till deltagande stater som avsett att genomföra reformer inom sina medielagstiftningar. har fortsatt att stödja RFoM:s verksamhet genom extrabudgetära bidrag och sekonderar återigen en seniorrådgivare. årliga översynskonferens om den mänskliga dimensionen årliga översynskonferens om den mänskliga dimensionen, HDIM, syftar till att granska och diskutera i vilken grad de deltagande staterna uppfyller sina OSSE-åtaganden inom den mänskliga dimensionen. Mötet, som samlar både regeringsföreträdare och civilsamhällesrepresentanter från hela regionen, är en viktig plattform för öppen diskussion och politiskt ansvarsutkrävande. Konferensen har vuxit till att bli den största i på temat mänskliga rättigheter. Förhandlingarna om dagordningen för HDIM, som varit svåra på grund av politiska skiljelinjer, försvårades framför allt genom turkisk kritik avseende civilsamhällets deltagande. Eftersom det förutses konsensusbeslut om bland annat HDIM:s dagordning kan enskilda länder hindra arbetet. har lagt ned ett omfattande engagemang för att värna civilsamhällets deltagande inom i enlighet med organisationens grundprinciper. perioden trots utmaningarna genomföras som vanligt, men utmaningen att Skr. 2019/20:25 försvara mötenas öppenhet kvarstår. HDIM 2018 lockade runt 1 800 deltagare, och ett hundratal sidoevenemang arrangerades i marginalen till arbetssessionerna. Den ryska aggressionen mot och den inrikespolitiska repressionen i dominerade både de formella och de informella diskussionerna. Även situationen i , och fick stort utrymme. deltog i anordnandet av tre sidoevenemang, om journalisters säkerhet, demokrati och civilsamhälle samt sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. 4 Den rysk-ukrainska konflikten 4.1 Redogörelse för konflikten Säkerhetssituationen i Donbassområdet i östra är fortfarande svår. Antalet brott mot det eldupphör som överenskoms i de så kallade Minskavöverenskommelserna har fluktuerat , men konflikten har skördat i princip dagliga dödsoffer. Under vår och tidig noterades en ökning av antalet dödsfall. hade enligt FN:s siffror dödssiffran uppgått till ca 13 000 sedan konfliktens början. flyktingorgan uppgår antalet internflyktingar på grund av konflikten till minst 1,6 miljoner. genomfördes presidentval i där I det parlamentsval som genomfördes efter den period som skrivelsen avser fick Zelenskyjs parti, Folkets Tjänare, I fråga om konflikten har den nya presidenten betonat vikten av att ena det ukrainska folket och att Donbassregionens invånare är fullvärdiga ukrainska medborgare. Zelenskyj har sedan tillträdet tagit kontakt med och ställt sig positiv till ett framtida högnivåmöte inom Normandieformatet (, , och ). Han har understrukit att suveränitet och territoriella integritet fortsatt är icke förhandlingsbara. har fortsatt att kräva att ska sluta förse separatisterna med militär materiel, trupp och träning, och menar att våldsnivån är en direkt konsekvens av detta. fortsätter att förneka sin roll som part i konflikten och insisterar på direkta förhandlingar mellan och de självutnämnda republikerna i Luhansk och Donetsk för att lösa vad man från rysk sida benämner som en intern ukrainsk kris. endast som en medlare som bland annat står upp för den rysktalande minoritetens rättigheter i . inleddes tillbakadragande av trupp vid orten Luhanska, som är ett av tre områden (”disengagement areas”) där den trilaterala kontaktgruppen 2016 kom överens om ömsesidigt tillbakadragande (de andra två är Zolote i Luhansk län och Petrivske i Donetsk län). I området vid Stanytsia Luhanska har det 2019 rapporterats om pågående minröjningsarbete, främst genomfört av 2019/20:25 de ukrainska väpnade styrkorna. Tillbakadragande av trupper är en del av den andra Minsköverenskommelsen som antogs 2015. har antagit delar av den lagstiftning som stipulerar, men bortsett från viss fångutväxling är de korta perioder då vapenvilan respekteras samt sommarens tillbakadragande vid Stanytsia Luhanska de första konkreta framstegen för att genomföra Minsköverenskommelserna. hölls icke-legitima val i de s.k. folkrepublikerna, något som strider mot Minsköverenskommelsernas bokstav och anda. Sedan färdigställde bron över , dvs. passagen mellan och , har fartyg på väg till och från ukrainska hamnar i blivit föremål för långdragna inspektioner, något som för inneburit både ekonomiska och militära konsekvenser. inträffade en militär incident där konfronterade och beslagtog tre ukrainska statsfartyg i samband med att de skulle passera genom Kertjsundet, från till . Vid incidenten tillfångatogs de 24 ukrainska sjömän som befann sig ombord på fartygen. Trots upprepade krav från och väst om frigivande, inklusive ett beslut från FN:s för havsrätt, höll som skrivelsen avser kvar sjömännen i ryskt fängelse. Incidenten har fått deltagande stater att rikta uppmärksamheten mot en ny maritim dimension av konflikten. Med anledning av detta har undersökt förutsättningarna för att inrätta en maritim övervakningsmission i , möjligen inom ramen för särskilda observationsmissions (SMM) mandat. har diskussionerna om en potentiell FN- insats i östra avstannat men grundtanken har inte avfärdats av någon part. Svårigheten ligger i att formulera uppdraget och mandatet så att det å ena sidan kan nå konsensus och å andra sidan är tillräckligt tydligt för att bidra till en lösning på konflikten och inte bara ett bibehållet status quo. 4.2OSSE:s hantering av konflikten Den rysk-ukrainska konflikten har under den gångna rapporteringsperioden fortsatt att dominera dagordning, vilket varit tydligt under ministerrådsmötet i samt de veckovisa sammanträdena i permanenta råd och FSC. I diskussionerna riktas uppmärksamhet mot brott mot folkrätten och grundläggande principer samt brott mot den europeiska säkerhetsordningen. har fortsatt stått isolerat i frågan. särskilda observationsmission i , SMM, utgör fortsatt organisationens största fältmission och har efter en omfattande säkerhetsutredning efter den dödliga incidenten kunnat fortsätta växa. Missionens mandat sträcker sig fram och förlängs på årsbasis. Förhandlingarna om SMM:s aktuella mandat och budget tog mycket tid i anspråk och har visat att det blir allt svårare att hitta konsensus. Mandatet och budgeten har dock kunnat bevaras utan några ändringar i substans. bestod missionen av 1 307 anställda varav 746 observatörer. Majoriteten av observatörerna är verksamma i östra . SMM har fått en allt viktigare roll vid de tillfälliga gränsövergångarna längs kontaktlinjen där det passerar 25 000 civila mellan de regerings- och separatistkontrollerade områdena. SMM finansieras genom medel från samtliga deltagande stater i , enligt en fördelningsnyckel som reglerar obligatoriska bidrag till fältverksamhet, samt genom frivilliga finansiella och personella bidrag. bidrog med 25 svenska observatörer. Missionens möjlighet att bidra till Minsköverenskommelsernas tillämpning har liksom varit begränsad. Observatörerna har fortfarande inte fått ett meningsfullt tillträde till statsgränsen mellan och på den separatistkontrollerade sidan och har rapporterat om begränsningar av sin rörelsefrihet i regionens separatistkontrollerade områden. har genderfrågor fått en ökad betydelse både internt och externt för missionens arbete. 2017 tillträdde en chef för genderfrågor i missionen, som med stöd av deltagande stater, däribland , har professionaliserat arbetet med jämställdhets- och kvinnofrågor. , på begäran av det italienska OSSE- ordförandeskapet, publicerade SMM en omfattande rapport om missionens genderarbete. Rapporten konstaterade att missionen fortfarande inte nått kvinnliga medarbetare. har missionen stärkt sin effektivitet genom ökat användande av övervakningskameror och drönare som komplement till den mänskliga övervakningen och patrulleringen. Detta har inneburit att missionen numera verkar aktivt dygnet runt genom 22 övervakningskameror placerade längs kontaktlinjen samt genom daglig övervakning med kort- och långdistansdrönare över det konfliktdrabbade området. SMM:s drönare har dock regelmässigt kommit att utsättas för störningssignaler och beskjutning. Missionen har med anledning av detta förlorat ett betydande antal drönare, framför allt över separatistkontrollerat territorium. Förlusterna kommer att ha ekonomiska konsekvenser för missionen. Det faktum att lämnade den gemensamma kontroll- och (– JCCC), har medfört svårigheter att koordinera SMM:s dagliga arbete. Trots detta har SMM rapporterat om personer som bär JCCC-symboler på separatistkontrollerat territorium. Bland annat har symbolen förekommit i ökad utsträckning i Stanytsia Luhanska efter tillbakadragandet av trupper. Symbolen uppfattas från ukrainsk sida som provokativ i och med att genom överlåtandet av emblemet till de självutnämnda republikerna i Luhansk och Donetsk legitimerar gruppernas politiska aktörskap. En mindre och begränsad observationsmission (Border Control Observation Mission – BCOM) finns på den ryska sidan av två gränsövergångar vid den rysk-ukrainska gränsen. Missionen fick ett förlängt tidsspann för sitt mandat som framgent kommer att uppdateras i stället för som tidigare . har bidragit med en observatör. Majoriteten av deltagande stater har fortsatt att framhålla att BCOM måste utökas geografiskt och personalmässigt för att kunna bidra till en meningsfull gränsbevakning. har motsatt sig en sådan utökning. 2019/20:25 OSSE-ordförandeskapets särskilda representant för och den trilaterala kontaktgruppen (där även och ingår), som skapades 2014, har varit verksam . Den trilaterala kontaktgruppen består av tre arbetsgrupper – en politisk, en ekonomisk och en humanitär. Efter de ukrainska president- och parlamentsvalen har president utsett nya ukrainska representanter till den trilaterala kontaktgruppen och vissa förtroendeskapande steg för att skapa förutsättningar för att genomföra Minsköverenskommelserna har kunnat skönjas. Inga officiella representanter för har haft tillträde till , trots att SMM:s mandat omfattar hela territorium. oberoende institutioner (ODIHR, RFoM och HCNM) har fortsatt sin verksamhet relaterad till konflikten och har ett väl fungerande samarbete med ukrainska myndigheter. RFoM har uppmärksammat situationen för yttrande- och mediefrihet i både och med koppling till konflikten. ordinarie fältnärvaro i , i form av ett projektkontor i , har arbetat med stöd till nationell dialog, sammanfört och koordinerat aktörer verksamma inom minröjning i östra och försett dem med utrustning och expertis. SMM och projektkontor i samarbetar även med andra internationella aktörer på plats, inte minst med FN och EU. Samarbetet med FN:s MR-mission för (UN HRMMU) och med EU-insatsen EUAM kan särskilt nämnas. 5Rustningskontroll och den strukturerade dialogen På tyskt initiativ inleddes en nystart för konventionell rustningskontroll i som inkluderar den strukturerade dialogen. Initiativet föranledde en diskussion mellan deltagarstater där vissa välkomnade en ny konventionell rustningskontrollregim (att ersätta CFE- avtalet) i mer oreserverat, medan andra länder underströk vikten av att respekt för existerande principer och åtaganden, inklusive CFE- avtalet och Wiendokumentet, först måste återupprättas. har sammanlagt nio möten ägt rum där det inom ramen för dialogen förts diskussioner om hotbildsanalys, militärdoktriner, militära dispositioner och övningsverksamhet, den regelbaserade säkerhetsordningen samt konflikter. En process för att kartlägga de militära styrkeförhållandena, inklusive övningsverksamhet, inom har även inletts inom ramen för den strukturerade dialogen. Syftet med en sådan kartläggning är dels att få fram en gemensam bild av de militära styrkeförhållandena, dels att kartlägga i vilka avseenden nuvarande rapporteringssystem inom Wiendokument uppvisar brister och luckor. Den strukturerade dialogen har också använts som en kontaktyta mellan deltagarstaternas militärer, då det militära utbytet mellan västliga länder och har varit begränsat . Även om den strukturerade dialogen saknar tidsplan och tydligt slutmål får den anses vara ett etablerat dialogformat och utgör ett Skr. 2019/20:25 försök att främja militär transparens och förutsägbarhet. rum mot bakgrund av det försämrade säkerhetspolitiska läget och den djupa klyftan mellan och övriga deltagande stater i , orsakad av de ryska brott mot den regelbaserade europeiska säkerhetsordningen som aggressionen mot innebär. syn är därför att det inte går att bortse från viktiga principiella frågor som de utdragna och pågående konflikterna i samt betydelsen av att följa de gemensamma principerna och åtagandena i i dialogen. För svensk del är det viktigt att den strukturerade dialogen inte blir ett forum för en omförhandling eller urvattning av den nuvarande regelbaserade europeiska säkerhetsordningen utan att den fokuserar på hur respekten för de gemensamma principerna och åtagandena kan återställas. erbjuder dialogen en möjlighet att stärka militär förutsägbarhet och transparens i en försämrad säkerhetspolitisk situation. En modernisering av Wiendokumentet vore en naturlig startpunkt i dessa ansträngningar, som även kan omfatta riskreducering och incidenthantering. har stöttat den strukturerade dialogen aktivt genom deltagande av en huvudstadsrepresentant på ambassadörsnivå som delegationschef samt genom finansiella bidrag. fältverksamhet är ett väletablerat instrument som ger organisationen ett tydligt mervärde. De 14 fältmissionerna stöder arbetet inom alla tre dimensioner för ökad säkerhet på västra , i , inklusive , och i . Fältnärvaron omfattar missioner, kontor och projektsamordnare. Beslut om deras mandat fattas med konsensus och är inte sällan föremål för svåra förhandlingar. För har det varit viktigt att missionerna kan verka fritt med flexibla mandat inom alla tre dimensioner, inklusive i kontakter med civilsamhället, och inte minst inom den mänskliga dimensionen. bedriver betydande fältverksamhet på västra , med totalt sex fältmissioner i , och , Kosovo, , och . mandat är i huvudsak inriktade på demokratifrämjande och med valövervakningsfrågor, rustningskontroll och förtroendeskapande, snarare än med krishanterings- och stabiliseringsinsatser. har även fokuserat på frågor om nationella minoriteter och rättsstatsfrågor, inklusive stöd till kapacitetsbyggande. Fältmissionen i Kosovo utgör en del av den internationella civila FN-närvaron och är med drygt 500 anställda näst största fältmission. Missionen inrättades 1999 och har en hög grad av självständighet. 2019/20:25 arbete i regionen genom att sekondera personal till fältmissionen i Kosovo. etablerade sin fältnärvaro i , , , och . reviderades flertalet av mandaten för missionerna i regionen och verksamheten nedgraderades till projektkontor. fältnärvaro i har bland annat bedrivit verksamhet inom områdena gränsövervakning, anti-trafficking, antikorruption, vapen- och narkotikabekämpning samt främjande av mänskliga rättigheter, jämställdhet och mediefrihet. Anti-terrorism har fortsatt varit en prioriterad fråga för staterna. verkar även för att stärka samarbetet mellan staterna i , främst i termer av ekonomi och handel. har projektkontoret i öppnat ett kvinnoresurscenter. , och har strävat mot att projektkontoren i respektive länder ska ha ett högre fokus på att främja ekonomisk sammanlänkning och tillväxt. Det uppfattas även att dessa stater vill utöka sin politiska kontroll över projektkontoren. har öppnat upp för och efterfrågat en ökad OSSE-närvaro. Det pågår arbete för att få på plats extrabudgetära projekt för bland annat ökad transparens. Utvecklingen ökar förväntningar på inför det kommande parlamentsvalet , där ODHIR planerar att närvara med valobservatörer. har uttryckt önskemål om att ska etablera fältnärvaro i landet. Det saknas emellertid konsensus bland deltagande stater för ett sådant beslut. kontor i avvecklades , eftersom det inte gick att nå konsensus om att förlänga mandatet. fältnärvaro i upphörde på begäran. I kvarstår därför endast ett litet kontor till stöd för OSSE- ordförandeskapets representant i frågan om . har visat ett ökat intresse för projekt i regionen. Bland annat inleddes ett projekt för så kallade ”Gröna hamnar” som till stor del finansieras av . Projektet syftar till att öka handel och ekonomisk sammanlänkning i . har även etablerat ett samarbetsprogram för . Programmet utgör en ram som rymmer flera tematiska extrabudgetära projekt, exempelvis polisreform, miljö- och genderfrågor. Missionen i upprättades , med syfte att underlätta arbetet för en politisk lösning av konflikten om utbrytarregionen . har missionens arbete varit inriktat på mediefrihetsfrågor, stöd till reformer av rättssystemet samt Skr. 2019/20:25 experthjälp i frågor om människohandel. Under delar av den aktuella perioden har bidragit till arbetet genom att sekondera två personer till missionen. närvaro i etablerades 1994 och omvandlades 1999 till ett kontor för projektsamordning. Kontorets övergripande uppdrag har varit att stödja arbete med demokratisk utveckling, rättsstatlighet och främjande av mänskliga rättigheter. Arbetet har framför allt varit inriktat på aktiviteter relaterade till den pågående ryskukrainska konflikten. 7OSSE:s hantering av de utdragna konflikterna Konflikten om regionen som ligger i , men till övervägande del befolkas av armenier, har pågått . har det skett en positiv utveckling av säkerhetssituationen i regionen. Trots detta är det konfliktdrabbade området långt ifrån en säker plats. De senaste större stridigheterna ägde rum . Genom förhandlingar efter stridigheterna 2016 undertecknades en överenskommelse om utvidgande av fältnärvaro, vilken emellertid inte har genomförts i praktiken. verkar för en förhandlingslösning genom den så kallade Minskgruppen, som består av ett dussintal länder, däribland . Gruppens samordförande, , och , har mandat som medlare. –2019, och särskilt efter det nya armeniska ledarskiktets tillträde, har dynamiken i samtalen förändrats och mötena mellan de stridande parterna blivit mer frekventa. Minskgruppen har genomfört möten på högsta politiska nivå, något som varit svårt att åstadkomma. OSSE-ordförandeskapet har en personlig representant för konflikten med kontor i . Kontoret har fem anställda. I uppdraget ingår bland annat att övervaka vapenvilan samt skapa förtroende mellan parterna genom att upprätthålla kontakter med politiska och militära ledare. De kärnfrågor som behöver lösas rör framtida status, säkerhetsgarantier för områdets armeniska befolkning inklusive en internationell fredsbevarande styrka, tillbakadragande av armeniska trupper från azeriskt territorium, upprättandet av en landkorridor mellan och samt situationen för flyktingar och internflyktingar. har verkat för att EU mer aktivt ska stödja Minskgruppen i dess uppdrag att medla i konflikten. Efter kriget mellan och diskuterades olika aspekter av konflikten intensivt inom . Trots ansträngningar kunde ingen överenskommelse nås om en förlängning av mandatet för OSSE-missionen i och missionen stängdes . Oenigheten i förhandlingarna gällde främst närvaro och rörelsefrihet över hela territorium, inklusive utbrytarregionerna och . motsatte sig tillträde till utbrytarregionerna utan ett faktiskt erkännande från deltagande stater. Detta kunde inte accepteras av övriga deltagande stater, som underströk respekten för suveränitet och territoriella integritet. har arbetat för att återfinna försvunna personer, ge verktyg till att stärka den georgiska rättsstaten och bygga en grund för nationell försoning i landet. Inom ramen för de så kallade Genèvesamtalen bidrar genom sitt samordförandeskap med FN och EU till fortsatta samtal om konflikten. Trots regelbundna möten har man inte kommit närmare en lösning. har vidtagit flera destabiliserande åtgärder, inte minst genom olika avtal med utbrytarrepublikerna. Dessa avtal har fördjupat relationen mellan och utbrytarrepublikerna, vilket från georgisk sida har tolkats som steg mot annektering, och har fördömts av EU, och likasinnade. deltar i tillsammans med andra deltagande stater i en informell vängrupp för . Gruppen koordinerar gemensamma uttalanden vid ministerrådsmötena, senast i , samt även i Permanenta råd vid särskilda tillfällen. är sammankallande för gruppen och har tagit initiativ för att ge vängruppen ökat utrymme. Förhandlingarna för en fredlig lösning avseende den moldaviska utbrytarregionen genomförs i det så kallade 5+2-formatet, det vill säga representanter för , , , , , samt EU och som observatörer. ägde endast informella förhandlingar rum på grund av Transnistriens vägran att delta i det formella formatet. återupptogs formella förhandlingar. Vid ministerrådsmötet gjordes ett OSSE- gemensamt ministeruttalande där de deltagande staterna bekräftade sitt fortsatta engagemang i förhandlingsprocessen. Förhandlingarnas mål är att utarbeta parametrar för en heltäckande lösning baserad på suveränitet och territoriella integritet inom dess internationellt erkända gränser med en särskild status för Transnistrien inom . enades förhandlingsparterna om ett åtgärdspaket inom åtta prioriterade områden med syfte att underlätta befolkningens situation. deltagande stater och partnerstater Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse Verksamheten inom och