prop · H603163 · 2019-09-09 00:00:00 — brottsbekämpande myndigheter bör den information som Säkerhetspolisen lämnar som huvudregel vara kostnadsfri. En bestämmelse som anger det bör därför, som utredningen föreslår, tas in i den nya lagen. Den bör formuleras på samma sätt som 4 kap. 12 § brottsdatalagen. Säkerhetspolisen ges då möjlighet att ta ut avgift för personrelaterad information om sådan begärs oftare än en gång . 15.1Det behövs en särskild reglering 15.1.1Dagens tillsyn över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling utövas tillsynen över Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter i den brottsbekämpande verksamheten både av Data- inspektionen och (i fortsätt- ningen nämnden). Datainspektionen utövar också tillsyn över Polis- myndighetens och övriga brottsbekämpande myndigheters behandling av personuppgifter, medan nämnden även utövar tillsyn över Polis- myndighetens och behandling av personuppgifter. Enligt övergångsbestämmelserna till dataskyddslagen och polisens brottsdatalag gäller fortfarande regleringen i personuppgiftslagen (1998:204) för Datainspektionens tillsyn över Säkerhetspolisens person- uppgiftsbehandling på området för nationell säkerhet. För nämndens motsvarande tillsyn över Säkerhetspolisen gäller övergångsvis äldre föreskrifter i lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet. Datainspektionens uppgift är att bl.a. arbeta för att människors grundläggande fri- och rättigheter skyddas i samband med behandling av personuppgifter. Av hänvisningarna i 2 kap. 2 § första stycket 11 och 13 och 6 kap. 4 § 1 polisdatalagen (2010:361) följer att personuppgiftslagens bestämmelser om tillsyn är tillämpliga i Säkerhetspolisens brottsbekämp- ande verksamhet. Detta innebär att inspektionen har rätt att för sin tillsyn få tillgång till personuppgifter, upplysningar och dokument och tillträde till lokaler som används för behandling av personuppgifter (43 § personuppgiftslagen). Genom påpekanden och liknande förfaranden ska inspektionen i första hand försöka åstadkomma rättelse och i andra hand besluta om förbud mot annan behandling än lagring (45 § person- uppgiftslagen) eller vid domstol ansöka om utplåning av personuppgifter som behandlats på ett olagligt sätt (47 § personuppgiftslagen). I vissa fall kan inspektionen förena sina förelägganden med vite (44 § personupp– giftslagen). Om en annan myndighet har behörighet att utöva tillsyn avstår Datainspektionen normalt från att utöva tillsyn på det området (Ett samlat ansvar för tillsyn över den personliga integriteten, SOU 2016:65, s. 79). Enligt lagen om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet utövar nämnden tillsyn över den behandling av personuppgifter enligt polisdatalagen som utförs av Säkerhetspolisen. Tillsynen ska särskilt avse behandling av känsliga personuppgifter. Tillsynen över Säkerhetspolisen omfattar även behandling enligt den tidigare gällande polisdatalagen (1998:622). Nämnden utövar också tillsyn över de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel och kvalificerade skyddsidentiteter och därmed sammanhängande verksamhet. Nämnden utövar sin tillsyn genom inspektioner och andra under- sökningar, som kan vara både föranmälda och oanmälda. Nämnden ska också på begäran av enskilda kontrollera om de har varit föremål för behandling av personuppgifter inom nämndens tillsynsområde och 2018/19:163 underrätta dem om att kontrollen genomförts. Nämnden har för sin tillsyn rätt att få tillgång till de uppgifter och den hjälp som den begär av den myndighet som tillsynen avser. Om nämnden finner något att anmärka på får den lämna synpunkter på hur bristerna bör avhjälpas. Nämndens rekommendationer är inte bindande och kan inte överklagas. Om nämnden upptäcker brott ska det enligt 20 § nämndens instruktion anmälas till och om den finner något som kan leda till skadeståndsansvar för staten ska det anmälas till Justitiekanslern. omständigheter som Datainspektionen bör uppmärk- sammas på, ska det anmälas till inspektionen. ombudsmän () och Justitiekanslern utövar tillsyn över hur lagar och andra föreskrifter tillämpas i offentlig verksamhet. Deras tillsyn omfattar därmed även behandlingen av personuppgifter och skyddet av enskildas personliga integritet vid sådan behandling. Både JO och Justitiekanslern är extraordinära tillsynsorgan. Utgångspunkter för överväganden om tillsyn Frågor om tillsyn har fått ökat fokus Frågor om tillsyn, t.ex. hur den ska bedrivas och vem som ska utöva till- syn, har diskuterats inom många olika områden och Regeringen har i skrivelsen En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn (skr. 2009/10:79, i det följande tillsynsskrivelsen) utvecklat sin syn på tillsynsfrågor. I skrivelsen framhålls att den offentliga tillsynen är viktig för att stärka efterlevnaden av de föreskrifter som och regeringen har beslutat. Tillsynen bidrar till att upprätthålla grundläggande värden i samhället som bl.a. rättssäkerhet. tillsynen vara tillförsäkrade att deras intressen tas till vara. Utgångspunkten i skrivelsen är att det krävs större enhetlighet i fråga om I skrivelsen framhålls bl.a. att den offentliga tillsynen bör präglas av tydlighet och enhetlighet. Ett sätt att uppnå det är att tillsynsmyndig- heternas uppdrag preciseras i form av tillsynsuppgifter, regler och, i förekommande fall, mål och prioriteringar. I skrivelsen pekas också på behovet av enhetliga begrepp. Vidare understryks att avsteg från de generella bedömningarna i skrivelsen kan leda till minskad tydlighet och enhetlighet, men att det inom vissa områden ändå kan finnas skäl att göra avsteg om det leder till en mer ändamålsenlig tillsyn inom det specifika området (skr. 2009/10:79 s. 13). En fri och oberoende tillsyn måste värnas Ett led i en effektivare tillsyn är, som framhålls i tillsynsskrivelsen, att skapa tydliga regler för verksamheten så att såväl tillsynsmyndigheten och tillsynsobjekten som enskilda som befarar att deras personuppgifter kan ha behandlats på ett otillåtet sätt vet vilka skyldigheter respektive rättigheter de har och vilka resultat som kan förväntas av tillsynen. lika viktigt att inte skapa detaljregler som riskerar att begränsa tillsynsmyndighetens möjligheter att arbeta oberoende och att prioritera bland sina arbetsuppgifter på det sätt som den anser bäst gagnar tillsyns- verksamheten som helhet. Det är alltså en balansgång mellan att skapa tydliga regler och att inte åstadkomma ett regelsystem som riskerar att hämma tillsynsmyndighetens oberoende. Regeringens utgångspunkt är att en effektiv tillsyn bäst gagnas av att den som utövar tillsynen får så stor frihet att välja arbetsformer som möjligt, utan att avkall görs på rättssäkerheten. Den flexibilitet som den nuvarande tillsynsverksamheten ger bör därför så långt möjligt värnas. Utredningen om tillsynen över den personliga integriteten Utredningen om tillsynen över den personliga integriteten har bl.a. haft i uppdrag att kartlägga vilken tillsyn över behandling av personuppgifter som bedrivs och överväga om den i större utsträckning kan samlas hos en myndighet. (dir. 2014:164). Utredningen föreslog i sitt betänkande att tillsynen över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling i den brottsbekämpande verksamheten även fortsättningsvis skulle utövas av både Datainspektionen och nämnden (Ett samlat ansvar för tillsyn över den personliga integriteten, SOU 2016:65, s. 175 f. och 189). Utredningen föreslog också att nämnden inte längre skulle utöva tillsyn över personuppgiftsbehandling. I förarbetena till brotts- datalagen tog dock regeringen ställning för att nämnden även fortsättningsvis ska utöva tillsyn över personuppgifts- behandling på samma sätt som och inte enbart utöva tillsyn över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling (Brottsdatalag, prop. 2017/18:232, s. 271). I 5 kap. brottsdatalagen (2018:1177) regleras vilka uppgifter och befogenheter tillsynsmyndigheten har och hur tillsynen ska bedrivas över de brottsbekämpande myndigheterna. Tillsynsverksamhet över Säkerhetspolisen fyller en viktig kontrollfunktion För verksamheten vid gäller i stor utsträckning sekretess och allmänheten och enskilda har begränsad insyn i den. Det innebär bl.a. att enskilda inte på samma sätt som i annan verksamhet kan reagera över felaktigheter eller komma med allmänna klagomål över hur verksamheten bedrivs. Den kontroll som allmänhetens tillgång till allmänna handlingar normalt innebär för offentlig verksamhet ger, på grund av den omfattande sekretessen, därmed inte samma effekt som i annan verksamhet. Tillsynsverksamheten fyller därför en viktig kontrollfunktion. På samma sätt som bör personuppgiftsbehandling som rör nationell säkerhet stå under tillsyn och en utgångspunkt bör vara att tillsynen inte ska försämras. Eftersom all Säkerhetspolisens operativa verksamhet anses vara i någon mening brottsbekämpande talar det för att regleringen bör efterlikna brottsdatalagens bestämmelser om tillsyn. 15.1.3Tillsynen över Säkerhetspolisen bör regleras i den nya lagen Regeringens förslag: Tillsynen över Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter som rör nationell säkerhet ska regleras i Säkerhets- polisens datalag. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. 2018/19:163 Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 kap. 4 § brottsdatalagen gäller lagen inte vid behandling av personuppgifter som rör nationell säkerhet. Den gäller inte heller för när myndigheten övertagit en arbetsuppgift från Säkerhetspolisen som rör nationell säkerhet. Nationell säkerhet har också undantagits från dataskyddsförordningens tillämpningsområde (avsnitt 7.1). Förordningens bestämmelser om tillsyn är därför inte anpassade till sådan verksamhet. Det är därmed nödvändigt att särreglera tillsynen över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling som rör nationell säkerhet. Det bör därför i den nya lagen regleras vilken tillsyn som ska utövas över den personuppgifts- behandling som förekommer enligt lagen. 15.2Vem ska utöva tillsyn över Säkerhetspolisen? Regeringens bedömning: Tillsynen över Säkerhetspolisens be– handling av personuppgifter bör utövas av både Datainspektionen och . Deras tillsyn bör i huvudsak vara densamma som . Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Datainspektionen tillstyrker utredningens förslag att tillsynen över Säkerhetspolisen bör utövas av både inspektionen och nämnden. Säkerhetspolisen anser att frågan om parallell tillsyn och hur den kan lösas bör behandlas i särskild ordning eftersom den kräver en djupare analys än vad tiden för den nu aktuella utredningen har medgett. Skälen för regeringens bedömning För- och nackdelar med parallell tillsyn En första fråga att ta ställning till är om dagens parallella tillsyn över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling bör bestå eller om tillsynen bör utföras av en tillsynsmyndighet. En fördel med parallell tillsyn är att myndigheterna kan inrikta sin granskning på olika områden, vilket kan bidra till en mer omfattande och Två tillsynsmyndigheter med olika uppdrag och fokus kan på så sätt komplettera varandra. En sådan förstärkt tillsyn har ansetts vara särskilt värdefull i verksamhet som omfattas av stark sekretess och där allmänheten och enskilda har begränsad insyn (Ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel, m.m., 2006/07:133, s. 30 f., Integritet och effektivitet verksamhet, prop. 2009/10:85, s. 273 f. 2016:65 s. 175 f.). Nackdelarna med parallell tillsyn är att det kan leda till oklar ansvarsfördelning mellan tillsynsmyndigheterna. Det finns då risk för att vissa frågor aldrig blir föremål för tillsyn eller att samma fråga granskas gång på gång. Även om myndigheterna har olika fokus och inriktning på sin tillsyn kan parallell tillsyn vidare leda till motstridig praxis. överlappande ansvar riskerar också att medföra dubbelarbete och skapa samordningsbehov och därmed inte vara resurseffektivt (om Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn över brottsbekämpande myndigheter, skr. 2015/16:188, s. 31 f.). En särskild nackdel med parallell tillsyn är att den kan leda till att fler personer får insyn i speciellt känslig verksamhet där hemliga uppgifter hanteras i stor omfattning. Det finns således både för- och nackdelar med parallell tillsyn. För att kunna besvara frågan om den parallella tillsynen bör bestå eller om tillsynen bör utövas av en myndighet måste för- respektive nackdelarna med de myndigheter som är aktuella för tillsynsuppdraget, dvs. Datainspektionen och nämnden, belysas närmare. För- och nackdelar med nämnden som tillsynsmyndighet Nämnden inrättades bl.a. för att förstärka tillsynen över Säkerhetspolisen. Nämndens särskilda beslutsform, med parlamentarisk förankring, har ansetts utgöra dess styrka och vara särskilt viktig för att tillgodose allmänhetens insyn i verksamhet som omfattas av stark sekretess (prop. 2006/07:133 s. 65 och prop. 2009/10:85 s. 272 f.). Bestämmelserna i 42 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) om sekretess hos nämnden har också anpassats till behovet av att kunna hantera hemliga uppgifter i tillsynen. Regeringen har framhållit att nämnden har särskild insikt i och erfarenhet av sådan verksamhet som är i fråga. Det ökar, enligt förarbetena till polisdatalagen, förutsättningarna för att tillsynen inriktas på de områden där det finns särskilda risker för intrång i enskildas integritet (prop. 2009/10:85 s. 273 f.). Det som särskilt talar för att välja nämnden som tillsynsmyndighet är därför dess särskilda kompetens, erfarenhet och vana att utöva tillsyn över personuppgiftsbehandling i känslig verksamhet där sekretessen är mycket omfattande. Förutom att ha god kännedom om den verksamhet som tillsynen avser är nämnden också väl förtrogen med den personuppgiftsbehandling som utförs och vilka personuppgiftssamlingar som förs av Säkerhetspolisen. En annan fördel är att nämnden har ett begränsat tillsynsuppdrag, vilket ger den goda förutsättningar att säkerställa att tillsyn över Säkerhetspolisen bedrivs på ett aktivt och kontinuerligt sätt. En ytterligare omständighet som talar för nämnden som tillsynsmyndighet är att det endast är nämnden som har till uppdrag att utföra en kontroll på begäran av en enskild avseende Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling. Nämnden utövade i praktiken länge ensam tillsynen över Säkerhetspolisen. har granskat verksam- heten och funnit att nämnden utför sina uppgifter på ett ändamålsenligt sätt (skr. 2015/16:188 s. 3). Sekretessregleringen är också särskilt anpassad för tillsynen över Säkerhetspolisen. Det som kan tala mot att nämnden ensam utses till tillsynsmyndighet är att den är liten och därmed sårbar för personalförändringar, vilket kan leda till att värdefull erfarenhet går förlorad. Ur ett säkerhetsperspektiv kan det vara en fördel att nämnden är liten, eftersom det innebär att färre personer blir involverade i tillsynen. Det som vidare talar mot att välja nämnden som enda tillsynsmyndighet är att den inte har de befogenheter som krävs för att utöva tillsynen på egen hand, Det är också tveksamt om det är lämpligt att ge nämnden 2018/19:163 sådana befogenheter med hänsyn till hur nämnden är organiserad. Vidare får nämndens avgöranden inte överklagas. talar starka skäl för att det bör finnas möjlighet att klaga på vissa av tillsynsmyndighetens beslut eftersom de kan få långtgående konsekvenser för tillsynsobjektet. För- och nackdelar med Datainspektionen som tillsynsmyndighet Det som särskilt talar för att välja Datainspektionen som tillsyns- myndighet är att den har bred kompetens och lång erfarenhet av tillsyn över hur personuppgifts- och integritetsskyddslagstiftning tillämpas. Inspektionen har därför goda förutsättningar att utöva tillsyn över tillämpningen av allmänna principer för behandling av personuppgifter. Eftersom inspektionen utövar tillsyn över övriga brottsbekämpande myndigheter får den också en allmän överblick som nämnden saknar. Datainspektionen har ett generellt uppdrag att följa den tekniska utvecklingen på personuppgiftsområdet. Inspektionen genomför också förhandssamråd med de flesta myndigheter och andra personuppgifts- ansvariga. Genom samarbetet inom EU kommer inspektionen att få en överblick över den tekniska utvecklingen även i andra stater. Det skapar goda förutsättningar för rådgivning i frågor som gäller uppbyggnad av it- system. Det som främst talar mot att välja Datainspektionen som enda tillsynsmyndighet är att inspektionen har ett mycket omfattande tillsynsuppdrag och att tillsynen över en viss myndighet därför av naturliga skäl bara kan ägnas begränsade resurser. Inspektionen utövade i praktiken länge inte någon tillsyn över Säkerhetspolisen och har därför inte samma kunskap som nämnden om Säkerhetspolisens verksamhet och personuppgiftsbehandling. Genom EU:s dataskyddsreform har inspektionen dessutom fått ett utökat uppdrag som kan medföra att utrymmet att bedriva tillsyn över enskilda myndigheter i praktiken begränsas ytterligare. Den parallella tillsynen bör bestå Vilken myndighet bör då utöva tillsyn över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling? Som konstaterats finns det både för- och nackdelar med ett parallellt tillsynssystem och det finns både för- och nackdelar med att välja Datainspektionen respektive nämnden som ensam tillsynsmyndighet. Som utredningen konstaterar kompletterar myndig– heternas styrkor varandra. Detta lyfts också som argument av Utredningen om tillsyn över den personliga integriteten för att nämnden, vid sidan av Datainspektionen, ska fortsätta att ha tillsyn över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling (SOU 2016:65 s. 179). En sådan ordning överensstämmer också med den tillsyn som utövas över personuppgiftsbehandling. Tillsynen över Säkerhets– polisens personuppgiftsbehandling skulle vidare minska betydligt i omfattning om den parallella tillsynen skulle upphöra, eftersom det inte är realistiskt att förvänta sig att Datainspektionens tillsyn skulle kunna ersätta den omfattande tillsyn som utövas av nämnden. Tillsynen över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling bör mot den bakgrunden fortsätta att vara parallell och utövas av både Datainspektionen och Vad Säkerhetspolisen anfört i denna del föranleder ingen annan Prop. 2018/19:163 bedömning. 15.3Det behövs inte någon definition av tillsynsmyndighet i lagen Regeringens förslag: Det ska införas en bestämmelse i lagen som upplyser om att regler om Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn över Säkerhetspolisens personuppgiftbehandling finns i lagen om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet. Regeringens bedömning: Det behöver inte införas en definition av tillsynsmyndighet i lagen. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att det ska införas en definition av tillsynsmyndighet. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Att det infördes en definition av tillsynsmyndighet i brottsdatalagen var för att det krävdes enligt dataskyddsdirektivet. Motsvarande behov finns inte i Säkerhetspolisens nya datalag och en sådan definition behöver därför inte införas i lagen. Däremot bör Datainspektionen pekas ut som tillsyns- myndighet över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling enligt lagen. Detta kan göras på förordningsnivå. Att även nämnden är tillsyns- myndighet kommer att framgå av lagen om tillsyn över viss brotts- bekämpande verksamhet (avsnitt 15.7). En bestämmelse som upplyser om att regler om nämndens tillsyn över Säkerhetspolisens personuppgifts- behandling finns i lagen om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet bör, av tydlighetsskäl, tas in i lagen. Regeringens förslag: ska utöva allmän tillsyn över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen välkomnar förslaget i denna del. Säkerhetspolisen anser att det bör införas en bestämmelse i den nya lagen som motsvarar 5 kap. 1 § brottsdatalagen om tillsynsmyndighetens Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 kap. 2 § 1 brottsdatalagen ska tillsynsmyndigheten utöva allmän tillsyn över personuppgiftsbehandling. På motsvarande sätt som i brottsdatalagen bör det av Säkerhetspolisens nya lag framgå att tillsynsmyndigheten ska utöva allmän tillsyn. avses rättslig tillsyn över hur Säkerhetspolisen följer regelverket för behandling av personuppgifter. Sådan tillsyn har av naturliga skäl främst ett tillbakablickande perspektiv. Den inriktas i första hand på att kontrollera om behandlingen av personuppgifter är författningsenlig och 2018/19:163 utförs normalt genom granskning av dokumentation och inspektioner på plats. Uppgiften att bedriva allmän tillsyn över Säkerhetspolisens person- uppgiftsbehandling kräver delvis andra överväganden än tillsynen över andra brottsbekämpande myndigheters personuppgiftsbehandling. Det beror på att tillsynen, som beskrivs i avsnitt 15.1.2, inte i samma utsträckning som annars kan bygga på klagomål från allmänheten och mediegranskning. Den allmänna tillsynen måste i stället bygga på att de som utövar tillsyn har goda kunskaper om både verksamheten och de risker för den personliga integriteten som personuppgiftsbehandlingen kan föra med sig. En särskild fråga är om tillsynen bör omfatta både Säkerhetspolisen och eventuella personuppgiftsbiträden som myndigheten anlitar. När det gäller Säkerhetspolisens verksamhet är de faktiska möjligheterna att låta personuppgiftsbiträden hantera personuppgifter i den operativa verksam– heten betydligt mer begränsade än i annan brottsbekämpande verksamhet på grund av sekretessens omfattning. Behovet av att låta tillsynen omfatta personuppgiftsbiträden är därmed begränsat. Det finns emellertid inte skäl att ha en annan lösning för tillsynen enligt Säkerhetspolisens datalag än den som gäller för andra brottsbekämpande myndigheter. Tillsynen bör således även omfatta personuppgiftsbehandling som personuppgifts– biträden utför enligt lagen. Säkerhetspolisen anser att det i den nya lagen bör införas en bestämmelse som motsvarar 5 kap. 1 § brottsdatalagen om tillsyns- myndighetens uppdrag. I paragrafen föreskrivs att tillsynsmyndigheten ska verka för att både fysiska personers grundläggande rättigheter och friheter skyddas i samband med personuppgiftsbehandling och för att underlätta det fria flödet av personuppgifter inom ramlagens område. Att bestämmelsen infördes i brottsdatalagen berodde på att dataskydds- direktivet krävde det. Något motsvarande krav finns inte här. Vidare kan de dubbla syften som anges i brottsdatalagens bestämmelse komma att strida mot varandra i vissa fall. Mot den bakgrunden och då utredningen inte har föreslagit att det införs en sådan bestämmelse, ser inte heller regeringen skäl för att det tas in en motsvarande bestämmelse i den nya lagen. 15.4.2Förhandssamråd och annat råd och stöd Regeringens förslag: ska vid förhandssamråd och när det i övrigt är påkallat ge råd och stöd till Säkerhetspolisen och personuppgiftsbiträden om deras skyldigheter enligt lag eller annan författning. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringen. Remissinstanserna: Datainspektionen tillstyrker utredningens förslag att Säkerhetspolisen endast ska samråda med inspektionen, men att Datainspektionen inom ramen för samrådet ska låta nämnden yttra sig om det är lämpligt. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag Enligt 2 § polisdataförordningen ska Säkerhetspolisen samråda med Datainspektionen innan beslut fattas om nya it-system av större omfattning eller betydande förändringar genomförs i befintliga it-system om de kan innebära särskilda risker för intrång i den personliga integriteten. Om det krävs ska Säkerhetspolisen även samråda med nämnden. Säkerhetspolisen samråder normalt med båda myndigheterna.