prop · H603115 · 2019-03-14 00:00:00 — dom : Artikel 3.1 a i och rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen, i dess lydelse enligt och rådets förordning (EG) nr 988/2009 ska tolkas så, att en sådan förmån som den personliga assistans som är aktuell i det nationella målet – vilken bl.a. består i att täcka kostnaderna för en gravt funktionsnedsatt persons dagliga sysslor i syfte att vederbörande, som är icke yrkesverksam, ska kunna bedriva högskolestudier – inte omfattas av begreppet ”förmån vid sjukdom” i den mening som avses i den bestämmelsen och följaktligen inte omfattas av förordningens tillämpningsområde. Artiklarna 20 och 21 FEUF utgör hinder för att en gravt funktionsnedsatt invånare i en medlemsstat av sin hemkommun nekas rätten till en sådan förmån som den personliga assistans som är aktuell i det nationella målet, med hänvisning till att vederbörande vistas i en annan medlemsstat för att där bedriva högskolestudier. C-29/17 (UDEUD 2017/078) Farma Begäran från Consiglo di Stato, För bakgrund se skr 2017/18:118 s. 187 f. dom : Artikel 6 i och rådets direktiv /83/EG om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel, i dess lydelse enligt direktiv /26, ska tolkas så att den inte utgör hinder för nationella bestämmelser, som de som är aktuella i det nationella målet, som fastställer på vilka villkor Avastin får ompaketeras för att användas för behandling av oftalmologiska indikationer som inte omfattas av läkemedlets godkännande för försäljning. Det nationella förmånssystemet och subventioner vid s.k. off-label användning av läkemedel, som det i målet aktuella, bedömdes inte stå i strid mot . C-404/17 (UDEUD2017/078) A Begäran från Förvaltningsrätten i (migrationsdomstolen), För bakgrund se skr 2017/18:118 s. 189. dom : Artikel 31.8 b i och rådets direktiv /32/EU om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd, jämförd med artikel 32.2 i detta direktiv, ska tolkas så, att den inte medger att en ansökan om internationellt skydd anses som uppenbart ogrundad i ett sådant fall som det som är aktuellt i det nationella målet, där det av landinformation framgår att sökanden kan ges ett godtagbart skydd i ursprungslandet och där sökanden har lämnat uppgifter som inte är tillräckliga för att ett internationellt skydd ska beviljas, när den medlemsstat i vilken ansökan lämnats in inte har antagit några bestämmelser för att genomföra begreppet säkert ursprungsland. 2018/19:115 Bilaga 1 C-247/17 (UDEUD2017/259) Raugevicius Den nationella domstolen har sökt klarhet i bl.a. frågan om nationella bestämmelser, enligt vilka endast den egna medlemsstatens medborgare inte får lämnas ut för verkställighet av ett straff till ett tredje land, på ett omotiverat sätt försätter medborgare i en annan medlemsstat i en mindre förmånlig position, om förfaranden i unionsrätten genom vilka ett i sig legitimt ändamål kan uppnås på ett mindre ingripande tillämpas även i fall där det är fråga om verkställighet och hur en begäran om utlämning ska besvaras om den andra medlemsstaten underrättas genom sådana förfaranden, men där denna medlemsstat t.ex. på grund av rättsliga hinder inte vidtar några åtgärder med avseende på sina medborgare. har inte yttrat sig skriftligen men deltog vid muntlig förhandling . Regeringen anförde bl.a. att ett sådant informationsutbytesförfarande, som konstaterat erfordras i lagföringssituationen (mål nr C-182/15, Petruhhin), inte krävs i nu aktuellt mål som rör verkställighet av ett straff. I vart fall utgör unionsrätten inte något hinder för utlämnande av unionsmedborgare till tredje land när den medlemsstat där den enskilde är medborgare i inte vidtar några åtgärder. dom : Artiklarna 18 och 21 FEUF ska tolkas så att en medlemsstat, vars lagstiftning förbjuder utlämning av egna medborgare utanför unionen för verkställighet av en påföljd och föreskriver en möjlighet att en sådan påföljd som utdömts i utlandet avtjänas i denna medlemsstat, är skyldig att säkerställa att unionsmedborgare, i den mån denne är stadigvarande bosatt i medlemsstaten, behandlas på samma sätt som medlemsstaten behandlar sina egna medborgare, vid begäran från tredje land om utlämning för verkställighet av straff. Om den enskilde emellertid inte bedöms vistas stadigvarande i medlemsstaten, i detta fall , ska frågan om hans utlämnande bedömas enligt tillämplig nationell och internationell rätt. För det fall att den sistnämnda situationen är aktuell, åligger det den utlämnande medlemsstaten att säkerställa att utlämningen inte bryter mot någon av de rättigheter som garanteras i stadgan. 2018/19:115 Bilaga 1 C-440/17 (UDEUD2017/377) GS Begäran från Finanzgericht , För bakgrund se skr 2017/18:118 s. 190 beslut : Artikel 1(2) i rådets direktiv /96/EU om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater och artikel 49 FEUF ska tolkas så att de utgör hinder för den i målet aktuella nationella skattelagstiftningen, där tysk beskattning sker av utdelning från ett dotterbolag till ett moderbolag i en annan medlemsstat. C-492/17 (UDEUD2017/414) Rittinger m.fl. Begäran från Landgericht , För bakgrund se skr 2017/18:118 s. 190 f. dom : Artikel 1 c i rådets förordning nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 FEUF ska tolkas så, att en ändring i systemet för finansiering av offentliga radio- och tv-utsändningar i en medlemsstat, såsom den i det nationella målet, som innebär att en radio- och tv-licensavgift som betalas på grund av innehav av tv-mottagare ersätts av en radio- och tv-avgift som bland annat ska betalas av den som innehar en bostad eller ett driftställe, inte utgör en ändring av ett befintligt stöd som ska anmälas till kommissionen enligt artikel 108.3 FEUF. C-575/17 (UDEUD2017/446) m.fl. Begäran från Conseil d’État, Den nationella domstolen önskar få klarhet i bl.a. frågan om den likviditetsnackdel som innehållande av källskatt på utdelning medför för bolag som uppvisar underskott och saknar hemvist i landet, är förenlig med den fria rörligheten för kapital när inhemska bolag med underskott beskattas för utdelningen först när de åter visar överskott. har anfört att utländska bolag och inhemska bolag inte befinner sig i objektivt jämförbara situationer eftersom förstnämnda är föremål för källbeskattning i , medan sistnämnda beskattas inom ramen för Eftersom det inte rör sig om objektivt jämförbara situationer kan ett eventuellt missgynnande inte anses utgöra en sådan otillåten inskränkning i den fria rörligheten för kapital. får en sådan eventuell inskränkning anses vara motiverad av den väl avvägda beskattningsrätten mellan medlemsstaterna och behovet av att säkerställa en effektiv skatteuppbörd. dom : Artiklarna 63 och 65 FEUF ska tolkas så, att de utgör hinder för en sådan lagstiftning som den som är aktuell i det nationella målet, enligt vilken utdelning som lämnas av ett inhemskt bolag blir föremål för källbeskattning om utdelningen erhålls av ett utländskt bolag, medan beskattning av sådan utdelning sker enligt den allmänna bolagsskatteordningen vid slutet av räkenskapsåret då den erhålls av ett inhemskt bolag, och då endast under förutsättning att det inhemska bolaget har uppvisat ett överskott under detta räkenskapsår, vilket innebär en möjlighet att beskattning i förekommande fall aldrig sker om det inhemska bolaget upphör med sin verksamhet utan att ha uppvisat C-572/17 (UDEUD2017/448) Riksåklagaren mot Begäran från , För bakgrund se skr 2017/18:118 s. 191 dom : Artikel 4.1 i och rådets direktiv /29/EG av om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället ska tolkas så, att en handlares lagerhållning av varor med ett motiv som skyddas av upphovsrätt i den medlemsstat där lagerhållningen sker kan utgöra ett intrång i ensamrätten till spridning, när handlaren utan rättsinnehavarens samtycke i en butik bjuder ut varor till försäljning som är likadana som varor som handlaren håller i lager, under förutsättning att de varor som hålls i lager faktiskt är avsedda för försäljning i den medlemsstat där detta motiv är skyddat. C-602/17 (UDEUD 2017/476) Sauvage och Lejeune Begäran från Tribunal de première instance de , dom : Artikel 45 FEUF ska tolkas så, att den inte utgör hinder mot en medlemsstats skattelagstiftning, som följer av ett avtal som syftar till att undvika dubbelbeskattning, enligt vilken inkomster som en invånare uppbär från en annan medlemsstat till följd av sin anställning i sistnämnda stat undantas från skatteplikt endast under förutsättning att det arbete som ligger till grund för dessa inkomster faktiskt har utförts i den medlemsstaten. C-526/18 (UDEUD 2018/329) A.A. mot Begäran från Förvaltningsrätten i (migrationsdomstolen), Den nationella domstolens frågor rörde huruvida utgör hinder för nationella bestämmelser som innebär att ett uppehållstillstånd för gymnasiestudier får beviljas en tredjelandsmedborgare som befinner sig i medlemsstaten, även om dennes identitet är oklar och han eller hon inte kan göra sin identitet sannolik. Begäran framställdes mot bakgrund av den möjlighet att söka uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå som regleras i 16 f § lag (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Efter att den nationella domstolen återkallat sin begäran om förhandsavgörande avskrevs målet . yttrade sig inte i målet. 2018/19:115 Bilaga 1 3.1Mål i vilka talan har väckts vid eller tribunalen C-78/18 (UDEUD2018/324) Europeiska kommissionen mot Kommissionen har väckt talan mot om fördragsbrott. Kommissionen gör gällande att bryter mot den fria rörligheten för kapital enligt fördraget och artiklarna 7, 8 och 12 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna (EU:s rättighetsstadga) genom att ha infört restriktioner för utländska donationer till civilsamhällesorganisationer samt genom att ålägga sådana organisationer, som får direkt eller indirekt utländskt finansiellt stöd överstigande ett visst belopp, skyldigheter i form av registrering och anmälan m.m. vid äventyr av sanktioner vid bristande efterlevnad. har intervenerat till stöd för kommissionen och argumenterar i interventionsinlagan för att den omtvistade lagen inte är förenlig med rätten till fri rörlighet för kapital, enligt artikel 63 FEUF och att den strider mot artiklarna 7, 8 och 12 i stadgan på de grunder som kommissionen anfört. C-499/18 P (UDEUD2018/393) och mot Europeiska kommissionen Bayer CropScience har överklagat tribunalens dom i mål T-429/13 och gjort gällande att denna ska upphävas eftersom tribunalen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning. Eftersom den intervenerade i mål T-429/13 har domstolen gett regeringen möjlighet att inkomma med svarsskrivelse i målet. har därvid ställt sig bakom tribunalens uttalanden i domen och motsatt sig att någon av de åberopade omständigheterna kan grunda slutsatsen att tribunalen har gjort sig skyldig till felaktig rättsstillämning. Tribunalen har enligt den i alla delar i den överklagade domen kommit fram till rätt slutsats i prövningen av den angripna förordningen. T-699/17 (UDEUD 2018/030) mot Europeiska kommissionen har väckt talan mot kommissionen och yrkat att tribunalen ska ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/1442 av om fastställande av BAT-slutsatser för stora förbränningsanläggningar, i enlighet med Industriutsläppsdirektivet. genomförandebeslutet antogs slutsatser om bästa tillgängliga teknik, s.k. BAT-slutsatser, som används som referens vid fastställande av tillståndsvillkor för sådana stora förbrännings-anläggningar som omfattas utsläppsvärden som motsvarar bästa tillgängliga teknik vid utsläpp till luft har intervenerat till stöd för kommissionen och koncentrerat sin interventionsinlaga till att komplettera kommissionens talan såvitt avser I inlagan belyser särskilt de miljömässiga nackdelar som skulle föranledas av att de omtvistade utsläppsnivåerna för bästa tillgängliga teknik inte skulle tillämpas. T-574/18 (UDEUD2018/474) mot kommissionen har väckt talan mot kommissionen och yrkat att tribunalen ska ogiltigförklara kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/10191 av om att inte förnya godkännandet av det verksamma ämnet oxasulfuron i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden. har ansökt om att få intervenera i målet till stöd för kommissionen. 3.2 Mål om förhandsavgörande C-345/17 (UDEUD2017/298) Buivids Begäran från Augstaka tiesa, Den nationella domstolens frågor gäller huruvida tillämpningsområdet för och rådets direktiv /46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter omfattar sådana ageranden som de i förevarande fall, dvs. videoinspelning på en polisstation av poliser som genomför förfarandeåtgärder samt publicering av videon på webbplatsen , och om direktivet ska tolkas så att nämnda ageranden kan anses utgöra behandling av personuppgifter som sker för journalistiska ändamål, i den mening som avses i artikel 9 i direktivet. har inte yttrat sig skriftligen i målet men deltog vid den muntliga förhandlingen . Regeringen framhöll att aktuell situation kan utgöra behandling av personuppgifter för journalistiska ändamål på sätt som avses i artikel 9 i nämnt direktiv. C-607/17 (UDEUD2017/491) mot Y Den nationella domstolens frågor gäller rätten till avdrag för ett svenskt moderbolag avseende förluster som har uppkommit i ett utländskt dotterbolag, efter att en gränsöverskridande fusion har genomförts av Frågan är också om det ska beaktas att det enligt reglerna i 2018/19:115 Bilaga 1 dotterbolagsstaten finns begränsningar i möjligheten för andra subjekt än förlustsubjektet självt att dra av förlusten. har anfört följande. I en situation som den i det nationella målet bör eventuella begränsningar i möjligheten för andra subjekt än förlustsubjektet självt att dra av förlusten i dotterbolagsstaten beaktas vid bedömningen av om förlusten är slutlig inom ramen för en proportionalitetsbedömning enligt fördragets bestämmelser om etableringsfrihet. Om det har konstaterats att rättsliga begränsningar föreligger för andra subjekt än förlustsubjektet i dotterbolagsstaten, ska hänsyn inte tas till om det i det aktuella fallet rent faktiskt finns något annat subjekt i dotterbolagsstaten som hade kunnat dra av förlusterna. C-608/17 (UDEUD2017/492) mot X Den nationella domstolen har ställt frågor om rätten till avdrag för ett svenskt moderbolag avseende förluster som har uppkommit i ett utländskt dotterbolag enligt artikel 49 FEUF förutsätter att dotterbolaget ägs direkt av moderbolaget och vad som ska beaktas vid bedömningen av om en förlust i ett dotterbolag är slutlig. har anfört att koncernavdragsregler som kräver att förlustsubjektet i den andra medlemsstaten ska ägas direkt av moderbolaget inte är oproportionerliga. har vidare anfört att om en del av en förlust inte har kunnat dras av från vinster i dotterbolagsstaten under likvidationsåret på grund av kvantitativa begränsningar i den medlemsstatens lagstiftning, utgör den inte en slutlig förlust. De rättsliga begränsningar som gäller för andra subjekt än förlustsubjektet enligt reglerna i dotterbolagsstaten ska också beaktas vid bedömningen av om underskottet är en slutlig förlust. Om det har konstaterats att rättsliga begränsningar föreligger för andra subjekt än förlustsubjektet, ska inte hänsyn tas till om de rättsliga begränsningarna rent faktiskt skulle ha lett till att någon del av förlusterna inte hade kunnat kvittas mot vinster hos ett annat subjekt. C-623/17 (UDEUD2017/490) Begäran från Investigatory Powers Tribunal, Den nationella domstolen söker klarhet, med beaktande av artikel 4 FEU och artikel 1.3 i och rådets direktiv /58/EG om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (eDataskyddsdirektivet), i bl.a. frågan om ett krav i anvisningar som en minister lämnar till en tillhandahållare av ett elektroniskt kommunikationsnät och som innebär att tillhandahållaren måste lämna ut mängddata till en medlemsstats säkerhets- och underrättelseorgan anses omfattas av tillämpningsområdet för unionsrätten och eDataskyddsdirektivet. har anfört att åtgärder som syftar till att skydda nationell säkerhet, såsom aktuella ministeranvisningar, faller utanför unionsrättens och återspeglas i sekundärrätt. Enskilda har dock ett skydd för rätten till integritet vid behandling av personuppgifter i enlighet med nationell reglering i förekommande fall C-647/17 (UDEUD2017/518) Srf konsulterna Den nationella domstolen önskar få klarhet i om begreppet tillträde till evenemang i artikel 53 i mervärdesskattedirektivet ska tolkas så att det omfattar en tjänst i form av en femdagarskurs i redovisning som enbart tillhandahålls beskattningsbara personer och som förutsätter att registrering och betalning sker i förväg. har inte yttrat sig skriftligen i målet men deltog i muntlig förhandling . Regeringen har anfört att tolkningsfrågan ska besvaras nekande eftersom artikel 53 är en särskild bestämmelse som är tillämplig endast när köparens status/identitet är okänd för säljaren. Så är inte fallet gällande aktuell kurs eftersom betalning och registrering sker i förväg. C-21/18 (UDEUD 2018/55) mot Begäran från , Patent- och marknadsöverdomstolen, har, i ett mål som rör talan om intrång i upphovsrätt och varumärke samt en genstämning med ogiltighetsförklaring av detta, ställt tre frågor om tolkningen av artikel 4 i och rådets förordning (EU) 2015/2424 om ändring av rådets förordning (EG) 207/2009 om gemenskapsvarumärken m.m. och artikel 7.1 e) iii) i rådets förordning (EG) nr 207/2009 om EU-varumärken. Första frågan är om artikel 4 i förordning 2015/2424 ska tolkas så att artikel 7.1 e) iii) i den nya lydelsen är tillämplig vid en domstols ogiltighetsprövning som sker efter att ändringen trätt i kraft, dvs. efter , även om talan avser ogiltighetsförklaring där talan väckts före detta datum och alltså avser ett varumärke som registrerats . Andra frågan är om artikel 7.1 e) iii), i tillämplig lydelse, omfattar ett kännetecken som utgörs av den tvådimensionella återgivningen av en tvådimensionell vara. Fråga tre rör bl.a. utifrån vilka kriterier bedömningen ska göras för det fall svaret på fråga två är jakande. har inte yttrat sig i målet. C-95/18 van den och och C-96/18 (UDEUD2018/115) Begäran från , . Nederländsk domstol har att pröva frågan om den nederländska socialförsäkringsmyndighetens beslut om att sänka ålderspension, partnertillägg till ålderspension (C-95/18) respektive att inte bevilja barnbidrag (C-96/18) med hänsyn till att berörda personer vissa perioder arbetat i en annan medlemsstat (DE), var riktigt. 2018/19:115 Bilaga 1 anses den som omfattas av en annan stats socialförsäkringslagstiftning inte som försäkrad i . Den nationella domstolens frågor handlar i huvudsak om huruvida en sådan nationell bestämmelse är förenlig med unionsrätten, främst den fria rörligheten för arbetstagare i artiklarna 45 och 48 FEUF. har anfört att en sådan nationell bestämmelse som den nederländska är förenlig med den fria rörligheten för arbetstagare eftersom den säkerställer en tillämpning av lagvalsregeln i artikel 13.1 i förordning 1408/71 om samordning av medlemsstaternas socialförsäkringssystem om att endast en medlemsstats socialförsäkringslagstiftning ska vara tillämplig. har slagit fast att denna princip inte fråntar en enligt lagvalsregeln icke-behörig medlemsstat rätten att bevilja förmåner. har dock inte slagit fast någon sådan skyldighet. Eftersom socialförsäkringsområdet med stöd av artikel 48 FEUF ska samordnas men inte harmoniseras är det medlemsstaterna själva som ska utforma sina socialförsäkringssystem. Det innebär att det inte kan garanteras att effekterna för den enskilde som migrerande arbetstagare blir neutrala utan dessa beror på skillnaderna i villkor och utformning av medlemsstaternas nationella socialförsäkringssystem. Ett frångående av lagvalsreglerna skulle däremot medföra att vissa medlemsstater med förmånligare regler skulle få kompensera för medlemsstater med strängare villkor. Utestängningsregeln går därför inte längre än vad som är nödvändigt för att upprätthålla en effektiv samordning av försäkringssystemen. C-198/18 (UDEUD 2018/156) mot KAN Sp. Z.o.o. Målet har sin bakgrund i en fråga om vilket lands lag som ska tillämpas vid prövning av en kvittningsinvändning från en svensk motpart gentemot en ett polskt konkursbos yrkande om betalning av en fordran. huvudfordran och motfordran uppkom innan konkursen inträffade och hade sitt ursprung i ett avtal som innehöll en lagvalsklausul som angav att svensk rätt skulle gälla vid en eventuell tvist avseende tolkning av avtalet. Den nationella domstolens fem frågor rör i huvudsak tolkningen av artikel 4 samt artikel 6 i rådets förordning nr 1346/2000 av 2000 om insolvensförfaranden. Den har bland annat frågat a) om ett konkursbos talan om att få betalt för en fordran som uppkommit före konkursen omfattas av det materiella tillämpningsområdet för artikel 4 och, om så är fallet, ifall det även gäller sedan fordran, efter talans väckande, överlåtits till tredje part, b) om det får någon betydelse för tillämpningen ifall tredje part sedan försätts i konkurs och om en kvittningsinvändning omfattas av artikel 4.2 d, och c) om artikel 6.1 ska anses vara tillämplig enbart om det saknas möjligheter till kvittning i inledningsstatens lag eller om den även kan tillämpas i andra fall. har inte yttrat sig i målet. C-313/18 (UDEUD 2018/252) Dacom Begäran från , Patent- och marknadsöverdomstolen, Den nationella domstolen har ställt frågor om tolkningen av rådets direktiv /24/EG om rättsligt skydd för datorprogram och och rådets direktiv /48/EG om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter. Domstolen undrar bland annat vilka kriterier som ska avgöra om ett material utgör ett sådant förberedande designmaterial som avses i artikel 1.1 i direktivet och om ensamrätten till förberedande designmaterial i direktivets mening innebär att det datorprogram som det förberedande designmaterialet senare resulterar i ska anses vara ett osjälvständigt verk i upphovsrättslig mening. undrar domstolen enligt vilka kriterier det ska det bedömas om någon är arbetstagare i direktivet mening. har anfört att begreppet arbetstagare i artikel 2.3 i direktiv 2009/24 ska tolkas så att det omfattar de personer som betraktas som arbetstagare i enlighet med tillämplig nationell rätt. på den nationella domstolen att med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet avgöra om en person är att anse som arbetstagare inom ramen för direktivet. C-363/18 (UDEUD2018/271) Organisation juive européenne och Vignoble Psagot Begäran från Conseil d’État, Den nationella domstolen har sökt klarhet i om kravet på obligatorisk ursprungsmärkning som föreskrivs i och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna (livsmedelsinformations- förordningen) ska tolkas så att vara som härrör från ett område som ockuperats av ska märkas som härrörande från en israelisk bosättning om så är fallet. Om livsmedelsinformations- förordningen inte ska tolkas på det sättet undrar den nationella domstolen om en sådan märkning är tillåten enligt förordningen. har anfört, i linje med kommissionens tillkännagivande om ursprungsmärkning för varor från de territorier som ockuperats av , att livsmedelsinformationsförordningen ska tolkas så att varorna ska ursprungsmärkas som härrörande från territoriet samt från en israelisk bosättning om så är fallet. Under alla omständigheter tillåter förordningen en sådan ordning. C-405/18 (UDEUD2018/316) , a.s. Begäran från Nejvyšší správní soud, .