prop · H60383 · 2019-03-26 00:00:00 — Regeringen anser sammanfattningsvis att tröskelvärdet bör beräknas på EES-nivå i enlighet med promemorians förslag. I lagen om handel med finansiella instrument anges att ett prospekt inte behöver upprättas om det belopp som sammanlagt inom EES ska betalas av investerarna av motsvarar högst (2 kap. 4 § första stycket 5). Uttrycket ”ska betalas” används inte i prospektförordningen, där det i stället anges att tröskeln avser ”det sammanlagda beloppet för varje sådant erbjudande” (artikel 3.2 b). Uttrycket ”ska betalas” kan visserligen anses motsvara ”erbjuds”, men riskerar att leda till tolkningssvårigheter när det gäller hur beräkningen ska ske i vissa fall. Om exempelvis en emittent erbjuder aktier till allmänheten till ett belopp om men endast aktier motsvarande ett belopp av tecknas och betalas skulle det kunna hävdas att det vid nästa emission inom endast ska tas hän- syn till vad som faktiskt tecknades och betalades vid det tidigare erbjudan- det. I promemorians föreslås därför att det i bestämmelsen ska anges att beräkningen ska utgå från det belopp som ”erbjuds” till investerare av . påpekar att det inte är ett belopp som erbjuds till allmänheten. Regeringen anser att bestämmelsen bör ta sikte på det sammanlagda belopp som kan komma att erläggas som veder- lag för de värdepapper som erbjuds. Ett prospekt ska således inte behöva upprättas om det sammanlagda vederlaget för de värdepapper som erbjuds till investerare inom EES av motsvarar högst . Enligt den nuvarande bestämmelsen i lagen om handel med finansiella instrument är tröskelvärdet ett belopp som motsvarar . 2018/19:83 Det framgår dock inte beräkningen av detta belopp ska ske, dvs. vilken växelkurs som ska gälla. har därför behövt ta ställning till detta i tillämpningen av bestämmelsen. I sin väg- ledning ”Granskning av prospekt” anger alternativa tidpunkter i form av tidpunkten för styrelsens beslut villkorat av bolags- stämmans godkännande, tidpunkten för bolagsstämmans beslut om ny- emission efter förslag från styrelsen eller tidpunkten när styrelsen utnyttjar ett bemyndigande från bolagsstämman (Vägledning Granskning av prospekt ). För att skapa tydlighet för emittenterna är det önskvärt att det exakta tröskelvärdet framgår antingen av bestämmelsen i kompletteringslagen eller att det i föreskrifter på lägre nivå än lag framgår hur beräkningen ska ske. Ett alternativ är att ange tröskelvärdet i svenska kronor. En flexibel lösning är annars att även fortsättningsvis ange tröskel- värdet i euro, men ge en möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om hur beräkningen ska ske. Det senare framstår som den lämpligaste lösningen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför få meddela före- skrifter om hur beloppet ska beräknas när erbjudandet görs i en annan valuta än euro. Den direkta följden av att ett prospekt inte upprättas trots att erbjudandet överstiger tröskelvärdet är att kan ingripa med stöd av de bestämmelser som föreslås i avsnitt 8. Den delegering av föreskriftsrätt som föreslås ovan är därmed möjlig (jfr 8 kap. 2 § första stycket 2 regeringsformen). Enligt prospektförordningen ska behöriga myndigheter, i enlighet med nationell rätt, ha alla tillsyns- och utredningsbefogenheter som krävs för att de ska kunna uppfylla sina skyldigheter enligt förordningen. I förord- ningen anges uttryckligen de tillsyns- och utredningsbefogenheter som den behöriga myndigheten åtminstone ska ha (artikel 32.1 första stycket). Det åligger medlemsstaterna att säkerställa att de behöriga myndigheterna har de befogenheter som krävs (artikel 32.3). I förordningen anges också att utövandet av befogenheterna kan ske direkt, i samarbete med eller genom delegering till andra myndigheter eller efter ansökan till behöriga rättsliga myndigheter (artikel 32.2). I avsnitt 7 behandlas de utrednings- befogenheter som behöver ha till följd av förord- ningen. Rätt att kräva att ett prospekt kompletteras Regeringens förslag: Om vid granskningen av ett prospekt bedömer att det behövs för att investerare ska kunna göra en välgrundad bedömning av emittenten eller erbjudandet, ska inspek- tionen få kräva att emittenten, erbjudaren eller den person som ansöker om upptagande av värdepapperen till handel på en reglerad marknad kompletterar prospektet med ytterligare uppgifter utöver dem som prospektet ska innehålla enligt EU:s prospektförordning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Enligt prospektförordningen ska den behöriga myndigheten kunna kräva att emittenter, erbjudare och personer som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad tar med kompletterande uppgifter i prospektet, om det är nödvändigt för investerar- skyddet (artikel 32.1 första stycket a). Det följer redan av bestämmelserna om granskning och godkännande av prospekt att den behöriga myndig- heten kan kräva kompletterande information för att prospektet ska uppfylla kraven på fullständig, begriplig och konsekvent information (artikel 20.4). Den bestämmelsen ger en möjlighet att se till att pro- spektet uppfyller kraven i prospektförordningen. Utöver detta ska den behöriga myndigheten dock ha en möjlighet att i det enskilda fallet kräva att prospektet även innehåller andra uppgifter än de som anges i prospekt- förordningen eller i delegerade akter till förordningen som antas av kommissionen. bör kunna ställa ett sådant krav när inspektionen anser att det behövs kompletteringar för att investerare ska kunna göra en välgrundad bedömning av emittenten eller de värdepapper som erbjuds eller tas upp till handel. En sådan befogenhet bör därför införas i kompletteringslagen. 7.3Rätt att få tillgång till dokument och information Regeringens förslag: För tillsynen över att EU:s prospektförordning följs, ska få besluta att förelägga en fysisk eller juridisk person att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat. ska även få besluta att förelägga den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken att inställa sig till förhör. Ett före- läggande ska få förenas med vite. Ett beslut om föreläggande ska dock inte få strida mot den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Enligt prospektförordningen ska den behöriga myndigheten kunna kräva att emittenter, erbjudare och personer som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad samt personer som kontrollerar dem eller kontrolleras av dem lämnar hand- lingar och annan information till myndigheten (artikel 32.1 första stycket b). Den behöriga myndigheten ska även kunna kräva att revisorer och företagsledning hos emittenter, erbjudare eller personer som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad samt finansiella mellan- händer lämnar information till myndigheten (artikel 32.1 första stycket c). Motsvarande regler finns i prospektdirektivet (artiklarna 21.3 a–c) och har genomförts i svensk rätt i en bestämmelse i lagen om handel med finan- instrument (6 kap. 1 a §). gällande rätt begära uppgifter, handlingar eller annat för övervakningen av att bestämmelserna i lagen om handel med finansiella instrument och kommissionens genomförandeförordning följs. Om ett sådant före- läggande inte följs får vid vite förelägga personen att göra rättelse (6 kap. 3 § 4). I avsnitt 5.1 föreslås att nuvarande bestämmel- ser i lagen om handel med finansiella instrument om tillsyn på prospektområdet ska utmönstras. bör i stället införas i kompletteringslagen. Till skillnad från i gällande rätt bör emellertid ha möjlighet att direkt förena ett före- läggande med vite. Det bör alltså inte krävas att beslutar om ett föreläggande om rättelse för att vid vite kunna förelägga någon att lämna uppgifter. kan även i samband med en platsundersökning (se avsnitt 7.9) begära att undersökningsobjektet lämnar handlingar till inspektionen och förena det föreläggandet med vite. har inte rätt att döma ut ett förelagt vite, utan får enligt allmänna bestämmelser ansöka hos allmän förvaltningsdomstol om att vitet ska dömas ut. Bestämmelser om viten finns i lagen (1985:206) om Enligt de flesta andra lagar på finansmarknadsområdet får den behöriga myndigheten även kalla den som kan förväntas kunna lämna upplysningar i saken till förhör (se t.ex. 23 kap. 3 § första stycket lagen om värdepap- persmarknaden och 3 kap. 1 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning). bör även få en sådan befogenhet på prospektområdet. Enligt förordningen ska den behöriga myndigheten ha sina befogenheter ”i enlighet med nationell rätt” (artikel 32.1 första stycket). I och med detta finns ett stort utrymme att beakta nationella regler om t.ex. anonymitets- 2009/10:217 s. 17 f.). heten att tillhandahålla information begränsas således av bl.a. tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. bär att är förhindrad att förelägga den som omfattas av skydd enligt tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihets- Eftersom det redan följer av principen att grundlag har före- framför vanlig lag, behöver detta inte 2011/12:175 s. 19 och prop. 2016/17:22 s. 142). I likhet med det anges i lagen om (6 kap. 1 a §) och i flera andra lagar på finansmarknadsområdet, t.ex. lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförord- ning (3 kap. 1 § andra stycket) och lagen (2018:2024) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden (3 kap. 1 § andra stycket) bör det emellertid i bestämmelsen i kompletteringslagen anges att ett föreläggande inte får strida mot den i lag reglerade tystnadsplikten för Det är endast när det gäller advokater som det är befogat att Prop. 2018/19:83 har en skyldighet att i samband med föreläggandet beakta tystnadsplikten, eftersom det bör kunna antas att Finansinspek- tionen känner till att den person som ska föreläggas är advokat eller annan som kan omfattas av den lagreglerade tystnadsplikten för advokater. Något motsvarande antagande kan emellertid inte göras beträffande andra personer som omfattas av en lagstadgad tystnadsplikt. Frågan om huruvida den person som omfattas av en sådan tystnadsplikt har en skyldighet att lämna uppgifter till får avgöras i det enskilda fallet och beror på vilken tystnadsplikt det är fråga om (jfr Kammarrättens i dom i mål nr 4514-06). 7.4Rätt att förbjuda ett erbjudande eller upptagande till handel Regeringens förslag: ska få tillfälligt förbjuda ett planerat eller påbörjat erbjudande av värdepapper till allmänheten eller ett upptagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad, om det finns skälig anledning att anta att erbjudandet eller upptagandet strider mot bestämmelserna i prospektförordning. Ett beslut om förbud ska få gälla under . Om ett planerat eller påbörjat erbjudande av värdepapper till allmänheten eller ett upp- tagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad strider mot bestämmelserna i prospektförordning eller om det finns skälig anledning att anta att erbjudandet eller upptagandet till handel skulle göra det, ska få förbjuda erbjudandet eller upptagandet. Ett sådant förbud ska upphävas om erbjudandet eller upptagandet inte längre strider mot bestämmelserna i prospekt- förordning eller om det inte längre finns skälig anledning att anta att erbjudandet eller upptagandet till handel skulle göra det. Ett förbud ska få förenas med vite. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås inte att även ska få förbjuda ett planerat eller påbörjat erbjudande av värdepapper till allmän- heten eller ett upptagande av värdepapper till handel på en reglerad mark- nad om det finns skälig anledning att anta att erbjudandet eller upptagandet skulle strida mot bestämmelserna i prospektförordningen. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att ett till- fälligt förbud inte bör få upprepas avseende samma över- trädelse. Enligt framgår det tydligare av den engelska språkversionen av prospektförordningen, där det anges ”for a maximum of 10 consecutive working days on any single occasion where there are reasonable grounds for believing …”, att en viss överträdelse kan bli före- mål för endast ett tillfälligt förbud. Vidare bör det tillfälliga förbudet upp- höra så snart det saknas skälig anledning att tro att en överträdelse har skett, dvs. möjligt och senast vid utgången av tiodagarsperioden. Om efter ett tillfälligt förbud inte har tillräckligt underlag för att bedöma om det föreligger en överträdelse eller inte, kan det enligt ifrågasättas om det fortfarande kan anses föreligga skälig anledning att anta att så är fallet. Skälen för regeringens förslag: Enligt prospektförordningen ska den behöriga myndigheten ha rätt att meddela ett tillfälligt eller permanent förbud mot ett erbjudande av värdepapper till allmänheten eller ett upp- tagande till handel på en reglerad marknad (artikel 32.1 första stycket d och f). Det kan uppstå ett behov av att meddela ett förbud om t.ex. ett erbjudande om försäljning av värdepapper lämnas till allmänheten utan att ett prospekt har getts in för godkännande till . förordningen ska ett tillfälligt förbud få meddelas om det föreligger skälig anledning att misstänka att förordningen har överträtts. förbud ska få meddelas om det har framkommit att förordningen redan har överträtts eller om det finns skälig anledning att misstänka att den skulle Motsvarande regler finns i prospektdirektivet (artikel 21.3 d och f) och har genomförts i svensk rätt i en bestämmelse i lagen om handel med finansiella instrument (6 kap. 1 c §). höver dock ett permanent förbud inte kunna meddelas avseende ett upp- tagande till handel på en reglerad marknad. Enligt gällande rätt får därför ett permanent förbud endast avse ett erbjudande till allmänheten (se prop. 2004/05:158 s. 136). Förutsättningen är att erbjudandet strider mot bestämmelserna i lagen om handel med finansiella instrument eller I avsnitt 5.1 föreslås att nuvarande bestämmelser i lagen om handel med finansiella instrument om tillsyn på prospektområdet Bestämmelser som tillgodoser kravet i prospektförord- ningen bör i stället införas i kompletteringslagen. Frågan är hur bestäm- melserna bör utformas för att tillgodose sitt syfte, som befogen- heten inte blir alltför ingripande. Ett tillfälligt förbud under ska enligt prospektförord- ningen kunna beslutas om det finns skälig anledning att misstänka att ett erbjudande eller ett upptagande till handel strider mot förordningen. med ett sådant förbud måste anses vara att ska få viss tid på sig att bedöma om erbjudandet eller upptagandet t.ex. omfattas av en skyldighet att upprätta prospekt och att investerare inte ska kunna teckna sig i erbjudandet eller ett upptagande till handel inte ska kunna ske under den tiden. En motsvarande bestämmelse bör införas i komplette- I lagen om handel med finansiella instrument motsvaras ”skälig anledning att misstänka” i prospektdirektivet av ”skälig anledning att anta” (6 kap. 1 c § första stycket). Det är ett vanligt beviskrav i svensk rätt och bör därför gälla även enligt den nya bestämmelsen. inspektionen bedömer att det inte finns något krav på prospekt, dvs. inte längre har skälig anledning att anta att prospekt- förordningen överträds, bör förbudet, som på- pekar, upphävas. Om kommer fram till att det föreligger prospektskyldighet – dvs. att erbjudandet eller upptagandet strider mot prospektförordningen – bör det i stället vara möjligt att för- bjuda erbjudandet eller upptagandet till handel (permanent förbud). Enligt förordningen ska ett permanent förbud kunna meddelas om det framkommit att förordningen överträtts eller om det föreligger ”skälig anledning att misstänka att den skulle överträdas”. Med det senare torde avses en misstanke om att emittenten inte skulle rätta sig efter den behöriga myndighetens besked att det föreligger prospektskyldighet. Det bestående förbudet bör således inte beslutas per automatik om finner att det föreligger prospektskyldighet. I lagrådsremissen görs bedöm- ningen att detta inte torde behöva anges särskilt utan att det räcker att i bestämmelsen ange att förbudet får beslutas om erbjudandet eller upp- tagandet till handel strider mot prospektförordningen. För att tydliggöra att det inte är nödvändigt att en överträdelse av förordningen redan har skett, föreslås i lagrådsremissen att det i bestämmelsen ska anges att det kan handla om ett ”planerat” erbjudande eller upptagande till handel. Bestämmelsen omfattar därigenom både påbörjade och planerade erbjudanden eller upptaganden till handel. Lagrådet påpekar att i förord- ningen anges att förbud ska kunna komma i fråga i två situationer, näm- ligen när överträdelse skett och när det finns skälig anledning att misstänka att en överträdelse kommer att ske (artikel 32.1 första stycket f). I lagråds- remissens förslag regleras inte den senare situationen. Lagrådet anser att det kan ifrågasättas om förslagets utformning med tillägget av ordet ”planerat” uppfyller förordningens krav. Formuleringen ”skälig anled- ning” anger nämligen ett beviskrav medan hänvisningen till planerade åtgärder hänför sig till frågan om när i tiden handlingar kan beaktas av myndigheten. Enligt Lagrådet förefaller det därför osäkert om den valda lösningen uppfyller förordningens krav. Lagrådet förordar därför att för- slaget kompletteras så att lagtexten närmare återspeglar förordningen. Regeringen anser därför att bestämmelsen bör kompletteras i förhållande till lagrådsremissens förslag så att ett permanent förbud ska kunna komma i fråga även när det finns skälig anledning att anta att förordningen skulle överträdas. Ett förbud, som beslutas enligt bestämmelsen bör gälla . Det hindrar dock inte emittenten från att genomföra ett annat erbjudande eller upptagande till handel. Det bör t.ex. anses vara fråga om ett annat erbjudande om erbjudandet avser en annan typ av värdepapper än de som förbudet avser. En emittent bör inte heller vara helt förhindrad från att gå vidare med det erbjudande som förbudet avser, eftersom emittenten t.ex. kan ta fram och få ett prospekt godkänt. Det bör därför anges i bestäm- melsen att förbudet ska upphävas om erbjudandet eller upptagandet till handel inte längre strider mot bestämmelserna i prospektförordningen eller om det inte längre finns skälig anledning att anta att erbjudandet eller upptagandet skulle göra det. anser att inte bör få besluta om ett nytt tillfälligt förbud för samma misstänkta överträdelse. Regeringen anser att om efter utgången av tiodagarsfristen inte har tillräckligt underlag för att bedöma om det föreligger prospektskyldighet men det fortfarande finns skälig anledning att anta att så är fallet, bör inspektionen kunna besluta om ett nytt tillfälligt förbud. I en sådan situation kan det visserligen, som påpekar, ifrågasättas om det fortfarande finns skälig anledning att anta att det föreligger en överträdelse och att det i så fall inte finns rättsliga förutsättningar för ett förbud. Det bör dock kunna förekomma fall när har förelagt erbjudaren eller emittenten att ge in underlag för inspektionens bedömning, men att denne inte har följt föreläggandet. I en sådan situation är det fördelaktigare för erbjudaren eller emittenten att beslutar om ett nytt tillfälligt förbud i stället för ett permanent förbud. 2018/19:83 Enligt regeringens uppfattning bör inte heller det som anges i den engelska språkversionen av prospektförordningen tolkas som att det innebär ett hinder mot att fatta ett sådant beslut. Ett förbud bör få förenas med vite. 7.5Rätt att förbjuda marknadsföring Regeringens förslag: ska få tillfälligt förbjuda marknadsföring av ett planerat eller påbörjat erbjudande av värdepapper till allmänheten eller ett upptagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad om det finns skälig anledning att anta att marknadsföringen, erbjudandet eller upptagandet till handel strider mot bestämmelserna i prospektförordning. Ett sådant förbud ska få gälla under . Om ett planerat eller påbörjat erbjudande av värdepapper eller ett upptagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad strider mot bestämmelserna i pro- spektförordning eller om det finns skälig anledning att anta att erbjudandet eller upptagandet skulle göra det, ska få förbjuda marknadsföring av erbjudandet eller upptagandet till handel. Ett sådant förbud ska upphävas om erbjudandet eller upptagandet till handel inte längre strider mot bestämmelserna i prospekt- förordning eller om det inte längre finns skälig anledning att anta att erbjudandet eller upptagandet skulle göra det. Ett förbud ska få förenas med vite. Om information som ska framgå av prospekt och marknadsförings- material inte tillhandahålls på det sätt och i den form som följer av EU:s prospektförordning ska även marknadsföringslagen tillämpas. I marknadsföringslagen ska lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförordning införas i den bestämmelse där de lagar som innehåller bestämmelser om marknadsföring anges. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag används termen ”reklam” i stället för termen ”marknadsföring”. I promemorian föreslås inte att Finansinspek- tionen även ska få ska få förbjuda marknadsföring av ett erbjudande eller upptagande till handel om det finns skälig anledning att anta att erbjudan- det eller upptagandet till handel skulle strida mot bestämmelserna i pro- spektförordningen. I promemorian föreslås inte heller någon ändring i marknadsföringslagen. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att förslaget som rör befogenhet att förbjuda reklam inte uppfyller kravet i prospektförordningen, som innebär att inspektionen även ska ha en möjlighet att förbjuda reklam om det föreligger skälig anledning att tro att förordningen har överträtts (artikel 32.1 första stycket e). Förvaltnings- rätten i påpekar att lagstiftningen förutsätter att Finansinspek- tionen och är överens om vilken av dem som ska ingripa i en viss situation och att avsaknad av samsyn får konsekvenser för frågan om behörigt forum. Förvaltningsrätten anser därför att eventuella konse- kvenser för domstolarna i detta hänseende bör analyseras. 2018/19:83 verket bedömer det inte vara något problem ur ett tillsynsperspektiv att såväl lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförord- ning som marknadsföringslagen ska gälla parallellt. Skälen för regeringens förslag Enligt prospektförordningen ska den behöriga myndigheten ha möjlighet att förbjuda annonsering helt eller tillfälligt eller kräva att emittenter, erbjudare eller personer som ansöker om upptagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad eller relevanta finansiella mellanhänder upphör med eller tillfälligt drar in annonseringen under högst tio på var- andra följande arbetsdagar vid ett och samma tillfälle, om det föreligger skälig anledning att tro att förordningen har överträtts (artikel 32.1 första stycket e). En motsvarande regel finns i prospektdirektivet (artikel 21.3 e) och har genomförts i svensk rätt i en bestämmelse i lagen om handel med finansiella instrument (6 kap. 1 d §). Enligt den bestämmelsen får Finans- inspektionen förbjuda reklam som avser ett erbjudande av överlåtbara värdepapper eller ett upptagande till handel på en reglerad marknad, om har skälig anledning att anta att erbjudandet eller upp- tagandet strider mot bestämmelserna i den lagen eller kommissionens genomförandeförordning. Om förbudet är tillfälligt, får det gälla under . I avsnitt 5.1 föreslås att nuvarande bestämmelser i lagen om handel med finansiella instrument om tillsyn på prospektområdet ska utmönstras.