prop · H70364 · 2019-12-16 00:00:00 — Ett gemensamt drag i definitionerna av befintliga hemliga tvångsmedel är att samtliga slår fast objektet för åtgärden, alltså klargör vilka uppgifter som får hämtas in genom användning av åtgärden. Hemlig dataavläsning ska vara en metod för att hämta in olika typer av uppgifter och begreppet som ska beskriva objektet måste därför täcka in samtliga dessa uppgifter. I bestämmelse om dataintrång används begreppet ”uppgift som är avsedd för automatiserad behandling” för att beskriva vilka upp- gifter som omfattas av bestämmelsen. Begreppet infördes för att förtydliga att alla uppgifter, dvs. fakta, program, information eller begrepp, som uttrycks i en för en dator anpassad och läsbar form omfattas av bestäm- melsen. Det är för tillämpningen av begreppet utan betydelse var uppgif- terna finns eller förvaras i systemet, varför uppgifterna omfattas oavsett på vilket datamedium de finns. Därmed innefattas också uppgifter som finns i en dators temporära minne. Vidare omfattar begreppet uppgifter som är under befordran, oavsett på vilket sätt befordran sker, se propositionen Angrepp mot informationssystem (prop. 2006/07:66 s. 49). Uttrycket ”uppgift som är avsedd för automatiserad behandling” kriti- seras av som anser att uttrycks- sättet enligt sin ordalydelse innebär att uppgifterna ännu inte finns i informationssystemet. Fördelen med begreppet är dock att det täcker alla uppgiftstyper som kan aktualiseras vid hemlig dataavläsning. Det visar också kopplingen mellan hemlig dataavläsning och straffbestämmelsen om dataintrång. Det tydliggör dessutom på ett teknikneutralt och ända- målsenligt vis vilka uppgifter åtgärden får användas för att hämta in. Begreppet innebär dock som nämnden påpekar inget krav på att uppgif- terna måste finnas i informationssystemet för tillstånds- prövningen. Uppgifter som den enskilda inte har avsett att behandla auto- matisk kan ändå bli avsedda för automatiserad behandling. Det kan vara fallet när den verkställande myndigheten, efter beviljat tillstånd till hemlig dataavläsning, t.ex. aktiverar en mobiltelefons inspelningsfunktion för att få tillgång till tal mellan flera personer (s.k. rumsavlyssningsuppgifter, se avsnitt 9.3). Vid en samlad bedömning framstår det enligt regeringen som lämpligt att använda detta begrepp i lagen. Det bör också av definitionen framgå hur uppgifterna får hämtas in. Hemlig dataavläsning kommer att kunna innebära avläsning och upp- tagning av flera olika slags uppgifter och på olika sätt. Det bör därför anges att uppgifterna läses av. Det bör också anges att uppgifterna får tas upp för att tydliggöra att uppgifterna får granskas såväl i realtid som i efterhand. Redan i definitionen av hemlig dataavläsning bör det anges vilken metod för avläsningen eller upptagningen som får användas. niska metoderna för detta kan se olika ut och förändras bör begreppet vara teknikneutralt. Därför bör det framgå att den brottsbekäm- pande myndigheten får läsa av eller ta upp uppgifterna med ett tekniskt hjälpmedel. Begreppet tekniskt hjälpmedel avser såväl hårdvara som programvara (se prop. 1994/95:227 s. 29). Regeringen anser, till skillnad från , att definitionen är tillräckligt tydlig och täcker såväl att ett elektroniskt program installeras i t.ex. en dator som att ett fysiskt föremål, t.ex. ett chip installeras i densamma. Det bör vidare framgå av definitionen att hemlig dataavläsning är en åtgärd som utförs i hemlighet utan att den enskilde, mot vilken den riktas, känner till den. Lagrådet anser att definitionen av hemlig dataavläsning framstår som ofullständig genom att det inte kommer till uttryck att den verkställande myndigheten, efter att uppgifterna tagits upp i ett avläsningsbart informa- tionssystem, hämtar in uppgifterna för att ta del av dem och menar att definitionen bör övervägas i den fortsatta beredningen. Det är angeläget att definitionen av hemlig dataavläsning är fullständig och korrekt. Hemlig dataavläsning, liksom övriga tvångsmedel, behöver avgränsas på ett tydligt sätt eftersom tvångsmedlet i det enskilda fallet innebär inskränkningar i den enskildes fri- och rättigheter. Visserligen stämmer det, som Lagrådet påpekar, att det inte uttryckligen anges i defini- tionen av hemlig dataavläsning att de verkställande myndigheterna hämtar in uppgifterna för att ta del av dem efter att de tagits upp. Definitionen av hemlig dataavläsning är dock i det sammanhanget uppbyggd på samma sätt som definitionerna av hemlig avlyssning av elektronisk kommunika- tion och hemlig rumsavlyssning. Även där anses det inrymmas i den åtgärd som vidtas att de brottsbekämpande myndigheterna får tillgodogöra sig den information som tagits upp. Definitionen avviker inte heller prin- cipiellt från reglerna om beslag i 27 kap. 1 § , där det inte särskilt föreskrivs att de brottsbekämpande myndigheterna får tillgodogöra sig informationen i det material som har tagits i beslag. Med beaktande av detta anser regeringen att definitionen på ett tillräckligt tydligt sätt ger ut- tryck för att myndigheterna får tillåtelse att ta del av de uppgifter som tagits upp. Åtgärden ska avse uppgifter i ett avläsningsbart informationssystem Av definitionen av hemlig dataavläsning bör även framgå var de uppgifter som ska läsas av ska finnas. I många fall är föremålet för åtgärden upp- gifter i fysisk utrustning, t.ex. en dator eller en mobiltelefon, men även icke-fysisk utrustning, t.ex. ett användarkonto till en kommunikations- eller lagringstjänst på internet, kan vara av stort intresse i den brottsbe- kämpande verksamheten. Eftersom behovet är lika stort oavsett var upp- gifterna finns och integritetsintrånget typiskt sett är detsamma oberoende av hur och var informationen lagras saknas det skäl att inte tillåta avläsning av uppgifter som finns tillgängliga via användarkonton. En annan sak är att integritetsintrånget kan variera högst väsentligt beroende på vad för slags information det är fråga om (se vidare avsnitt 9.4 om proportiona- litet). Regeringens förslag innebär därför, i likhet med utredningens, att hemlig dataavläsning ska få användas även beträffande sådana uppgifter, varför beskrivningen av åtgärden måste inbegripa även dem. 2019/20:64 Några remissinstanser, bl.a. Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap, är kritiska till begreppet informationssystem som utredningen före- slår eftersom det redan används i andra sammanhang på ett sätt som inte stämmer överens med hur det används i den nu föreslagna lagen. Myndig- heten förordar i stället begreppet avläsningsbart informationssystem. Regeringen instämmer i att ett avläsningsbart informationssystem bättre beskriver vad som avses. Genom begreppet anser regeringen att det inte finns något behov av att ange att informationssystemet ska vara vare sig identifierbart, som utredningen föreslår, eller identifierat, vilket föreslår. Enligt Lagrådet riskerar definitionen av hemlig dataavläsning att ge upphov till oklarheter och missuppfattningar när det gäller vilket avläs- ningsbart informationssystem som avses: det som används av den som är föremål för tvångsmedlet eller myndighetens. I detta sammanhang vill re- geringen förtydliga att det tekniska hjälpmedel som myndigheterna an- vänder skiljer sig från det avläsningsbara informationssystem som avses i definitionen. Det senare innehåller de uppgifter som myndigheterna be- höver tillgång till. Det förra är ett hjälpmedel för att bereda sig tillgång till informationen i det avläsningsbara informationssystemet. Det finns enligt regeringens mening inte anledning att i lagtexten närmare specificera vem det tillhör. Nedan redovisas vad som omfattas av begreppet avläsningsbart informa- tionssystem. Ett avläsningsbart informationssystem kan vara antingen elektronisk kommunikationsutrustning eller användarkonton till vissa tjänster Avläsningsbara informationssystem av fysisk karaktär kan vara t.ex. datorer, mobiltelefoner, surfplattor, smarta armbandsur och servrar. Utred- ningen föreslår att det ska beskrivas med begreppet elektronisk kommuni- kationsutrustning. Fördelen med det är att det redan används i bestämmel- serna om hemliga tvångsmedel (se t.ex. 27 kap. 19 § RB och 1 § inhämt- ningslagen) och i förundersökningssammanhang (se t.ex. 23 kap. 9 a § RB). Regeringen har i propositionen Förstärkt rättssäkerhet och effektivi- tet i förundersökningsförfarandet (prop. 2015/16:68 s. 74) förtydligat att begreppet anses omfatta all slags utrustning som kan användas för att kommunicera elektroniskt. Det framstår sammantaget som lämpligt att an- vända begreppet elektronisk kommunikationsutrustning för att beskriva vad ett informationssystem i lagens mening kan vara, när det är fråga om fysisk utrustning. En tydligare definition av vilken utrustning hemlig data- avläsning kan riktas mot, som () efterfrågar, är enligt regeringens bedömning inte möjlig att utforma då det är angeläget att lagstiftningen hålls så teknikneutral som möjligt för att kunna omfatta såväl dagens som framtidens teknik. Som anges i det föregående bör det finnas en möjlighet att tillåta hemlig dataavläsning även för uppgifter i informationssystem som inte i sig utgör elektronisk kommunikationsutrustning. De informationssystem som det då är fråga om är främst internetbaserade kommunikations- eller lagrings- tjänster. De är visserligen uppbyggda genom fysisk utrustning och infra- struktur som den som tillhandahåller tjänsterna förfogar över. vanta i sammanhanget är dock den enskildes användning av själva tjäns- De brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter i sådana Prop. 2019/20:64 tjänster måste därför begränsas till de delar av informationssystemet som den som utsätts för åtgärden har behörighet till. I , som har regler motsvarande hemlig dataavläsning, har detta hanterats genom att de brotts- bekämpande myndigheterna enligt en uttrycklig bestämmelse kan få tillstånd att rikta hemlig dataavläsning mot ett specifikt användarkonto ”brukerkonto” till en kommunikations- eller lagringstjänst. När de relevanta uppgifterna finns i ett avläsningsbart informationssys- tem, bör hemlig dataavläsning endast få avse det som är avgränsat till den enskilde användaren. Med ett avläsningsbart informationssystem ska alltså också kunna avses ett användarkonto eller en på motsvarande sätt av- gränsad del av en viss tjänst. Med användarkonto avses typiskt sett en egen personlig sida på ett socialt medium, en applikation för snabbmeddelanden eller på ett internetforum. En på motsvarande sätt avgränsad del av en viss tjänst är ett teknikneutralt begrepp som bör täcka sådana fall där den en- skilde använder en tjänst med inloggningsuppgifter som flera har tillgång till, utan ett bestämt användarkonto (t.ex. inloggning till tjänster som före- tag erbjuder sina anställda eller som högskolor erbjuder sina studerande). De tjänster som kan vara relevanta vid hemlig dataavläsning bör av- gränsas till kommunikations- och lagringstjänster och liknande tjänster. Kommunikationstjänster innefattar t.ex. tjänster för samtal och sms- meddelanden. Även andra liknande tjänster som t.ex. webbmejl och andra typer av samtals- och meddelandetjänster bör kunna bli föremål för hemlig dataavläsning. Lagringstjänster kan t.ex. vara sådana tjänster som möjlig- gör lagring av data på annan plats än i den egna elektroniska kommu- nikationsutrustningen, s.k. molntjänster. Det torde också finnas andra tjänster som innefattar kommunikations- eller lagringsmöjligheter även om det inte är det primära syftet med tjänsten. Detta kan t.ex. avse en chatt- eller meddelandefunktion i en app- likation som huvudsakligen har ett annat syfte, t.ex. spel. Om ett användar- konto på en sådan tjänst är av intresse för de brottsbekämpande myndig- heterna i ett särskilt ärende bör det inte vara uteslutet att läsa av eller ta upp uppgifter som finns i tjänsten. Således bör även tjänster som liknar lagringstjänster, utan att primärt vara det, omfattas av möjligheterna till hemlig dataavläsning. Till skillnad från bl.a. och Data- inspektionen anser regeringen att definitionerna är tillräckligt tydliga och förutsebara. 9.3Vilka uppgiftstyper ska hemlig dataavläsning få omfatta? Regeringens förslag: Tillstånd till hemlig dataavläsning ska få beviljas för att läsa av eller ta upp 1.uppgifter om innehåll i meddelanden som i ett elektroniskt kom- munikationsnät överförs eller har överförts till eller från ett telefon- nummer eller någon annan adress (kommunikationsavlyssnings- uppgifter), 2.uppgifter om annat än innehåll i meddelanden som i ett elektroniskt kommunikationsnät överförs eller har överförts till eller från ett 2019/20:64 telefonnummer eller någon annan adress (kommunikationsöver- vakningsuppgifter), 3.uppgifter om i vilket geografiskt område en viss elektronisk kom- munikationsutrustning finns eller har funnits (platsuppgifter), 4.uppgifter som framkommer genom optisk personövervakning (kameraövervakningsuppgifter), 5.uppgifter som avser tal i enrum, samtal mellan andra eller förhand- lingar vid sammanträden eller andra sammankomster som allmän- heten inte har tillträde till (rumsavlyssningsuppgifter), 6.uppgifter som finns lagrade i ett avläsningsbart informationssystem men som inte avses i 1–5, eller 7.uppgifter som visar hur ett avläsningsbart informationssystem används men som inte avses i 1–6. Vid hemlig dataavläsning som gäller kommunikationsavlyssnings- eller kommunikationsövervakningsuppgifter får meddelanden som överförs eller har överförts i ett elektroniskt kommunikationsnät även hindras från att nå fram. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som ställer sig bakom den före- slagna lagen ställer sig också i huvudsak bakom hur hemlig dataavläsning ska få användas. Bland andra , och Säkerhetspolisen noterar att de uppgifter det är fråga om redan nu får häm- tas in med öppna eller hemliga tvångsmedel men att det inte går att göra det på teknisk väg. Datainspektionen, och infrastruktur () anser att de tvångsåtgärder som föreslås är alltför ingripande och ger mycket stora möjligheter att övervaka och kartlägga människors liv. anser dessutom att de åtgärder som kan bli aktuella måste förtydligas genom att lagtexten uttryckligen hänvisar till de lagbestämmelser som reglerar vilka tvångs- medel det är fråga om. avstyrker förslaget om att hemlig dataavläsning ska få användas för att läsa av eller ta upp uppgifter som avser optisk personövervakning samt uppgifter som avser tal i enrum, samtal mellan andra eller förhandlingar vid sammanträden eller andra sammankomster dit allmänheten inte har tillträde. Nämnden anför att det för att säkerställa verkställighet enbart på den plats som anges i tillståndet är nödvändigt att den brottsbekämpande myndigheten känner till exakt var en telefon finns . Likaså får verkställigheten inte komma i konflikt med bestämmelserna om avlyssningsförbud. Nämn- den anser inte att utredningen visar hur detta ska gå till. I övrigt godtar nämnden förslagen när det gäller vilka typer av uppgifter som ska få avläsas. Nämnden anser dock att definitionen av kommunikationsöver- vaknings- och kameraövervakningsuppgifter skiljer sig från terminologin i övriga författningar om hemliga tvångsmedel och att definitionen av uppgifter som finns lagrade i ett informationssystem är oklar. Det är också, enligt nämnden, oklart hur myndigheterna ska förhålla sig till omstän- digheten att det är okänt var dessa uppgifter finns lagrade. Civil Rights Defenders och är kritiska till det Prop. 2019/20:64 integritetsintrång det innebär att myndigheterna får lov att läsa av eller ta upp uppgifter som visar hur ett informationssystem används samt möjlig- het att hindra meddelanden från att nå fram. Även är tveksam till den åtgärden och anser att det är oklart vad som avses med att myndigheterna får hindra meddelanden från att komma fram och vilka konsekvenser detta kan få. noterar att det i 27 kap. 25 § RB anges att det vid verk- ställighet av hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kom- munikation får användas de tekniska hjälpmedel som behövs. Eftersom hemlig dataavläsning inte ska få användas för att verkställa dessa tvångs- medel utan särskilt beslut anser tingsrätten att det finns skäl att förtydliga 27 kap. 25 § RB så att den teknik som avses där inte kan användas för hemlig dataavläsning. () anser att definitionen av kommunikationsövervakningsuppgifter är otydlig och bör förtydligas. Skälen för regeringens förslag Eftersom hemlig dataavläsning kan användas för att läsa av eller ta upp flera olika typer av uppgifter bör det införas en uttrycklig regel i den nya lagen som klargör vilka uppgifter det kan röra sig om. Bestämmelsen blir utgångspunkt i varje enskilt fall när det ska avgöras vilka uppgifter som ska få läsas av eller tas upp inom ramen för hemlig dataavläsning. Ett tillstånd till hemlig dataavläsning innebär inte per automatik tillgång till alla slags uppgiftstyper utan det bör bestämmas i det enskilda fallet vilka uppgiftstyper som kan bli aktuella. Genom att tillståndet för hemlig data- avläsning kan och ska differentieras på detta sätt och tillståndet ska ges med restriktivitet är de risker för övervakning av människors liv som fram- förs av Datainspektionen, och inte särskilt framträdande. Hemlig dataavläsning för att verkställa andra hemliga tvångsmedel Hemlig dataavläsning bör få användas för att läsa av eller ta upp mot- svarande uppgifter som kan hämtas in med de befintliga tvångsmedlen. Definitionerna av uppgifterna bör, som utredningen föreslår, så långt som möjligt överensstämma med hur uppgifterna definieras i regleringen av de befintliga tvångsmedlen. Det är inte lämpligt att, som () är inne på, introducera nya definitioner i detta lag- stiftningsarbete. Även om definitionerna av uppgifterna huvudsakligen motsvarar de uppgifter som kan inhämtas med befintliga tvångsmedel råder inte fullständig överensstämmelse, t.ex. omfattar hemlig dataavläs- ning inte s.k. basstationstömningar som vanligtvis används efter tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. Det blir därför inte heller, som föreslår, rättvisande att hänvisa till befintliga tvångsmedelsbestämmelser. De uppgifter som ska kunna hämtas in med hemlig dataavläsning kan ge tillgång till följande information: – Historiskt innehåll och realtidsinnehåll i meddelanden. svarar uppgifter som kan hämtas in genom hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation (kommunikationsavlyssningsuppgifter). – Historiska uppgifter och realtidsuppgifter om sådana meddelanden som avses i punkt 1. Detta motsvarar uppgifter som kan hämtas in genom hemlig övervakning av elektronisk kommunikation och till viss del genom inhämtning enligt inhämtningslagen (kommunikationsöver- – Uppgifter om i vilket geografiskt område en viss elektronisk kommuni- kationsutrustning finns eller har funnits. sakligen uppgifter som kan hämtas in genom hemlig övervakning av elektronisk kommunikation och inhämtning enligt inhämtningslagen (platsuppgifter). Innebörden av begreppet platsuppgifter ska inte sam- manblandas med begreppet lokaliseringsuppgifter som är uppgifter som behandlas i ett elektroniskt kommunikationsnät eller av en elekt- ronisk kommunikationstjänst och som visar den geografiska positionen för terminalutrustningen för en användare (1 kap. 7 § lagen om elek- tronisk kommunikation). Utredningen föreslår att begreppet loka- liseringsuppgifter ska användas även vid hemlig dataavläsning. Regeringen väljer dock begreppet platsuppgifter för att denna uppgifts- typ inte ska sammanblandas med det redan etablerade begreppet lokaliseringsuppgifter som används i andra sammanhang. – Uppgifter som framkommer genom optisk personövervakning. motsvarar uppgifter som kan hämtas in genom hemlig kameraöver- vakning (kameraövervakningsuppgifter). Det kan noteras att uttrycket kameraövervakning numera ersatts av kamerabevakning i kamera- bevakningslagen (2018:1200). Eftersom termen hemlig kameraöver- vakning används i används termen kameraövervak- – Uppgifter som avser tal i enrum, samtal mellan andra eller förhand- lingar vid sammanträden eller andra sammankomster som allmänheten inte har tillträde till. Detta motsvarar uppgifter som kan hämtas in genom hemlig rumsavlyssning (rumsavlyssningsuppgifter). Att i hemlighet läsa av eller ta upp någon av de nämnda uppgifterna är att jämställa med en metod för att verkställa befintliga hemliga tvångsmedel, vilket poängteras av bl.a. hemlig dataavläsning föreslås kunna ge tillgång till motsvarar ett verkligt behov och det är enligt regeringen proportionerligt att ge de brotts- bekämpande myndigheterna möjlighet att få tillgång till dem för att möta den alltmer digitaliserade brottsligheten (se avsnitt 8.2, 8.3 och 8.6). Regeringen gör därmed en annan bedömning än Säkerhets- och integritets- skyddsnämnden avseende vilka uppgiftstyper som bör omfattas av tvångs- Regeringen anser också att det genom definitionerna är tydligt vilka uppgifter som avses, inte minst eftersom de huvudsakligen stämmer överens med bakomliggande tvångsmedel. När ett tillstånd till hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation har beviljats får åtgärderna användas för att hindra med- delanden från att nå fram (27 kap. 19 § andra stycket RB). hindra meddelanden från att nå fram är en viktig åtgärd som kan användas i kritiska lägen för att t.ex. hindra brottslingar från att ta kontakt med varandra eller nås av varnande samtal. När hemlig dataavläsning används Prop. 2019/20:64 för att läsa av eller ta upp kommunikationsavlyssnings- eller kommunika- tionsövervakningsuppgifter bör denna rätt finnas, i synnerhet då det när- mast är en verkställighetsmetod av redan befintliga regler. Regeringen gör därmed en annan bedömning än Civil Rights Defenders, och i denna del. Hemlig dataavläsning för avläsning eller upptagning av andra uppgifter Som framgår i avsnitt 8.2 ovan finns det ett behov för de brottsbekäm- pande myndigheterna att kunna avläsa uppgifter som finns lagrade i ett informationssystem och uppgifter som visar hur ett informationssystem används. Regeringen gör även i avsnitt 8.6 bedömningen att åtgärden är proportionerlig. Regeringens uppfattning är därför, till skillnad från bl.a. Civil Rights Defenders, att även sådana uppgifter ska få läsas av. Vid avläsning eller upptagning av lagrade uppgifter finns, som påpekar, en risk att uppgifterna inte kan hämtas in eftersom det är oklart var de är lagrade. Detta behandlas i avsnitt 13.4. Hemlig dataavläsning ska få användas endast efter tillstånd Som utvecklas i avsnitt 11.1.1 föreslår regeringen att hemlig dataavläsning endast ska få användas efter tillstånd av domstol. Det bör framgå av lagen. Genom att hemlig dataavläsning kräver ett uttryckligt tillstånd finns ingen risk för sammanblandning av hemlig dataavläsning och hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, varför ett sådant förtydligande som föreslår inte är nödvändigt. Regeringens förslag: Ett tillstånd till hemlig dataavläsning ska få beviljas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den som åtgärden riktas mot eller för något annat motstående intresse. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , Säkerhets- och integritetsskydds- nämnden och anser att det bör tydliggöras att propor- tionalitetsbedömningen ska omfatta samtliga åtgärder som begärts inom ramen för ett beslut om hemlig dataavläsning. () och anser att det är nöd- vändigt att föra in en bestämmelse om proportionalitet men att en sådan bestämmelse behöver omfatta även behovsprincipen och ändamålsprin- Tvångsmedlet hemlig dataavläsning borde därmed vara sekundärt till andra tvångsmedel för att balansera intresset av effektiv brottsbekämp- ning mot identifierade integritetsrisker. (Google) note- rar att risken för att företagshemligheter kommer att samlas in ska beaktas inom ramen för proportionalitetsbedömningen men skulle önska tydligare