prop · H603115 · 2019-03-14 00:00:00 — EU har också varit en aktiv aktör inom ramen för antagandet av de tre huvudsakliga reformspåren inom FN-systemet om utveckling, fred och säkerhet samt managementfrågor. EU fortsatte att vara en ledande aktör i FN:s olika forum för mänskliga rättigheter, särskilt inom ramen för för mänskliga rättigheter och i generalförsamlingens tredje utskott. Under högnivåveckan lanserades en gemensam kommuniké om förnyat partnerskap mellan EU och FN i utvecklingsfrågor – med särskilt fokus på genomförandet av agenda 2030. förnyade EU och FN även sitt partnerskap inom fredsbevarande insatser och krishantering genom att identifiera ett antal FN är EU:s viktigaste partner i fält bl.a. i Skr. 2018/19:115 , , och . medlem i 2017–2018 har kontinuerligt verkat för att främja EU-prioriteringar, inte minst i förhållande till säkerhetsrådets behandling av insatserna i Kosovo (), Bosnien och (EUFOR ) samt på (UNFICYP). har verksamheten för () haft ett övervägande fokus på den ryska aggressionen mot , vilket har dominerat även EU:s arbete i organisationen. EU har bl.a. betonat vikten av att genomföra Minsköverenskommelserna. Även mänskliga rättigheter, grundläggande fri- och rättigheter, inklusive mediefrihet, och rättsstatens principer i länderna i har varit viktiga frågor för EU , inte minst mot bakgrund av den försämrade situationen för de mänskliga rättigheterna i delar av . EU har också verkat för att förstärka kapacitet på områdena rustningskontroll och militär transparens, konfliktförebyggande och krishantering. Samarbetet mellan EU och har haft fokus på normativt samarbete, samarbetsprojekt och politisk dialog. Arbetet har utvecklats och blivit mer strategiskt . Den politiska dialogen har intensifierats med konsultationer på såväl högsta nivå som expertnivå. Dialogen har handlat om frågor som skyddet av demokratin, skyddet av de mänskliga rättigheterna, kampen mot terrorism samt olika migrationsfrågor. antog EU:s utrikesministrar prioriteringar för samarbetet med för åren 2018–2019, med mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som prioriterade teman. EU är den största bidragsgivaren till samarbetsprogram med ett antal medlemsstater på västra , i och länderna i södra , liksom till projektverksamhet i och . Genom olika regionala och tematiska program mellan och EU bistås länder med genomförandet av reformer som även underlättar för anslutning till EU:s stabiliserings- och associeringsavtal. Samarbetet har också ökat inom rättsstatsområdet inom ramen för olika initiativ av EU:s institutioner. har spelat en viktig roll för EU:s hållning gentemot kontroversiella lagförslag i ett antal länder, inklusive i EU:s medlemsstater. Det finns ett starkt stöd från EU och dess medlemsstater för Internationella brottmålsdomstolens (ICC) arbete att förebygga folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser samt förhindra straffrihet för förövarna av dessa brott. 2018/19:115 EU och dess medlemsstater har samordnat sitt agerande för att förebygga att fler statsparter tar initiativ till att frånträda Romstadgan och i stället förmå fler stater att ansluta sig till den, bl.a. genom , liksom för ökat samarbete med domstolen. EU verkade även för att de lagändringar som krävs för att leva upp till stadgans bestämmelser genomförs i statsparternas nationella lagstiftning. antogs rådsslutsatser om ICC i samband med att det var Romstadgan antogs. aktiverades ICC:s jurisdiktion över aggressionsbrottet. 18.7Respekten för mänskliga rättigheter i världen EU har ett starkt engagemang för mänskliga rättigheter (MR) och är en global aktör på området. EU:s globala strategi utgör ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, och mänskliga rättigheter är en integrerad del i detta arbete. Genomförandet av för mänskliga rättigheter och demokrati (2015–2019) följs upp i en årlig rapport. Rapporten antogs genom rådsbeslut . Rapporten har ett tematiskt fokus medan landsspecifika uppdateringar görs på respektive EU-delegations webbplats. EU:s arbete för mänskliga rättigheter inbegriper en rad tematiska frågor, bl.a. kampen mot dödsstraff och tortyr, skyddet av religions- och övertygelsefrihet, icke-diskriminering av hbtq-personer, kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, barnets rättigheter, civilsamhällets utrymme och respekten för den internationella humanitära rätten. EU har uppmärksammat även situationen i specifika länder såväl som individuella fall där människorättsförsvarares mänskliga rättigheter kränkts. Som ett led i arbetet med mänskliga rättigheter inom FN antar rådet rådsslutser om EU:s agerande i FN:s forum för mänskliga rättigheter. EU har, ensamt eller gemensamt med andra, lagt fram både tematiska och landsspecifika resolutioner i dessa forum. Enskilda EU- medlemsstater har också lagt fram nationella initiativ som i huvudsak fått brett stöd från EU, exempelvis den resolution som tillsammans med en tvärregional kärngrupp lagt fram i om mänskliga rättigheter på internet. EU:s riktlinjer för att främja respekten för internationell humanitär rätt (IHL) antogs på svenskt initiativ och uppdaterades 2009. Den första årsrapporten om vad EU vidtagit för åtgärder för att genomföra IHL- riktlinjerna välkomnades av KUSP . 18.8 Uppföljning av för jämställdhet 2016–2020 I enlighet med fördraget ska EU verka för jämställdhet och jämställdhetsintegrering i all sin verksamhet. När det gäller EU:s externa relationer har en handlingsplan för jämställdhet och kvinnors egenmakt tagits fram för perioden –2020. en rapport om genomförandet av handlingsplanen. Rådsslutsatser som Skr. 2018/19:115 välkomnar den senaste rapporten och uppmuntrar till genomförande antogs vid rådet för utrikes frågor (utveckling) . Enligt handlingsplanen ska EU vara en stark global aktör för jämställdhet och alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, inklusive sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Handlingsplanen ska genomföras i alla delar av EU:s externa relationer. Kopplingen till EU:s globala strategi och EU:s arbete med agendan för kvinnor, fred och säkerhet är särskilt viktig. 18.9Agenda 2030-samarbetet i EU har EU arbetat med gemensamma EU-ståndpunkter inför den globala uppföljningen av Agenda 2030 inom ramen för FN:s politiska högnivåforum om hållbar utveckling. publicerade en statusrapport om uppföljningen av Agenda 2030. Vid Europeiska rådets möte antogs slutsatser om genomförandet av Agenda 2030. Kommissionen har även inrättat en intressentplattform med ett 30-tal olika aktörer som fungerar som en rådgivande expertgrupp. EU deltog i den andra förberedande kommittén i icke-spridningsfördragets (NPT) översynscykel. EU deltog vidare vid den årliga sessionen i FN:s generalförsamlings första utskott. gemensamt anförande i kärnvapenklustret. EU talade vid ett högnivåmöte om provstoppsavtalet CTBT i samband med generalförsamlingens ministervecka, och uppmanade att skriva på och ratificera CTBT mot bakgrund av landets uttalade avsikt att upphöra med provsprängningar. EU har fördömt användning av kemiska Mordförsöket med ett kemiskt stridsmedel i föranledde ett skarpt fördömande av som också delade bedömning att med stor sannolikhet låg bakom I ljuset av denna händelse uppmanades EU att stärka motståndskraften mot asymmetrisk krigföring och CBRN-hot, vilket bl.a. resulterade i en EU-autonom tematisk sanktionsregim mot användning av EU välkomnade beslutet av kemvapenkonventionens statspartskonferens att ge Organisationen för förbud mot kemiska vapen (OPCW) i uppdrag att identifiera ansvariga för kemvapenattacker. har gett i stöd för OPCW:s särskilda EU talade gemensamt vid B-vapenkonventionens expertgruppmöten och statspartsmöte, samt bidrog till ett antal regionala konferenser till stöd EU har fortsatt att vara engagerat i att stärka skyddskapacitet för CBRN- hot i närområdet. EU deltog i G7:s icke-spridningsarbete och det globala 2018/19:115 partnerskapet mot spridning av material och teknologi för massförstörelsevapen till terrorister. En uppdaterad EU-strategi och handlingsplan togs fram för bekämpning av illegal spridning av små och lätta vapen (se faktapromemoria 2017/18:FPM161). Den nya strategin antogs vid rådet för utrikes frågor . EU bidrog till ett framgångsrikt resultat vid den tredje översynskonferensen av FN:s handlingsprogram för små och lätta vapen som ägde rum . Förhandlingar har genomförts med anledning av kommissionens förslag om en sammanhållen rymdförordning och rymdprogram för perioden –2027 (se faktapromemoria 2017/18:FPM154). Ett av målen för förordningen är att bidra till stärkt säkerhet och hållbarhet relaterat till rymdobjekt och rymdskrot. Internationellt fortsätter EU att verka för transparens- och förtroendeskapande åtgärder i syfte att motverka en upprustning i rymden. Under EEAS ledning har medlemsstaterna fortsatt att utbyta information om tillämpningen av den gemensamma ståndpunkten om export av militär teknik och krigsmateriel och synen på enskilda mottagarländer. EU och dess medlemsstater har gett stöd till vapenhandelsfördraget ATT, inklusive genomförandet i tredjeland och fördragets fjärde statspartskonferens . Produkter med dubbla användningsområden Medlemsstaterna fortsatte att stärka regelverk och samarbetsformer för att genomföra FN:s säkerhetsrådsresolutioner om icke-spridning och åtaganden i de internationella exportkontrollregimer som reglerar produkter med dubbla användningsområden inom de nukleära, biologiska, kemiska och konventionella områdena. Förhandlingar i rådet fortsatte om kommissionens förslag till ändringar i förordningen om produkter med dubbla användningsområden (se faktapromemoria 2016/17:FPM22). EU använder restriktiva åtgärder, s.k. sanktioner, som ett utrikespolitiskt instrument för att främja fred och säkerhet, förhindra konflikter, försvara demokratiska principer och mänskliga rättigheter, förhindra spridning av massförstörelsevapen samt bekämpa terrorism. har EU genomfört FN-sanktioner, infört nya självständiga sanktioner eller förstärkt, förlängt eller på annat sätt ändrat befintliga sanktioner när det gäller ett stort antal ländersituationer. Därtill har EU fattat beslut om sanktioner mot personer och enheter som saknar särskild koppling till ett bestämt land eller en bestämd region. Detta gäller dels personer och enheter som har samröre med al-Qaida-nätverket, dels sanktioner mot andra som är inblandade i terroristhandlingar, exempelvis Daesh. EU har också antagit en sanktionsregim för att motverka användning och spridning av kemiska vapen. EU:s utrikespolitiska arbete mot terrorism har bl.a. inneburit ett ökat samarbete mellan EU:s interna och externa instrument. Institutioner som Europol, Eurojust, Frontex och CEPOL har getts en större roll i EU:s dialoger och samarbeten om terrorism med tredjeland samt i utformningen och personaltillsättningen av GSFP-insatser, t.ex. i pilotprojektet med en brottsinformationscell inom EUNAVFOR MED Operation som startade . Samarbetet med länder i närområdet är särskilt prioriterat. undertecknades exempelvis en gemensam aktivitetsplan mot antiterrorism för västra av kommissionen och inrikes- och justitieministrarna från samtliga sex länder i regionen. antog rådet beslut om att bemyndiga kommissionen att förhandla avtal med åtta prioriterade samarbetsländer i regionen för att möjliggöra för Europol och dess motparter att kunna utbyta personuppgifter. utvidgades befintliga nätverk av antiterrorismexperter vid EU:s representationskontor runt om i världen till 17 tjänster, fortfarande med tonvikt på MENA- regionen och västra men även med närvaro i , och . EU har tagit en allt mer framträdande roll i flera multilaterala sammanhang, inklusive genom medlemskapen i (), den globala koalitionen att bekämpa Daesh och Financial Action Taskforce (FATF) och förhandlade å medlemsländernas vägnar i bl.a. utformandet av översynen av FN:s globala antiterrorismstrategi som antogs . gjorde rådet för utrikes frågor ett uttalande där man uppmärksammade två tidigare cyberattacker som drabbat medlemsstater. I enlighet med slutsatser från påbörjades 2018/19:115 diskussionen om inrättande av en sanktionsregim för cyberfrågor. EU var också aktivt i förhandlingarna om cyberfrågor inom , som fokuserar på internationell rätt, normer och förtroendeskapande åtgärder. har EU:s arbete med att motverka hybridhot intensifierats. Den övergripande målsättningen med arbetet är att stärka samordningen inom EU och mellan dess medlemsstater i syfte att öka motståndskraften mot olika slags hybrida hot. presenterade kommissionen ett gemensamt meddelande samt en rapport som redogör för genomförandet av ett flertal åtgärder för att motverka hybridhot. Hybridhot är även ett prioriterat område i samarbetet mellan EU och Nato. Ett exempel är den parallella och koordinerade krishanteringsövning som genomfördes . Diskussionerna i har främst fokuserat på cyberattacker, desinformation samt kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära hot. I Europeiska rådets slutsatser uppmanades den höga representanten och kommissionen att i samarbete med medlemsstaterna senast lägga fram en handlingsplan mot desinformation. efterlyser i slutsatserna från åtgärder för att skydda unionens demokratiska system och bekämpa desinformation, inbegripet vid det stundande Europaparlamentsvalet. Handlingsplanen mot desinformation presenterades och i slutsatserna från den 13–manades till åtgärdernas skyndsamma och samordnade genomförande. Samråd i har ägt rum , . 18.15.1 Stöd mottaget via civilskyddsmekanismen då flera stora skogsbränder rasade i landet tog emot EU-stöd i form av brandbekämpningsresurser. Stödet kom efter att , genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, skickat begäran om förstärkningsresurser och särskilt brandbekämpningsflyg till EU:s civilskyddsmekanism och dess centrum för samordning av katastrofberedskap (ERCC). Franska, italienska och portugisiska vattenskopande plan deltog i brandbekämpningen i olika delar av . Totalt tog emot stöd via ERCC i form av ett 30-tal flygplan och helikoptrar, ett 80-tal markfordon och närmare 450 personer från EU:s medlemsstater (stöd från de nordiska grannländerna förmedlades även via det nordiska räddningstjänstsamarbetet Nordred). Det är det största samlade stödet med brandbekämpningsresurser som lämnats inom EU . Det svenska värdlandsstödet, dvs. arbetet med att koordinera och samverka med EU:s stödresurser fungerade väl, vilket också framhållits av kommissionären för humanitärt bistånd och Kommissionen presenterade ett förslag till revidering av den nu gällande civilskyddslagstiftningen (se faktapromemoria 2017/18:FPM35). Kommissionens förslag syftar till att öka kraven på medlemsstaterna när det gäller det förebyggande arbetet och upprätthållande av beredskap på nationell nivå och till att utöka möjligheterna till stöd (responskapacitet) till medlemsstaterna vid större händelser av allvarlig karaktär. Efter trilogförhandlingar mellan rådet, och kommissionen kunde de tre parterna enas om en reviderad civilskyddsmekanism. Överläggning med försvarsutskottet ägde rum och två gånger i deltog i övningen EU PACE18 som innebar att EU och Nato övade parallellt utifrån samma scenario och interagerar under övningens olika faser. Övningen var en av de mest komplexa och ambitiösa som EU genomfört inom krisberedskapsområdet. Huvudkomponenterna i övningen var cyberangrepp, maritima händelser, CSDP-insatsplanering, angrepp mot energiinfrastruktur, kriminella aktiviteter till sjöss och smittspridning. Övningen innebar bl.a. att aktiverade EU:s civilskyddsmekanism. Inom ramen för EU PACE18 övades även EU:s arrangemang för integrerad politisk krishantering, IPCR. 18.16Konsulära frågor och krisberedskap EU:s medlemsstater arbetar löpande med informations- och erfarenhetsutbyte för att utarbeta effektiva samarbetsformer och synergier inom det konsulära området. Informationsutbyte och EU-samverkan har ägt rum regelbundet, framför allt vid konsulära krishändelser t.ex. i samband med naturkatastroferna i men även inför internationella evenemang som i och i . Arbetet med att ta fram EU-gemensamma krisberedskapsplaner och genomföra konsulära krisövningar fortsatte. En översyn av direktivet om införande av en provisorisk EU-resehandling (s.k. ETD) 96/409/Gusp inleddes . EU:s handelspolitik bidrar till tillväxt och sysselsättning och är en central del av EU:s roll som global aktör. Den rör EU:s gemensamma agerande i skapandet av handelsregler i () och i bilaterala och regionala frihandelsavtal. 2018/19:115 relaterade till social, ekonomisk och miljömässig hållbarhet ökar inom handelspolitiken. 19.1Regionala och bilaterala frihandels- och investeringsskyddsavtal EU förhandlar en rad bilaterala och regionala frihandels- och investeringsskyddsavtal med länder och regioner som komplement till de multilaterala förhandlingarna i WTO. har framsteg gjorts i flera förhandlingar. Frihandelsavtal undertecknades med sedan rådet antagit beslut om det . Beslutet föregicks av information i näringsutskottet och samråd med . Med undertecknades både frihandels- och investeringsskyddsavtal (se faktapromemoria 2017/18:FPM86). med är slutförhandlat och översättning har påbörjats. Förhandlingarna om uppdaterade handelsavtal med och fortsatte. I förhandlingarna om ett handelsavtal med finns det vissa förhoppningar om att ett avslut är inom räckhåll. Med genomfördes tre förhandlingsrundor om ett frihandelsavtal. Förhandlingarna med om ett investeringsskyddsavtal fortsatte och bud om marknadstillträde utbyttes. Det återstår dock att komma överens om ett stort antal frågor inklusive om hållbar utveckling. Efter att rådet för utrikes frågor (handel) antagit förhandlingsmandat påbörjades förhandlingar med och . Detta föregicks av information i näringsutskottet och samråd med . Två förhandlingsrundor hölls med respektive land. EU:s frihandelsavtal med tredjeland innehåller ett särskilt kapitel om hållbar utveckling. lade kommissionen fram en 15-punkters handlingsplan för stärkt genomförande. Jämställdhet är ett område som integrerats alltmer, t.ex. i nya avtal. 19.2EU:s arbete med hållbart företagande har uppföljning av brev (2017) med en uppmaning till kommissionen att utarbeta en handlingsplan om hållbart och ansvarsfullt företagande gjorts till kommissionens vice ordförande genom möte med medlemsstaterna, kommissionen och EEAS. Anledningen till detta är att EU ska fortsätta att ha en ledande roll inom hållbart företagande. Därtill har den plattform för aktörssamverkan för hållbarhetsmålen i Agenda skapat en undergrupp för hållbart företagande (CSR) och tagit fram en rekommendation till kommissionen om särskilda skrivningar därom. Förhandlingarna om ett nytt globalt exportkreditavtal som omfattar även Den största frågan rörde hur gemensamma ramar för exportkrediter med inslag av bistånd ska åstadkommas inom Skr. 2018/19:115 i ljuset av Agenda 2030 och målet om ökad privatsektorfinansiering, utan att gällande regler inom OECD- arrangemanget för exportkrediter åsidosätts. Ändringar i de förordningar som reglerar EU:s handelspolitiska skyddsinstrument antogs av rådet. Dessa trädde i kraft . Samråd med ägde rum . införde EU motåtgärder mot som svar på de skyddsåtgärder på stål och aluminium som infört. Beslutet fattades genom antagandet av en genomförandeförordning inom ramen för det granskande kommittologiförfarandet. EU baserade sitt beslut på de rättigheter som skyddsåtgärdsavtal ger. Information lämnades till näringsutskottet . Rådet diskuterade och enades om en ståndpunkt i förhållande till kommissionens förslag till förordning om inrättande av en ram för granskning av utländska direktinvesteringar. Trilogförhandlingar påbörjades och en politisk överenskommelse nåddes . Förordningen väntas antas 2019. Information gavs till näringsutskottet och till . EU och dess medlemsstater är tillsammans världens största givare av Aid for Trade, dvs. har EU:s uppdaterade strategi för Aid for Trade börjat genomföras, bl.a. med större fokus på jämställdhet och hållbarhet i insatserna. Ökad tonvikt läggs också vid samordning med andra politikområden, i synnerhet handelspolitiken, inklusive EU:s frihandelsavtal. 20EU som global utvecklingspolitisk aktör EU är en av världens största bidragsgivare och aktör i de globala ansträngningarna för att bekämpa fattigdom och bidra till 2018/19:115 genomförandet av Agenda 2030. EU:s globala räckvidd är större än någon enskild medlemsstats. reviderades i syfte att stärka uppföljningen och genomförandet av policyn, vilket välkomnades genom rådsslutsatser vid rådet för utrikes frågor (utveckling) . Även rådsslutsatser om bl.a. jämställdhet och kvinnors egenmakt antogs. avslutades halvtidsöversynen av de fleråriga handlingsplanerna och åtgärdsprogrammen finansierade av EU:s externa finansieringsinstrument. Detta utmynnade i en omallokering av av biståndet, bl.a. till jämställdhet. Halvtidsöversynen har även bidragit till förslaget om ett nytt instrument för utvecklingssamarbete i den fleråriga budgeten (2021–2027). EU har ett fördragsbundet åtagande när det gäller samstämmighet för utveckling. Det innebär att hänsyn ska tas till utvecklingsmålen vid beslut inom olika politikområden med påverkan på utvecklingsländer. Arbetet med samstämmighet inom EU bedrivs främst genom det informella nätverket för samstämmighet i linje med ramverket ”Det nya europeiska samförståndet för utveckling”. Rådet antog klimatdiplomatislutsatser som inkluderade ett längre avsnitt om klimat och säkerhet. Fokus i slutsatserna låg på klimatförändringarnas påverkan på internationell säkerhet och stabilitet och behovet av ökad integrering av klimatrelaterade säkerhetsrisker i policydialog, konfliktförebyggande, utvecklingsfrågor, humanitära frågor och katastrofriskreducering. EU:s arbete för mänskliga rättigheter och Europeiska revisionsrätten presenterade en rapport över EU:s valobservationsinsatser med särskilt fokus på hur insatserna och dess rekommendationer följs upp. Rådet för utrikes frågor antog rådsslutsatser som välkomnade revisionsrättens rapport. gav stöd till genomförandet av rekommendationerna och beskrev valobservationsinsatser som ett viktigt verktyg för att visa på EU:s arbete för att stödja demokrati och stärkandet av mänskliga rättigheter. Även om samstämmigheten överlag är stor bland EU:s medlemsstater har det inom den externa politiken för mänskliga rättigheter blivit allt svårare att hålla ihop, såväl lokalt i tredjeland som i multilaterala forum. 2018/19:115 Överenskomna positioner utmanas återkommande av vissa medlemsstater. 20.5EU:s humanitära bistånd och EU:s roll som humanitär aktör EU är världens största humanitära givare. EU:s samlade humanitära stöd utgörs dels av stöd från EU-institutioner, dels av EU:s medlemsstaters bilaterala humanitära bistånd. bidrog Echo (kommissionens avdelning för humanitärt bistånd och civilskydd) med i humanitärt bistånd och civilskyddsbistånd. Med anledning av att cirka 68 miljoner människor befunnit sig på flykt har EU fokuserat på att hjälpa utsatta människor genom att uppmärksamma de involverade aktörernas ansvar. antogs även rådsslutsatser om vikten av utbildning i krissituationer. Arbetet med att effektivisera bistånd genom överenskommelsen ”Grand Bargain” har under årets intensifierats. Gemensamt har EU uppmärksammat bl.a. kontantbaserat stöd som en viktig komponent. Den externa investeringsplanen (EIP) antogs . EIP syftar till att främja investeringar och skapa arbetstillfällen i och EU:s grannskapsområde och därigenom bidra till hållbar utveckling och till att undanröja en del av grundorsakerna till ofrivillig migration. EIP består av en investeringsfond (Europeisk fond för hållbar utveckling, EFHU), tekniskt bistånd för att utveckla hållbara investeringsprojekt samt insatser för att främja reformer i partnerländerna som har en positiv inverkan på näringslivsklimatet. En central del i EIP är investeringsfonden i vilken medel för s.k. blandfinansiering samt garantier ingår.