prop · H70326 · 2019-10-15 00:00:00 — Be- stämmelsen hänvisar till artikel 5 i förordning 883/2004 om likställande av förmåner m.m. Någon tidsbegränsning för bestämmelsen har inte införts eftersom en person bör kunna förlita sig på att bestämmelsen om likställande gäller för förmåner m.m. som uppkommit när var medlem i EU även vid en ansökan om förmån som görs efter utträdet. I propositionen Åtgärder för att mildra konsekvenserna på det sociala området med anledning av brexit (prop. 2018/19:53 s. 23) gjorde regeringen bedömningen att den tillämpning som ska göras med stöd av bestämmelsen inte bör föranleda en annan tillämpning än den som gjordes före utträdet. 2019/20:26 Bestämmelsen i 3 § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen innebär att perioder som har fullgjorts i före landets utträde ur Europeiska unionen ska kunna läggas samman för att uppfylla kvalifikationskravet till en förmån, även om ansökan görs efter utträdet. Detta gör att perioder som tjänats in då var medlem i EU inte går förlorade efter utträdet. Inte heller denna bestämmelse är begränsad eftersom syftet skulle förfelas om det fanns ett sista datum för att sammanlägga perioder som uppkommit före utträdestidpunkten. Om en person bor kvar i efter utträdet, kommer perioden av arbete eller bosättning efter utträdet inte att kunna sammanläggas med stöd av bestämmelsen i fråga då den är tydligt avgränsad till de perioder som är intjänade före utträdet. Bestämmelsen möjliggör fortsatt tillämpning av både den generella principen om sammanläggning som kommer till uttryck i artikel 6 i förordning 883/2004 och bl.a. de mer specifika artiklarna om sammanläggning, t.ex. artikel 61 i förordning 883/2004 (se författningskommentarerna till 1 och 3 §§ i prop. 2018/19:53 s. 39 och 40). 4.3Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av beredskapsåtgärder när det gäller samordning av de sociala trygghetssystemen efter utträde ur unionen I syfte att mildra konsekvenserna för enskilda genom att säkerställa att samtliga EU:s 27 kvarvarande medlemsstater skyddar sådana rättigheter som tjänats in då var medlem i EU, föreslog kommissionen en förordning som bygger på en ensidig tillämpning. Förordning 2019/500 trädde i kraft . Förordningen, som inte är tidsbegränsad, tillämpas först om träder ut ur EU utan ett utträdesavtal. Som ett komplement till förordningen har Europeiska kommissionen tagit fram en vägledande not som bl.a. innehåller exempel för att illustrera hur förordningen är tänkt att tillämpas. Innehållet i förordningen innebär att vissa av de principer som regleras i förordning 883/2004 ska tillämpas även efter utträdestidpunkten för en viss utpekad personkrets. Personkretsen utgörs av unionsmedborgare, statslösa personer och flyktingar som omfattas eller har omfattats av lagstiftningen i en eller flera medlemsstater och som är eller har varit i en situation som berör före landets utträde ur EU. Personkretsen utgörs även av brittiska medborgare som omfattas eller har omfattats av lagstiftningen i en eller flera medlemsstater före utträdet. Därutöver omfattar förordningen nämnda personers familjemedlemmar och efterlevande. (Se artikel 2 i förordningen.) Situationer som inbegriper och inträffar efter utträdet omfattas således inte av förordningens bestämmelser. De principer som regleras i förordning 883/2004 och som fortsättningsvis ska tillämpas enligt förordning 2019/500 är principen om likabehand- ling (se artikel 4 i förordning 2019/500), principen om likställande (se Prop. 2019/20:26 artikel 5.1 i samma förordning) samt principen om sammanläggning (se artikel 5.2 i samma förordning). Vidare ska alla bestämmelser i förordning 883/2004 och och rådets förordning (EG) nr 987/20099 som är nödvändiga för att ge verkan åt principerna i artiklarna 5.1och 5.2 fortsätta att tillämpas (se artikel 5.3 i förordning 2019/500). Principerna kan tillämpas vid en ansökan om förmån som görs efter utträde ur EU. En sådan tillämpning grundas dock enbart på omständigheter m.m. eller perioder i förhållande till som har inträffat respektive fullgjorts före utträdet. 5 Överväganden och förslag 5.1Perioden för att möjliggöra omställning i samband med ett avtalslöst utträde ändras Regeringens förslag: Den tidsmässiga begränsningen av vissa bestämmelser i lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen ska ändras. Rätten att få en förmån utbetald enligt 4 och 5 §§ ska gälla till utgången av den sjätte månaden efter den månad då har lämnat EU, dock när det gäller 4 § senast till utgången av 2020. Bestämmelserna om ersättning för vissa vårdkostnader som avses i 6 § ska vara tillämpliga till utgången av den sjätte månaden efter den månad då har lämnat EU. Bestämmelserna ska dock fortfarande tillämpas när det gäller en ansökan om ersättning som har kommit in till före den tidpunkten. Vidare ska lagen om ändring i lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen som innehåller de nuvarande tidsmässiga begränsningarna av nämnda paragrafer utgå. Promemorians förslag överensstämmer i stort med regeringens förslag. I promemorian föreslogs en annan lydelse av 6 § andra stycket lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen. Remissinstanserna: Arbetsförmedlingen, , Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Inspektionen för socialförsäkringen, och i tillstyrker förslagen. , , , , , Kammarrätten i , , , vid och a-kassor har inga synpunkter eller har inget att invända mot förslagen. ser positivt på förslagen då 9 och rådets förordning (EG) nr 987/2009 av om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de det innebär att EU-medborgare som nyttjat den fria rörligheten före utträdet får en möjlighet att, genom en omställningsperiod, anpassa sig till de nya förutsättningar som blir en konsekvens av ett utträde. förespråkar emellertid en omställningsperiod , som regeringen har bedömt som rimlig. Kollegiet ser nämligen en risk med att medborgare är avvaktande inför ett utträde och inte planerar inför framtiden förrän det råder skarpt läge. inget att invända mot innehållet i promemorian men anför att 6 § andra stycket bör justeras så att möjligheten att ersätta för kostnader för vård som uppstått där med stöd av bestämmelsen inte anför att myndigheten behöver två till tre månader för att möjliggöra kommunicering med berörda och besluta om indragning av förmån. Om myndigheten inte skulle få till sitt förfogande finns en risk för att felaktiga förmåner betalas ut. ambassad i understryker vikten av att myndigheterna vidtar tidiga Kommuner och Landsting (SKL) anser att vissa frågor om landstingens och kommunernas skyldighet att efter ett utträde erbjuda hälso- och sjukvård till brittiska medborgare som vistas i och inte är folkbokförda här behöver klargöras samt att regeringen måste säkerställa att landsting och kommuner får ersättning för kostnader för hälso- och sjukvård som de lämnar till brittiska medborgare i efter ett utträde. SKL anför vidare att texten ”dock senast till utgången av 2020” i 4 § bör avlägsnas eftersom utträdesprocessen är oklar och kan innebära merarbete för regering och riksdag om man behöver bereda nya lagförslag på nytt för att tillämpningen har bundits till särskilda datum. Skälen för regeringens förslag: Det av fastställda datumet för utträde ur EU är . Ett utträde vid detta datum innebär att från och med är medlem i unionen. Det är denna tid- punkt som de övriga medlemsstaterna ska förhålla sig till i beredskaps- arbetet, även om det måste beaktas att förändringar kan komma att ske. Bestämmelserna om fortsatt utbetalning av svenska sociala trygghets- förmåner till personer i och ersättning av vissa vård- kostnader, som regleras i 4–6 §§ lagen (2019:168) om sociala trygghets- förmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen, är tidsbegränsade till utgången av 2019 (se lagen [2019:169] om ändring i lagen [2019:168] om sociala trygghetsförmåner efter det att Förenade kungariket har lämnat Europeiska unionen). till dessa bestämmelser var att enskilda behöver en tillräckligt för omställning och för att fatta väl avvägda beslut i en situation som har varit omgärdad av stor osäkerhet. Det bedömdes vidare som rimligt att tidsperi- oden skulle motsvara tiden till utgången av 2019, utifrån ett beräknat ut- träde (se prop. 2018/19:53 s. 18 f.). innebar en omställningsperiod . Om lämnar EU utan att ett utträdesavtal har godkänts, skulle tiden för omställning enligt nu gällande reglering uppgå till endast . En person som vid utträdestid- punkten får svenska sociala trygghetsförmåner utbetalda i Förenade kungariket skulle således fortsätta få förmånerna som måste anses vara orimligt kort för att personen ska kunna inse hur den egna situationen påverkas och utifrån det fatta väl avvägda beslut. bedömer regeringen att en tidsperiod är alltför kort för att tillämpande myndigheter ska ges tid att hantera ärenden om utbetalning till . Denna bedömning delas av som anfört att det behövs för att inte riskera att förmåner betalas ut felaktigt. Det kan även ta tid att t.ex. identifiera berörda ärenden, kommunicera till förmånstagare och hantera eventuella frågeställningar som kopplas till enskilda ärenden. I sammanhanget kan det vidare noteras att det, vid och efter ett avtalslöst utträde, finns en risk för att myndigheternas kommunikation med försvåras eftersom existerande elektroniska informationssystem för hantering av ärenden som rör sociala trygghetsförmåner inte kommer att kunna användas på samma sätt som före utträdet. Det kan medföra att handläggningen hos myndigheterna kan ta än före utträdet. Även av denna anledning är det motiverat med en förlängning av den nu aktuella tidsbegränsningen då det i samband med utträdet finns ett ökat behov för myndigheterna av att hitta nya rutiner. En skälig tid för omställning i den aktuella situationen måste anses som särskilt viktig eftersom den kan inbegripa inskränkningar i en enskilds privatekonomiska sfär och kan påverka tillämpande myndigheters förutsättningar att bedriva en rättssäker hantering av ärenden. En omställningsperiod bedöms inte vara skälig, vare sig för enskilda eller för myndigheter. Bestämmelsernas giltighet bör därför förlängas för att möjliggöra en rimlig tid för omställning efter de förändringar som skett inom ramen för utträdesprocessen . i anser i likhet med regeringen att det ännu kan vara svårt för enskilda att få fullständig information om vad ett avtalslöst utträde kommer att innebära för just deras situation och understryker vikten av att myndigheter genomför tidiga informationsinsatser. Regeringen delar uppfattningen att myndigheternas information till enskilda och företag är en viktig del i beredskapsarbetet. Regeringen bedömer att en förlängning av bestämmelsernas giltighet bidrar till att möjliggöra fortsatta informationsinsatser till enskilda än om bestämmelserna upphör att gälla och effekterna av ett avtalslöst utträde blir tydliga först nära inpå eller direkt vid utträdestidpunkten. En rimlig tid för omställning efter det faktiska utträdet bedöms vara omkring för att enskilda ska kunna anpassa sig till den nya situation som skulle uppstå vid ett avtalslöst utträde. En period bedöms även innebära en rimlig tid för hantering av ärenden från myndigheternas sida och för att de ska hinna göra nödvändiga verksamhetsrelaterade anpassningar. En sådan tidsperiod bedöms även ge myndigheterna god möjlighet att så långt som möjligt och informera och kommunicera med berörda individer. Även om den gemensamma målsättningen hos EU och de 27 kvarvarande medlemsstaterna är att säkerställa ett utträde med avtal, så finns det betydande osäkerheter om när utträdet sker och formerna för det. Mot denna bakgrund är det särskilt viktigt att de bestämmelser som ska gälla vid ett avtalslöst utträde är mer flexibla än nuvarande bestämmelser som har ett fast slutdatum vid utgången av 2019. Genom att utforma en flexibel lösning för omställningsperioden som inte anger ett specifikt slutdatum, utan omfattar en period som utgår från den tidpunkt då det faktiska utträdet sker, är bestämmelsernas tillämplighet inte beroende av ett visst händelseförlopp när det gäller utträdesprocessen. Med en sådan lösning skulle bestämmelserna kunna tillämpas utan att några ytterligare åtgärder vidtas även om utträdestidpunkten förskjuts ytterligare. På så sätt skyddas enskildas sociala trygghetsförmåner i enlighet med de angivna bestämmel- serna i lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att Förenade kunga- riket har lämnat Europeiska unionen utan ett utträdesavtal, oavsett vid vilken tidpunkt utträdet sker. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att omställningsperioden ska sträcka sig till utgången av den sjätte månaden efter den månad då har lämnat EU. EU utan avtal t.ex. , upphör omställningsperioden vid Den omställningsperiod som föreslås är något kortare . har i sitt yttrande över promemorian anfört att omställ- ningsperioden bör vara . Även om utträdet ännu inte har skett och det finns en osäkerhet kring utträdesprocessen, bedömer regeringen att det på en övergripande nivå nu torde finnas en ökad medvetenhet hos enskilda om risken för ett avtalslöst utträde och att ett sådant utträde kan komma att innebära förändringar för den egna situationen. den samlade bedömningen att många ändå kan ha svårt att få fullständig information och insikt i hur ett avtalslöst utträde påverkar deras situation och då framför allt . Regeringen vill emellertid framhålla att de personer som omfattas av omställningsperioden är de som hade rätt att få eller fick en svensk social trygghetsförmån vid utträdestidpunkten. ten med omställningsperioden är därför inte att man efter utträdet ska börja planera sitt uttag av sociala trygghetsförmåner. Det är heller inte möjligt att få en social trygghetsförmån utbetald till med stöd av 4 och 5 §§ lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen, om inte rätten till förmånen förelåg sedan tiden före utträdes- Nämnda bestämmelser avser i stället att göra det möjligt för förmånsberättigade att fortsätta att leva på samma villkor och med samma inkomster av svenska sociala trygghetsförmåner som före Omställningsperioden inverkar inte heller på rätten att fortsätta få betalningar till vad gäller de inkomstbaserade Därutöver innebär den flexibla lösningen att utbetalnings- perioden för den enskilde i praktiken kan komma att utgöra närmare sju månader, beroende på vilken dag i en månad utträdet sker. Av lagtekniska skäl bör omställningsperioden anges i de aktuella para- Vidare bör lagen om ändring i lagen (2019:168) om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen, som ännu inte har trätt i kraft, utgå. Det som föreslås är inte avsett att medföra några andra effekter än vad bestämmelserna i den nämnda lagen skulle innebära, utan endast att ändra tiden för omställningsperioden. Tillgången till eller ersättning för hälso- och sjukvård i såväl landsting som kommuner för brittiska medborgare i omfattas inte av lagstiftningen, vilket är en del av det som SKL har bett att få ett klargörande SKL har vidare anfört att det behöver förtydligas om det protokoll om medicinsk vård som hör till konventionen av mellan och Förenade och om social trygghet ska tillämpas efter utträde. lagstiftningsprodukt omfattar inte den frågan, men det kan konstateras att det i propositionen Åtgärder för att mildra konsekvenserna på det sociala området med anledning av brexit (prop. 2018/19:53 s. 12) anges att protokollet om medicinsk vård i vart fall inte har upphört att gälla. anger att det är av vikt att samtliga tillämpande myndigheter har samma uppfattning om tillämpningen av den ovan nämnda konventionen. Regeringen delar denna bedömning. De bestämmelser som möjliggör utbetalning av garantipension och garantipension till omställningspension inom bl.a. EES och som ligger till grund för 4 § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen, ska enligt regeringens förslag i propositionen Ytterligare fortsatt utbetalning av garantipension inom EES och samt inom (prop. 2018/19:131) upphöra att gälla vid utgången av 2020 (se lagförslag 2.3. i den angivna propositionen). Rätten enligt 4 § nämnda lag att få dessa förmåner utbetalda till efter ett avtalslöst utträde bör därmed ha en motsvarande yttersta tidsbegränsning. Regeringen anser att det inte är lämpligt med en reglering utan denna yttersta tidsbegränsning såsom SKL har föreslagit. I promemorian föreslogs att tidsbegränsningen av bestämmelserna om ersättning för vårdkostnader i 6 § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen skulle utformas så att bestämmelserna skulle gälla endast om en ansökan om ersättning har kommit in till under den föreslagna omställningsperioden. Den föreslagna utformningen angavs ha sin grund i den särskilda bestämmelse i lagen om ändring i lagen (2019:168) om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen som avser 6 §. Den faktiska innebörden var avsedd att vara densamma, dock med koppling till en annan tidpunkt. Den i promemorian angivna avsikten kvarstår. Förvaltningsrätten i har dock påpekat att den föreslagna utformningen inte fullt ut innebär det som har beskrivits som avsikten med regleringen. I likhet med vad Förvaltningsrätten i har anfört anser regeringen att den bestämmelse som avser ersättning för vårdkostnader bör justeras i förhållande till vad som föreslogs i promemorian. Utformningen av tidsbegränsningen bör hålla sig närmare formuleringen i lagen om ändring i lagen (2019:168) om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen. Regeringen föreslår därför en utformning som innebär att de bestämmelser som avses i 6 § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen ska vara tillämpliga under den föreslagna omställningsperioden. För en ansökan om ersättning som har kommit in till ska dock bestämmelserna tillämpas även efter periodens slut. Det innebär, i likhet med promemorians förslag, att de bestämmelser som avses i 6 § gäller för ett ärende som har inletts med en sådan ansökan fram till dess att ärendet har avgjorts slutligt. 5.2Vissa anpassningar till EU-förordningen om beredskapsåtgärder när det gäller samordning av de sociala trygghetssystemen Regeringens förslag: Bestämmelserna i 2 och 3 §§ lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen ska inte gälla för personer som omfattas av och rådets förordning om fastställande av beredskapsåtgärder när det gäller samordning av de sociala trygghetssystemen efter utträde ur unionen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Arbetsförmedlingen, , Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen, Inspektionen för socialförsäkringen, och i tillstyrker förslaget. ser positivt på förslaget. , , , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , Kammarrätten i , , , vid och a-kassor har inga synpunkter eller har inget att invända mot förslaget. anför att en reglering motsvarande den i artikel 5.3 i förordning 2019/500 inte finns i 2 och 3 §§ lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen. understryker svårigheten med att definiera vilka bestämmelser i förordningarna 883/2004 och 987/2009 som anses omfattas av artikel 5.3 i förordning 2019/500. Myndigheten efterlyser ytterligare stöd för tillämpningen med avseende på svenska förhållanden när det gäller tolkningen av den sistnämnda förordningen och av det svenska regelverket i förhållande till den av Europeiska kommissionen utformade vägledande noten till bl.a. förordning 2019/500, företrädesvis genom tydliggöranden i lag. påtalar vidare svårigheterna med det förhållandet att det saknas ett administrativt samarbetsavtal mellan och efter utträdet, eftersom det administrativa samarbete som regleras i EU-förordningarna upphör att gälla vid utträde och inget annat arrangemang har satts i dess ställe. anför att myndigheten välkomnar den utökade rätt som medges i nationell lagstiftning för de personer som inte omfattas av förordning 2019/500. Skälen för regeringens förslag: trädde förordning 2019/500 i kraft. Förordningen innehåller bestämmelser om beredskapsåtgärder när det gäller samordning av de sociala trygghetssystemen efter utträde ur unionen. Förordningen, som blir tillämplig vid ett utträde utan avtal, gäller ensidigt för alla 27 kvarvarande medlemsstater i EU i förhållande till . EU-förordningar är direkt tillämpliga i medlemsstaterna. Genom förordning 2019/500 blir principen om likställande och principen om sammanläggning tillämpliga för vissa utpekade personkategorier vid ett utträde utan avtal (se artiklarna 2 och 5). Förordningen är tillämplig enbart på perioder som har fullgjorts och på förmåner, inkomster, omständigheter eller händelser som har förvärvats respektive inträffat före utträde. tillämpning av bestämmelserna om likställande och sammanläggning regleras även i 2 och 3 §§ lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen. Detta innebär en viss En sådan bör i möjligaste mån undvikas. Det bör därför tydliggöras i 2 och 3 §§ lagen om sociala trygghets- förmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen att bestämmelserna i dessa paragrafer inte gäller för personer som omfattas av förordning 2019/500. De personer som omfattas av den förordningen är EU-medborgare, statslösa personer, flyktingar och medborgare i För- enade kungariket i vissa fall samt deras familjemedlemmar och efterle- vande (se artikel 2 i förordningen). Förordningen är således även tillämp- lig på vissa utpekade tredjelandsmedborgare som uppfyller de i artikeln Förordning 2019/500 gäller däremot inte för tredje- landsmedborgare som omfattas av förordning 883/2004 genom Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 1231/201010. 2019/500 gäller inte heller för sådana tredjelandsmedborgare som förordning 1408/71 tillämpas på med stöd av bestämmelsen i artikel 90.1 a i förordning 883/2004.11 För de personer som inte omfattas av förordning 2019/500 men av lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen, är det 2 och 3 §§ nämnda lag som kan komma att tillämpas. Regeringen vill med anledning av det som anför understryka att regeringens förslag att begränsa den personkrets som omfattas av de angivna 2 och 3 §§ inte innebär en utökning av några rättigheter i förhållande till dem som om- fattas av förordning 2019/500. Den nationella regleringen ska endast möj- liggöra att vissa tredjelandsmedborgare även fortsättningsvis kan åtnjuta ett skydd snarlikt det som regleras i förordningen. De nu lämnade förslagen är inte avsedda att medföra några förändringar i praktiken för de personer som undantas från 2 och 3 §§ lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen, eftersom dessa omfattas av en motsvarande reglering i förordning 2019/500. Det som regleras i 4–6 §§ nämnda lag regleras inte i förordning 2019/500, varför det inte blir en fråga om någon dubbelreglering i fråga om dessa bestämmelser. Enligt artikel 5.3 i förordning 2019/500 ska även alla andra bestämmelser i förordning 883/2004 och förordning 987/2009 som är nöd- vändiga för att ge verkan åt principen om likställande och principen om 10 och rådets förordning (EU) nr 1231/2010 av om utvidgning av förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 till att gälla de tredjelandsmedborgare som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av 11 Som framgår av namnet på förordning 1231/2010 avser den tillämpning av bl.a. förord- ning 883/2004 på vissa tredjelandsmedborgare. Förordning 1231/2010 ersatte rådets förord- ning (EG) nr 859/2003 av om utvidgning av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1408/71 och förordning (EEG) nr 574/72 till att gälla de medborgare i tredje land