prop · H7039 · 2019-09-24 00:00:00 — 2019/20:9 Uppehållstillstånd för au pair-arbete 6 § En utlänning som har fyllt 18 men inte och som har ingått ett avtal om au pair-arbete med en värdfamilj i ska beviljas ett uppehållstillstånd för au pair-arbete, om inte något annat följer av 9–12 §§ och 1.au pair-arbetet inte omfattar mer än 25 timmars barnpassning och lättare hushållsarbete , 2.tiden för au pair-arbete och studier tillsammans inte överstiger , 3.utlänningen får gratis kost och logi och viss ersättning för utfört arbete , och 4.värdfamiljen har tecknat en olycksfallsförsäkring för utlänningen. Ett avtal om au pair-arbete ska innehålla uppgifter i fråga om vad som anges i första stycket 1–4. Ett uppehållstillstånd enligt första stycket ska gälla eller den som au pair-arbetet ska pågå. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för att ett uppehållstillstånd för au pair-arbete ska beviljas och tillståndstiden. Övervägandena finns i avsnitt 13.1 och 13.2. Genom paragrafen genomförs delvis artiklarna 16 och 18 i direktivet. Enligt första stycket är det ett krav för att beviljas tillstånd att utlän- ningen, som ska ha fyllt 18 men inte , ska ha ingått ett avtal om au pair-arbete med en värdfamilj i . Att det ska vara fråga om au pair- arbete innebär att syftet med utlänningens, dvs. au pairens, vistelse ska vara att förbättra sina språkkunskaper och sin kunskap om i utbyte mot att han eller hon utför lättare hushållsarbete och tar hand om barn i värdfamiljen (jfr artikel 3.8 i direktivet). Vidare anges i första stycket 1–4 vissa särskilda villkor som måste vara uppfyllda för att beviljas tillstånd för au pair-arbete. Enligt dessa gäller att arbetsuppgifterna inte får omfatta mer än 25 timmars barnpassning och lättare hushållsarbete och att den sammanlagda tiden för au pair- arbetet och eventuella studier inte får överstiga . Vidare ska utlänningen få gratis kost och logi och viss ersättning för utfört arbete . Det ställs också krav på att värdfamiljen ska ha tecknat en olycksfallsförsäkring för utlänningen. Slutligen framgår det av första stycket att det finns ytterligare villkor för att beviljas ett uppehållstillstånd för au pair-arbete i 9–12 §§. Enligt andra stycket ska ett avtal om au pair-arbete innehålla uppgifter i fråga om de tillståndsvillkor som anges i första stycket 1–4. Av 9 § lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete följer bl.a. att arbetstagare ska beredas minst 36 timmars sammanhängande ledighet (jfr artikel 16.5 i direktivet). I tredje stycket anges tillståndstiden för ett uppehållstillstånd för au pair- arbete. Ett uppehållstillstånd för au pair-arbete ska gälla eller den som au pair-arbetet ska pågå. Tillståndstiden kan inte förlängas (jfr 17 och 18 §§). Uppehållstillstånd efter slutförd forskning och efter slutförda studier 7 § En utlänning som vid ansökningstillfället har ett uppehållstillstånd enligt 1 § ska beviljas ett uppehållstillstånd för av efter slutförd forskning, om inte något annat följer av 9–11 §§ och utlänningen 1. avser att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att bedriva Prop. näringsverksamhet här, och 2.kan visa ett intyg från forskningshuvudmannen om att forskningen har slutförts. Första stycket gäller även för en utlänning som vid ansökningstillfället har ett uppehållstillstånd för forskning utfärdat av en annan EU-stat och som för det tillståndet har vistats i för att utföra en del av sin forskning här enligt 2 eller 13 §. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för att ett uppehållstillstånd efter slutförd forskning för att söka arbete eller undersöka förutsätt- ningarna för att bedriva näringsverksamhet här ska beviljas och tillstånds- tiden. Övervägandena finns i avsnitt 14.1 och 14.2. Genom paragrafen genomförs delvis artikel 25 i direktivet. Enligt första stycket är det ett krav för att beviljas tillstånd att utlän- ningen har ett gällande tillstånd för forskning för ansökan. Vidare krävs det enligt första stycket 1 att han eller hon har för avsikt att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att bedriva närings- verksamhet här. Som utgångspunkt bör utlänningens uppgift om att han eller hon har en sådan avsikt kunna godtas, om det inte framkommit något som talar mot denna avsikt. Ytterligare en förutsättning är, enligt första stycket 2, att utlänningen kan visa att han eller hon har slutfört sin forskning hos forskningshuvudmannen. Eftersom en ansökan kan komma att ges in under slutskedet av forskningen kommer ett sådant intyg inte alltid att finnas tillgängligt för sökanden att ge in vid ansökningstillfället. Utlänningen kan i en sådan situation begära anstånd för att komplettera sin ansökan. Det kan även bli aktuellt att förelägga utlänningen att komplet- tera sin ansökan med nödvändiga handlingar. Av första stycket framgår också att det finns ytterligare villkor för att beviljas ett uppehållstillstånd i 9–11 §§. Ett uppehållstillstånd ska beviljas för av efter slutförd forsk- ning. Tillståndstiden kan inte förlängas (jfr 17 och 18 §§). Av andra stycket framgår att även den som har ett uppehållstillstånd för forskning utfärdat av en annan EU-stat och som med stöd av det tillståndet har vistats i för att utföra en del av sin forskning här, kan beviljas ett uppehållstillstånd efter slutförd forskning för att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att bedriva näringsverksamhet här. För att bestämmelsen ska vara tillämplig spelar det ingen roll om forskningen har utförts i med stöd av reglerna om rörlighet för längre vistelse i 2 § eller om rörlighet för kortare vistelse i 13 §. Ett krav för att uppe- hållstillstånd efter slutförd forskning ska beviljas är att den forskning som utlänningen har fått uppehållstillstånd för att utföra i den andra EU-staten är slutförd. Det är alltså inte tillräckligt att endast den del av forskningen som har genomförts i är slutförd. På motsvarande sätt som gäller enligt första stycket måste ansökan läm- nas in medan det utfärdade uppehållstillståndet för forskning är gällande. I detta fall avses det uppehållstillstånd som har utfärdats av den andra EU- staten. En ansökan om uppehållstillstånd efter slutförd forskning behöver inte lämnas in i anslutning till att den sökande vistas i för att forska. Vidare måste också dessa utlänningar uppfylla förutsättningarna i första stycket 1–2. Intyget om att forskningen ska vara slutförd ska härstamma från forskningshuvudmannen i den andra EU-staten. 8 § En utlänning som vid ansökningstillfället har ett uppehållstillstånd enligt 3 § ska beviljas ett uppehållstillstånd för av efter slutförda studier, om inte något annat följer av 9–11 §§ och utlänningen 1.har slutfört en högskoleutbildning och utbildningen avser studier som motsvarar minst två terminer, 2.avser att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att bedriva näringsverksamhet här, och 3.har ett examensbevis eller utbildningsbevis som avser den slutförda utbild- ningen. Första stycket gäller även för en utlänning som vid ansökningstillfället har ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning utfärdat av en annan EU-stat och som för det tillståndet har vistats i för att bedriva en del av sina studier här enligt 14 §, om studierna som bedrivits här motsvarar minst två terminer på en högskoleutbildning. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för att ett uppehållstillstånd efter slutförda studier för att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att bedriva näringsverksamhet här ska beviljas och tillståndstiden. Övervägandena finns i avsnitt 14.1 och 14.2. Genom paragrafen genom- förs delvis artikel 25 i direktivet. Enligt första stycket är det ett krav för att beviljas uppehållstillstånd att utlänningen ska ha ett gällande tillstånd för studier inom högre utbildning för ansökan. Vidare ska, enligt första stycket 1, utlänningen ha slutfört en högskoleutbildning. Det innebär att inte alla studier inom högre utbildning kan leda till ett uppehållstillstånd för att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att bedriva näringsverksamhet. Utbild- ningen ska dessutom ha avsett studier som motsvarar minst två terminer. Det innebär t.ex. att om utlänningen har antagits till ett tvåårigt program måste hela den tvååriga utbildningen ha slutförts för att ett tillstånd ska kunna beviljas. Det räcker alltså inte att studier som motsvarar två terminer har avklarats på högskoleutbildningen. Dessutom ska, enligt första stycket 2, utlänningen ha för avsikt att söka arbete eller undersöka förut- sättningarna för att bedriva näringsverksamhet här i . Som utgångs- punkt bör utlänningens uppgift om att han eller hon har en sådan avsikt kunna godtas, om det inte framkommit något som talar mot denna avsikt. Ytterligare en förutsättning är, enligt första stycket 3, att utlänningen genom ett examens- eller utbildningsbevis kan visa att han eller hon har slutfört sina studier vid utbildning. Eftersom en ansökan kan komma att ges in under slutskedet av studierna kommer ett sådant bevis inte alltid att finnas tillgängligt för sökanden att ge in vid ansökningstillfället. Utlänningen kan i en sådan situation begära anstånd för att komplettera sin ansökan. Det kan även bli aktuellt att förelägga utlänningen att komplettera sin ansökan med nödvändiga handlingar. Av första stycket framgår också att det finns ytterligare villkor för att beviljas ett uppehållstillstånd i 9–11 §§. Ett uppehållstillstånd ska beviljas för av efter slutförda studier. Tillståndstiden kan inte förlängas (jfr 17 och 18 §§). Av andra stycket framgår att den som vid ansökningstillfället har ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning utfärdat av en annan EU-stat och som har vistats i för att bedriva en del av sina studier Prop. 2019/20:9 här, kan beviljas ett uppehållstillstånd för att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att bedriva näringsverksamhet här, om studierna som bedrivits här motsvarar två terminer på en högskoleutbildning. På motsvarande sätt som gäller enligt första stycket måste ansökan lämnas in medan tillståndet för studier inom högre utbildning som har utfärdats av den EU-staten är gällande. Vidare måste också dessa utlänningar uppfylla första stycket 1–3. Det innebär bl.a. att utlänningen ska ha slutfört en högskoleutbildning och att utbildningen ska ha avsett studier som motsvarar minst två terminer. Allmänna förutsättningar för uppehållstillstånd 9 § För att beviljas ett uppehållstillstånd enligt 1–8 §§ ska utlänningen 1.visa att han eller hon kommer att ha tillräckliga medel för sitt uppehälle och för att täcka kostnaderna för sin återresa, 2.vid vistelse som kommer att uppgå till högst , visa att han eller hon har, eller har ansökt om, en heltäckande sjukförsäkring som gäller i , 3.inte utgöra ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa, och 4.visa vårdnadshavares medgivande, om utlänningen är . Paragrafen, som är ny, anger allmänna förutsättningar för att beviljas ett uppehållstillstånd för forskning, forskning vid rörlighet för längre vistelse, studier inom högre utbildning, praktik med anknytning till högre utbildning, volontärarbete inom ramen för Europeisk volontärtjänst, au pair-arbete eller ett uppehållstillstånd efter slutförd forskning eller slut- Övervägandena finns i avsnitt 8. genomförs delvis artikel 7.1 i direktivet. Punkt 1 innebär ett krav på sökanden att visa att han eller hon kommer att ha tillräckliga medel för sitt uppehälle för vilken uppe- hållstillstånd söks och för att bekosta sin återresa. utlänningen uppfyller villkoret ska göras i det enskilda fallet och med beaktande av samtliga föreliggande omständigheter. beaktas t.ex. medel som kommer från ett bidrag, ett stipendium, ett giltigt anställningsavtal, ett bindande anställningserbjudande eller ett finansiellt åtagande från den som står värd för den vistelse som ansökan avser. sätt för sökanden att visa att han eller hon har tillräckliga medel kan vara att ge in bevis om tillgodohavanden på ett bankkonto. Ett annat sätt kan vara att ge in bevis om framtida utbetalningar av lön, bidrag eller stipendier, förutsatt att medlen inte uttryckligen är avsedda för annat än I 27 § bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om försörjnings- Enligt punkt 2 krävs det att sökanden kan visa att han eller hon har eller har ansökt om en heltäckande sjukförsäkring. Kravet gäller bara om det sökta uppehållstillståndet avser en vistelse som uppgår till högst . försäkringen ska vara heltäckande innebär att den ska täcka kostnaderna för såväl akut som annan sjukvård samt sjukhusvistelse, tandvård och eventuell hemtransport av medicinska skäl. Kravet på sjukförsäkring kan uppfyllas t.ex. genom att sökanden visar att hemlandets sjukförsäkring gäller under vistelsen här, att han eller hon har tecknat en privat sjuk- 2019/20:9 försäkring eller att värdenheten har tecknat en motsvarande försäkring för utlänningen. En försäkring som läroanstalten har tecknat med Kammarkollegiet kan – beroende på försäkringens innehåll – utgöra en sådan försäkring som innebär att kravet är uppfyllt (se 1 kap. 11 b § andra stycket högskoleförordningen [1993:100] om den försäkring som Kammarkollegiet ska erbjuda). Av punkt 3 framgår att sökanden inte får utgöra ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Uttrycket är unions- rättsligt och återfinns t.ex. i regler om gränspassage i och rådets förordning (EU) nr 2016/399 av om en unions- kodex om gränspassage av personer (kodex om Schengengränserna). Om utlänningen är underårig krävs det, enligt punkt 4, att han eller hon kan visa vårdnadshavares medgivande för den planerade vistelsen i . Rubriken före paragrafen utformas i enlighet med Lagrådets förslag. 10 § Ett uppehållstillstånd enligt 1–8 §§ ska inte beviljas en utlänning som 1.är EES-medborgare eller medborgare i eller är familjemedlem till en sådan medborgare, 2.har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller alternativt skydds- behövande enligt 5 kap. 1 § eller motsvarande äldre bestämmelser, eller har ansökt om ett sådant tillstånd och ansökan ännu inte har avgjorts slutligt, 3.har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd eller uppehållstillstånd efter tillfälligt skydd enligt 21 kap., 4.har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat, 5.har ett avvisnings- eller utvisningsbeslut som fått laga kraft och som inte kan verkställas, 6.har beviljats ett EU-blåkort, eller 7.har beviljats ett ICT-tillstånd för praktiktjänstgöring. Paragrafen, som är ny, undantar vissa kategorier av utlänningar från möj- ligheten att beviljas ett uppehållstillstånd enligt 1–8 §§. Övervägandena finns i avsnitt 7. Paragrafen genomför artikel 2.2 i direktivet. I paragrafen finns en uppräkning av de kategorier av utlänningar som inte omfattas av tillämpningsområdet för direktivet och därmed inte kan beviljas ett uppehållstillstånd för forskning, forskning vid rörlighet för längre vistelse, studier inom högre utbildning, praktik med anknytning till högre utbildning, volontärarbete inom ramen för Europeisk volontärtjänst eller au pair-arbete och, i fråga om forskare och studerande, inte heller kan beviljas uppehållstillstånd efter slutförd forskning eller slutförda studier för att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att bedriva näringsverksamhet här. Ipunkt1 anges att en utlänning som är EES-medborgare, dvs. en med- borgare i en EU-stat, , eller , eller medborgare i eller är familjemedlem till en sådan medborgare inte ska beviljas uppehållstillstånd. Enligt punkt 2 är de som har ansökt om eller beviljats uppehållstillstånd som flykting eller som alternativt skyddsbehövande undantagna från att komma i fråga för tillstånd. Av punkt 3 framgår att de som har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd eller uppehållstillstånd efter tillfälligt skydd i en massflyktssituation också är undantagna från att komma i fråga för Prop. 2019/20:9 tillstånd. Enligt punkt 4 ska ett tillstånd inte beviljas en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. Av punkt 5 framgår att en utlänning som har ett avvisnings- eller utvisningsbeslut som fått laga kraft och som inte kan verkställas inte ska beviljas uppehållstillstånd. I punkt 6 anges att en utlänning som har beviljats ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd för högkvalificerad anställning, ett s.k. EU- blåkort, inte ska beviljas ett uppehållstillstånd. Av punkt 7 framgår att en utlänning som beviljats ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd inom ramen för företagsintern förflyttning av personal, ett s.k. ICT-tillstånd, för praktiktjänstgöring inte ska beviljas tillstånd. 11 § Ett uppehållstillstånd enligt 1–8 §§ ska inte heller beviljas en utlänning som visar upp handlingar till stöd för ansökan som har förvärvats på ett bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende. Paragrafen, som är ny, anger ytterligare grunder som medför att ett uppe- hållstillstånd inte ska beviljas. Övervägandena finns i avsnitt 15.1.1. Genom paragrafen genomförs delvis artiklarna 20 och 25 i direktivet. Enligt paragrafen ska ett tillstånd inte beviljas om de handlingar som åberopas till stöd för ansökan har förvärvats på ett bedrägligt sätt, för- falskats eller ändrats i något avseende. Uttrycket förfalskats är inte avsett att begränsa tillämpningsområdet för bestämmelsen till handlingar som är förfalskade i den mening som avses i 14 kap. 1 § om urkundsförfalskning. Det räcker att den handling som åberopats på något sätt är oriktig eller inte avspeglar de verkliga förhållandena. Det kan exem- pelvis handla om att ett avtal har upprättats för skens skull. 12 § Ett uppehållstillstånd enligt 1–6 §§ får vägras om värdenheten 1.har blivit påförd en sanktion för att ha haft en utlänning anställd utan nöd- vändiga tillstånd, 2.har blivit påförd en sanktion för att ha lämnat oriktiga uppgifter till ledning för en myndighets beslut om skatt eller avgift och uppgifterna rör redovisning av arbete, eller 3.inte har uppfyllt sina rättsliga skyldigheter beträffande social trygghet, skatter, arbetstagares rättigheter eller arbetsvillkor. Ett uppehållstillstånd enligt 1–6 §§ får också vägras om 1.anställningsvillkoren är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen, 2.det finns grundad anledning att anta att utlänningen avser att vistas i av andra skäl än dem som ansökan avser, 3.värdenheten huvudsakligen har inrättats eller drivs för att underlätta inresan för utlänningen, eller 4.värdenheten håller på att avvecklas eller har avvecklats genom en konkurs eller om värdenheten inte bedriver någon ekonomisk verksamhet. Paragrafen, som är ny, reglerar när ett uppehållstillstånd får vägras. Övervägandena finns i avsnitt 15.1.2. Genom paragrafen genomförs delvis artikel 20.2 i direktivet. I paragrafen anges omständigheter som medför att ett uppehållstillstånd för forskning, forskning vid rörlighet för längre vistelse, studier inom högre utbildning, praktik med anknytning till högre utbildning, volontärarbete inom ramen för Europeisk volontärtjänst eller au pair- arbete får vägras. Att ett tillstånd får vägras innebär att det inte är obliga- toriskt att avslå en ansökan om någon av avslagsgrunderna föreligger. stället måste det i varje enskilt fall göras en bedömning av samtliga relevanta omständigheter med tillämpning av proportionalitetsprincipen (jfr artikel 20.4 i direktivet). I flera av avslagsgrunderna förekommer begreppet värdenheten. värdenheten avses t.ex. den arbetsgivare, myndighet eller organisation som utlänningen har ingått avtal med eller den läroanstalt som utlänningen ska studera vid (jfr artikel 3.14 i direktivet). I begreppet innefattas även en au pairs värdfamilj (jfr artikel 3.15 i direktivet). I första stycket 1 och 2 anges att ett tillstånd får vägras om utlänningens värdenhet har påförts vissa sanktioner. Vid bedömningen av om det finns skäl att tillämpa någon av avslagsgrunderna ska beaktas bl.a. vilken tid som har förflutit sedan värdenheten påfördes sanktionen, hur allvarlig den överträdelse som lett till sanktionen har varit och om överträdelsen fram- står som en engångsföreteelse. Straff, administrativa sanktioner som skattetillägg och särskild rättsverkan av brott såsom företagsbot är exempel på sanktioner som omfattas av bestämmelsen. När det gäller första stycket 1 omfattas exempelvis att en ställföreträdare för värdenheten har dömts för brott enligt 20 kap. 5 § eller påförts avgift enligt 20 kap. 12 § för att ha haft en utlänning anställd som saknar rätt att vistas i eller som har rätt att vistas här men saknar arbetstillstånd. Oriktigt uppgiftslämnande som omfattas av första stycket 2 är bl.a. sådant som har lett till att värdenheten har blivit påförd skattetillägg enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) eller dess ställföreträdare dömts för skattebrott enligt skattebrottslagen (1971:69). Det krävs dock även att det otillåtna handlandet har avsett uppgifter som rör redovisning av arbete. innebär t.ex. att ett skattebrott på grund av felaktigt redovisade uppgifter om mervärdesskatt inte ska beaktas enligt denna bestämmelse. Första stycket 3 innebär att ett tillstånd får vägras om värdenheten inte har uppfyllt vissa rättsliga skyldigheter när det gäller bl.a. arbetstagares rättigheter, social trygghet och skatter. Det kan t.ex. röra sig om att värdenheten inte har betalat ut lön och annan ersättning. handla om att värdenheten har underlåtit att betala skatt eller att det har konstaterats brister i fråga om arbetsmiljö. Enligt andra stycket 1 får ett tillstånd vägras om anställningsvillkoren för utlänningen är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom det relevanta yrket eller branschen. anställningsvillkoren inte får vara sämre än vad som gäller för arbetstagare i som innehar en jämförbar anställning. I andra stycket 2 anges att ett tillstånd får vägras om det finns grundad anledning att anta att utlänningen har för avsikt att vistas i av andra skäl än dem som ansökan avser. Syftet med denna avslagsgrund är att bekämpa missbruk och felaktig användning av de förfaranden som anges Det kan exempelvis röra sig om att en utlänning har ansökt om uppehållstillstånd i på andra grunder än de som anges i lagen och då fått avslag på sin ansökan, eller att tidigare tillstånd har återkallats av någon anledning. Det kan också röra sig om fall då studieavsikten kan Prop. 2019/20:9 ifrågasättas. Enligt andra stycket 3 får ett uppehållstillstånd vägras om värdenheten som utlänningen har ingått avtal med huvudsakligen har inrättats eller drivs för att underlätta inresan för utlänningen. Syftet med denna avslagsgrund är att förhindra missbruk av rätten till inresa och vistelse som medges enligt lagen. Enligt andra stycket 4 får ett uppehållstillstånd vägras om värdenhetens verksamhet håller på att avvecklas eller har avvecklats genom en konkurs eller om värdenheten inte bedriver någon ekonomisk verksamhet. Det kan t.ex. handla om att ett aktiebolag har blivit försatt i konkurs och att det framgår att bolaget kommer att upplösas på grund av underskott i konkursen (se 25 kap. 50 § aktiebolagslagen [2005:551]). Förutsättningar för rörlighet för kortare vistelse 13 § En utlänning som har beviljats ett uppehållstillstånd för forskning av en annan EU-stat får för tillståndet i resa in och vistas i för att utföra en del av sin forskning hos en godkänd forskningshuvudman här. Rätten till inresa och vistelse i gäller även medföljande familjemedlemmar som har beviljats uppehållstillstånd av en annan EU-stat på grund av anknytning till en utlänning som har ett uppehållstillstånd för forskning utfärdat av den staten. Första och andra styckena gäller inte en utlänning som utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för rörlighet för kortare vistelse för forskare och deras familjemedlemmar. Övervägandena finns i avsnitt 17.1.