prop · H60355 · 2019-03-07 00:00:00 — tetsersättning, garantipensioner och efterlevandestöd) för den utsändes och familjemedlemmens vistelse i , förutsatt att de inte börjar förvärvsarbeta där. Det gör att dessa familjemedlemmar under vistelsen i kan tjäna in rätt till svensk garantipension samt sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning. I det motsatta fallet gäller att familjemedlemmar som följer med en utsänd person från till fortsätter att omfattas av filippinsk lagstiftning . Avtalet fastslår också att en person som omfattas av svensk lagstiftning i enlighet med bestämmelserna i avdelning II, inte ska vara obligatoriskt omfattad av den filippinska lagstiftningen om sjukdom och moderskap (artikel 11). De behöriga myndigheterna eller de behöriga institutionerna i de avtalsslutande staterna kan komma överens om att göra undantag från bestämmelser om tillämplig lagstiftning för vissa personer eller persongrupper, t.ex. i de fall bestämmelserna inte är uttömmande. Avdelning III Bestämmelser om förmåner Avtalets tredje del innehåller ytterligare bestämmelser om så kallad sammanläggning av försäkringsperioder och beräkning av filippinska och svenska förmåner. I enlighet med internationell praxis finns i avtalet en regel om sammanläggning av försäkringsperioder. Den innebär att försäkringsperioder som har tjänats in i och kan läggas samman. Reglerna om sammanläggning kan behövas för att göra det möjligt för personer som har arbetat i två länder att uppfylla eventuella minimikrav enligt lagstiftningen i ett av länderna genom att lägga till försäkringsperioder som tjänats in enligt det andra landets lagstiftning. En person som inte har tillgodoräknats tillräckligt antal försäkringsperioder enligt lagstiftningen i ett land, kan därmed tillgodogöra sig perioder i båda länderna för att ”öppna rätten” till en förmån. Om dessa sammanlagda perioder ändå inte ger rätt till en förmån, kan försäkringsperioder som har tillgodoräknats i ett tredje land läggas till de filippinska och svenska försäkringsperioderna. En sådan sammanläggning förutsätter dock att både och har gällande avtal om social trygghet med motsvarande bestämmelser om sammanläggning med landet i fråga. Med gällande avtal avses inte enbart bilaterala socialförsäkringsavtal utan även motsvarande samordningsinstrument för social trygghet, vilket exempelvis inkluderar om social trygghet. Det handlar främst om och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen och dess tillämpningsförordning1. 1Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 987/2009 av om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen. För svensk del är bestämmelsen om sammanläggning tillämplig på inkomstgrundad ålderspension i form av tilläggspension. Som exempel kan nämnas en person som arbetat i och som tjänat in med pensionspoäng i samt arbetat i och då varit omfattad av det filippinska pensionssystemet. Personen uppfyller därmed kravet med pensionspoäng för rätt Vid beräkning av tilläggspensionens storlek ska dock hänsyn endast tas till försäkringsperioder fullgjorda enligt svensk lag- När det gäller filippinska förhållanden så blir bestämmelserna om sammanläggning t.ex. tillämpliga på den filippinska lagstiftningen enligt vilken det krävs (120 månader) med filippinska försäkrings- perioder för att ha rätt till en filippinsk ålderspension. exempelvis har varit omfattad av det filippinska pensionssystemet i sex år och av det svenska pensionssystemet, kan med hjälp av avtalet använda fyra svenska försäkringsår för att uppfylla det filippinska Personen får då en andelsberäknad filippinsk ålderspension för de sex åren. Beräkningen av pensionens storlek påverkas alltså inte av de försäkringsperioder som har tjänats in i . Avtalet medför att pensionssystem i , , och EU- och EES-stater i vissa fall kan samordnas. För att samordning ska ske, krävs att och EU- eller EES-staten i fråga har ingått ett avtal om social trygghet som innehåller sammanläggningsbestämmelser. En person som exempelvis har arbetat i , i och i , kan genom avtalets bestämmelser fullgöra det filippinska kravet om tio års försäkringsperioder för att få rätt till filippinsk ålderspension. För samtliga svenska garantiförmåner (garantipension, sjukersättning i form av garantiersättning och aktivitetsersättning i form av garanti- ersättning) krävs enligt den svenska lagstiftningen en bosättningstid i (försäkringstid) om . För svenskt vidkommande har denna regel undantagits från sammanläggning. att en person som har varit bosatt i och har ett års filippinsk försäkringsperiod, inte har rätt till svensk garantipension vid bosättning i eftersom personen inte har bott i . Sammanläggningsreglerna i avtalet innebär inte heller att försäkringstid i påverkar storleken av en garantiförmån i . som t.ex. har varit bosatt i och som sedan har varit för- säkrad i , kan vid bosättning i inte få mer än 12/40 av garantiförmånen, eftersom pensionen är 40-delsberäknad. Avtalet innehåller även undantag från de generella bestämmelserna om Vid fastställande av rätt till sjuk- eller aktivitetsersättning ska personer som är försäkrade enligt den filippinska lagstiftningen anses som för- säkrade enligt den svenska lagstiftningen. Härigenom kan personer som är försäkrade i för försäkringsfallet i vissa fall, om de uppfyller de medicinska kraven, få svensk inkomstrelaterad sjuk- eller aktivitetsersättning. Den inkomstrelaterade ersättningen beräk- nas utifrån en antagandeinkomst. Denna grundas på genomsnittet av de tre högsta bruttoårsinkomster som intjänats (5–8 år beroende på den försäkrades ålder) före det år som närmast föregått det år då försäkringsfallet inträffat, s.k. ramtid. För beräkning av inkomst- relaterad aktivitetsersättning kan en ramtid tillämpas om det är Prop. 2018/19:55 mer fördelaktigt för den försäkrade. För rätt till ersättning fordras minst med inkomst i . Kan endast en eller två bruttoårsinkomster beräknas ska två bruttoårsinkomster respektive en bruttoårsinkomst upptas till noll kronor. Vid beräkning av inkomstrelaterad sjukersättning eller inkomstrelaterad aktivitetsersättning beaktas, enligt avtalets bestämmelser, endast inkomster som tjänats in under tid som svensk lagstiftning var tillämplig. Inkomster som har tjänats in under tid då filippinsk lagstiftning var tillämplig ska alltså inte ingå i antagandeinkomsten. Följande exempel kan ges. En person är berättigad till sjukersättning och ramtiden för personen är . Personen har varit försäkrad i . hade personen inkomst i . Sjukersättningen beräknas utifrån de tre åren med högst bruttoårsinkomst. Det betyder att antagandeinkomsten fastställs till en tredjedel av summan av den svenska inkomsten och med noll kronor. Om all inkomst intjänad i skulle hänföra sig som ligger före ramtiden är antagandeinkomsten noll kronor och någon inkomstrelaterad sjukersättning betalas då inte ut. Ett liknande krav om försäkring vid försäkringsfallet finns även i den filippinska lagstiftningen. Vid fastställande av rätt till filippinsk invaliditets- eller efterlevandeförmån ska personer som är försäkrade enligt den svenska lagstiftningen anses som försäkrade enligt den filippinska lagstiftningen. För filippinskt vidkommande finns ytterligare bestämmelser om hur filippinska förmåner ska beräknas. Svenska försäkringsperioder som är kortare än ska inte beaktas vid eventuell sammanläggning av försäkringsperioder. Avdelning IV Administrativa och övriga bestämmelser I den fjärde avdelningen i avtalet beskrivs de administrativa bestämmelserna för avtalets tillämpning närmare. En tillämpningsöverenskommelse ska ingås, där åtgärder för att genomföra avtalet fastställs. En sådan överenskommelse undertecknades i . I denna fastställs bl.a. vilka filippinska och svenska myndigheter som är behöriga att tillämpa avtalet. En grundläggande idé i avtalet är att de behöriga myndigheterna och institutionerna i och ska bistå varandra i fråga om tillämpningen av avtalet. Detta bistånd ska vara fritt från kostnader, om avtalsparterna inte kommer överens om annat. I avtalets artikel 18 regleras informationsutbyte mellan länderna. Om information ska utbytas enligt avtalet utan att detta följer av annan lagstiftning ska uppgifterna omfattas av sekretess. Nationella bestämmelser om sekretess ska tilllämpas vid informationsutbytet. Behöriga institutioner ska utbyta statistik om tillämpningen av avtalet. I avtalet finns exempelvis även bestämmelser om skydd av personuppgifter, beräkning och utbetalning av förmåner samt tvistelösning. En ansökan om en förmån som kommit in till en behörig institution eller behörig myndighet i en avtalsstat ska också anses inkommen i den andra avtalsstaten. En skriftlig ansökan om en förmån i ett land ska, 2018/19:55 om inget annat uttryckligen begärs av den sökande, anses som ansökan i det andra landet. Avdelning V Övergångs- och slutbestämmelser I den femte avdelningen finns avtalets övergångs- och slutbestämmelser. Dessa överensstämmer med internationell praxis på området. Avtalet träder i kraft i den fjärde månaden efter det att de avtalsslutande staterna har informerat varandra om att alla villkor för avtalets ikraftträdande har fullgjorts. De avtalsslutande staterna har möjlighet att begära att avtalet ska ändras. Avtalet mellan och innebär i princip inga nya åtaganden för svenskt vidkommande. För att fastställa rätten till inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning anses försäkring enligt den filippinska lagstiftningen som försäkring enligt svensk lagstiftning. Detta bedöms dock inte innebära några ökade kostnader i förhållande till dagens situation. Avtalet medför att filippinska efterlevande-, invaliditets- och ålderspensioner samt arbetsskadeförmåner kan betalas ut vid bosättning i . För att fastställa rätten till filippinsk förtids- eller efterlevandepension anses försäkring enligt den svenska lagstiftningen som försäkring enligt filippinsk lagstiftning. Svensk garantipension, sjukersättning i form av garantiersättning, aktivitetsersättning i form av garantiersättning och efterlevandestöd kan enligt svensk lagstiftning inte betalas ut vid bosättning i . 6 tillträde till avtalet Regeringens förslag: ska godkänna avtalet om social trygghet mellan och Republiken av och att avtalet ska införlivas i svensk rätt genom en särskild lag. För att kunna fastställa avgiften för sjukersättning och aktivitetsersättning vid tillämpningen av avtalet ska en procentsats av sjukförsäkringsavgiften enligt socialavgiftslagen (2000:980) bestämmas. Denna avgift ska motsvara den beräknade kostnaden för dessa kostnadsslag. Lagen ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Skälen för regeringens förslag: Avtalet träder i kraft i den fjärde månaden efter den månad då vardera avtalsslutande staten från den andra avtalsslutande staten ska ha tagit emot en skriftlig under- rättelse om att staten har fullgjort alla formaliteter för att avtalet ska träda i kraft. För del krävs enligt 10 kap. 3 § regeringsformen godkännande innan regeringen ingår en internationell överenskommelse bl.a. i det fall det krävs att ny lag stiftas. I det aktuella fallet krävs ny lagstiftning för att avtalets bestämmelser ska kunna tillämpas i . Eftersom godkännande är en sådan formalitet som måste fullgöras för att avtalet ska träda i kraft föreslår regeringen att godkänner avtalet och att avtalet ska införlivas i svensk rätt genom en särskild lag. Avtalet omfattar bl.a. sjukersättning och aktivitetsersättning som finansieras av en särskild sjukförsäkringsavgift som fastställs i socialavgiftslagen (2000:980). Eftersom sjukförsäkringsavgiften även omfattar finansieringen för sjukpenningförsäkringen måste särskilt kostnaderna för sjukersättningen och aktivitetsersättningen skiljas ut. Då andelen av sjukförsäkringsavgiften kan komma att variera bör någon fast procentsats inte anges i lagen utan endast de kriterier som ska gälla för att beräkna en sådan andel. Lagen bör träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden Y , M , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Avtal om social trygghet mellan och