prop · H7039 · 2019-09-24 00:00:00 — I avsnitt 8.1 görs bedömningen att bestäm- melser om innehållet i ansökan som huvudregel inte bör formuleras som ett krav på sökanden att ge in vissa specificerade handlingar vid ansök- ningstillfället. I stället bör utgångspunkten vara att det i lagen ska anges vilka förutsättningar som ska gälla för att ett tillstånd ska kunna beviljas. Att det är en förutsättning att sökanden kan visa att dessa förutsättningar är uppfyllda bedöms inte heller i det här sammanhanget behöva anges särskilt i lagtexten. För att uppfylla direktivets krav bör det, i likhet med vad som gäller för uppehållstillstånd för forskning, framgå av 6 § GodkL att mottagnings- avtalet ska utgöra en del av ansökan om uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse (se även avsnitt 9.4 om mottagnings- avtalets innehåll). Tillståndstider och rätt att utföra forskning för ansökans prövning I artikel 29.1 anges att medlemsstaterna får fastställa en längsta period för rörlighet för längre vistelse för forskare som inte får vara kortare än . Enligt gällande ordning finns det ingen gräns för hur som en forskare kan beviljas uppehållstillstånd för forskning i . Det saknas anledning att nu införa en sådan tidsgräns. Möjligheten enligt direktivet i denna del bör därför inte utnyttjas. I likhet med vad som föreslås gälla för uppehållstillstånd för forskning bör ett uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse beviljas eller den som forskningen enligt mottagningsavtalet avser. En bestämmelse med denna innebörd bör tas in i utlänningslagens nya kapitel. Till skillnad från promemorian anser regeringen att det bör tydliggöras att tillståndstiden inte får överstiga den tid som gäller enligt det uppehållstillstånd för forskning som har beviljats av den andra EU-staten. Det är nämligen det uppehållstillståndet som ger Prop. 2019/20:9 rätt till rörlighet enligt artikel 29 och som utgör grunden för vistelsen i Ett giltigt uppehållstillstånd för forskning som har beviljats av en annan EU-stat bör därför krävas . Regeringen föreslår därför, till skillnad från promemorian, att en bestämmelse med den innebörden ska tas in i utlänningslagens nya kapitel. Enligt artikel 29.2 d ska den som har beviljats ett uppehållstillstånd för forskning av en annan EU-stat få bedriva en del av forskningen hos forsk- ningshuvudmannen i den andra medlemsstaten för ansökans prövning om giltighetstiden för det tillståndet inte löpt ut och tidsfristen för rörlighet för kortare vistelse inte nåtts. Enligt prome- förslag skulle en bestämmelse med sådan innebörd tas in i det nya kapitlet i utlänningslagen. Regeringen gör i stället bedömningen att frågan bör regleras på förordningsnivå tillsammans med övriga undantag för forskare från kravet på arbetstillstånd. Den möjlighet som ges enligt artiklarna 29.2 d ii) och 29.2 e att ställa som krav på sökanden att ge in ansökan minst innan rörligheten för längre vistelse inleds eller innan perioden för rörlighet för kortare vistelse löper ut bör inte utnyttjas. 17.2.2Återkallelse av uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse Regeringens förslag: Ett uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse ska få återkallas under samma förutsättningar som gäller för ett uppehållstillstånd för forskning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter på promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 29.6 får ett uppehålls- tillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse återkallas om villkoren för tillståndet i fråga inte, eller inte längre, är uppfyllda eller om någon av de grunder för återkallelse av tillståndet som anges i artikel 21 är tillämplig, med undantag av de bestämmelser där som rör återkallelse av tillstånd för studerande. Bestämmelserna i artiklarna motsvarar de grunder som kan ligga till grund för återkallelse av ett uppehållstillstånd för forskning (se avsnitt 15.2). För att uppfylla direktivets krav bör mot- svarande bestämmelser om återkallelse införas för uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse. Regeringens förslag: En utlänning som har beviljats ett uppehålls- tillstånd för studier inom högre utbildning av en annan EU-stat får under giltighetstiden för tillståndet i resa in och vistas i för att bedriva studier vid en utbildning – den utbildning som utlänningen har antagits till i bedrivs inom ramen för ett unionsprogram eller ett multilateralt program som främjar tredjelandsmedborgares rörlighet eller ett avtal mellan två eller flera läroanstalter för högre utbildning, och – utlänningen har underrättat om sin avsikt att bedriva studier här och inte har invänt mot planerade får från det att en underrättelse eller, om utlänningen har förelagts att komplettera underrättelsen, komplet- terande underlag har kommit in invända mot utlänningens vistelse i , om vissa angivna förutsättningar inte är uppfyllda, om det finns grund för avslag, om utlänningen inte har betalat de avgifter som tas ut för studierna vid läroanstalten i eller om utlänningen redan har vistats i av . Rätten till inresa och vistelse gäller inte för en utlänning som utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. beslut att invända mot en utlännings rörlighet får överklagas till en migrationsdomstol. Regeringens bedömning: Bestämmelser om vilka uppgifter som en underrättelse ska innehålla och att ska underrätta berörd EU-stat och den utlänning som lämnat in underrättelsen, om beslut att invända mot utlänningens planerade vistelse i bör tas in i förordning. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak Enligt promemorians lagförslag finns det inte någon uttrycklig möjlighet att komplettera en underrättelse innan 30-dagars- fristen börjar löpa. Det anges inte heller uttryckligen i promemorian att ska få invända mot rörligheten om utlänningen inte har betalat de avgifter som tas ut för studierna vid läroanstalten i eller att utlänningen behöver vara antagen till en utbildning i . görs i promemorian bedömningen att beslut att invända mot en underrättelse om rörlighet inte bör få överklagas. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker eller har inte några synpunkter på promemorians förslag och bedömning. förenade studentkårer (SFS) och unga akademi avstyrker eller ifrågasätter förslaget att införa ett underrättelseförfarande. versitet och anser att doktorander inte bör omfattas anser att kravet på att underrättelsen ska vara inlämnad senast innan förväntad inresa i bör tydliggöras i lag och att verkets beslut att invända mot en underrättelse om rörlighet bör vara överklagbara i vissa fall. verket anför vidare att de uppfattar att sökande enligt förslaget inte kom- mer att kunna ges möjlighet att komplettera sin underrättelse. verket efterfrågar även vägledning angående vilken form ett eventuellt Prop. 2019/20:9 intyg, som visar rätten att vistas i för studerande som utnyttjar sin rätt till rörlighet, ska ha. Utredningen om ökad internationalisering av universitet och högskolor anser att ett system med underrättelser till bör utvärderas för att säkerställa att det fungerar i enlighet med intentionerna. Skälen för regeringens förslag och bedömning Förutsättningar för rätt till vistelse Enligt artikel 31.1 ska studerande som innehar ett giltigt tillstånd som har utfärdats av den första medlemsstaten och som omfattas av ett unions- program eller ett multilateralt program med rörlighetsåtgärder eller av ett avtal mellan två eller flera läroanstalter för högre utbildning ha rätt till inresa och vistelse i syfte att bedriva en del av sina studier vid en läro- utbildning i en eller flera andra medlemsstater per medlemsstat med förbehåll för de villkor som anges i punkterna 2–10 i artikel 31. För att uppfylla direktivets krav bör det i det nya kapitlet i utlän- ningslagen tas in en bestämmelse som innebär att en utlänning som har beviljats ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning av en annan EU-stat för det tillståndet får resa in och vistas i i för att bedriva studier vid en läroanstalt för högre utbildning här. Hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa I artikel 31.8 anges att en studerande som anses utgöra ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller folkhälsan inte får tillåtas att resa in i eller vistas på den andra medlemsstatens territorium. Bestämmelsen i direktivet är tvingande. Det bör därför införas en bestämmelse om att rätten till inresa och vistelse i för den som av en annan EU-stat har beviljats uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning inte gäller om utlänningen utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Underrättelse om förflyttning till Direktivet medger att medlemsstaterna inför ett underrättelsesystem där den studerande, läroanstalten i den första eller läroanstalten i den andra medlemsstaten underrättar behöriga myndigheter i den första och den andra medlemsstaten om att den studerande har för avsikt att bedriva en del av sina studier vid utbildning i den andra Medlemsstaterna får besluta att underrättelsen antingen sker i samband med ansökan i den första medlemsstaten, om rörlighet till den andra medlemsstaten redan planerats i det skedet (artikel 31.2 a), eller så snart den planerade rörligheten är känd efter det att den studerande beviljats inresa i den första medlemsstaten (artikel 31.2 b). Den andra medlemsstaten får efter det att den mottagit en fullständig underrättelse invända mot rörligheten för den studerande till Om inga invändningar mot rörligheten görs inom denna 30-dagarsfrist, får den studerandes rörlighet äga rum när som helst inom tillståndets giltighetstid (artikel 31.3 och 31.4). får då utfärda en handling till den studerande där det intygas att han eller hon har rätt att vistas på medlemsstatens territorium och utöva de rättig- heter som föreskrivs i direktivet (artikel 31.10). för att motsätta sig rörlighet kan, enligt artikel 31.7, vara att underrättelsen inte omfattar en giltig resehandling eller ett giltigt uppe- hållstillstånd utfärdat av den första medlemsstaten eller att det saknas uppgifter om att den studerande har antagits vid en läroanstalt i den andra medlemsstaten, om rörlighetens planerade längd, om att den studerande har en heltäckande sjukförsäkring, om att den studerande har tillräckliga medel för sitt uppehälle eller, i tillämpliga fall, om att den studerande har Andra grunder för att invända mot rörligheten kan vara att de uppvisade tillstånden eller handlingarna har förvärvats på ett bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende eller att läroanstalten inte är godkänd som sådan i medlemsstaten. grunder för att invända mot rörligheten är om någon av de fakultativa avslagsgrunder som anges i artikel 20.2 är tillämplig eller om maximi- längden för vistelse i har nåtts. Om de behöriga myn- digheterna i den andra medlemsstaten invänder mot rörligheten ska de utan dröjsmål skriftligen informera dels de behöriga myndigheterna i den första medlemsstaten, dels den som har lämnat underrättelsen (artikel 31.9). Beroende på hur EU:s medlemsstater väljer att genomföra direktivets bestämmelser om rörlighet inom EU kommer olika regler att gälla vid studerandes rörlighet mellan medlemsstaterna. Enligt artikel 37 ska medlemsstaterna utse kontaktpunkter som ska ansvara för att motta och översända den information som behövs för att genomföra bestämmelserna om rörlighet mellan medlemsstaterna. Det kommer därmed att framgå för övriga medlemsstater vilket system har valt för att genomföra direktivets bestämmelser om rörlighet. I likhet med vad som anges i avsnitt 17.1 om ett underrättelseförfarande för forskare finns det både för- och nackdelar med att införa ett krav på underrättelse vid en utlännings planerade vistelse i för att bedriva studier inom högre utbildning här med stöd av en annan medlemsstats En studerande har enligt direktivet rätt att vistas i en Att medge att en person som beviljats uppehållstillstånd för studier av en annan medlemsstat får studera här utan krav på underrättelse innebär således att han eller hon ges rätt att vistas här utan någon kontroll, vare sig av att han eller hon har tillräckliga medel för sin försörjning under vistelsen här eller att han eller hon faktiskt är antagen till en utbildning i och har betalat sina anmälnings- och studieavgifter. Förfarandet med rörlighet inom unionen för att bedriva studier med stöd av andra EU-staters tillstånd är nytt och det kan inte uteslutas att ett sådant förfarande kan komma att leda till missbruk, t.ex. om en persons egentliga syfte med inresan till är något annat än studier. Ett underrättelseförfarande innebär att Migra- tionsverket ges möjlighet att kontrollera att t.ex. kraven på sjukförsäkring och försörjningsförmåga är uppfyllda. Vidare kan verket kontrollera att den studerande har en giltig resehandling och att han eller hon är antagen till en utbildning här. Skillnaden mot ett vanligt ansökningsförfarande för tillstånd är att inget formellt beslut om uppehållstillstånd behöver fattas och att något uppehållstillståndskort inte behöver utfärdas. grund anser regeringen, till skillnad från () och unga akademi, att det bör införas ett underrättelse- förfarande vid studerandes rörlighet. Ett sådant förfarande bör gälla för alla som har beviljats ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning av en annan EU-stat och som vill utnyttja rätten till rörlighet i . Doktorander bör därför inte, vilket och Hög- skolan i förespråkar, undantas från kravet på underrättelse. Regeringen avser dock, som Utredningen om ökad internationalisering av universitet och högskolor är inne på, följa utvecklingen för att säkerställa att ordningen med underrättelser fungerar på avsett sett. ska få invända mot rörligheten I enlighet med vad som föreskrivs i direktivet bör det finnas en möjlighet för att invända mot en studerandes planerade rörlighet. Sådan möjlighet bör finnas om förutsättningarna för kortare rörlighet inte är uppfyllda. Det innebär att den studerande behöver ha beviljats ett uppe- hållstillstånd för studier inom högre utbildning av en annan EU-stat som är giltigt under hela den planerade vistelsen i . Dessutom innebär det, vilket regeringen anser delvis bör förtydligas jämfört med vad som föreslås i promemorian, att utlänningen behöver vara antagen till en utbildning i som bedrivs inom ramen för ett unionsprogram eller ett multilateralt program som främjar tredjelandsmedborgares rörlighet eller ett avtal mellan två eller flera läroanstalter för högre utbildning. Vidare bör kunna invända mot rörligheten om den studerande inte uppfyller de allmänna förutsättningarna som föreslås gälla för att beviljas uppehållstillstånd enligt det nya kapitlet i utlänningslagen. I dessa ingår bl.a. krav på försörjningsförmåga och sjukförsäkring. bör dessutom kunna invända om någon av de fakultativa avslagsgrunder som anges i artikel 20.2 är tillämplig eller om utlänningen redan har vistats i av . I förhållande till promemorians förslag finns det enligt regeringens mening också anledning att uttryckligen ange att får invända mot rörligheten om utlänningen inte har betalat de avgifter som tas ut för studierna vid läroanstalten i (jfr avsnitt 10.1). I promemorian föreslås det att ska få invända mot en underrättelse från det att underrättelsen har kommit in. Vidare framgår det att en förutsättning för att en studerande ska få vistas i med stöd av sin rätt till rörlighet enligt direktivet är att han eller hon har underrättat om sin avsikt att bedriva studier i och att inte har invänt mot den planerade vistelsen i . anser att kravet på att underrättelsen ska vara inlämnad senast före förväntad inresa i bör tydliggöras i lag. Vidare anser verket att promemorians förslag innebär att det inte kommer att vara möjligt att bereda utlänningen möjlighet att komplettera sin underrättelse. Enligt direktivet gäller att om den studerande har lämnat in en under- rättelse och det inte har framförts några invändningar efter det att en fullständig underrättelse har mottagits av de behöriga myndig- heterna, får den studerandes rörlighet till den andra medlemsstaten äga rum när som helst under tillståndets giltighetstid (se artiklarna 30.3, 30.4, 30.7 2019/20:9 och 30.9). Det ställs i direktivet alltså inte upp, och bör inte heller införas i svensk rätt, något uttryckligt krav på att en underrättelse ska ges in före förväntad inresa. Av direktivets regler följer emellertid att de behöriga myndigheterna ska få på sig att invända mot rörligheten efter det att en fullständig underrättelse har mottagits och att rörligheten inte får äga rum innan har löpt ut. I förhållande till promemorians förslag anser regeringen därför att det i lagtexten tydligare ska anges att tiden för att göra en invändning måste ha löpt ut för att rörligheten ska få äga rum. Det bör också tydliggöras att om har förelagt sökanden att komplettera underrättelsen, bör tiden räknas från när det kompletterande underlaget kom in till verket. Det är nämligen först då som en fullständig underrättelse kan anses ha kommit in till . Om finner att utlänningen inte bör få resa in och vistas i , bör verket i enlighet med artikel 31.9 informera berörd EU-stat och utlänning om sitt beslut att invända mot utlänningens planerade vistelse i och skälen för detta. med sådan innebörd kan lämpligen tas in på förordningsnivå. I detta sammanhang efterfrågar vägledning angående vilken form ett intyg om att den studerande har rätt att vistas på territoriet ska ha (jfr artikel 31.10). Något förslag om att det ska utfärdas ett sådant intyg lämnas varken i promemorian eller i denna proposition. Om en utlänning skulle behöva visa att han eller hon har rätt att vistas i med stöd av reglerna om rörlighet, bör det kunna ordnas genom att utlän- ningen presenterar ett uppehållstillstånd för studier som är utfärdat av en annan EU-stat och uppgifter från om att det har gjorts en underrättelse om rörligheten som inte har föranlett någon invändning. Vidare anser Lagrådet att det ska anges uttryckligen i lagtexten att det inte krävs något särskilt tillstånd för att resa in och vistas i vid studenters rörlighet. Av samma skäl som utvecklas i avsnitt 17.1 anser regeringen att det inte bör införas en sådan upplysning i lagtexten. Möjligheten att överklaga beslut om invändning mot rörlighet I promemorian görs bedömningen att ett beslut om invändning mot rörlig- heten inte bör få överklagas. Denna bedömning grundar sig på att ett sådant beslut ska meddelas senast efter mottagandet av underrät- telsen och att det är möjligt för utlänningen att skicka in en ny underrättelse med kompletterande uppgifter och handlingar. Om beslutar att invända mot en studerandes rörlighet, innebär det att utlänningen inte får resa in och vistas i för att studera. I vissa fall kan det, som anges i promemorian, vara möjligt för den studerande att lämna in en ny underrättelse med kompletterande uppgifter för att ska tillåta – dvs. inte invända mot – rörligheten. Om beslut däremot grundar sig på t.ex. att verket anser att den studerande utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa, torde en ny underrättelse sällan medföra förbättrade möj- ligheter för sökanden att få resa in i . Detsamma gäller för det fall att invändningsbeslutet grundar sig på uppfattning i en viss rättsfråga. Om studerande inte ges rätt att få ett invändningsbeslut prövat av en högre instans, kan det därför medföra att vissa utlänningar fråntas möjligheten att utnyttja sin rörlighet i . Till detta kommer Prop. 2019/20:9 att andra liknande beslut av som rör utlänningars möj- lighet att resa in och vistas i generellt är överklagbara till en migra- tionsdomstol. En sådan möjlighet finns beträffande t.ex. beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd och beslut om avslag på en ansökan om visering (14 kap. 3 § och 5 a § UtlL). Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med , att ett beslut om att invända mot en studerandes rörlighet bör få överklagas till en migrationsdomstol. Regeringen föreslår därför bestämmelser med sådan innebörd. 17.4Undantag från kravet på arbetstillstånd Regeringens bedömning: Några lagändringar behövs inte i fråga om arbetstillstånd för utlänningar som vistas i med stöd av ett uppehållstillstånd för forskning eller för studier inom högre utbildning utfärdat av en annan EU-stat. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter på promemorians bedöm- Skälen för regeringens bedömning: Enligt gällande ordning är en ut- länning som har beviljats uppehållstillstånd för forskning eller för studier i undantagna från kravet på arbetstillstånd tillståndet gäller (5 kap. 2 § 6 och 11 UtlF). Motsvarande undantag från krav på arbetstillstånd bör gälla för de utlänningar som enligt den nya regleringen ska ha rätt att vistas i med stöd av ett uppehållstillstånd för forskning eller för studier som är utfärdat av en annan EU-stat. Det är lämpligt att detta på regleras på förordningsnivå och det behövs därför inte några lagändringar. 17.5Underrättelseskyldighet för forskare och studerande Regeringens bedömning: Direktivets bestämmelser om att den som har beviljats uppehållstillstånd för forskning eller för studier inom högre utbildning i i vissa fall ska underrätta svenska myn- digheter och den andra EU-statens behöriga myndigheter om sin avsikt att bedriva en del av sin forskning eller sina studier i den andra med- lemsstaten kräver inte några författningsåtgärder. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter på promemorians bedöm- Skälen för regeringens bedömning: Vid forskares rörlighet för kortare vistelse i per medlemsstat får, enligt artikel 28.2, den andra medlemsstaten begära att forskaren, forskningsorganet i den första medlemsstaten eller forskningsorganet i den 2019/20:9 andra medlemsstaten underrättar de behöriga myndigheterna i den första och i den andra medlemsstaten om forskarens avsikt att bedriva en del av forskningen i den andra medlemsstaten. Om en medlemsstat tillämpar ett underrättelseförfarande enligt artikel 28.2 ska underrättelsen även gälla för forskarens medföljande familjemedlemmar. När det gäller rörlighet för forskare för längre vistelser än anges i artikel 29.1 a att den andra medlemsstaten får besluta att antingen tillämpa det underrättelse- förfarande som anges i artikel 28 eller tillämpa ett ansökningsförfarande om nytt tillstånd. Motsvarande krav på underrättelseförfarande får också ställas upp vid studerandes avsikt att bedriva en del av sina studier vid en utbildning i en andra medlemsstat (artikel 31.2). Underrättelse- skyldigheten åligger då läroanstalten i den första eller den andra medlemsstaten eller den studerande. I artikel 28.6, 30.2 och 31.6 anges närmare vilken information och vilka handlingar som ska bifogas under- rättelsen. Den mottagande EU-staten får begära att handlingarna ges in på något av unionens officiella språk. Beroende på hur övriga medlemsstater väljer att genomföra direktivet kan det bli aktuellt för en person som har beviljats uppehållstillstånd för forskning eller för studier inom högre utbildning i eller för en forskningshuvudman eller en läroanstalt i att underrätta andra medlemsstater om att den som beviljats uppehållstillstånd för forskning, medföljande familjemedlemmar till forskaren eller den som har beviljats uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning här har för avsikt att bedriva en del av forskningsverksamheten eller studierna i andra medlems- stater. Vilka uppgifter underrättelsen ska innehålla beror på hur EU- staterna valt att genomföra direktivets bestämmelser om rörlighet.