prop · H70364 · 2019-12-16 00:00:00 — Tillstånd till hemlig dataavläsning får enligt andra punk- ten också beviljas om det finns en påtaglig risk för att det inom en organi- sation eller grupp kommer att utövas sådan brottslig verksamhet som avses i första punkten och det kan befaras att en person som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen medvetet kommer att främja denna verk- samhet. Även detta motsvarar vad som gäller för tillstånd till hemliga tvångsmedel i preventivlagen. Prövningen av om rekvisiten är uppfyllda får normalt göras på grundval av den information som inhämtats genom bl.a. polisens underrättelse- och spaningsverksamhet samt det internationella polissamarbetet (prop. 2005/06:177 s. 83). Enligt andra stycket får tillstånd beviljas endast om åtgärden är av syn- nerlig vikt för att förhindra sådan brottslig verksamhet som anges i första stycket. Vad som avses med begreppet synnerlig vikt utvecklas i kommen- taren till 4 § andra stycket. Bortsett från att syftet med förevarande be- stämmelse inte är att utreda brott utan i stället att förhindra brott ska rekvi- sitet synnerlig vikt tolkas på samma sätt som anges där. I tredje stycket föreskrivs ett platskrav och en särskild begränsning avseende platser som är någons stadigvarande bostad för de tillfällen då hemlig dataavläsning ska användas för att läsa av eller ta upp kamera- övervakningsuppgifter. Platskravet och begränsningen motsvarar vad som föreskrivs i 4 § tredje stycket, dock med skillnaden att en sådan person som kan antas uppehålla sig på platsen inte är misstänkt utan i stället en sådan person som anges i första stycket. Av fjärde stycket framgår att tillstånd enligt första stycket inte får avse hemlig dataavläsning för att ta upp rumsavlyssningsuppgifter. Det innebär att hemlig dataavläsning i preventivlagsfallen aldrig får användas för att läsa av eller ta upp uppgifter som kan hämtas in genom hemlig rums- avlyssning. Detta motsvarar vad som gäller enligt preventivlagen. 8 § Hemlig dataavläsning enligt 7 § får avse ett avläsningsbart informations- system som används, eller som det finns särskild anledning att anta har använts eller kommer att användas, av en person som anges i den bestämmelsen. Hemlig dataavläsning som gäller kommunikationsavlyssnings-, kommunika- tionsövervaknings- eller platsuppgifter får även avse ett avläsningsbart informa- tionssystem som det finns synnerlig anledning att anta att en person som anges i 7 § som tillståndet avser har kontaktat eller kommer att kontakta. Paragrafen innehåller bestämmelser om krav på koppling mellan ett avläs- ningsbart informationssystem och den enskilde vid tillstånd som avses i 7 § (preventivlagsfallen). Övervägandena finns i avsnitt 10.2.3. 2019/20:64 Enligt första stycket får hemlig dataavläsning enligt 7 § avse ett avläs- ningsbart informationssystem som används, eller som det finns särskild anledning att anta har använts eller kommer att användas, av en person som anges där, se kommentaren till 7 § första stycket. Vad gäller kopp- lingen mellan denne person och det avläsningsbara informationssystemet gäller det som anges i kommentaren till 4 § andra stycket. Paragrafens andra stycke motsvarar 4 § andra stycket andra meningen, se kommentaren till den bestämmelsen. 9 § Ett tillstånd till hemlig dataavläsning får beviljas för att läsa av eller ta upp uppgifter i ett avläsningsbart informationssystem som används, eller som det finns särskild anledning att anta har använts eller kommer att användas, av en utlänning som omfattas av 1.ett utvisningsbeslut enligt 1 § 2 lagen (1991:572) om särskild utlänningskont- roll, eller 2.ett avvisnings- eller utvisningsbeslut enligt 8 eller 8 a kap. utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre bestämmelser och det finns sådana omständig- heter i fråga om utlänningen som avses i 1 § 2 lagen om särskild utlänningskon- troll. Ett tillstånd till hemlig dataavläsning som gäller kommunikationsavlyssnings-, kommunikationsövervaknings- eller platsuppgifter får också beviljas för att läsa av eller ta upp uppgifter i ett avläsningsbart informationssystem som det finns synner- lig anledning att anta att utlänningen som tillståndet avser har kontaktat eller kommer att kontakta. Tillståndet får beviljas endast om , regeringen eller en domstol har beslutat att 19–22 §§ lagen om särskild utlänningskontroll samt denna lag ska tillämpas på utlänningen. Det förfarande och de förutsättningar som gäller för ett beslut om att 19–22 §§ lagen om särskild utlänningskontroll ska tillämpas i fråga om utlänningen gäller också för ett beslut i fråga om hemlig dataavläsning. Ett tillstånd får beviljas endast om det finns synnerliga skäl och det är av betydel- se för att utreda om utlänningen eller en organisation eller grupp som han eller hon tillhör eller verkar för planlägger eller förbereder terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Ett tillstånd får inte avse kameraövervaknings- eller rumsavlyssningsuppgifter. I paragrafen regleras vad som gäller för tillståndsgivning till hemlig dataavläsning när det finns förhållanden som kan ligga till grund för beslut om hemliga tvångsmedel enligt lagen (1991:572) om särskild utlän- ningskontroll (LSU-fallen). Paragrafen har utformats i enlighet med Övervägandena finns i avsnitt 10.2.4 och 10.2.5. Av första stycket framgår att en första förutsättning för att hemlig data- avläsning ska få användas i LSU-fallen är att det antingen finns ett utvis- ningsbeslut enligt lagen om särskild utlänningskontroll eller att det finns ett avvisnings- eller utvisningsbeslut enligt utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre bestämmelser. Den första situationen som anges i första punkten är att den utlänning som åtgärden ska avse omfattas av ett utvisningsbeslut enligt 1 § 2 LSU. Ett beslut om utvisning får enligt nämn- da lagrum beviljas om det med hänsyn till vad som är känt om utlän- ningens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han eller hon kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. Hemlig dataavläsning kan även, enligt den andra punkten, beviljas om den aktuella utlänningen omfattas av ett avvis- nings- eller utvisningsbeslut enligt 8 eller 8 a kap. utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre bestämmelser och det finns sådana omständigheter i fråga om utlänningen som avses i 1 § 2 lagen om särskild I första stycket finns även ett krav på koppling mellan utlänningen och det avläsningsbara informationssystem som åtgärden ska avse. melsen är utformad på motsvarande sätt som bestämmelsen i 4 § med den skillnaden att den enskilde som är föremål för åtgärden inte är en misstänkt person utan den utlänning som omfattas av ett avvisnings- eller utvisnings- Vad gäller kopplingen som sådan är ingen skillnad avsedd i förhål- lande till vad som gäller enligt 4 §, se kommentaren till den bestämmelsen. I andra stycket finns ett undantag från den nu nämnda huvudregeln att informationssystemet ska användas av den utlänning som är föremål för Ett tillstånd till hemlig dataavläsning får nämligen också beviljas för att läsa av eller ta upp kommunikationsavlyssnings-, kommu- nikationsövervaknings- och platsuppgifter i ett avläsningsbart informa- tionssystem som det finns synnerlig anledning att anta att utlänningen har kontaktat eller kommer att kontakta. Kontakterna måste äga rum eller ha ägt rum inom den tid tillståndet löper. Bestämmelsen ska tolkas på samma sätt som motsvarande bestämmelse i 4 §, se kommentaren till den bestäm- Av tredje stycket framgår att innan , som är ensam behörig domstol i dessa fall, fattar ett beslut om att tillåta hemlig data- avläsning i ett specifikt fall krävs att , regeringen eller en domstol, på någon av de grunder som anges i lagen om särskild utlännings- kontroll, har fattat ett generellt beslut om att tvångsmedel enligt 19–22 §§ LSU samt hemlig dataavläsning ska få tillämpas i fråga om utlänningen (jfr 11, 11 a, 14 och 15 §§ LSU). Av tredje stycket framgår vidare att Mig- rationsverket, regeringen eller domstol ska följa samma förfaranderegler vid ett generellt beslut om att tillåta hemlig dataavläsning som vid ett generellt beslut om att tillåta andra tvångsmedel enligt lagen om särskild Även samma förutsättningar ska gälla för beslutet om Att samma förfaranderegler blir tillämpliga innebär t.ex. att ett generellt beslut om att tillåta hemlig dataavläsning går att överklaga till regeringen (11 § fjärde stycket LSU och 11 a § andra stycket LSU) och att domstol får besluta interimistiskt (15 § LSU). Av fjärde stycket följer att ett tillstånd till hemlig dataavläsning i LSU- fallen endast får beviljas om det finns synnerliga skäl och det är av betydelse för att utreda om utlänningen eller en organisation eller grupp som han eller hon tillhör eller verkar för planlägger eller förbereder terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. således endast möjligt att ge tillstånd till hemlig dataavläsning i LSU- fallen för att utreda om en i första stycket angiven person eller en organisation eller grupp han eller hon tillhör planerar sådan brottslighet som anges i den lagen. I femte stycket anges att ett tillstånd till hemlig dataavläsning i LSU- fallen inte får avse kameraövervaknings- eller rumsavlyssningsuppgifter. I den delen motsvarar bestämmelsen vad som gäller enligt lagen om sär- skild utlänningskontroll, vilken inte möjliggör hemlig kameraövervakning eller hemlig rumsavlyssning. Av det följer motsatsvis att hemlig dataav- 2019/20:64 läsning får användas för att läsa av eller ta upp övriga uppgiftstyper enligt 2 § första stycket lagen om hemlig dataavläsning, om förutsättningarna enligt bestämmelsen är uppfyllda. Förebyggande, förhindrande och upptäckande av brottslig verksamhet 10 § Ett tillstånd till hemlig dataavläsning som gäller kommunikationsöver- vaknings- eller platsuppgifter får beviljas om åtgärden är av synnerlig vikt för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott som anges i 2 § lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kom- munikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. Vid hemlig dataavläsning enligt första stycket får meddelanden inte hindras att nå fram enligt 2 § andra stycket. Ett tillstånd till hemlig dataavläsning som gäller kommunikationsövervak- ningsuppgifter får endast avse uppgifter i förfluten tid. I paragrafen regleras att tillstånd till hemlig dataavläsning i vissa fall får beviljas för avläsning eller upptagning av uppgifter i underrättelseverk- samhet (inhämtningslagsfallen), motsvarande de som gäller för inhämt- ning av sådana uppgifter enligt lagen (2012:278) om inhämtning av upp- gifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndig- heternas underrättelseverksamhet (inhämtningslagen). Övervägandena finns i avsnitt 10.2.6 och 10.2.7. Enligt första stycket får för det första hemlig dataavläsning i inhämt- ningslagsfallen endast avse kommunikationsövervakningsuppgifter och platsuppgifter. Det ställs vidare som krav att åtgärden ska vara av synnerlig vikt för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott som anges i 2 § inhämtningslagen. Det är fråga om brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse eller vissa särskilt angivna brott, t.ex. spioneri och kapning. Till skillnad från vad som gäller enligt inhämtningslagen ska åtgärden vara av synnerlig vikt för att tillstånd ska komma i fråga. Synnerlig vikt har samma innebörd som när uttrycket används i andra sammanhang i denna lag (se kommentaren till 4 § första stycket). Synnerlig vikt i detta sammanhang tar sikte på förebyggandet, förhindrandet eller upptäckandet av den brottsliga verk- samheten i stället för utredningen, vilket är fallet under en förundersök- ning. Uttrycket förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet har samma betydelse som redovisats i förarbetena till inhämtningslagen (prop. 2011/12:55 s. 121). Enligt definitionen av hemlig dataavläsning (1 §) får åtgärder enligt förevarande bestämmelse endast avse uppgifter i ett avläsningsbart informationssystem. Det ställs inte några krav på att informationssystemet ska kunna kopplas till en viss person. Det innebär att det inte är nödvändigt att veta vem som använder informationssystemet men att det måste stå klart att avläsning eller upptagning sker ifrån ett visst avläsningsbart informationssystem. I andra stycket finns en begränsning som innebär att när hemlig dataav- läsning används i inhämtningslagsfallen får den brottsbekämpande myn- digheten inte hindra meddelanden från att nå fram enligt 2 § andra stycket. Det är inte heller tillåtet enligt inhämtningslagen. Enligt tredje stycket får avläsning eller upptagning av kommunikations- övervakningsuppgifter endast avse uppgifter om meddelanden i förfluten tid, dvs. som har överförts, och alltså inte uppgifter om meddelanden i Det motsvarar vad som gäller enligt inhämtningslagen för sådana Prop. 2019/20:64 uppgifter (1 § 1 inhämtningslagen och prop. 2011/12:55 s. 120 och 129– Förbud mot hemlig dataavläsning 11 § Ett tillstånd till hemlig dataavläsning får inte avse ett avläsningsbart informationssystem som stadigvarande används eller är särskilt avsett att användas 1.i verksamhet där tystnadsplikt gäller enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförord- ningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen, 2.i verksamhet som bedrivs av advokater, läkare, tandläkare, barnmorskor, sjuk- sköterskor, psykologer, psykoterapeuter eller familjerådgivare enligt socialtjänst- lagen (2001:453), eller 3.av präster inom trossamfund eller av dem som har motsvarande ställning inom sådana samfund, i verksamhet för bikt eller enskild själavård. I paragrafen anges begränsningar som innebär att hemlig dataavläsning aldrig får avse vissa avläsningsbara informationssystem. finns i avsnitt 10.3.2. Bestämmelsen består av tre punkter som klargör att det finns ett absolut förbud mot hemlig dataavläsning avseende vissa avläsningsbara informa- Bestämmelsen omfattar alla uppgiftstyper som hemlig data- avläsning kan ge tillgång till. För samtliga punkter gäller att informations- systemet stadigvarande ska användas eller vara särskilt avsett att användas i en i respektive punkt angiven verksamhet, vilket är detsamma som gäller för platser där hemlig rumsavlyssning inte får äga rum (27 kap. 20 e § tredje stycket RB). För att informationssystemet ska ha den i lagen angivna priviligierade ställningen krävs att det är en beständig del av verksamheten och används i något av dess syften eller att det är särskilt avsett att använ- das i verksamheten. Att ett informationssystem är särskilt avsett att an- vändas i verksamheten kan omfatta fall då t.ex. en advokat ännu inte har startat sin verksamhet men har tagit med sig en klientdatabas från en annan arbetsgivare och lagrat denna i ett informationssystem. En dator eller mobiltelefon eller liknande teknisk utrustning som stadig- varande används i någon av de i bestämmelsen angivna verksamheterna är enligt bestämmelsen absolut fredad från hemlig dataavläsning. dataavläsning riktad mot internetbaserade elektroniska tjänster som går att komma åt från utrustningen är dock inte automatiskt fredade. kan hemlig dataavläsning avse en advokats privata konto i sociala medier eller privata internetbaserade e-postprogram, även om advokaten ute- slutande använder en skyddad dator för att logga in på sådana tjänster. Bestämmelsen är typiskt sett inte heller tillämplig på anställdas privata mobiltelefoner eller datorer även om de vid enstaka fall används i Om det vid verkställighet av hemlig dataavläsning kommer fram uppgifter som enligt 27 § inte får läsas av eller tas upp gäller dock att verkställigheten ska avbrytas och upptagningar och uppteckningar för- störas i delar de omfattas av förbudet, se kommentaren till den bestäm- Informationssystem som endast undantags- eller tillfälligtvis an- vänds i verksamheten eller är till för personer utanför verksamheten om- fattas inte heller av förbudsregeln, t.ex. besöksdatorer på en läkarmot- tagning eller liknande inrättning. Stadigvarande användning behöver dock 2019/20:64 inte vara begränsad till att avse arbetsplatser inom den organisation som skyddas utan kan också omfatta t.ex. en arbetsplats i en journalists hem (prop. 2013/14:237 s. 180). Eftersom förbudet tar sikte på det avläsnings- bara informationssystemet som sådant och aldrig på vilken plats det befinner sig är den fysiska arbetsplatsen inte för någon av yrkesgrupperna avgörande för om informationssystemet kan bli föremål för hemlig data- avläsning. Inte heller har det betydelse om utrustningen befinner sig utan- för arbetsplatsen, vilket inte sällan t.ex. en mobiltelefon eller en bärbar dator gör. Det avgörande är om informationssystemet stadigvarande an- vänds eller är särskilt avsett att användas i de angivna verksamheterna. Det innebär också att det inte är möjligt att undgå hemlig dataavläsning endast genom att tillfälligtvis använda ett informationssystem i sådan skyddad verksamhet som avses i bestämmelsen (jfr prop. 2005/06:178 s. 102). När det gäller de enskilda punkterna och de verksamheter som anges i dessa är det samma verksamheter som anges i 27 kap. 20 e § tredje stycket RB, dvs. där rumsavlyssning inte får förekomma. Punkt 1 avser verksamheter där tystnadsplikt gäller enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen. Här avses primärt medieföretag, t.ex. förlag eller nyhetsbyråer, som bedriver verksamhet för vilken det råder tystnadsplikt enligt reglerna i tryckfri- hetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen. Punkt 2 avser verksamhet som bedrivs av advokater, läkare, tandläkare, barnmorskor, sjuksköterskor, psykologer, psykoterapeuter eller familje- rådgivare enligt socialtjänstlagen. Det innebär att hemlig dataavläsning inte får avse t.ex. digitala journalsystem hos läkare, tandläkare och annan sjukvårdspersonal eller klientinformation hos en advokat eller familje- rådgivare hos socialtjänst. Begreppet advokat innefattar i detta samman- hang även den som är auktoriserad som advokat i någon annan stat inom Europeiska unionen, Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i när denne är verksam i (8 kap. 9 § RB). Punkt 3 tar sikte på avläsningsbara informationssystem som används av präster inom trossamfund eller av dem som har motsvarande ställning inom sådana samfund. Punkten avser dock endast informationssystem som används i verksamhet för bikt eller enskild själavård. Vid tillståndsprövningen ankommer det på den brottsbekämpande myn- digheten att presentera uppgifter som tydliggör att informationssystemet inte omfattas av förbudsregeln, om det finns en sådan risk. Om det efter ett beviljat tillstånd visar sig att ett förbjudet informationssystem kommer att utsättas eller utsätts för hemlig dataavläsning måste åtgärden omedel- bart avbrytas. 12 § Vid hemlig dataavläsning får den verkställande myndigheten, efter särskilt tillstånd, i hemlighet skaffa sig tillträde till och installera tekniska hjälpmedel på en plats som annars skyddas mot intrång. Ett sådant tillstånd får endast avse en plats där det finns särskild anledning att anta att det avläsningsbara informations- systemet finns tillgängligt. Om platsen är en bostad som stadigvarande används av någon annan än den misstänkte eller en sådan person som anges i 7 § första stycket eller 9 § första stycket, får tillstånd beviljas endast om det finns synnerlig anledning att anta att informationssystemet finns där. I paragrafen regleras förutsättningarna för att en domstol eller, i före- kommande fall, en åklagare ska kunna ge ett särskilt tillstånd för tillträde (tillträdestillstånd) till annars skyddade platser. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. I paragrafen anges förutsättningarna för att bevilja ett tillträdestillstånd för att hemlig dataavläsning ska kunna verkställas. Det slås för det första fast att tillträdestillstånd får beviljas för att i hemlighet skaffa sig tillträde till och installera tekniska hjälpmedel på en plats som annars skyddas mot intrång. Med tekniskt hjälpmedel avses både hårdvara och programvara. Bestämmelsen innebär att installationen ska göras på plats och medger inte den verkställande myndigheten rätt att ta med sig informationssystemet därifrån. Bestämmelsen avser huvudsakligen de platser som skyddas genom bestämmelserna i 4 kap. 6 § om hemfridsbrott och ola- ga intrång. Det är således inte bara fråga om bostäder utan också om bl.a. arbetsplatser, föreningslokaler och bilar. Bestämmelsen innebär också att tillträdestillstånd får ges till plats som skyddas genom bestämmelsen i 8 kap. 8 § om egenmäktigt förfarande, vilket ger de brottsbe- kämpande myndigheterna rätt att, utan att behålla egendomen, fästa eller bryta lås eller på något annat sätt rubba någons egendom, t.ex. öppna en låst väska där det finns särskild anledning att anta att det eftersökta infor- mationssystemet finns. I likhet med vad som gäller enligt bestämmelserna om husrannsakan och tillträdestillstånd vid hemlig rumsavlyssning får den brottsbekämpande myndigheten ta sig in i det skyddade utrymmet med våld. Den får alltså – om det anses nödvändigt – bryta eller dyrka sig in i t.ex. en bostad eller ett annat utrymme som tillståndet gäller för att genom- föra installationen (eller avinstallationen, se 25 § fjärde stycket). Detta innefattar en befogenhet att tillfälligtvis sätta larmanordningar ur funktion (prop. 2005/06:178 s. 104–105). Ett tillträdestillstånd är ett särskilt tillstånd som ges av den som beviljar beslut om hemlig dataavläsning och ska anges i beslutet (se kommentaren till 18 §). Som framgår av 14 och 17 §§ kan beslut beviljas av såväl rätten som åklagaren. Av paragrafen framgår också att ett tillstånd endast får avse en plats där det finns särskild anledning att anta att det avläsningsbara informations- systemet finns tillgängligt. Kravet på att informationssystemet ska finnas tillgängligt innebär inte att det behöver finnas fysiskt tillgängligt på den plats där tillträdet äger rum. Det kan i vissa fall vara så att det tekniska hjälpmedlet kan installeras på distans, t.ex. via en kopplingsstation i källaren i ett flerbostadshus, i stället för att den verkställande myndigheten bryter sig in i bostaden där informationssystemet finns. Det följer då av proportionalitetsprincipen att den förra verkställighetsmetoden ska väljas. Det kan också vara så att avläsningen behöver göras genom en kopplings- station men avse uppgifter i en misstänkts dator i en annan del av huset eller i ett annat hus (se kommentaren till 1 §). I båda dessa fall får tillträdes- tillstånd beviljas för att fysiskt få tillgång till kopplingsstationen. Kravet på särskild anledning att anta innebär att det inte bara ska vara fråga om ett allmänt antagande om att informationssystemet kommer att finnas på platsen utan det ska finnas någon faktisk omständighet som med viss styrka talar för att det kommer att finnas där i vart fall . 2019/20:64 Är platsen i fråga någon annan stadigvarande bostad än den misstänktes får tillträdestillstånd endast beviljas om det finns synnerlig anledning att anta att informationssystemet finns där. Detta gäller även i preventiv- lagsfallen och LSU-fallen, om bostaden stadigvarande används av en annan person än den som är föremål för åtgärden. Med synnerlig anledning avses att man ska vara praktiskt taget säker på att informationssystemet finns på platsen. Det strängare kravet avser endast bostäder som stadig- varande används av någon annan än den som är föremål för hemlig data- avläsning.