prop · H603159 · 2019-09-04 00:00:00 — 2018/19:159 Genom hänvisningen i första stycket till 9 a § andra och tredje styckena framgår att det endast är pensionsstiftelser som tryggar utfästelser om pension till minst 100 personer och pensionsstiftelser som har gjort en anmälan till tillsynsmyndigheten om att de frivilligt valt att tillämpa paragrafen som får driva gränsöverskridande verksamhet. Den nya lydelsen medför ingen ändring i sak. I stycket förtydligas också att pensionsstiftelser får driva gränsöverskridande verksamhet endast om godkänner det. Inte heller denna ändring innebär någon ändring i sak. Iandra stycket, som är nytt, genomförs andra tjänstepensionsdirektivets definition av gränsöverskridande verksamhet (artikel 6.19). Definitionen i paragrafen är anpassad till den verksamhet som pensionsstiftelser bedriver, dvs. tryggande av pensionsutfästelser. Definitionen innebär att det som är avgörande för om verksamheten är gränsöverskridande är om den arbetsgivare som gör inbetalningar till arbetstagare ska tillämpa en annan social- och arbetsmarknadslagstiftning i fråga om tjänstepensionerna än den som är tillämplig i . Det kan därmed i undantagsfall vara fråga om gränsöverskridande verksamhet även om både pensionsstiftelsen och arbetsgivaren har hemvist i . Normalt behöver uppgiften om vilken lagstiftning som ska tillämpas komma från arbetsgivaren. Att detta är avsikten framgår uttryckligen av andra tjänstepensionsdirektivet. När det gäller vad som avses med social- och arbetsmarknadslagstiftning finns viss ledning i prop. 2004/05:165 s. 242 f. Paragrafen innehåller bestämmelser om pensionsstiftelsernas skyldighet att underrätta om gränsöverskridande verksamhet. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 11.3 i andra tjänstepensions- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Bestämmelserna i paragrafen förenklas något i enlighet med hur skyldig- heten att anmäla gränsöverskridande verksamhet uttrycks i andra tjänste- pensionsdirektivet. Någon ändring i sak är inte avsedd. Enligt punkt 1 ska underrättelsen innehålla uppgift om arbetsgivarens namn och hemvist. I likhet med det som gällt är det den arbetsgivare som ska göra inbetalningar till pensionsstiftelsen som avses. Med hemvist avses i detta fall arbetsgivarens huvudsakliga förvaltningsort. Förteckningen över vad en underrättelse ska innehålla utökas med en ny punkt, punkt 2, om vilket lands social- och arbetsmarknadslagstiftning som reglerar förhållandet mellan arbetsgivaren och berörda arbetstagare. Med social- och arbetsmarknadslagstiftning avses detsamma som i defini- tionen av gränsöverskridande verksamhet i 15 a §, se författnings- kommentaren till den paragrafen. Det är alltså den lagstiftning som ska tillämpas i fråga om tjänstepensionerna som avses. Det land vars lagstift- ning ska tillämpas benämns värdlandet. Paragrafen behandlar hantering av en anmälan om gränsöverskridande verksamhet och tidsfrister för att inleda gräns- överskridande verksamhet. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 11.4, 11.5, 11.8 och 11.9 i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitten 8.3 och 8.4. Ändringen i första stycket innebär att ska lämna meddelande till den behöriga myndigheten i värdlandet. Vad som avses med värdlandet anges i 15 b § 2. Andra stycket ändras på så sätt att ett meddelade om en underrättelse om gränsöverskridande verksamhet enligt första stycket ska lämnas om bedömer att förutsättningarna enligt punkterna 1–3 är uppfyllda. Punkt 3 ändras på så sätt att det förtydligas att prövningen ska omfatta den som ska leda den planerade verksamheten och att även dennes erfarenhet ingår i bedömningen. Ifjärde stycket förtydligas att underrättelse avser innehållet i de verksamhetsbestämmelser som inspektionen får informa- tion om. Enligt den andra meningen, som är ny, ska underrätta pensionsstiftelsen om ändringar i verksamhetsbestämmelserna om inspektionen får information om sådana ändringar. I tredje meningen ändras den angivna tidsfristen för när verksamheten får inledas . Ändringen i femte stycket innebär att ska meddela beslut inom angiven tidsfrist oavsett vad som är anledningen till att myndigheten inte lämnar ett meddelande till den behöriga myndigheten i värdlandet. Med någon annan anledning avses t.ex. att inspektionen av formella skäl inte gör någon prövning i sak eller att inspektionen inte hinner fatta beslut inom angiven tidsfrist. Övriga ändringar i paragrafen är endast språkliga. Paragrafen innehåller bestämmelser om krav på ledamöter och suppleanter i en pensionsstiftelses styrelse. Paragrafen genomför artikel 22.1 a i i andra tjänstepensionsdirektivet. Ändringarna i första stycket är följdändringar med anledning av ändringarna i 9 a §. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om företagsstyrnings- system i en pensionsstiftelse. I paragrafen genomförs artiklarna 21.1, 21.2 och i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.1. Iförsta stycket anges att en pensionsstiftelse ska ha ett företags- styrningssystem som säkerställer att verksamheten styrs på ett sunt och ansvarsfullt sätt. Systemet ska regelbundet ses över internt (artikel 21.1 i andra tjänstepensionsdirektivet). Detta innebär att pensionsstiftelsen ska ha en tillfredsställande och transparent organisationsstruktur med en tydlig ansvarsfördelning med lämplig grad av uppdelning av uppgifterna och ett effektivt system för att säkerställa att information förs vidare (artikel 21.1). Företagsstyrningssystemet ska beakta miljöfaktorer, sociala faktorer och företagsstyrningsfaktorer i samband med investeringstillgångar vid investeringsbeslut (artikel 21.1). För dessa stiftelser gäller också att företagsstyrningen av ersättningar och deras övervakning ska vara tydlig, transparent och effektiv (artikel ). Genom hänvisningen till 9 a § följer att kraven gäller för de pensions- stiftelser som tryggar utfästelser om pension till minst 16 arbetstagare eller arbetstagares efterlevande. För de pensionsstiftelser som tryggar utfästel- ser till minst 100 personer finns ytterligare krav på företagsstyrnings- systemet i 16 c–16 j och 16 l §§. Detta gäller krav på riskhanterings- system, internkontrollsystem, centrala funktioner, styrdokument, egen riskbedömning och uppdragsavtal. Iandra stycket anges att företagsstyrningssystemet ska vara utformat så att det står i proportion till verksamhetens art, omfattning och komplexitet. Denna proportionalitetsregel liknar andra motsvarande bestämmelser som finns på det finansmarknadsrättsliga området (se t.ex. 4 kap. 5 § försäkringsrörelselagen och 8 kap. 6 § lagen [2007:528] om värdepappers- marknaden). Proportionalitetsprincipen ska gälla för alla delar av företagsstyrningssystemet och påverkar därmed bl.a. de krav som ställs på en pensionsstiftelses riskhanteringssystem, internkontrollsystem, centrala funktioner, styrdokument, placeringsriktlinjer, egen riskbedömning och uppdragsavtal. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om en pensionsstiftelses riskhanteringssystem och riskhanteringsfunktion. Paragrafen genomför artikel 25 i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitten 10.3.1 och 10.3.2. som tryggar utfästelser om pension till minst 100arbetstagare eller deras efterlevande eller som har gjort en anmälan till tillsynsmyndigheten i enlighet med 31 § fjärde stycket andra meningen ska enligt första stycket ha ett riskhanteringssystem och en riskhanterings- funktion. Att kravet endast gäller sådana stiftelser följer av hänvisningen till 9 a § andra och tredje styckena. Riskhanteringssystemet och risk- hanteringsfunktionen ingår i en pensionsstiftelses företagsstyrningssystem (se författningskommentaren till 16 b § första stycket). Därmed gäller att riskhanteringssystemet och riskhanteringsfunktionen ska stå i proportion till verksamhetens art, omfattning och komplexitet (se författnings- kommentaren till 16 b § andra stycket). I andra stycket anges vad riskhanteringssystemet ska omfatta. Risk- hanteringssystemet ska omfatta lämpliga processer och rutiner för att identifiera, hantera och rapportera de väsentliga riskerna i verksamheten. Systemet ska även omfatta de delar av stiftelsens verksamhet som omfattas av uppdragsavtal. Riskhanteringssystemet ska vara integrerat i pensions- stiftelsens organisations- och beslutsstruktur. Tredje stycket innehåller bestämmelser om riskhanteringsfunktionen. Riskhanteringsfunktionen i en pensionsstiftelse ska på ett objektivt sätt bistå styrelsen i de uppgifter som utförs inom riskhanteringssystemet. Funktionen ska också regelbundet rapportera väsentliga resultat och rekommendationer inom sina ansvarsområden till styrelsen. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om en pensionsstiftelses internkontrollsystem och internrevisionsfunktion. Paragrafen genomför artiklarna 21.4 och 26 i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitten 10.4.1 och 10.4.2. som tryggar utfästelser om pension till minst 100arbetstagare eller deras efterlevande eller som har gjort en anmälan till tillsynsmyndigheten i enlighet med 31 § fjärde stycket andra meningen ska enligt första stycket ha ett internkontrollsystem och en internrevisions- funktion. Att kravet endast gäller sådana stiftelser följer av hänvisningarna till 9 a § andra och tredje styckena. Internkontrollsystemet och intern- revisionsfunktionen ingår i en pensionsstiftelses företagsstyrningssystem (se författningskommentaren till 16 b § första stycket). Därmed gäller att internkontrollsystemet och internrevisionsfunktionen ska stå i proportion till verksamhetens art, omfattning och komplexitet (se författnings- kommentaren till 16 b § andra stycket). I andra stycket anges vad internkontrollsystemet ska omfatta. En pensionsstiftelses internkontrollsystem ska omfatta stiftelsens förvaltning, redovisning och ramar för internkontrollen. Systemet ska även omfatta de delar av stiftelsens verksamhet som omfattas av uppdragsavtal. Tredje stycket innehåller bestämmelser om internrevisionsfunktionen. Internrevisionsfunktionen i en pensionsstiftelse ska på ett objektivt sätt utvärdera internkontrollsystemet. Internrevisionsfunktionen ska även ut- värdera andra delar av företagsstyrningssystemet, vilken innefattar både riskhanteringssystemet och riskhanteringsfunktionen. Utvärderingen ska även gälla de delar av stiftelsens verksamhet som omfattas av uppdrags- avtal. Funktionen ska också regelbundet rapportera väsentliga resultat och rekommendationer inom sina ansvarsområden till styrelsen. I fjärde stycket anges att den som utför arbete inom internrevisions- funktionen inte får utföra uppgifter i den verksamhet som utvärderas. Detta innebär t.ex. att den som utför arbete i internrevisionsfunktionen inte får utföra arbete i riskhanteringsfunktionen. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om personer som utför arbete i en pensionsstiftelses riskhanteringsfunktion och internrevisions- funktion. Paragrafen genomför artiklarna 22.1 a ii och iii och b, 24.4 och 24.5i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.6. Första stycket innehåller lämplighetskrav för dem som utför arbete inom riskhanteringsfunktionen och internrevisionsfunktionen. Begreppet utför arbete omfattar även dem som ansvarar för någon av funktionerna. De som ska utföra arbete inom dessa funktioner ska ha de insikter och den erfarenhet som krävs för att utföra funktionens uppgifter samt i övrigt vara lämpliga för uppgiften. Kraven på insikt och erfarenhet gäller endast i förhållande till de uppgifter som de faktiskt ska utföra i funktionen. På samma sätt som gäller för styrelseledamöter och suppleanter enligt 16 a § första stycket ska bedömningen av dem som ska utföra centrala funktioner göras individuellt och det ska inte tas hänsyn till vilka kunskaper som andra som utför arbete inom funktionen har. I 16 d § fjärde stycket finns 2018/19:159 ett ytterligare krav, nämligen att den som utför arbete inom intern- revisionsfunktionen inte får utföra arbete i den verksamhet som ska utvärderas. Av andra stycket följer att de som utför arbete i riskhanterings- funktionen och internrevisionsfunktionen i vissa fall ska underrätta om de upptäcker allvarligare missförhållanden inom sin funktion. En skyldighet att underrätta infaller först efter det att pensionsstiftelsens styrelse har informerats om miss- förhållandena och styrelsen trots detta inte har vidtagit lämpliga åtgärder inom skälig tid. De missförhållanden som är så allvarliga är om det har upptäckts att det finns en betydande risk att pensionsstiftelsen inte kommer att uppfylla ett väsentligt krav enligt lag och detta kan få väsentlig påverkan för de personer som stiftelsen tryggar utfästelser om pension till, andra stycket 1. En skyldighet att underrätta kan även infalla om det inom funktionen har konstaterats att det förekommit en väsentlig överträdelse av lag eller andra bestämmelser som gäller för pensionsstiftelsens verksamhet, andra stycket 2. Paragrafen, som får en ny beteckning, innehåller bestämmelser om placeringsriktlinjer. Paragrafen genomför delar av artikel 30 i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.12. ska, på samma sätt som gällt, upprätta och följa placeringsriktlinjer. I första stycket införs en ny bestämmelse om att en pensionsstiftelse också ska offentliggöra sina placeringsriktlinjer. Kravet i paragrafen på att upprätta, följa och offentliggöra placerings- riktlinjer gäller endast för pensionsstiftelser som tryggar utfästelser om pension till minst 100 arbetstagare eller arbetstagares efterlevande och pensionsstiftelser som har gjort en anmälan till tillsynsmyndigheten i enlighet med 31 § fjärde stycket andra meningen, vilket följer av hänvisningen till 9 a § andra och tredje styckena. Som gällt ska placeringsriktlinjerna innehålla principerna för placering av samtliga tillgångar. Bemyndigandena i första och andra styckena flyttas till en ny bestämmelse, se 16 i §. Övriga ändringar i paragrafen är endast språkliga. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om styrdokument (riktlinjer). Paragrafen genomför artiklarna 21.5, 23.1 och 23.3 e i andra tjänstepensionsdirektivet. Paragrafen genomför även delar av artikel 21.3 i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.8. Enligt första stycket ska en pensionsstiftelse som tryggar utfästelser om pension till minst 100 arbetstagare eller deras efterlevande eller som har gjort en anmälan till tillsynsmyndigheten i enlighet med 31 § fjärde stycket andra meningen upprätta och följa riktlinjer för riskhantering, intern- revision och verksamhet som omfattas av uppdragsavtal. Att kravet endast gäller en sådan stiftelse följer av hänvisningen till 9 a § andra och tredje Detta stycke genomför delar av artikel 21.3 i andra tjänste- Prop. 2018/19:159 pensionsdirektivet. Enligt andra stycket ska pensionsstiftelsen upprätta och vid behov följa en beredskapsplan. Beredskapsplanen ska säkerställa att verksamheten kan bedrivas kontinuerligt. Detta stycke genomför artikel 21.5 i andra tjänstepensionsdirektivet. Itredje stycket anges att pensionsstiftelsen ska upprätta och följa en sund ersättningspolicy. Ersättningspolicyn ska omfatta de personer som leder eller övervakar verksamheten eller på annat sätt kan påverka riskerna i verksamheten. Även ersättningar till dem som genom ett uppdragsavtal utför sådana uppgifter ska enligt direktivet omfattas, såvida inte dessa uppdragstagare omfattas av och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), dvs. UCITS-direktivet, Solvens II-direktivet, och rådets direktiv /61/EU av om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv /41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/2010, dvs. AIFM-direktivet, Europa- parlamentets och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kredit- institut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG, dvs. kapital- täckningsdirektivet, eller och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv /92/EG och av direktiv /61/EU, dvs. Detta stycke genomför artikel 23.1 och 23.3 e i andra tjänste- pensionsdirektivet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om placeringsriktlinjer och styrdokument. Paragrafen genomför artikel 23.3 f i andra tjänste- pensionsdirektivet. Paragrafen genomför även delvis artiklarna 21.3 och 30 i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitten 10.8 och 10.12. Enligt paragrafen gäller att placeringsriktlinjerna och styrdokumenten ska antas av styrelsen och ses över vid behov. En översyn ska dock ske minst . Detta överensstämmer i huvudsak med vad som gällt för pensionsstiftelser i fråga om placeringsriktlinjer (hittillsvarande 10 c §). Bestämmelserna om styrdokument innebär helt nya krav för de pensionsstiftelser som tryggar utfästelser om pension till minst 100 arbetstagare eller deras efterlevande. Paragrafen, som är ny, innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer om att få meddela föreskrifter inom de angivna områdena. Övervägandena finns i avsnitten 10.8 och 10.12. Punkt 1 avser innehållet i de placeringsriktlinjer och redogörelsen för de konsekvenser som dessa riktlinjer får som en pensionsstiftelse ska upprätta 2018/19:159 enligt 16 f §. Detta överensstämmer med vad som gällt för pensionsstiftelser (10 b § första och andra styckena). Genom bemyndigan- det finns även utrymme för att genomföra delar av artikel 30 i andra tjänstepensionsdirektivet. Punkt 2 avser innehållet i de styrdokument som en pensionsstiftelse ska upprätta enligt §. Genom bemyndigandet skapas utrymme för att genomföra andra tjänstepensionsdirektivets mer detaljerade bestämmelser om vad ersättningspolicyn ska innehålla i föreskrifter på lägre nivå än lag i de delar direktivets bestämmelser är relevanta för pensionsstiftelser (artikel 23.3 a–d). Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om egen riskbedömning. Paragrafen genomför artikel 28 i andra tjänstepensionsdirektivet. Över- vägandena finns i avsnitt 10.10. Enligt första stycket ska en pensionsstiftelse som tryggar utfästelser om pension till minst 100 arbetstagare eller deras efterlevande eller som har gjort en anmälan till tillsynsmyndigheten i enlighet med 31 § fjärde stycket andra meningen genomföra en egen riskbedömning avseende de risker som verksamheten är utsatt för . Att kravet endast gäller sådana stiftelser följer av hänvisningen till 9 a § andra och tredje styckena. Den egna riskbedömningen ska dokumenteras och sedan beaktas när stiftelsen fattar strategiska beslut. Andra stycket anger vad den egna riskbedömningen ska innehålla. En pensionsstiftelses egna riskbedömning ska behandla hur stiftelsen beaktar den egna riskbedömningen i sitt beslutsfattande, riskhanteringssystemets effektivitet, de operativa riskerna, hur intressekonflikter förebyggs om en arbetsgivare utför uppgifter åt stiftelsen, risker avseende hållbarhets- faktorer om dessa beaktas i stiftelsens investeringsbeslut, och metoden för genomförande av den egna riskbedömningen. Detta motsvarar i huvudsak vad som anges i artikel 28.2 i andra tjänstepensionsdirektivet efter anpassning till de risker som en pensionsstiftelses verksamhet faktiskt är utsatt för. Enligt tredje stycket ska en pensionsstiftelse genomföra den egna risk- bedömningen , eller utan dröjsmål vid en väsentlig förändring av riskerna. Paragrafen, som är ny, innehåller grundläggande bestämmelser om upp- dragsavtal. Paragrafen genomför artikel 31.1, 31.2, 31.4 och 31.5 i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.13.1. I första stycket anges att en pensionsstiftelse får uppdra åt någon annan att utföra visst arbete och vissa funktioner som ingår i stiftelsens verk- samhet för tryggande av tjänstepension, dvs. Detta gäller för samtliga pensionsstiftelser och påverkas inte av hur många som stiftelsen tryggar utfästelser om pension till. Med uppdragsavtal avses de avtal som direkt rör en pensionsstiftelses verksamhet för tryggande av tjänstepension, t.ex. avtal som rör investeringsverksamheten eller någon av de centrala funktionerna. Avtal för operativa tjänster, t.ex. säkerhets- och underhållspersonal omfattas inte (skäl 61 i andra tjänstepensions- Prop. 2018/19:159 direktivet). Ett uppdragsavtal inskränker inte en pensionsstiftelses ansvar Enligt andra stycket ska en pensionsstiftelse, oavsett hur många som den tryggar utfästelser om pension till, säkerställa att den verksamhet som omfattas av uppdragsavtal fungerar tillfredsställande. Detta ska ske dels genom ett omsorgsfullt val av uppdragstagare, dels genom att stiftelsen löpande följer upp den verksamhet som omfattas av uppdragsavtal. Itredje stycket finns formkrav för uppdragsavtal. Formkraven gäller för alla pensionsstiftelser. Ett uppdragsavtal ska vara skriftligt och tydligt ange både pensionsstiftelsens och uppdragstagarens skyldigheter och rättigheter. Paragrafen, som är ny, innehåller särskilda bestämmelser om uppdrags- avtal. Paragrafen genomför artikel 31.3 och 31.6 i andra tjänstepensions- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.13.2. Iförsta stycket finns särskilda krav för att en pensionsstiftelse som tryggar utfästelser om pension till minst 100 arbetstagare eller deras efterlevande eller som har gjort en anmälan till tillsynsmyndigheten i enlighet med 31 § fjärde stycket andra meningen ska få ingå uppdrags- avtal. Att kraven gäller endast sådana pensionsstiftelser framgår av hänvisningen till 9 a § andra och tredje styckena. Sådana stiftelser får inte ingå ett uppdragsavtal om kvaliteten i företagsstyrningssystemet försäm- ras, de operativa riskerna ökar väsentligt, tillsynsmyndighetens eller möjligheter att utöva tillsyn försämras eller verk- samheten inte kan drivas kontinuerligt. ska enligt andra stycket underrätta Finansinspek- tionen innan ett uppdragsavtal börjar gälla. Om det inträffar väsentliga förändringar som rör den verksamhet som omfattas av avtalet, ska stiftelsen möjligt anmäla detta till . Det är endast de avtal som direkt rör en pensionsstiftelses verksamhet för trygg- ande av tjänstepension som en pensionsstiftelse ska underrätta Finans- inspektionen om (se författningskommentaren till 16 k §). I paragrafen regleras vilka bestämmelser som personalstiftelser ska tillämpa. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringarna i paragrafen innebär att personalstiftelser inte omfattas av de bestämmelser om aktsamhetsprincipen och krav på styrelseledamöter och suppleanter som följer av andra tjänstepensionsdirektivet. även språkliga ändringar. I paragrafen finns bestämmelser om tillsyn över pensionsstiftelser. grafen genomför artikel 9.1 i andra tjänstepensionsdirektivet. andena finns i avsnitt 13.1. I första stycket införs en upplysning om lagstöd och i övrigt görs Även i tredje stycket görs språkliga ändringar. Iandra och fjärde styckena görs följdändringar med anledning av att bestämmelsen i hittillsvarande 9 a § första stycket förs över till 9 a § andra stycket. Femte stycket delas upp i två stycken och reglerar därefter endast förfarandet när en pensionsstiftelse inte längre tryggar utfästelser om pension till minst 100 personer. I övrigt görs följdändringar med anledning av att bestämmelsen i hittillsvarande 9 a § första stycket förs över till 9 a § andra stycket. Det görs även språkliga ändringar. Isjätte stycket, som är nytt, regleras förfarandet när en pensionsstiftelse som har anmält att den beslutat att tillämpa bestämmelserna som anges i 9 a § första och andra styckena inte längre vill tillämpa de aktuella bestämmelserna. Förfarandet motsvarar det som gäller enligt det hittills- varande femte stycket.