prop · H603101 · 2019-04-15 00:00:00 — Den första huvudkategorin är skatter som hänförs till rätt månad eller kvartal i nära anslutning till inbetalningen eller deklarationen, vilket gäller för mervärdesskatt, socialavgifter och de flesta punktskatter. Den andra huvudkategorin är skatter som beslutas vid den årliga inkomst- beskattningen och där den löpande inbetalningen endast är preliminär. Det gäller t.ex. hushållens och företagens inkomstskatter samt skatte- reduktioner. När uppgifterna för årsredovisningen för staten för ett visst år tas fram, finns ett i det närmaste korrekt slutligt utfall för många av de skatter som redovisas månads- eller kvartalsvis. För framför allt hushållens och företagens inkomstskatter som beslutas årsvis bygger det redovisade utfallet däremot på en bedömning som grundas på kontrolluppgifter, redovisade preliminärskatter, den ekonomiska utvecklingen, utvecklingen på aktie- och fastighetsmarknaden och annan information. Utifrån informationen prognostiseras de intäkter som slutligt kommer att betalas in för året. Prognosen ligger till grund för att beräkna den redovisade intäkten. Även för övriga skatter tas hänsyn till förväntade tilläggsdebiteringar, omprövningar m.m. som gäller skatter för den aktuella redovisningsperioden. Resultaträkningens skatteintäkter skiljer sig från de periodiserade skatterna i statens budget för det aktuella året på några punkter. Skillnaden mellan fjolårets beräknade periodiserade skatt och det utfall som finns tillgängligt hänförs i resultaträkningen till , medan det periodiserade utfallet revideras i budgetens utfall. För varje skatteslag redovisas dock den senaste beräkningen i not till resultaträkningen. En annan skillnad är att avgifterna till ålders- pensionssystemet och premiepensionssystemet läggs till, eftersom dessa avgifter ingår i skatterna såsom de avgränsas i resultaträkningen. Kommunala utjämnings- och inkomstutjäm- ningsavgifter tillförs som följd av principen att bruttoredovisa dessa i årsredovisningen för staten. Slutligen avgår de elimineringar av skatt från myndigheter som görs i resultaträkningen i årsredovisningen för staten. S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Resultat- och balansräkningen samt finansi- eringsanalysen omfattar statens samtliga intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som påverkar statens nettoupplåning. ses i detta sammanhang som en tillgång hos staten. Intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som redovisas av samt Första–Fjärde, Sjätte och Sjunde AP-fonden omfattas inte av resultat- och balansräkningen eller finansieringsanalysen. Inte heller ingår premiepensionssystemets tillgångar och skulder eller dess avkastning. Budgetlagens bestämmelser avseende detta har preciserats i förordningen om underlag för årsredovisning för staten. För premiepensionsmedlen gäller det särskilda egen- domsskyddet enligt 2 kap. 15 § regeringsformen och de är därmed inte statens medel. Att ta in dem i statens balansräkning skulle medföra att redovisningen inte gav en rättvisande bild. anses vara ett eget rättssubjekt med egna tillgångar och skulder och ska därför inte omfattas av statens resultat- och balansräkning. AP-fonderna, utöver den del som tillhör premiepensionssystemet, undantas dels eftersom ålderspensionssystemet bör hanteras på ett enhetligt sätt, dels eftersom de följer ett annat regelverk för redovisningen än övriga myndig- heter, vilket skulle göra det alltför omständligt att konsolidera dem. Redovisningen är en konsolidering av årsredo- visningarna hos myndigheterna under och regeringen, med angivna undantag. Det innebär att balans- och resultaträkningarna slås samman efter det att interna mellanhavanden i form av fordringar, skulder, intäkter och kostnader mellan myndigheterna eliminerats. Finansieringsanalysen upprättas därefter med den konsoliderade resultat- och balansräkningen som underlag. En förteckning över vilka organisationer som ingår i den konsoliderade resultat- och balansräk- ningen och finansieringsanalysen finns i bilaga 6. S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 gäller som gemensam brytdag för myndigheternas räkenskaper. Det är den dag då den löpande bokföringen av händelser som berör räkenskapsperioden avslutas. Den gemensamma brytdagen är i första hand till för att det ska vara möjligt att stämma av mellanhavanden mellan myndigheter, men den påverkar även externa kundfordringar, leverantörsskulder och period- avgränsningsposter. Myndigheterna tillämpar normalt generella värderingsprinciper i enlighet med förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Det finns myndigheter som på grund av verksamhetens särart, genom dispens, särskilt regeringsbeslut eller av annat särskilt skäl avviker från de generella värderingsprinciperna. Sådana avvikelser före- kommer dock i liten omfattning och bedöms därför inte ha någon väsentlig påverkan på årsredovisningen för staten. Omsättningstillgångar värderas enligt lägsta värdets princip. Detta innebär att de tas upp till anskaffningsvärdet eller till nettoförsäljnings- värdet om detta är lägre än anskaffningsvärdet. Om en omsättningstillgång inte innehas för att ge ekonomiska fördelar används återanskaffnings- värdet i stället för nettoförsäljningsvärdet. Anläggningstillgångar och avskrivningstider Anläggningstillgångar (med undantag för vissa finansiella instrument, se nedan) värderas till sitt anskaffningsvärde, med avdrag för av- och nedskrivningar. För materiella och immateriella anläggningstillgångar gäller som huvudregel att endast tillgångar med en förväntad ekonomisk livslängd på lägst , tas upp som anläggningstillgångar. Avskrivningstiderna varierar mellan olika myndigheter eftersom de anpassas till den för- väntade nyttjandeperioden för respektive tillgång. Om skillnaden i förbrukning av betydande komponenter hos en anläggningstillgång är väsentlig, delas tillgången upp på dessa och avskrivning görs för varje komponent för sig. Myndigheterna tillämpar vanligen 3–avskrivningstid. För byggnader och större anläggningar tillämpas längre avskrivningstid eller komponentavskrivning med hänsyn till myndighetens verksamhet. Även för tillgångssla- gen väganläggningar, järnvägsanläggningar och beredskapstillgångar, tillämpas längre avskriv- ningstider eller komponentavskrivning. För statliga väganläggningar tillämpas diffe- rentierade avskrivningstider från 10 till . För statliga järnvägsanläggningar tillämpas diffe- rentierade avskrivningstider från 25 till . För beredskapstillgångar hos Försvarsmakten, tillämpas 15–för stridsfordon, fartyg, flygplan och helikoptrar, för modifiering av materiel samt 3–för övriga beredskaps- inventarier. För övriga beredskapsvaror – beredskapslager – som är av de redovisade beredskapstillgångarna, sker ingen planenlig avskrivning. Beredskapsvaror omsätts normalt i den löpande verksamheten eller skrivs ned när de inte längre har någon användning i verksamheten. Lånefordringar redovisas till upplupet anskaffningsvärde med tillämpning av effektiv- räntemetoden, vilket är en metod för att fördela ränteintäkter och räntekostnader över den relevanta tidsperioden. Lånefordringar och andra fordringar som har en kredittid överstigande och där staten inte tar ut en ränta som motsvarar statens kostnader, värderas till nuvärdet av framtida betalningar. Aktier och andelar i hel- och delägda företag värderas enligt kapitalandelsmetoden. Metoden innebär att statens andel av företagens eget kapital tas upp som en tillgång i balansräkningen. Årets andel av företagens resultat redovisas sedan i resultaträkningen. Även affärsverkens hel- och delägda företag redovisas enligt kapitalandels- metoden. Finansiella instrument som primärt innehas för att generera avkastning eller värdestegringar värderas till verkligt värde. Ett finansiellt instrument är varje form av avtal som ger upphov till en finansiell tillgång hos en part och en finansiell skuld eller egetkapitalinstrument hos en annan part. Det verkliga värdet bestäms på grund- val av instrumentets marknadsvärde. Finansiella instrument som innehas till förfall eller används för valuta- eller prissäkring värderas dock inte till marknadsvärde. Finansiella garantiavtal redovisas när garanti- åtagandet uppstår, dvs. när ansvaret för garantin har inträtt och de finansiella villkoren kan fastställas. När myndigheterna tar ut garantiavgifter för förväntade förluster redovisas initialt både en tillgång och en avsättning för garantin som uppgår till samma belopp. Avsättningar för garantier delas upp i tre olika kategorier, risker som kan finansieras av garantiavgifter, kvar- dröjande risker och oreglerade skador. Förändring av avsättningar för garantier redovisas som Intäkter av avgifter och andra ersättningar. Kostnader för skadeersättningar redovisar myndigheterna när ett infriande är befarat eller konstaterat. Kostnaderna för skade- ersättningar minskas med återvinningarna för att på så sätt visa statens faktiska kostnader för skador som uppkommer i garantiverksamheten. Vissa typer av transaktioner omklassificeras i årsredovisningen för staten i förhållande till myndigheternas redovisning. Anledningen till omklassificeringen är att transaktionerna ur statens perspektiv har en annan innebörd än för den enskilda myndigheten. De fall som bedömts påverka årsredovisningen för staten i väsentlig mening beskrivs nedan. Kostnaderna för tjänstepensioner till statligt anställda redovisas i statens resultaträkning bland personalkostnader, medan Statens tjänste- pensionsverk (SPV) redovisar kostnaderna för tjänstepensionsrörelsen i ett eget avsnitt i resultaträkningen (se vidare nedan under rubriken redo- visas på ett enhetligt sätt). Pågående arbeten i försvarssektorn (framför allt i ) och motsvarande förutbetalda intäkter läggs samman med militära beredskapstillgångar, eftersom de till över- vägande del gäller arbeten för Försvarsmaktens räkning. För myndigheter med en uppställningsform för balans- och resultaträkning som avviker från den generellt föreskrivna, hänförs respektive post i resultat- och balansräkningen i årsredovisningen för staten såsom de hade gjort om myndigheten i fråga hade följt de generella uppställnings- S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Det gäller främst , affärsverken, SPV och . Vanligen görs det direkt genom de inrapporteringskoder som används vid rapportering till statsredovisningen. Ett antal intäktsposter klassificeras om med utgångspunkten att posten Skatteintäkter avgränsas i enlighet med den definition av skatter som gäller i statens budget och i national- räkenskaperna. Intäkterna redovisas som Skatte- intäkter i den konsoliderade resultaträkningen, men i flera fall redovisar berörda myndigheter intäkterna på annat sätt, exempelvis: –som avgifter eller andra ersättningar (exempelvis vissa socker- och jordbruks- avgifter vid ), –som medel för finansiering av bidrag (exempelvis avgifter för insättningsgarantin vid och Kärnavfalls- fondens avgifter), –som resultatandelar från hel- och delägda företag (Systembolagets inlevererade över- skott som Kammarkollegiet redovisar), eller –enbart i balansräkningen (inleverans av överskott från som Kammarkollegiet redovisar). Finansiella korrigeringar som rör EU-medel re- dovisas vanligen som kostnader i myndighetens resultaträkning (främst ), eftersom de redovisas som utgifter på anslag i sta- tens budget. I den konsoliderade resultat-räk- ningen omklassificeras de finansiella korrigering- arna i stället till intäktsreduktioner, eftersom de är återbetalningar av eller avdrag på erhållna bidrag från EU. Upplupna intäkter för skatter I samband med granskningen av årsredovisningen för staten 2017, ifrågasatte den upplupna skatteintäkt som redovisades under posten Övriga upplupna intäkter och specificera- des i not 38 som ”Periodisering av skatter”. Redovisningsmetoden för denna post har därför setts över och utvecklats. Posten har , då periodiserade skatter infördes i års- redovisningen, bestått av en ackumulerad periodiseringseffekt som uppkommer när de beräknade/prognostiserade intäkterna för det S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 aktuella året jämförs med de skatter som har debiterats och bokförts vid bokslutstillfället. har en ny periodiseringseffekt uppstått som lagts till den tidigare. Den utredning som gjorts visar att den årliga förändringen av den upplupna intäkten i allt väsentligt är korrekt, men att den totalt upplupna intäkten är betydligt större än det belopp som redovisats . Det faktum att den upplupna intäkten inte har innehållit de skatter som debiterats efter bokslutstillfället (bl.a. skatt för december som redovisas i januari året efter inkomståret) har noterats i årsredovisningen för staten som en av faktorerna som gör att nettoförmögenheten i årsredovisningen varit lägre än i national- räkenskaperna genom kommentaren i not 41: ”Skattefordringar hos NR inkluderar obetalda skatter medan balansräkningen tar upp en periodavgränsningspost motsvarande den ackumulerade periodiseringen av skatte- intäkterna”. har denna metod ändrats. tas även de skatter som debiteras efter bokslutstidpunkten upp som upplupen intäkt. Därigenom ökar den upplupna skatteintäkten med . Statens nettoförmögenhet ökar med motsvarande belopp. Intäkten i resultat- räkningen förändras inte. beräknas den upplupna skatteintäkten uppgå till . Den förändrade metoden leder till en mer rättvisande redovisning. Att inte hela statens fordran har tagits upp tidigare, kan betraktas som ett fel som rättas. Vid en sådan bedömning bör dock beaktas att när metoden infördes fanns inte ett lika utvecklat internationellt regelverk eller praxis för hur skatter skulle kunna periodiseras och något sådant är fortfarande inte helt etablerat. I de nätverk för internationella och europeiska redovisningsstandarder för offentlig sektor där deltar har frågan om redovisning av skatter debatterats utan att någon gemensam lösning har nåtts. Förändringen innebär oavsett hur detta betraktas att en brist i den tidigare metoden åtgärdas, genom att det blir möjligt att redovisa och kommentera den upplupna intäkten dels per skatteslag för skatter med månatlig uppbörd, dels per kategori av skattskyldiga för skatter som fastställs vid årliga beskattningsbeslut. Förändringen innebär också att skillnaderna mellan nettoförmögenheten i årsredovisningen för staten och i nationalräkenskaperna minskar, vilket förbättrar möjligheterna till jämförelser för den som analyserar statens ekonomiska ställning ur ett nationalekonomiskt perspektiv. Jämförelsetalen för posterna Övriga upplupna intäkter och Nettoförmögenheten i balans- räkningen har anpassats till den förändrade metoden. I och med utvecklingen av metoden har redovisningsprincipen ändrats för reglering av skatter och avgifter till andra sektorer dvs. kommuner och trossamfund. har endast reglering av kommunalskatt redo- visats som en fordran eller skuld av . Regleringar och regleringar som rör fastighetsavgift och avgifter till trossamfund har däremot nettoredovisats på raden Periodisering av skatter. redovisas de belopp som gäller äldre år och kan betraktas som slutliga inom posten Övriga kortfristiga fordringar, medan det belopp som beräknas redovisas antingen som Övriga upplupna intäkter eller Övriga förutbetalda intäkter, beroende på om regleringsbeloppet är positivt eller negativt. De ändrade redovisnings- principerna har medfört att jämförelsetalen för posten Övriga kortfristiga fordringar har minskat med . Posten Övriga upplupna intäkter har ökat med . Nettot av justeringarna, som är , ingår i posten Nettoförmögenhet. Avsättning och kostnader för statens tjänstepensioner Redovisningen av statens tjänstepensionsskuld har anpassats till den internationella redo- visningsstandarden, IPSAS 39 Ersättningar till anställda, som trädde i kraft . Den nya principen innebär att effekten av försäkrings- tekniska omvärderingar inte påverkar årets resultat, utan redovisas direkt mot netto- förmögenheten i balansräkningen. Detta gäller enbart för myndigheternas egna pensions- åtaganden efter avslutad anställning och därmed omfattas inte delpensionsskulder eftersom de avser ersättningar under pågående anställning. I samband med övergången till den nya redovisningsprincipen har den modell för att begränsa påverkan på årets över- eller underskott som tillämpats i årsredovisningarna för staten 2013–2017 tagits bort. Den modellen infördes för att inte kortsiktiga förändringar i ränte- antaganden i grunderna skulle få orimligt stora konsekvenser för statens resultaträkning, med kraftiga svängningar för årets över- eller underskott som var svåra att förklara för årsredovisningens användare. Statens tjänstepensionsskuld redovisas nu i årsredovisningen för staten enligt samma försäkringstekniska grunder som de SPV tillämpar för statens försäkringsrörelse i sin årsredovisning. tillämpar numera samma försäkringstekniska grunder som SPV och även den nya redovisningsprincipen har införts hos . Affärsverken har inte samma beräkningsgrunder som SPV tillämpar för statens försäkringsrörelse utan dessa bestäms särskilt av . Affärsverken har heller ännu inte anpassat redovisningen till IPSAS 39 men ESV har rekommenderat affärsverken att redovisa försäkrings- tekniska omvärderingar direkt mot myndighets- kapitalet. För att få en enhetlig tillämpning av redovisningen av statens tjänstepensionsskuld i årsredovisningen för staten har affärsverkens skulder räknats om enligt samma beräknings- grunder som de SPV tillämpar. har de räknats om enligt motsvarande modell som nämnts ovan för att begränsa påverkan på resultaträkningen. Även förändring av tjänstepensionsskulden har räknats om i årsredovisningen för staten från den tidigare modellen till skuld enligt SPV:s beräkningsgrunder. Dessutom har den del av förändringen av pensionsskulderna som utgör försäkringstekniska omvärderingar redovisats direkt mot nettoförmögenheten i enlighet med IPSAS 39. De ändrade principerna har medfört att jämförelsetalen för posten Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser ökat med . Posten Nettoförmögen- het har minskat med och posten Kostnader för personal har minskat med . De ändrade jämförelse- talen gäller den del av tjänstepensionsskulden som SPV redovisar, som utgör av statens totala tjänstepensionsskuld. För och affärsverken, har en omräkning inte varit möjlig att genomföra enligt SPV:s bedömning. Kärnavfallsfonden redovisar ersättningar till reaktorinnehavare som en transferering. har utgiften förts om till övrig driftkostnad i S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 årsredovisningen för staten kopplat till att det finns ett samband med produktion av energi och vissa kostnader. I nationalräkenskaperna ses ersättningen som en transferering. För att anpassa redovisningen i årsredovisningen för staten till nationalräkenskaperna och till hur myndigheten redovisar, görs inte längre någon omföring till övrig driftkostnad. För att få jämförbarhet mellan åren har jämförelsetalen justerats . Posten Övriga driftkostnader har minskat med . Posten Transfereringar till företag har ökat med och posten Transfereringar till kommuner har ökat med . Ändrade redovisningsprinciper hos vissa myndigheter Utöver ändringar i principerna för årsredo- visningen för staten som sådan, förekommer att ändrade principer hos vissa myndigheter påverkar årsredovisningen för staten i mindre omfattning. I de fall en myndighet har ändrat jämförelsetal eller gett motsvarande upplysningar, ändras jämförelsetalen även i årsredovisningen för staten om inte beloppet är oväsentligt. Har myndig- heten inte ansett det möjligt att ändra i sin årsredovisning eller lämna kompletterande information har inte heller jämförelsetalen i årsredovisningen för staten ändrats. har omklassificerat periodi- serade EU-medel från Asyl-, migrations- och integrationsfonden till Intäkter av avgifter istället för Intäkter av bidrag. Även EU-medel som rör tjänsteexport (twinning) har omklassificerats och redovisas som Intäkter av bidrag istället för som Intäkter av avgifter. Jämförelsetalen för posten Upplupna bidragsintäkter har minskat med . Posten Övriga upplupna intäkter har ökat med motsvarande belopp. Vidare har posten Oförbrukade bidrag minskat med och posten Övriga förutbetalda intäkter har ökat med samma belopp. I resultaträkningen har posten Intäkter av bidrag ökat med medan posten Intäkter av avgifter har minskat med samma belopp. har ändrat klassificeringen av vissa kostnader för rättsliga biträden m.m. från verksamhetskostnader till transfereringar. Jämförelsetalen för posten Kostnader för personal har till följd av detta minskat med och posten Övriga driftkostnader har minskat med 328 miljoner S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Posten Transfereringar till hushåll har ökat med , medan posten Transfereringar till företag har ökat med . Sida har klassificerat om vissa poster inom garantiverksamheten. Jämförelsetalen för posten Långfristiga fordringar har ökat med . Posten Övriga kortfristiga fordringar har minskat med samma belopp. Posten Övriga finansiella intäkter har ökat med och posten Transfereringar till utlandet har ökat med samma belopp. För specifikationer i noter förekommer förändringar mellan delbelopp inom noterna i årsredovisningen för staten. De kan bero på omorganisationer av verksamhet, att ny information tillkommit eller andra korrigeringar. Andra justeringar av jämförelsetal fordringar för efter- skottspremier har förts om från kortfristig fordran till långfristig i enlighet med reglerna för redovisning av garantiavgifter. Jämförelsetalen för posten Långfristiga fordringar har ökat med . Posten Kundfordringar har minskat med . En del av posten Kundfordringar skulle ha varit inomstatlig och eliminerats, varför posten Nettoförmögen- het har minskat med . Påverkan på jämförelsetalen för årets överskott 2017 sammanfattas nedan: Årets överskott i resultaträkningen i Årsredovisningen Årets överskott i resultaträkningen enligt jämförelsekolumnen i Årsredovisningen för staten Undantag från generella principer Några myndigheter har väsentliga undantag från generella redovisningsprinciper som beskrivs nedan. har enligt regeringsbeslut från dispens från kravet på att redovisa fordringar och skulder för uppbörd som redovisas på annat sätt än via skattekontot. Dispensen utnyttjas för ej restförda uppbördsfordringar redovisade genom de gamla uppbördssystemen. förvaltar, utvecklar och tillgängliggör statliga byggnadsminnen, såsom slott, fästningar och andra kulturmiljöer som inte är ekonomiskt bärkraftiga. Myndigheten har för dessa s.k. bidragsfastigheter undantag som inne- bär att kapitalutgifter för bidragsfastigheterna inte betraktas som en anläggningstillgång. Undantag från regler på finansieringsområdet förekommer, exempelvis rätten eller formerna för att ta ut avgifter, för att ta emot bidrag och donationer eller för att lånefinansiera tillgångar. Eftersom dessa inte påverkar årsredovisningen för staten annat än indirekt, redovisas de dock inte här. Vissa verksamheter eller vissa balansposter hos myndigheter med koppling till det försvars- och säkerhetspolitiska området är hemliga, och redovisas därför på ett förenklat sätt i årsredo- visningen för staten. Så långt det är möjligt görs dock redovisningen i dessa fall på ett sätt som är jämförbart med redovisningen i övrigt, och på samma sätt mellan åren, och därför bedöms de inte påverka årsredovisningen för staten i någon väsentlig grad. Kommentarer till särskilda poster Nedan kommenteras vissa poster i de konsoliderade resultat- och balansräkningarna. Det handlar om poster som i de flesta fall är unika för statens verksamhet och där kännedom om metoden för att ta fram uppgifterna kan ge ökad förståelse för postens innebörd. har beskrivningen bedömts vara alltför omfattande för att passa direkt i kommentarer till utfallet. redovisar statsskulden som statens andel av den offentliga sektorns brutto- skuld enligt rådets förordning (EG) nr 479/2009 om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.