prop · H70358 · 2019-12-18 00:00:00 — h)att bestämmelserna om tillstånd i 2 kap. 1 § inte ska gälla införsel av skjutvapen som lämnats över från staten till statliga tjänstemän eller personer som tillhör det militära försvaret, räddningstjänsten, eller Säkerhetspolisen, eller ammunition till sådana vapen. Regeringen får besluta att lagen inte ska gälla skjutvapen,ammunition och löstagbara magasin som innehas av en främmande stats militära styrka som befinner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om a)undantag från kravet på tillstånd för att inneha start- eller signalvapen, b)krav på skjutskicklighet, utbildning, ålder och de förutsättningar i övrigt som ska vara uppfyllda för tillstånd att inneha eller låna skjutvapen, c)krav på kunskap för att få tillstånd att driva handel med skjutvapen och vad som i övrigt ska gälla vid sådan handel d)vad som ska iakttas utöver bestämmelserna i 4 kap. vid ändring och reparation av skjutvapen, förvaring av andra vapen än förvaring av andra vapen än f)de förutsättningar i övrigt som ska vara uppfyllda för tillstånd enligt denna lag, g)utfärdande av europeiska skjutvapenpass till dem som har tillstånd att inneha skjutvapen i , h)förutsättningar för och förfaringssätt vid medgivande av att personer bosatta i ska få tillstånd att förvärva skjutvapen i ett annat land, i)krav på att den som förvärvat ett skjutvapen i och som är bosatt i ett främmande land ska underrätta den staten om förvärvet, j)kraven för auktorisation enligt 2 kap. 17 §, och k) vad som bestämmelserna i 5 kap. i fråga om bestämmelserna i 5 kap. i fråga om Regeringen får besluta att lagen inte skall gälla skjutvapen och ammunition som innehas av en främmande stats militära styrka som befinner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering. Denna lag träder i kraft . 23Senaste lydelse 2014:895. 24Senaste lydelse 2004:1005. 2.Den som innehar eller förvarar löstagbara magasin för vilka det enligt 2 kap. 1 § eller 5 kap. 3 § i den nya lydelsen krävs tillstånd för får inneha eller förvara magasinen utan sådant tillstånd till utgången av eller, om ansökan om tillstånd har gjorts , till dess ansökan om tillstånd prövats slutligt. Ärendet och dess beredning Frågan om en reglering av vapenmagasin i vapenlagen (1996:67) har varit Förslag till en sådan reglering lämnades i betänkandet Skärpningar i vapenlagstiftningen (SOU 2013:7) men de förslagen har inte lett till någon lagstiftning. Även inom EU finns bestämmelser om kontroll av vapen. antogs ett nytt direktiv, och rådets direktiv (EU) 2017/853 om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, kallat ändringsdirektivet. huvudsyfte att motverka att skjutvapen missbrukas genom att användas i I direktivet finns bl.a. bestämmelser om Ändringsdirektivet och rättelse till det direktivet finns i bilaga 1 respektive bilaga 2. Chefen för gav en utredare i uppdrag att överväga hur ändringsdirektivet skulle genomföras i svensk rätt, analysera hur svensk rätt förhåller sig till ändringsdirektivet samt lämna förslag på de författningsändringar som visar sig nödvändiga på grund av tvingande regler från EU. promemorian Genomförandet av ändringsdirektiv till EU:s vapendirektiv (Ds 2018:1). Promemorian remissbehandlades och därefter togs lagrådsremissen Genomförande av ändringsdirektiv till EU:s Ett av förslagen i promemorian var att alla löstagbara magasin skulle regleras. I lagrådsremissen begränsades förslaget dock till att omfatta magasin av en viss kapacitet. 2019 att inhämta Lagrådets yttrande över lagrådsremissen. Med anledning av bl.a. vissa remissinstansers synpunkter på förslaget om reglering av vapenmagasin togs en ny departements- promemoria fram i den delen. I förhållande till förslaget i den tidigare beslutade lagrådsremissen inskränktes tillämpningsområdet för vapenlagen ytterligare genom att löstagbara magasin för vissa vapen Promemorian har remissbehandlats. tillgängliga i (Ju2019/02475/L4). I denna proposition behandlas de ursprungliga förslagen om löstagbara magasin, som innebär att alla löstagbara magasin oavsett kapacitet och storlek ska omfattas av vapenlagens tillämpningsområde, som lämnades i promemorian Genomförandet av ändringsdirektiv till EU:s En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 3. finns i bilaga 4. Promemorian har remissbehandlats. förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. tillgängliga i (Ju2018/00480/L4). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslagen i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 4.1 samt i författningskommentaren (avsnitt 7). I förhållande till lagrådsremissen har dessutom vissa mindre språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Vilka magasin ska regleras? Regeringens förslag: Vapenlagens reglering ska omfatta alla löstagbara magasin oberoende av kapacitet och storlek. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget och anser att det innebär att en övervägande del av magasinen till de illegala vapnen i Myndigheten anser att regleringen på ett tydligt sätt skulle förbättra polisens möjligheter att motverka och begränsa illegalt innehav och användande av skjutvapen. Ett antal remissinstanser, t.ex. kommun, , , Svenska , , Svenska Vapensamlar- föreningen och är negativa till att förslaget går utöver vad ändringsdirektivet kräver och anser bl.a. att nyttan av förslaget inte står i proportion till den ökade arbetsbelastningen för vare sig Flera remissinstanser, bl.a. Svenska avstyrker förslaget och anser bl.a. att ändringsdirektivet inte kräver en reglering av löstagbara magasin. Liknande synpunkter har i spontana yttranden framförts av ett stort antal privatpersoner, föreningar och organisationer. Federation avstyrker förslaget eftersom det saknas en entydig juridisk definition av vad ett magasin är. att det på grund av stöldrisken är vanligt att museer svetsar eller limmar fast löstagbara magasin i vapen som visas på utställningar och att det därför bör tydliggöras att ett löstagbart magasin som svetsas eller limmas fast i ett vapen inte är att betraktas som ett löstagbart magasin. anser att magasin till samlingsvapen inte borde omfattas av regleringen. anser att handel med magasin till viss del bör regleras i vapenlagstiftningen och inte i krigsmateriellagstiftningen. Skälen för regeringens förslag En generell reglering kan förbättra polisens möjligheter att motverka illegalt innehav av skjutvapen har skjutvapenvåldet i kriminella miljöer utvecklats på ett oroväckande sätt och antalet skjutningar med dödlig utgång har ökat. är innehav av vapenmagasin ett oreglerat område. möjligt att utan tillstånd inneha magasin till bl.a. pistoler och De särskilda regler om förverkande som finns i vapenlagen omfattar inte vapenmagasin. Föremål, t.ex. vapenmagasin, kan visserligen med stöd av bestämmelserna i 36 kap. 3 § och 27 kap. 14 a § under vissa förutsättningar beslagtas och förverkas, trots att innehav av föremålet inte är straffbart. Möjligheten att beslagta föremål med stöd av dessa bestämmelser är dock begränsad och förutsätter t.ex. att omständigheterna är sådana att det kan befaras att det aktuella föremålet kan komma till brottslig användning. har förklarat att så inte är fallet i alla situationer när vapenmagasin påträffas. Vapenlagen (1996:67) och vapenförordningen (1996:70) saknar alltså regler om förvärv och innehav av magasin. Magasin kan därmed oavsett kapacitet förvärvas och överlåtas utan att någon kontroll görs i fråga om innehavarens och förvärvarens lämplighet och behov. ändringsdirektivet till EU:s vapendirektiv införs ett tillståndskrav vid förvärv av magasin av en viss storlek till vissa vapen. således att vapenmagasin regleras i viss utsträckning och ger inte utrymme för att, som , Svenska och föreslår, helt avstå från att reglera innehav av magasin. Direktivet ger inte heller utrymme för att, såsom föreslår, göra undantag för magasin som tillhör samlingsvapen. Frågan är då vilka magasin som bör omfattas av vapenlagens reglering. Regeringen har, utifrån ändringsdirektivets innehåll, i en tidigare lagrådsremiss föreslagit en begränsning av regleringen som innebär att enbart löstagbara magasin av en viss storlek omfattas. problemet med skjutvapenvåld fått än större proportioner och regeringen har presenterat ett åtgärdspaket mot gängkriminaliteten. sammanhanget har frågan om regleringen av vapenmagasin övervägts på Det är därvid viktigt att framhålla att vapendirektivet är ett minimidirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna får anta bestämmelser som är strängare än de som finns i direktivet. För en mer generell reglering av magasin talar det faktum att av de illegala vapen som undersöktes av utgjordes Pistoler har förhållandevis små magasin som inte omfattas av förslaget i den tidigare lagrådsremissen. Enligt det förslaget skulle hanteringen av dessa magasin förbli oreglerad och sådana magasin skulle kunna fortsätta att innehas utan att innehavet skulle vara tillståndspliktigt eller straffsanktionerat. För en generell reglering talar även det förhållandet att en sådan är enklare att tillämpa, eftersom bestämmelsen inte behöver begränsas till vapen av en viss storlek eller till magasin med en viss kapacitet. kommer att det finns magasin som kan användas till patroner av olika kaliber och som har olika kapacitet beroende på vilken kaliber som Med en generell reglering undviks eventuella tveksamheter om klassificeringen av sådana magasin. Fördelarna med en generell reglering ska dock vägas mot den ökade administration som regleringen kan komma att innebära för såväl enskilda Regeringen ifrågasätter inte att en sådan reglering får konsekvenser som kan uppfattas som betungande för ansvarstagande legala vapeninnehavare, som jägare och sportskyttar. Ett förhållandevis stort antal remissinstanser och många privatpersoner, företag och organisationer vänder sig också mot en reglering av vapenmagasin som går längre än vad direktivet kräver. Det är dock viktigt att betona att förslaget innebär att legala vapeninnehavare, som har tillstånd för sina vapeninnehav, fritt får förvärva och inneha magasin som är avsedda för samma ändamål som tillståndet. Det är först om innehavet av magasinet avser något annat ändamål som tillstånd krävs. ordning gäller redan för innehav av ammunition (se vidare avsnitt 4.2). Vidare anser att den administrativa hanteringen för myndigheten inte kommer att öka i nämnvärd omfattning eftersom förhållandevis få magasin kommer att omfattas. Den ökade administration som uppkommer för den enskilde vapeninnehavaren utgörs av att tillstånd kommer att behöva sökas för magasin under samma förutsättningar som gäller för inköp av ammunition. Mot den något större administrativa bördan för enskilda legala vapeninnehavare och står det starka intresset av att begränsa tillgången till vapenmagasin i kriminella miljöer. framhåller för sin del att med förslaget till en generell reglering av löstagbara magasin finns potential att på ett tydligt sätt förbättra polisens möjligheter att motverka och begränsa illegalt innehav och användande av skjutvapen. Varje pusselbit i arbetet mot skjutvapenvåldet är viktig och med hänsyn till vad framfört om fördelarna med en generell reglering anser regeringen att en sådan bör införas. ISP har synpunkter som rör handel med magasin. En översyn av dessa regler har inte omfattats av utredarens uppdrag och kan inte behandlas inom ramen för detta lagstiftningsärende. Regleringen ska endast omfatta löstagbara magasin Ytterligare en fråga att ta ställning till är om regleringen ska omfatta såväl löstagbara som fasta magasin. Ett fast magasin är en integrerad del av vapnet. Normalt sett kan ett fast magasin inte bytas till ett annat utan att vapnet ändrar karaktär på ett sådant sätt att det inte längre omfattas av det aktuella vapentillståndet. I praktiken kommer därmed endast löstagbara magasin att påverkas av regleringen. Det saknas därför anledning att särskilt reglera även de fasta magasinen. Regleringen bör alltså enbart omfatta löstagbara magasin. efterlyser en entydig juridisk definition av löstagbara magasin och anser att det ska tydliggöras att magasin som svetsas eller limmas fast i vapen inte är att betrakta som löstagbara magasin. Lagrådet anser att det är angeläget att begreppet löstagbara magasin förklaras och konkretiseras, särskilt eftersom brott mot bestämmelserna i vapenlagen ska vara straffsanktionerat. Lagrådet anför vidare att det knappast torde vara möjligt att en definition i lagtext skulle bli tillräckligt heltäckande och uppnå tillfredsställande precision eftersom det mer är det funktionella begreppet magasin som avses mera än föremålet i sig. Ändringsdirektivet innehåller inte någon närmare definition av vad som utgör löstagbara magasin. Begreppet finns inte heller definierat i lagen (1992:1300) om krigsmateriel med tillhörande förteckning i bilagan till förordningen (1992:1303) om krigsmateriel, som reglerar tillverkning, tillhandahållande och utförsel av löstagbara magasin till sådana skjutvapen som utgör krigsmateriel. Med magasin avses den behållare som är ämnad att innehålla ammunition till ett skjutvapen. Ur magasinet matas ammunitionen fram 2019/20:58 till pipans patronläge, vilket kan göras automatiskt eller manuellt. Löstagbara magasin är konstruerade för att vara lätta att byta. Magasinen tillverkas vanligen i metall eller hårdplast. Magasinkapaciteten för gevär brukar uppgå till mellan tre och sex patroner, men det förekommer större magasin. Pistoler har nästintill alltid magasin som innehåller mellan sex och 18 patroner medan automatkarbiner kan ha löstagbara magasin som rymmer upp till trettio patroner. Ett magasin kan bestå av olika komponenter beroende på den aktuella konstruktionen. Kompletta och fungerande löstagbara magasin bör alltid omfattas av den föreslagna regleringen i vapenlagen. Detsamma bör gälla en komplett samling av nödvändiga delar som enkelt kan monteras samman till användbara löstagbara magasin (jfr NJA 1987 s. 643). Den närmare betydelsen av begreppet löstagbara magasin får avgöras i rättstillämpningen. 4.2Hur ska innehavet av löstagbara magasin regleras? Regeringens förslag: Det ska krävas tillstånd enligt vapenlagen för att få inneha löstagbara magasin. Den som har tillstånd eller rätt att inneha ett visst vapen för skjutning ska dock utan särskilt tillstånd få inneha löstagbara magasin till vapnet om magasinen är avsedda för samma ändamål som tillståndet eller rätten till innehavet av vapnet. I andra fall ska tillstånd att inneha löstagbara magasin få meddelas om det skäligen kan antas att magasinen inte kommer att missbrukas. Vapenlagen ska inte gälla löstagbara magasin som innehas av staten. Regeringen ska få besluta att vapenlagen inte ska gälla löstagbara magasin som innehas av en främmande stats militära styrka som befinner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering. Regeringen ska få meddela föreskrifter om att kravet på tillstånd för löstagbara magasin inte ska gälla innehav av magasin som lämnats över från staten till bl.a. vissa statliga tjänstemän eller personer som tillhör det militära försvaret, räddningstjänsten, eller Säkerhetspolisen. Regeringen ska vidare få meddela föreskrifter om att vapenlagen inte ska gälla löstagbara magasin som en företrädare för en annan stats myndighet medför vid tillfällig tjänstgöring i eller vid en resa genom för tjänsteändamål. Promemorians förslag stämmer delvis överens med regeringens förslag. I promemorian föreslås inget undantag för magasin som innehas av staten och heller inget bemyndigande om att kravet på tillstånd för löstagbara magasin inte ska gälla innehav av magasin som lämnats över från staten till bl.a. vissa statliga tjänstemän eller personer som tillhör det militära försvaret, räddningstjänsten, eller Säkerhetspolisen. Remissinstanserna: , och anser att rätten att inneha magasin utan särskilt tillstånd bör gälla alla vapen oavsett ändamål eftersom magasin är ett naturligt tillbehör till vapnet. Statens maritima museer, och anser att museer som har beviljats tillstånd att inneha skjutvapen ska undantas från tillståndsplikten för löstagbara magasin. Försvarsmakten anser att löstagbara magasin ska omfattas av det statliga undantaget eftersom detta annars kommer att skapa omfattande problem för verksamheten. anför att förslaget innebär en form av licensplikt även på magasin, vilket inte krävs i ändringsdirektivet. för jakt, och vapenfrågor framför att effekten av att löstagbara magasin blir tillståndspliktiga kan bli att den som sysslar med servicearbeten eller säljer produkter – som anses som tillbehör – tvingas att söka vapenhandlartillstånd utan att vilja handla med skjutvapen. Försvarsmakten har synpunkter om att hemvärnssoldater som förvarar löstagbara magasin i sina hem inte bör behöva ansöka om särskilt tillstånd. Konsekvenserna blir enligt Försvarsmakten annars ökade kostnader och ökad administration för Hemvärnet utan att säkerheten förbättras. Skälen för regeringens förslag Löstagbara magasin ska regleras på samma sätt som ammunition Regeringen instämmer i promemorians bedömning att löstagbara magasin inte bör jämställas med skjutvapen enligt 1 kap. 3 § vapenlagen. En sådan ordning skulle vara onödigt betungande och alltför långtgående. Det ligger närmare till hands att, som föreslås i promemorian, reglera löstagbara magasin på samma sätt som ammunition. Det skulle innebära att den som har tillstånd eller rätt att inneha ett visst vapen för skjutning utan särskilt tillstånd får inneha löstagbara magasin till vapnet om magasinen är avsedda för samma ändamål som tillståndet eller rätten till innehavet av vapnet. Tillstånd att inneha löstagbara magasin skulle i andra fall få meddelas enskilda personer samt sådana sammanslutningar och huvudmän för museer som får meddelas tillstånd att inneha skjutvapen, om det skäligen kan antas att magasinen inte kommer att missbrukas. , och anser att den som har rätt att inneha ett visst vapen utan särskilt tillstånd också bör få inneha löstagbara magasin till vapnet, oavsett ändamålet för vapeninnehavet. Statens maritima museer, och anser att museer som har beviljats tillstånd att inneha skjutvapen också bör ha rätt att inneha löstagbara magasin. Det kan visserligen framstå som onödigt byråkratiskt att tillstånd för löstagbara magasin i vissa fall ska krävas när någon redan har ett tillstånd eller rätt att inneha ett vapen. Enligt regeringen gör sig dock behovet av att tillståndsfritt få inneha löstagbara magasin inte särskilt starkt gällande när syftet är att inneha magasinen för något annat ändamål än det som omfattas av tillståndet eller rätten att inneha vapnet för skjutning. Det är vidare en fördel vid rättstillämpningen om regleringen av ammunition och löstagbara magasin kan utformas på ett likartat sätt. att tillståndsfritt få inneha löstagbara magasin bör därför, i enlighet med vad som gäller för ammunition, vara att magasinen är avsedda för samma ändamål som tillståndet eller rätten till innehav av ett visst vapen för skjutning. På detta sätt skulle legala vapeninnehavares behov av att fritt kunna förvärva och inneha flera magasin till de vapen som används för skjutning kunna tillgodoses utan att möjligheten att ingripa mot oberättigade innehav av löstagbara magasin påverkas. Eftersom rätten att inneha löstagbara magasin är knuten till rätten att inneha ett visst vapen säkerställs dessutom att innehavet inte står i strid med direktivets krav. Direktivet anger, till skillnad från den uppfattning som ger uttryck för, inte hur regleringen av vapenmagasin ska utformas utan endast vilket resultat som ska uppnås. Mot den bakgrunden anser regeringen att tillstånd att inneha löstagbara magasin bör regleras på samma sätt som ammunitionstillstånd. Tillstånd bör alltså inte krävas när någon har tillstånd eller rätt att inneha ett visst vapen för skjutning och magasinen är avsedda för samma ändamål som tillståndet eller rätten till innehavet av vapnet. I övriga fall bör tillstånd få meddelas enskilda personer samt sådana sammanslutningar och huvudmän för museer som får meddelas tillstånd att inneha skjutvapen, om det skäligen kan antas att magasinet inte kommer att missbrukas. De närmare förutsättningarna för att beviljas tillstånd bör, på motsvarande sätt som för ammunitionen, anges på lägre författningsnivå. för jakt, och vapenfrågor framför att effekten av att löstagbara magasin blir tillståndspliktiga kan bli att den som sysslar med servicearbeten eller säljer produkter – som anses som tillbehör –tvingas att söka vapenhandlartillstånd. Förslaget innebär dock inte att vapenlagens bestämmelser om tillstånd till handel med skjutvapen kommer att omfatta handel med löstagbara magasin. Den som handlar med vapenmagasin kommer alltså inte att behöva söka tillstånd till vapenhandel enligt vapenlagens bestämmelser. Regeringens förslag till övergångsbestämmelse innebär att den som innehar löstagbara magasin som det krävs tillstånd för, får inneha magasinen utan sådant tillstånd till utgången av eller, om ansökan om tillstånd har gjorts före nämnda tidpunkt, till dess att ansökan om tillstånd prövats slutligt (se vidare avsnitt 5). Vapenlagen ska inte gälla löstagbara magasin som innehas av staten Vapenlagens bestämmelser gäller, med några få undantag rörande vapenregister och märkning, inte skjutvapen och ammunition som innehas av staten. När innehavet av löstagbara magasin nu regleras gör sig skälen till detta undantag lika starkt gällande beträffande denna egendom. Såsom Försvarsmakten framför bör därför 1 kap. 8 § första stycket vapenlagen utvidgas till att även omfatta löstagbara magasin. Detta innebär bl.a. att löstagbara magasin som annars skulle ha omfattats av tillståndsplikt inte kommer att göra det om de innehas av staten. Bemyndiganden för löstagbara magasin Genom bemyndigandet i 11 kap. 1 § c vapenlagen finns det möjlighet för regeringen att meddela föreskrifter om att bestämmelserna om krav på tillstånd till innehav av skjutvapen inte ska gälla skjutvapen som lämnats över från staten till bl.a. statliga tjänstemän eller personer som tillhör det Prop. militära försvaret, räddningstjänsten, eller Säkerhetspolisen. Med anledning av regeringens förslag att det i vissa fall ska krävas särskilt tillstånd för innehav av löstagbara magasin kan det finnas behov av undantag även från det kravet. Försvarsmakten uppger också att hemvärnssoldater i beredskapssyfte förvarar magasin i sina bostäder. Regeringen anser därför, i likhet med Försvarsmakten, att bemyndigandet i 11 kap. 1 § c vapenlagen bör utvidgas så att regeringen kan meddela föreskrifter om undantag från det förslagna kravet på tillstånd för innehav av löstagbara magasin. Det kan noteras att något motsvarande behov när det gäller ammunition inte har framkommit. När innehavet av löstagbara magasin nu regleras bör regeringen även, i likhet med vad som gäller för skjutvapen och ammunition, dels bemyndigas att meddela föreskrifter om att vapenlagen inte ska gälla löstagbara magasin som en företrädare för en annan stats myndighet medför vid tillfällig tjänstgöring i eller vid resa för tjänsteändamål genom , dels få möjlighet att besluta om att lagen inte ska gälla löstagbara magasin som innehas av en främmande stats militära styrka som befinner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering. 4.3Kriminalisering och andra åtgärder mot otillåtna innehav av löstagbara magasin Regeringens förslag: Att inneha löstagbara magasin utan att ha rätt till det ska vara straffsanktionerat på samma sätt som otillåtet innehav av ammunition. Tillägget i samma bestämmelse om underlåtenhet att följa ett beslut att lämna över ammunition för inlösen ska tas bort.