prop · H603150 · 2019-06-25 00:00:00 — av vite får överklagas till allmän Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . 2018/19:150 2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1219) Härigenom föreskrivs1 att 8 kap. 7 § lagen (2018:1219) om försäkrings- distribution ska ha följande lydelse. ska i sin tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information med behöriga myndigheter, Europeiska kommis- sionen och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen. ska, i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen, i sin tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information med –andra behöriga myndigheter, –Europeiska kommissionen, –Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten, och Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2018/843. Ärendet och dess beredning Inom EU finns bestämmelser om åtgärder för att förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism i och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terro- rism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG (ursprungsdirek- tivet), se bilaga 1. antogs ett nytt direktiv, och rådets direktiv (EU) 2018/843 av om ändring i direktiv (EU) 2015/849 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, och om ändring av direktiven /138/EG och 2013/36/EU (ändringsdirektivet), se bilaga 2. Av det skälet har promemorian Genomförande av ändrings- direktiv till EU:s fjärde penningtvättsdirektiv upprättats inom Finans- departementet. I den föreslås dels de lagändringar som krävs för att genomföra ändringsdirektivet i svensk rätt, dels att skyldigheten för t.ex. verksamhetsutövare att lämna uppgifter till Finanspolissektionen vid ska gälla också i förhållande till Säkerhetspolisen. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. Promemorian har remiss- behandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga på och i Finans- departementet (Fi2018/03025/B). Ett utdrag ur utkast till lagrådsremiss har beretts under hand med Före- tagarna, , , och . I propositionen behandlas promemorians förslag utom förslaget om ett nytt system för myndigheters tillgång till uppgifter om enskildas konton och värdefack, som behandlas i ett annat sammanhang. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag och synpunkter, som behandlas i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissen görs även vissa språkliga och redaktio- nella ändringar. 4Regelverket om penningtvätt och finansiering av terrorism Ursprungsdirektivet har i svensk rätt genomförts i framför allt lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen) och i lagen (2017:631) om registrering av verkliga huvudmän (registerlagen). 2018/19:150 Penningtvättslagen gäller fysiska och juridiska personer som driver verksamhet i i vilken det finns risk för penningtvätt eller finan- siering av terrorism, s.k. verksamhetsutövare (1 kap. 2–5 §§). Verksam- hetsutövare ska förebygga, upptäcka och förhindra penningtvätt och finan- siering av terrorism på olika sätt. Det gäller riskbedömning och rutiner (2 kap.), kundkännedom (3 kap.), övervakning och rapportering (4 kap.) samt intern kontroll och anmälningar om misstänkta överträdelser (6 kap.). För verksamhetsutövare som inte omfattas av någon särskild rörelselag finns bestämmelser om tillsyn och ingripanden i penningtvättslagen (7 kap.). Dessa verksamhetsutövare står under tillsyn av länsstyrelserna i , och län. För verksamhetsutövare som omfattas av en särskild rörelselag finns bestämmelser om tillsyn och ingripanden i stället i den lagen. Dessa verksamhetsutövare står under tillsyn av , , , Fastighetsmäklarinspektionen respektive . Ändringsdirektivet syftar till att förbättra det unionsrättsliga regelverket om penningtvätt och finansiering av terrorism och på ett mer effektivt sätt bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism. Genom ändrings- direktivet görs ändringar i ursprungsdirektivet i flera olika avseenden. I den följande framställningen behandlas ändringarna med utgångspunkt i penningtvättslagens kapitelindelning. Regeringens förslag: Fysiska och juridiska personer som driver yrkes- mässig verksamhet som består i förvaltning av eller handel med virtuell valuta ska ansöka om registrering hos och anses som verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen. Fysiska och juridiska personer som driver yrkesmässig verksamhet som avser förmedling, förvaring eller handel med konstverk ska vara verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen om det kan antas att det i verksamheten eller i en del av verksamheten genomförs eller kommer att genomföras transaktioner, enstaka eller sådana som kan antas ha samband, som innebär att ett utbetalt eller mottaget belopp uppgår till motsvarande eller mer. Regeringens bedömning: Svensk rätt omfattar redan ändringsdirek- tivets utökade definition av begreppet skatterådgivare. Några överväganden i fråga om ändringsdirektivets krav på att hyres- förmedlare ska vara verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen bör inte göras inom ramen för detta lagstiftningsärende. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. Promemorians förslag innebär att handlare med virtuella valutor bara ska ansöka om registrering hos om de driver yrkesmässig verksamhet som huvudsak- ligen består i att växla virtuella valutor som är betalningsmedel mot sven- ska eller sedlar eller mynt eller elektroniska pengar. förslag har förvaring av konstverk begränsats till vissa geografiska platser (frihamnar). Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. anser att skyldigheten för växlare av virtuella valutor att registrera sig hos varken ska begränsas till handlare med virtuella valutor som huvudsakligen driver sådan verksamhet eller till handlare med virtuella valutor som är betalningsmedel. föreslår dessutom – i likhet med – att personer som driver yrkesmässig verksamhet som avser växling mellan olika virtuella valutor ska ansöka om registrering hos och vara verksamhets- utövare enligt penningtvättslagen. föreslår att förvaltare av och handlare med virtuella valutor ska omfattas av till- ståndskrav. anser att begreppet konstverk är oklart. i län, i och i anser att uttrycket förvaring av konstverk är oklart. i och anser att begreppet frihamn är oklart. i län anser att det är oklart hur den nya kategorin av verksamhetsutövare i form av konsthandlare förhåller sig till den befintliga kategorin av verksamhets- utövare i form av kontantvaruhandlare. Skälen för regeringens förslag och bedömning Förvaltning av och handel med virtuell valuta Enligt ändringsdirektivet ska leverantörer som erbjuder växlingstjänster mellan virtuella valutor och fiatvalutor och tillhandahållare av plånböcker för virtuella valutor vara verksamhetsutövare (de nya artiklarna 2.1.3 g och h i ursprungsdirektivet). Med fiatvalutor avses nationella och utländska sedlar och mynt och elektroniska pengar (skäl 8 i ändringsdirektivet). Vidare ska medlemsstaterna se till att sådana aktörer är registrerade (den nya artikel 47.1 i ursprungsdirektivet). Penningtvättslagen omfattar fysiska och juridiska personer som driver verksamhet som kräver ansökan om registrering hos enligt lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell verksam- het, valutaväxlingslagen (1 kap. 2 § första stycket 4 penningtvättslagen). Skyldigheten att ansöka om registrering hos gäller bl.a. fysiska och juridiska personer som avser att ägna sig åt yrkesmässig verksamhet som huvudsakligen består i s.k. annan finansiell verksamhet, vilket t.ex. är att tillhandahålla betalningsmedel (1 § 1 och 2 § valuta- växlingslagen). Det innebär att personer som driver yrkesmässig verksamhet som består i växling av virtuella valutor – dels växling mellan virtuella valutor och fiatvalutor, dels växling mellan olika virtuella valutor – redan är verksam- hetsutövare enligt penningtvättslagen, om den har en viss verksamhetsgrad (huvudsakligen) och gäller tillhandahållande av betalningsmedel. För att genomföra ändringsdirektivet bör emellertid, som Finansinspek- tionen framhåller, även personer som driver yrkesmässig verksamhet som består i växling av virtuella valutor och fiatvalutor vara verksamhetsut- övare enligt penningtvättslagen, oavsett om den har en viss verksamhets- grad eller om den gäller tillhandahållande av betalningsmedel. 2018/19:150 Ändringsdirektivet kräver inte att personer som driver yrkesmässig verksamhet som består i växling mellan olika virtuella valutor ska registreras och vara verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen. I likhet med och anser emellertid regeringen att sådan verksamhet bör omfattas av förslaget. Tillhandahållare av plånböcker för virtuell valuta omfattas inte av valutaväxlingslagen. För att genomföra ändringsdirektivet bör även perso- ner som driver yrkesmässig verksamhet som består i att förvalta virtuella valutor för någon annans räkning omfattas av förslaget. Sammanfattnings- vis bör yrkesmässig verksamhet som består i förvaltning av eller handel med virtuell valuta utgöra annan finansiell verksamhet enligt valuta- växlingslagen. Förslaget innebär att de nya verksamheterna ska registrera sig hos och underkastas därmed den tillsyn och krav på bl.a. kontroll av personer i ledningen som följer av valutaväxlingslagen. Till skillnad från anser regeringen att det är tillräckligt att den som driver förvaltning av eller handel med virtuell valuta omfattas av de krav som ställs i valutaväxlingslagen. Förmedling, förvaring eller handel med konstverk Enligt ändringsdirektivet ska de som handlar med eller agerar som mellan- händer vid handel med konstverk, även när detta utförs av konstgallerier och auktionshus, där värdet av en transaktion eller en serie av samman- hängande transaktioner uppgår till eller mer vara verksamhets- utövare enligt penningtvättslagen (den nya artikel 2.1.3 i i ursprungsdirek- tivet). Samma sak gäller personer som förvarar, handlar med eller agerar som mellanhänder vid handel med konstverk när detta utförs av frihamnar, där värdet av en transaktion eller en serie av sammanhängande transaktio- ner uppgår till eller mer (den nya artikel 2.1.3 j i ursprungs- direktivet). Penningtvättslagen gäller för fysiska och juridiska personer som driver yrkesmässig handel med varor, om det kan antas att det i verksamheten eller en del av verksamheten genomförs eller kommer att genomföras transaktioner, enstaka eller sådana som kan antas ha samband, som innebär att utbetalt eller mottaget belopp i kontanter uppgår till motsvarande eller mer (1 kap. 2 § första stycket 15). Det innebär att viss verksamhet som avses i ändringsdirektivet redan omfattas av penning- tvättslagen. Omfattningen är emellertid begränsad till verksamhet som består i handel med konstverk mot kontant betalning. För att genomföra ändringsdirektivet bör därför personer som driver yrkesmässig verksamhet som avser förmedling eller förvaring av eller handel med konstverk omfattas av penningtvättslagen. I likhet med bestämmelsen om kontantvaruhandlare bör de nya bestämmelserna ges en framåtsyftande utformning, som innebär att en person som yrkesmässigt förmedlar, förvarar eller handlar med konstverk är verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen redan när det kan antas att det i verksamheten eller en del av verksamheten kommer att genomföras transaktioner, enstaka eller sådana som kan antas ha samband, som innebär att utbetalt eller mottaget belopp uppgår till motsvarande eller mer. anser att begreppet konstverk är oklart. 2018/19:150 Regeringen konstaterar att ändringsdirektivet inte innehåller någon definition av begreppet. Med konstverk bör t.ex. kunna avses ett två- eller tredimensionellt alster med konstnärlig verkshöjd och konstnärlig unicitet som vanligen uttrycks i måleri och skulpturala former av marmor, gips, brons, keramik, glas, silver, guld, textil, trä m.m. Även serietillverkade konstverk förekommer. i län, i och Läns- styrelsen i anser att uttrycket förvaring av konstverk är oklart. i och anser dessutom att begreppet frihamn är oklart. Regeringen konstaterar att förslaget har getts en allmänt hållen utformning och omfattar förmedling eller förvaring av eller handel med konstverk. Det innebär att förslaget inte har begränsats till vissa platser, t.ex. frihamnar. Genom uttrycket förvaring av konstverk omfattar bestämmelsen olika slag av lagerhållning, t.ex. vid anläggningar för tillfällig lagring, tullager och frizoner enligt tullagen (2016:253) eller motsvarande utländska företeelser. i län anser att det är oklart hur den nya kategorin av verksamhetsutövare i form av konsthandlare förhåller sig till den nuvarande kategorin av verksamhetsutövare i form av kontantvaruhand- lare (1 kap. 2 § första stycket 16 penningtvättslagen). Regeringen konsta- terar att i den utsträckning en och samma person omfattas av såväl den nya kategorin av verksamhetsutövare i form av konsthandlare som den nuvarande kategorin av verksamhetsutövare i form av kontantvaruhand- lare, ska personen anses tillhöra den nya kategorin. I ändringsdirektivet utvidgas begreppet skatterådgivare till att även avse varje annan person som åtar sig att direkt eller genom någon som personen i fråga är kopplad till att lämna materiellt bistånd, stöd eller rådgivning i skattefrågor som huvudsaklig affärs- eller yrkesverksamhet så att även sådana personer ska vara verksamhetsutövare i penningtvättslagen (den nya artikel 2.1.3 a i ursprungsdirektivet). Enligt penningtvättslagen är fysiska och juridiska personer som driver yrkesmässig rådgivning avseende skatter och avgifter (skatterådgivare) verksamhetsutövare (1 kap. 2 § första stycket 19). Skatterådgivare är inte en egen definierad yrkeskår i . De kan vara anställda inom olika företag eller bedriva egen verksamhet (se prop. 2003/04:156 s. 46 och 2016/17:173 s. 506). Den verksamhet som avses i bestämmelsen omfattar, vid sidan av renodlad rådgivning i skattefrågor, även angränsat materiellt bistånd och stöd i skattefrågor som ges inom ramen för en yrkesmässig verksamhet. Även när verksamhetsutövaren inte själv direkt ger materiellt bistånd, stöd eller rådgivning omfattas verksamhetsutövaren av bestäm- melsen, om denne har åtagit sig att tillhandahålla sådan verksamhet. I sådana fall får verksamhetsutövaren anses bedriva yrkesmässig rådgivning avseende skatter och avgifter. Enligt regeringens mening omfattar svensk rätt därför redan den utökade definitionen av begreppet skatterådgivare i ändringsdirektivet. 2018/19:150 Hyresförmedlare I ändringsdirektivet finns krav på att mäklare som förmedlar hyresrätter med en månadshyra som motsvarar eller överstiger ska vara verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen (den nya artikel 2.1.3 d i ursprungsdirektivet). Den frågan behandlas av fastighetsmäklar- utredning. Utredningens betänkande (SOU 2018:64) är föremål för bered- ning i . Några överväganden i fråga om ändringsdirek- tivets krav i denna del bör därför inte göras inom ramen för detta lagstift- ningsärende. Regeringens förslag: Det ska i lag förtydligas att skyddet mot repressa- lier omfattar åtgärder som kan betraktas som hämnd. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Enligt ursprungsdirektivet ska med- lemsstaterna se till att enskilda personer, inbegripet anställda och företrä- dare vid den ansvariga enheten, som rapporterar misstänkt penningtvätt eller finansiering av terrorism internt eller till en finansunderrättelseenhet skyddas från att utsättas för hot eller fientliga handlingar och i synnerhet från ogynnsamma eller diskriminerande anställningsåtgärder (artikel 38). Genom ändringsdirektivet görs tillägg i artikeln som innebär att skyddet för den rapporterande personen ska vara rättsligt och, utöver hot och fient- liga handlingar, omfatta även hämnd (den nya artikel 38.1 i ursprungs- direktivet). Enligt penningtvättslagen ska verksamhetsutövare ha rutiner och vidta de åtgärder i övrigt som behövs för att skydda anställda, uppdragstagare och andra som på liknande grund deltar i verksamheten från hot eller fientliga åtgärder till följd av att de fullgör verksamhetsutövarens skyldig- heter. Verksamhetsutövaren får inte utsätta en anställd, uppdragstagare eller annan som på liknande grund deltar i verksamheten för repressalier på grund av att denne har informerat om misstänkt penningtvätt eller finansiering av terrorism, internt eller till Finanspolissektionen vid Polis- myndigheten (2 kap. 15 § penningtvättslagen). Med repressalier avses som utgångspunkt samma typ av åtgärder som omfattas av repressalieförbudet i diskrimineringslagen (2008:567). Som repressalier räknas bl.a. sådana mer ingripande åtgärder som uppsägning, avskedande och omplaceringar. Vidare omfattas även fråntagande av arbetsuppgifter, orimligt hög arbets- belastning, försämrade förmåner, andra negativa förändringar av anställ- ningsförhållandena, trakasserier, oberättigat dåliga vitsord, tillrättavisande utskällningar och utfrysning på arbetsplatsen (se prop. 2016/17:173 s. 519). Anställda, uppdragstagare och andra som på liknande grund deltar i Prop. 2018/19:150 verksamheten som rapporterar misstankar om penningtvätt eller finan- siering av terrorism ska därmed skyddas av och mot verksamhetsutövaren. En verksamhetsutövare som brister i sin skyldighet att erbjuda skydd eller bryter mot förbudet mot repressalier riskerar att bli föremål för ingripande från tillsynsmyndigheten. Enligt regeringens mening uppfyller svensk rätt redan kravet i ändringsdirektivet på att den rapporterande personen skyd- das rättsligt mot de handlingar som anges i direktivet. Enligt regeringens uppfattning omfattas hämndåtgärder av uttrycket fientliga åtgärder. För att det ska vara tydligt att ändringsdirektivets krav är uppfyllda bör det emellertid uttryckligen anges i bestämmelsen att skyddet omfattar även sådana handlingar. 6.2Förbud mot att tillhandahålla anonyma värdefack Regeringens förslag: En verksamhetsutövare får inte tillhandahålla anonyma värdefack. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot anser att begreppet värdefack är oklart. Skälen för regeringens förslag: Enligt ursprungsdirektivet ska med- lemsstaterna förbjuda sina kreditinstitut och finansiella institut att föra anonyma konton eller utfärda anonyma motböcker. Medlemsstaterna ska i alla händelser kräva att ägarna och förmånstagarna till befintliga anony- ma konton eller anonyma motböcker , och under alla förhållanden innan kontona eller motböckerna nyttjas, omfattas av åtgär- der för kundkännedom (artikel 10.1). Genom ändringsdirektivet ändras artikeln på det sättet att även anonyma bankfack omfattas av förbudet och att åtgärder för kundkännedom för befintliga anonyma konton, anonyma motböcker och anonyma bankfack ska vara gjorda (den nya artikel 10.1 i ursprungsdirektivet). Enligt penningtvättslagen ska en verksamhetsutövare vidta åtgärder för kundkännedom. Kundens och den verkliga huvudmannens identitet ska bl.a. kontrolleras och information rörande affärsförbindelsens syfte och art ska inhämtas (3 kap. 7 och 12 §§). Detta ska ske löpande och vid behov (3 kap. 13 §). Om kundkännedom inte uppnås får en affärsförbindelse inte etableras och i vissa fall krävs att etablerade affärsförbindelser måste avslutas (3 kap. 1 §). Av detta följer att verksamhetsutövare inte kan till- handahålla anonyma konton, motböcker eller värdefack och att sådana inte heller förekommer i . Det innebär att svensk rätt redan uppfyller kraven i ändringsdirektivet. Emellertid gäller ett uttryckligt förbud mot att tillhandahålla anonyma konton eller motböcker (2 kap. 6 § penning- tvättslagen). Regeringen anser därför att ett uttryckligt förbud mot att till- handahålla anonyma värdefack bör införas. anser att begreppet värdefack är oklart. Begreppet har samma innebörd som i 7 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. I det avseendet ska framhållas att 2018/19:150 verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen inte får etablera eller upp- rätthålla en affärsförbindelse eller utföra en enstaka transaktion med kund som är anonym, oavsett vara eller tjänst. Regeringens förslag: Det ska anges i penningtvättslagen att en verk- samhetsutövare som ska identifiera och kontrollera en kunds identitet får använda sig av medel för elektronisk identifiering och betrodda tjänster eller andra säkra identifieringsprocesser, på distans eller på elektronisk väg, som är reglerade, erkända, godkända eller accepterade av relevanta myndigheter. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. heten anser att en möjlighet till elektronisk identifiering vid åtgärder för kundkännedom skulle kunna innebära en minskad benägenhet hos verk- samhetsutövare att kräva personlig inställelse när en affärsförbindelse En sådan utveckling kan leda till en ökad risk för penningtvätt och finansiering av terrorism. Myndigheterna anser att det behöver tydlig- göras att förslaget inte innebär en ändring i sak. frågan om det bör uppställas ett krav på att elektronisk identifiering ska kräva såväl kod som biometrisk autentisering för att förhindra brottsliga Skälen för regeringens förslag: Enligt ursprungsdirektivet ska åtgärder för kundkännedom omfatta bl.a. identifiering av kunden och kontroll av dennes identitet utifrån handlingar, uppgifter eller information som erhål- lits från en tillförlitlig och oberoende källa (artikel 13.1 a). enhet (verksamhetsutövare) får anlita en tredje part att uppfylla kraven på kundkännedom, men ansvaret för att kraven uppfylls ligger emellertid på den enhet som anlitar den tredje parten. Den anlitade tredje parten, som en ansvarig enhet hänvisar kunden till, ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att tredje part på begäran överlämnar relevanta kopior av identifierings- och kontrolluppgifter och andra relevanta handlingar om kundens eller den verkliga huvudmannens identitet, och att den ansvariga enheten lagrar en kopia av de dokument och uppgifter som är nödvändiga för att uppfylla kraven som fastställs i fråga om åtgärder för kundkänne- dom, för en period efter det att affärsförbindelsen med kunden har upphört eller efter den dag då en enstaka transaktion utfördes (artik- larna 27.2 och 40.1 a). I ändringsdirektivet tydliggörs att identifiering av kunden och kontroll av dennes identitet utifrån handlingar, uppgifter eller information som erhållits från en tillförlitlig och oberoende källa ska inkludera medel för elektronisk identifiering och betrodda tjänster enligt och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv /93/EG (EU:s förord- ning om elektronisk identifiering) eller andra säkra identifieringsprocesser på distans eller på elektronisk väg, som reglerats, erkänts, godkänts eller godtagits av relevanta nationella myndigheter (den nya artikel 13.1 a i ursprungsdirektivet).