prop · H603136 · 2019-06-10 00:00:00 — Att MPRT får pröva en tjänst efter anmälan från någon annan än public service-företagen själva påverkar inte företagens redaktionella oberoende och innebär inte heller att det blir fråga om en innehållsprövning. 6.6Tolv månaders försöksperiod för vissa typer av tjänster bör behållas Regeringens bedömning: Möjligheten för public service-företagen att bedriva försöksverksamhet bör behållas. Det bör förtydligas att denna möjlighet gäller för tjänster som är begränsade geografiskt eller i fråga om publik, eller om avsikten med en tjänst är att få erfarenheter och kunskap om en ny teknik eller innovativ tjänst. överensstämmer inte med regeringens bedömning. försöksverksamheten ska begränsas . Remissinstanserna: Få remissinstanser yttrar sig särskilt i denna del, TU – Medier i , och prövoperioden helt bör tas bort eftersom denna kan riskera att orsaka marknadsstörningar som inte kan motiveras utifrån public service- uppdraget, men anser att en inskränkning är ett steg i rätt riktning. avstyrker kommitténs förslag. att sex månaders prövoperiod skulle innebära negativ påverkan på det omfattande utvecklingsarbete som bedrivs inom företaget. Television och anser att är för kort tid för att starta, testa och utvärdera en tjänst och att förslaget kraftigt kommer att hämma utvecklingen 2018/19:136 , och Unionen avstyrker förslaget och anser att det är allt för att bedriva försöksverksamhet. Skälen för regeringens bedömning: Enligt Europeiska kommissionens tolkningsmeddelande ska riktlinjerna för förfarandet med förhandsprövning av väsentligt nya tjänster inte hindra programföretagen från att prova innovativa nya tjänster i begränsad omfattning, t.ex. i form av pilotprojekt, förutsatt att en sådan testfas inte kan jämställas med införandet av en fullt utvecklad väsentligt ny audiovisuell tjänst. I anslagsvillkoren görs därför ett undantag från anmälningsskyldigheten för verksamhet som pågår , om tjänsten är begränsad geografiskt eller i fråga om publik eller om avsikten med tjänsten är att få erfarenheter och kunskaper om en ny teknik eller en innovativ tjänst. Kommittén föreslår att prövoperioden ska inskränkas eftersom det borde vara en tillräckligt för programföretagen att samla in kunskap om hur publiken tar emot en tjänst för att kunna avgöra om denna bör bli bestående. Regeringen instämmer inte i kommitténs förslag. Av programföretagens anslagsvillkor framgår att de ska delta i den tekniska utvecklingen av produktions- och distributionsteknik för radio respektive tv. Det är därför centralt att programföretagen ges möjligheter att använda sina medel för utveckling på ett effektivt och långsiktigt sätt. En prövoperiod riskerar att vara allt för att programföretagen ska få möjlighet att få ett tillräckligt underlag för att kunna utvärdera om en tjänst är värd att utveckla vidare. För att inte riskera att programföretagen använder medel till tjänster som måste avvecklas allt för tidigt i utvecklingsprocessen anser regeringen att försöksperioden även fortsättningsvis ska vara 12 månader. MPRT fick 2014 i uppdrag att bl.a. se över förhandsprövningssystemet. I sin rapport och påverkan i allmänhetens tjänst (Ku2015/02139/MF) påtalar myndigheten att anslagsvillkoret som avser undantag från anmälningsskyldigheten för viss försöksverksamhet kan tolkas på olika sätt och därför bör förtydligas i enlighet med det som regeringen uttalar i propositionen Bildning och tillgänglighet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2014–2019 (prop. 2012/13:164). Även kommittén uttalar att det bör förtydligas vad som avses med undantaget. Regeringen instämmer i detta. Det bör därför i medelsvillkoren förtydligas att huvudregeln är att nya tjänster av större betydelse eller väsentliga ändringar av befintliga tjänster inom ramen för den kompletterande verksamheten ska anmälas för godkännande. En anmälan om förhandsprövning behöver dock inte göras för tjänster som bedrivs som försöksverksamhet om tjänsten är begränsad geografiskt eller i fråga om publik eller om avsikten är att få erfarenheter och kunskap om ny teknik eller en innovativ tjänst. Sådan försöksverksamhet får pågå . 7.1Det breda innehållsuppdraget bör bestå Regeringens bedömning: Det breda innehållsuppdraget och övriga innehållsvillkor som gäller för , och under innevarande tillståndsperiod 2014– 2019 bör i huvudsak gälla under kommande tillståndsperiod 2020– 2025. Den parlamentariska public service-kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker kommitténs bedömning, bl.a. Myndigheten för tillgänglig medier, , , , , och . Även och Konsumenter instämmer i bedömningen, men betonar att public service-företagen inte bör styras av att maximera antalet tittare eller lyssnare. Även för döva och hörselskadade barn betonar att inte antalet tittare ska vara styrande utan att ett relevant och tillgängligt programutbud bör vara ett långsiktigt mål. , , , , och TU – Medier i håller inte med om bedömningen och efterfrågar ett tydligare och mer koncentrerat innehållsuppdrag som inriktas på sådana samhällsbehov som marknadsaktörerna inte kan tillgodose. Skälen för regeringens bedömning: Programföretagens huvudsakliga uppdrag är att erbjuda ett mångsidigt programutbud som omfattar allt från det breda anslaget till mer särpräglade programtyper. Utbudet ska vara tillgängligt för alla, spegla mångfalden i hela landet och kännetecknas av god kvalitet, allsidighet och relevans. Verksamhetens betydelse för den fria åsiktsbildningen ska beaktas och utrymme ska ges för en mångfald av åsikter och meningsyttringar. I uppdraget ligger att erbjuda ett mångsidigt kulturutbud, ett varierat utbud för barn och unga, program på minoritetsspråk och en skyldighet att särskilt beakta behoven hos personer med funktionsnedsättning. För och utgör även nyhetsverksamheten – nationellt och regionalt – en central del Utbildningsradios särskilda utbildningsuppdrag innebär att de ska vidga och utveckla sitt utbildningsutbud. Verksamheten ska koncentreras till utbildningsprogram som förstärker, breddar och kompletterar de insatser som görs av andra inom området. Regeringen bedömer, i enlighet med kommittén och majoriteten av remissinstanserna, att innehållsuppdraget huvudsakligen bör bestå under kommande tillståndsperiod. Det innebär att innehållsuppdraget även i 2018/19:136 fortsättningen ska vara brett och inriktat på att tillhandahålla ett mångsidigt programutbud. Programföretagen verkar på en konkurrensutsatt marknad som är under stor omvälvning. Digitaliseringen och globaliseringen av mediemarknaden har, som bl.a. beskrivs i avsnitt 3.1, en stor påverkan på alla aktörer som verkar på denna marknad. Några remissinstanser, bl.a. , , () och TU – Medier i (TU), är kritiska till kommitténs bedömning och efterfrågar ett tydligare och mer koncentrerat innehållsuppdrag. Public service-uppdraget bör enligt dessa aktörer ha tydliga ramar och fokusera på det som bidrar till att värna svensk mediemångfald och som adderar ett samhällsvärde i förhållande till det övriga utbudet på mediemarknaden. Enligt bör uppdraget formuleras utifrån en analys av vad som saknas på marknaden. anser även, liksom TU och , att ett brett innehållsuppdrag är inkonsekvent i förhållande till kommitténs uttalade utgångspunkt att kärnan i public service-uppdraget bör vara inriktat på de samhällsbehov som marknadsaktörerna inte kan tillgodose. Den snabba förändringen på den svenska mediemarknaden är huvudsakligen en konsekvens av en global utveckling och har inte sin grund i nationella förutsättningar eller i de svenska public serviceföretagens uppdrag. Public service-företagens legitimitet ligger i att de långsiktigt kan uppfylla demokratiska, sociala och kulturella behov i samhället och bidra till att bevara en mångfald i medierna. Vad som är kommersiellt gångbart eller vad som är ett samhällsbehov som marknadsaktörerna inte kan tillgodose förändras . Det bör därför inte användas som ett kriterium för att avgränsa public service-företagens uppdrag. Regeringen anser inte heller att public service-företagens särskilda ansvar för innehåll som ger mervärde i det samlade medieutbudet står i motsättning till ett brett innehållsuppdrag. Public service-företagens uppdrag är att se till hela publikens behov och intressen för att på så vis vara relevanta för alla. Public service bör tillhandahålla innehåll med både spets och bredd, dvs. allt från program för specialiserade intressen eller fördjupande samhällsanalyser till bredare underhållningsprogram eller populär musik. bör inte public service-företagen, som bl.a. påpekar, i första hand styras av att maximera antalet tittare eller lyssnare. Regeringens bedömning: Speglingsuppdraget bör fortsätta att vara centralt för public service-verksamhetens roll som sammanhållande kraft i samhället. Den parlamentariska public service-kommittén bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som uttalar sig tillstyrker bedömningen, bl.a. , , Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd. remissinstanser, däribland Myndigheten för delaktighet och Funktionsrätt , understryker vikten av att public service som en del av Prop. 2018/19:136 speglingsuppdraget synliggör personer med olika typer av funktionsnedsättning och att uppdraget följs upp med utgångspunkt i mångfalden och variationen i befolkningen oavsett funktionsförmåga. – Tornionlaaksolaiset efterfrågar en tydligare koppling mellan minoritetsspråksuppdraget och speglingsuppdraget. betonar, i ett gemensamt svar med flera andra pensionärsorganisationer, vikten av utbud av program för äldre. Skälen för regeringens bedömning: Programföretagen har enligt nuvarande sändningstillstånd i uppdrag att spegla förhållanden i hela landet och den variation som finns i befolkningen. Programverksamheten ska vidare bedrivas utifrån ett jämställdhets- och mångfaldsperspektiv. Dessutom ska nyhetsförmedlingen ha olika perspektiv så att händelser speglas utifrån olika geografiska, sociala och andra utgångspunkter. och remissinstanserna anser regeringen att speglingsuppdraget har en central betydelse för public serviceverksamhetens legitimitet. När medievanorna blir allt mer individualiserade ökar behovet av samlande aktörer som sakligt och opartisk skildrar verkligheten ur olika perspektiv. Speglingsuppdragets betydelse lyfts även särskilt av Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor i rapporten ska med? – Ungas sociala inkludering i . Enligt och anslagsvillkor ska företagen ha en decentraliserad organisation som skapar förutsättningar för självständigt beslutsfattande på regional och lokal nivå. Den lokala och regionala organisationen ska ges tillräckliga resurser för att effektivt kunna spegla respektive områdes särprägel och egenart. Organisationen ska utformas med syfte att möjliggöra hög närvaro av personer ute i landet med kunskap om och förankring i de olika regionerna. Dessutom anges i anslagsvillkoren att andelen av allmänproduktionen i och rikssändningar som produceras utanför ska uppgå till . Den regionala organisationen bör fortsatt vara en viktig del av speglingsuppdraget. bör det, som bl.a. – Tornionlaaksolaiset och påtalar, betonas att uppdraget har fler dimensioner. Speglingsuppdraget bör även fortsatt innebära ett krav på att spegla den variation som finns i befolkningen med perspektivet att människor är olika, t.ex. i fråga om kön, ålder, etnisk och kulturell bakgrund, tillhörighet till en eller flera av de nationella minoriteterna, religion, sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck och funktionsförmåga. Det innebär att programföretagen aktivt och medvetet bör arbeta för en bredd i speglingen av mångfalden och att motverka diskriminering, utifrån ett jämställdhets- och mångfaldsperspektiv. 7.1.2 Ansvar för en livskraftig produktionsmarknad Regeringens förslag: Public service-företagen ska genom sin verksamhet bidra till att stärka en livskraftig produktionsmarknad i hela 2018/19:136 Den parlamentariska public service-kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som uttalar sig tillstyrker förslaget, bl.a. , , Film- och Tv-producenterna, och Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS). Även de regionala filmfonderna , , och Film är positiva till förslaget. Enligt är särskilt den del av förslaget som handlar om ”i hela landet” viktig eftersom de kulturella och kreativa företagens marknader är nationella även när företagen är placerade utanför storstäderna. och påtalar vissa svårigheter med ett specifikt krav på att anlita produktionsbolag utanför storstadsområdena. konstaterar att merparten av produktionsbolagen är lokaliserade till storstadsområdena och påtalar att de inte har några regionala kontor. Film- och Tv-producenterna anser att kravet inte bör specificeras till att gälla i hela landet då det kan misstolkas som ett krav på en jämn fördelning av produktion i hela landet vilket inte är realistiskt. påpekar att det finns ett betydligt mer levande produktionslandskap och fler produktionsbolag runt om i landet än vad som beskrivs i betänkandet. KLYS, Svenska Artisters och Musikers () och understryker vikten av att public service-företagens ansvar för upphovsrätten och för att de produktionsbolag som anlitas följer gällande kollektiv- och ramavtal och för att säkra en god arbetsmiljö. Några remissinstanser, bl.a. , och Film- och Tv-producenterna, efterfrågar en momskompensationsmodell för att skapa konkurrensneutralitet mellan intern och extern produktion. Skälen för regeringens förslag Uppdraget att stärka en livskraftig produktionsmarknad Programföretagen är beroende av en välmående produktionsmarknad för att uppfylla sina uppdrag om ett mångsidigt programutbud med bredd, särpräglade programtyper och variation i produktionsformer. En mångfald i programproduktionen kan bara realiseras genom en blandning av egenproduktion, extern produktion, samarbeten, inköp och utomståendes medverkan. Sändningstillståndens nuvarande krav på utläggningar, samarbetsprojekt och inköp av program bör därför kvarstå. Med sina långsiktiga och stabila finansieringsförutsättningar är programföretagen viktiga aktörer på den svenska produktionsmarknaden. Företagens inköp och beställningar är av avgörande betydelse för ett stort antal produktionsbolag. Regeringen anser därför, liksom kommittén och en majoritet av remissinstanserna, att företagen ska ha ett särskilt ansvar för att genom sin verksamhet bidra till att stärka en livskraftig produktionsmarknad i hela landet. Ett stort antal produktionsbolag ska liksom anlitas för att producera innehåll åt programföretagen och organisationen för inköp och beställning ska präglas av öppenhet, tydlighet och dialog. Public service-företagen får själva avgöra omfattningen av den externa produktionen. I likhet med kommittén anser regeringen inte att andelen extern produktion bör regleras närmare. Förutsättningarna för extern produktion ser mycket olika ut för radio respektive tv. har en relativt hög nivå av extern produktion, inköp och samproduktioner. Marknaden för produktion av radioprogram är mindre utvecklad men mycket talar för att denna marknad kommer att utvecklas . bör även fortsatt ta ett stort ansvar i en sådan utveckling. Som kommittén noterar har en förhållandevis låg grad av extern tvproduktion. Även med beaktande av Utbildningsradios specifika kompetenskrav vid utveckling och produktion av utbildningsprogram bör det vara möjligt med en ökad ambition avseende andelen extern produktion. Som en del i uppdraget att stärka en livskraftig produktionsmarknad i hela landet ska alla tre programföretag utifrån sina specifika förutsättningar och olika marknader verka för att beställningar även läggs på produktionsbolag utanför storstadsregionerna. Ett krav på att stärka en livskraftig produktionsmarknad i hela landet bör inte, liksom Film- och Tv-producenterna påtalar, tolkas som ett krav på en jämn fördelning av produktionsutlägg över hela landet. Produktionsmarknaden är till stor del koncentrerad till storstäderna och det är inte en situation som programföretagen ensidigt kan påverka. Regeringen vill dock, liksom , understryka att det finns produktion på många platser i landet. Att programföretagen får i uppdrag att stärka en produktionsmarknad i hela landet kan dessutom utgöra ett incitament att etablera produktionsverksamhet utanför storstäderna. En sådan utveckling kan även bidra till att stärka speglingsuppdraget och minska de svårigheter med att anlita externa produktionsbolag utanför storstadsområdena som och lyfter fram. Programföretagen ska använda sina medel med omsorg och för publikens bästa. Ur det perspektivet kan det vara såväl rimligt som logiskt att på olika sätt verka för att minimera kostnaderna för extern produktion. Allt för låga ersättningar för utlägg och extern produktion kan dock riskera att urholka produktionsmarknaden. Att det finns en livskraftig produktionsmarknad som kan leverera högkvalitativt och relevant innehåll ligger även i publikens intresse. Programföretagen har en stark ställning som beställare på den svenska mediemarknaden. Företagen har därmed ett ansvar att säkerställa att samproduktioner och beställningar hanteras affärsmässigt som de bidrar till långsiktigt hållbara villkor för aktörerna på den svenska produktionsmarknaden. Regeringen ser i detta sammanhang positivt på det arbete som genomförts av och Film- och Tv-producenterna när det gäller normalvillkor för film- och allmänproduktion. I ansvaret för att stärka en livskraftig produktionsmarknad ligger också, liksom bl.a. och betonar, ett ansvar för att så långt det är möjligt tillse att generella avtal och en god arbetsmiljö upprätthålls i alla led av produktionen. Det innebär dock inte att public service-företagen vid extern produktion tar över det arbetsgivar- och arbetsmiljöansvar som faller på det anlitade produktionsbolaget. Momskompensation bör inte införas för att öka andelen extern produktion Förutom att vara beställare av innehåll är public service-företagen även direkta konkurrenter till produktionsbolagen genom sin omfattande egenproduktion. Public service-företagen betalar moms på inköpta program och eftersom företagens omsättning inte är skattepliktig har de då inte rätt till avdrag för ingående moms. En följd av detta är att kostnaden är lägre när ett program produceras internt än om motsvarande program läggs ut på ett externt produktionsbolag, där momskostnaden tillkommer. Några remissinstanser, bl.a. , och Film- och Tv-producenterna, efterfrågar en momskompensationsmodell för att skapa konkurrensneutralitet mellan intern och extern produktion. Frågan om införande av en momskompensationsmodell utreddes ingående inför nuvarande tillståndsperiod. Regeringen valde dock att inte genomföra utredningens förslag. En momskompensationsmodell skulle innebära stora kostnader att införa men garanterar inte att programföretagens externa produktion ökar. anser regeringen att ett tydligare uppdrag att stärka en livskraftig produktionsmarknad i hela landet är ett bättre sätt att uppnå en ökad nivå av extern produktion än införande av en momskompensationsmodell. 7.2Ett kulturuppdrag som fördjupas Regeringens bedömning: och bör även i fortsättningen erbjuda ett mångsidigt kulturutbud som fördjupas, utvecklas och vidgas . Den parlamentariska public service-kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser, bl.a. , , Svensk Scenkonst och Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS), håller med kommittén om att det breda innehållsuppdraget bör bestå men betonar att kulturuppdraget på olika sätt bör förstärkas och förtydligas. anser att det finns en diskrepans mellan de olika paragraferna i sändningstillståndet och att det inte kan vara så att enbart vissa områden ska fördjupas och utvecklas. Skälen för regeringens bedömning: Enligt nu gällande sändningstillstånd ska programföretagen erbjuda ett mångsidigt kulturutbud som ska fördjupas, utvecklas och vidgas . Kulturuppdraget är, som bl.a. , och Svensk Scenkonst betonar, en central del av och public service-uppdrag. I enlighet med kommitténs bedömning anser regeringen att kulturuppdraget är ett av de områden där programföretagen har en unik roll och unika möjligheter att bidra med kvalitativt och relevant innehåll (se betänkandet s. 135–136 och s. 191). Uppdraget att erbjuda ett mångsidigt kulturutbud som fördjupas, utvecklas och vidgas bör därför fortsatt vara en del av innehållsuppdraget under kommande tillståndsperiod. ifrågasätter kravet på att just kulturuppdraget ska Prop. 2018/19:136 fördjupas, utvecklas och vidgas och framhåller att samtliga delar av innehållsuppdraget bör utvecklas. Naturligtvis bör alla delar av innehållsuppdraget på olika sätt utvecklas . Regeringen anser dock att det faktum att det finns ett särskilt krav avseende just kulturuppdraget innebär att detta område ska ha ett särskilt fokus och att detta även bör gälla under kommande tillståndsperiod. Liksom under nuvarande tillståndsperiod bör Utbildningsradios primära uppgift vara att bedriva programverksamhet inom utbildningsområdet. Regeringen ser dock fortsatt positivt på att tar ett ansvar på kulturområdet genom att en stor andel av företagets program är kulturrelaterade. 7.2.1Berwaldhallens betydelse för kulturuppdraget Regeringens bedömning: Verksamheten i Berwaldhallen med symfoniorkester och har stor betydelse för att ska uppfylla kulturuppdraget. bör även fortsättningsvis kunna driva verksamhet i Berwaldhallen inom ramen för sin kompletterande verksamhet. Den parlamentariska public service-kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , , Svensk scenkonst och Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS) delar bedömningen. och Svensk Scenkonst efterfrågar en större tydlighet avseende Berwaldhallens finansiering. Skälen för regeringens bedömning: ansvarar för att driva Berwaldhallen med symfoniorkester och . Företaget har återkommande betonat att de ekonomiska villkoren för Berwaldhallen är problematiska. Kostnaderna ökar mer än den tvåprocentiga uppräkningen av medelstilldelningen och till följd av verksamheternas speciella karaktär finns små möjligheter till rationaliseringar. Berwaldhallen finansieras till knappt en fjärdedel genom biljett- och hyresintäkter. Huvudsakligen bedrivs därmed verksamheten med avgiftsmedel inom ramen för företagets kompletterande verksamhet. Verksamheten vid Berwaldhallen bidrar till att via radio och tv sprida levande musik över hela landet och utgör en viktig del i programföretagens kulturuppdrag. Berwaldhallen bör därmed även fortsättningsvis kunna drivas inom ramen för kompletterande verksamhet. och Svensk Scenkonst efterfrågar en större tydlighet runt hur verksamheten i Berwaldhallen långsiktigt ska finansieras. Regeringen återkommer till de ekonomiska förutsättningarna för verksamheten i avsnitt 11. Ansvar för svensk filmproduktion Regeringens bedömning: bör även i fortsättningen bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion. 2018/19:136 Företaget bör även under kommande tillståndsperiod redovisa sin verksamhet för att bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion i de årliga public service-redovisningarna. Regeringens förslag: ska återkommande redogöra för hur företaget avser att satsa på svensk filmproduktion. Den parlamentariska public service-kommitténs bedömning och förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna som yttrat sig i denna del, bl.a. Stiftelsen (), , och , tillstyrker i huvudsak kommitténs förslag och bedömning. betonar att redovisningen över kommande satsningar bör riktas till branschen snarare än till regeringen och delas upp än en hel tillståndsperiod. betonar att betydelse för svensk film bör tydliggöras i sändningstillstånden. De välkomnar också särskilt en ökad transparens gällande mål och budget.