prop · H60362 · 2019-03-12 00:00:00 — lämnas till andelsägare, hur den ska lämnas till andelsägare, hur den ska utformas, på vilket sätt den ska utformas, på vilket sätt den ska tillhandahållas och vad som ska bi- tillhandahållas och vad som ska bi- fogas informationen enligt 12 kap. fogas informationen enligt 12 kap. 20. vad som vid förvaltning av 22. vad som vid förvaltning av specialfonder ska iakttas för att specialfonder ska iakttas för att uppfylla skyldigheterna i 12 kap. uppfylla skyldigheterna i 12 kap. 21. vilka upplysningar AIF-för- 23. vilka upplysningar AIF-för- valtare ska lämna till Finansinspek- valtare ska lämna till Finansinspek- tionen enligt 13 kap. 6 §, tionen enligt 13 kap. 6 §, 22. avgifter enligt 13 kap. 15 §, 24. avgifter enligt 13 kap. 15 §, 23. på vilket språk handlingar 25. på vilket språk handlingar som avses i denna lag ska upprättas. som avses i denna lag ska upprättas. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 10 kap. 15 § tillämpas i fråga om årsberättelsen första gången för det räkenskapsår som inleds närmast efter . Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1798) Prop. om ändring i lagen (2018:545) om ändring i lagen (2017:1148) om ändring i lagen (2014:797) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder Härigenom föreskrivs att 15 kap. 2 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder i stället för lydelsen enligt lagen (2018:1798) om ändring i lagen (2018:545) om ändring i lagen (2017:1148) om ändring i lagen (2014:797) om ändring i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2018:1798 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vilka åtgärder en AIF-förvaltare ska vidta för att uppfylla de krav som följer av 3 kap. 2 § tredje stycket, 2.vilka åtgärder en AIF-förvaltare ska vidta om förvaltaren tar emot medel med redovisningsskyldighet enligt 3 kap. 2 a §, 3.vad en AIF-förvaltare ska iaktta för att uppfylla skyldigheterna i 4 kap. 2 § första stycket 4 och 8 § tredje stycket och 5 kap. 5 § tredje stycket, 4.vilka poster som får räknas in i startkapitalet och kapitalbasen enligt 7 kap. 1–4 §§, 5.vilka åtgärder en AIF-förvaltare ska vidta för att uppfylla de krav som följer av 8 kap. 1 a §, 6.vilka uppgifter som ska ingå i en underrättelse enligt 8 kap. 14 § och i en ansökan om godkännande enligt 8 kap. 16 §, samt vilken information och vilka handlingar som ska lämnas till , 7.en AIF-förvaltares ersättningssystem och vad förvaltaren ska iaktta för att uppfylla villkoren enligt 8 kap. 22 §, 8.hur uppgifter enligt 8 kap. 25 § första stycket ska lämnas, 9.vilka uppgifter som ska ingå i en informationsbroschyr enligt 10 kap. 1 § och 12 kap. 7 §, 10.vilka uppgifter som ska ingå i ett faktablad enligt 10 kap. 2 § och 12 kap. 8 §, 11.tillhandahållande av informationsbroschyr och faktablad enligt 10 kap. 3 §, 12.hur informationen enligt 10 kap. 11 § ska presenteras, 13.hur volatiliteten i skillnaden mellan fondens avkastning och jämförelseindexets avkastning enligt 10 kap. 13 § ska beräknas, 14.hur informationen enligt 10 kap. 15 § ska presenteras, 2018/19:62 13. vilka uppgifter som ska ingå i underrättelser enligt 11 kap. 4, 5 och 7 §§ samt vilken information och vilka handlingar som ska lämnas till , 14. vad AIF-förvaltaren ska iaktta för att uppfylla bestämmelserna i 12 kap. 3 §, 15. innehåll i årsberättelser och halvårsredogörelser enligt 12 kap. 10 §, 16. kriterier för de finansiella tillgångar som medel i en specialfond får placeras i, vilka tekniker och instrument en AIF-förvaltare får använda samt villkor och gränser för sådan användning, det system för riskhantering som en AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder ska ha och beräkning av exponeringar enligt 12 kap. 13 §, 17. på vilket sätt underrättelse ska lämnas, vilka fel och försummelser som ska rapporteras till samt förutsättningar för överföring av finansiella instrument och förvaltning enligt 12 kap. 14 §, 18. hur beräkning och redovisning av en specialfonds risknivå ska utföras enligt 12 kap. 15 §, 19. vilken information som ska lämnas till andelsägare, hur den ska utformas, på vilket sätt den ska tillhandahållas och vad som ska bifogas informationen enligt 12 kap. 16 §, 20. vad som vid förvaltning av specialfonder ska iakttas för att uppfylla skyldigheterna i 12 kap. 19 §, 21. vilka upplysningar AIF-för- valtare ska lämna till enligt 13 kap. 6 §, 22. avgifter enligt 13 kap. 15 §, samt 23.på vilket språk handlingar som avses i denna lag ska upprättas. 15. vilka uppgifter som ska ingå i underrättelser enligt 11 kap. 4, 5 och 7 §§ samt vilken information och vilka handlingar som ska lämnas till , 16. vad AIF-förvaltaren ska iaktta för att uppfylla bestämmelserna i 12 kap. 3 §, 17. innehåll i årsberättelser och halvårsredogörelser enligt 12 kap. 10 §, 18. kriterier för de finansiella tillgångar som medel i en specialfond får placeras i, vilka tekniker och instrument en AIF-förvaltare får använda samt villkor och gränser för sådan användning, det system för riskhantering som en AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder ska ha och beräkning av exponeringar enligt 12 kap. 13 §, 19. på vilket sätt underrättelse ska lämnas, vilka fel och försummelser som ska rapporteras till samt förutsättningar för överföring av finansiella instrument och förvaltning enligt 12 kap. 14 §, 20. hur beräkning och redovisning av en specialfonds risknivå ska utföras enligt 12 kap. 15 §, 21.vilken information som ska lämnas till andelsägare, hur den ska utformas, på vilket sätt den ska tillhandahållas och vad som ska bifogas informationen enligt 12 kap. 16 §, 22.vad som vid förvaltning av specialfonder ska iakttas för att uppfylla skyldigheterna i 12 kap. 19 §, 23.vilka upplysningar AIF-för- valtare ska lämna till enligt 13 kap. 6 §, 24.avgifter enligt 13 kap. 15 §, 25.på vilket språk handlingar som avses i denna lag ska upprättas. Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1799) Prop. om ändring i lagen (2018:546) om ändring i lagen (2017:1149) om ändring i lagen (2014:798) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder Härigenom föreskrivs att 15 kap. 2 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder i stället för lydelsen enligt lagen (2018:1799) om ändring i lagen (2018:546) om ändring i lagen (2017:1149) om ändring i lagen (2014:798) om ändring i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2018:1799 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vilka åtgärder en AIF-förvaltare ska vidta för att uppfylla de krav som följer av 3 kap. 2 § tredje stycket, 2.vilka åtgärder en AIF-förvaltare ska vidta om förvaltaren tar emot medel med redovisningsskyldighet enligt 3 kap. 2 a §, 3.vad en AIF-förvaltare ska iaktta för att uppfylla skyldigheterna i 4 kap. 2 § första stycket 4, 4.vilka poster som får räknas in i startkapitalet och kapitalbasen enligt 7 kap. 1–4 §§, 5.vilka åtgärder en AIF-förvaltare ska vidta för att uppfylla de krav som följer av 8 kap. 1 a §, 6.vilka uppgifter som ska ingå i en underrättelse enligt 8 kap. 14 § och i en ansökan om godkännande enligt 8 kap. 16 §, samt vilken information och vilka handlingar som ska lämnas till , 7.en AIF-förvaltares ersättningssystem och vad förvaltaren ska iaktta för att uppfylla villkoren enligt 8 kap. 22 §, 8.hur uppgifter enligt 8 kap. 25 § första stycket ska lämnas, 9.vilka uppgifter som ska ingå i en informationsbroschyr enligt 10 kap. 1 § och 12 kap. 7 §, 10.vilka uppgifter som ska ingå i ett faktablad enligt 10 kap. 2 § och 12 kap. 8 §, 11.tillhandahållande av informationsbroschyr och faktablad enligt 10 kap. 3 §, 12.hur informationen enligt 10 kap. 11 § ska presenteras, 13.hur volatiliteten i skillnaden mellan fondens avkastning och jämförelseindexets avkastning enligt 10 kap. 13 § ska beräknas, 14.hur informationen enligt 10 kap. 15 § ska presenteras, 13. vilka uppgifter som ska ingå i 15. vilka uppgifter som ska ingå i underrättelser enligt 11 kap. 4, 5 underrättelser enligt 11 kap. 4, 5 2018/19:62 och 7 §§ samt vilken information och vilka handlingar som ska lämnas till , 14. vad AIF-förvaltaren ska iaktta för att uppfylla bestämmelserna i 12 kap. 3 §, 15. innehåll i årsberättelser och halvårsredogörelser enligt 12 kap. 10 §, 16. kriterier för de finansiella tillgångar som medel i en specialfond får placeras i, vilka tekniker och instrument en AIF-förvaltare får använda samt villkor och gränser för sådan användning, det system för riskhantering som en AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder ska ha och beräkning av exponeringar enligt 12 kap. 13 §, 17. på vilket sätt underrättelse ska lämnas, vilka fel och försummelser som ska rapporteras till samt förutsättningar för överföring av finansiella instrument och förvaltning enligt 12 kap. 14 §, 18. hur beräkning och redovisning av en specialfonds risknivå ska utföras enligt 12 kap. 15 §, 19. vilken information som ska lämnas till andelsägare, hur den ska utformas, på vilket sätt den ska tillhandahållas och vad som ska bifogas informationen enligt 12 kap. 16 §, 20. vad som vid förvaltning av specialfonder ska iakttas för att uppfylla skyldigheterna i 12 kap. 19 §, 21. vilka upplysningar AIF-för- valtare ska lämna till enligt 13 kap. 6 §, 22. avgifter enligt 13 kap. 15 §, samt 23. på vilket språk handlingar som avses i denna lag ska upprättas. och 7 §§ samt vilken information och vilka handlingar som ska lämnas till , 16. vad AIF-förvaltaren ska iaktta för att uppfylla bestämmelserna i 12 kap. 3 §, 17. innehåll i årsberättelser och halvårsredogörelser enligt 12 kap. 10 §, 18. kriterier för de finansiella tillgångar som medel i en specialfond får placeras i, vilka tekniker och instrument en AIF-förvaltare får använda samt villkor och gränser för sådan användning, det system för riskhantering som en AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder ska ha och beräkning av exponeringar enligt 12 kap. 13 §, 19. på vilket sätt underrättelse ska lämnas, vilka fel och försummelser som ska rapporteras till samt förutsättningar för överföring av finansiella instrument och förvaltning enligt 12 kap. 14 §, 20. hur beräkning och redovisning av en specialfonds risknivå ska utföras enligt 12 kap. 15 §, 21. vilken information som ska lämnas till andelsägare, hur den ska utformas, på vilket sätt den ska tillhandahållas och vad som ska bifogas informationen enligt 12 kap. 16 §, 22. vad som vid förvaltning av specialfonder ska iakttas för att uppfylla skyldigheterna i 12 kap. 23.vilka upplysningar AIF-för- valtare ska lämna till enligt 13 kap. 6 §, 24.avgifter enligt 13 kap. 15 §, 25.på vilket språk handlingar som avses i denna lag ska upprättas. Ärendet och dess beredning Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att bl.a. analysera om det finns behov av ändringar i de näringsrättsliga bestämmelserna för att stärka den svenska fondbranschens konkurrenskraft och i så fall föreslå sådana ändringar (dir. 2014:139). Genom tilläggsdirektiv beslutade av regeringen utvidgades uppdraget till att omfatta förslag på åtgärder för att tydliggöra skillnaden mellan aktivt och passivt förvaltade fonder för investerare (dir. 2015:28). Utredningen, som antog namnet fondutredning, lämnade delbetänkandet UCITS V En uppdaterad fondlagstiftning (SOU 2015:62). Delbetänkandet har behandlats i särskild ordning (se Fi2015/03428/V). fondutredning redovisade uppdraget i övrigt i slutbetänkandet En hållbar, transparent och konkurrenskraftig fondmarknad (SOU 2016:45). En sammanfattning av slutbetänkandet finns i bilaga 1. Utredningens lagförslag när det gäller aktiv och passiv fondförvaltning finns i bilaga 2. Slutbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (Fi2016/02541/V). Inom har det därefter tagits fram en promemoria, Aktivitetsgrad i fondförvaltning. Promemorians lagförslag finns i bilaga 4. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissvaren finns tillgängliga i (Fi2017/02560/V). I denna proposition finns förslag som bygger på utredningens och promemorians förslag om krav på information om aktivitetsgrad i fondförvaltning. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Lagrådets förslag behandlas i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissen föreslås ett senare ikraftträdandedatum. Dessutom har lagtexten i vissa delar justerats för att stämma överens med tidigare beslutade ändringar. 4Behov av tydligare information om aktivitetsgrad i fondförvaltning På fondmarknaden finns fonder som beskrivs som aktivt respektive passivt Mycket förenklat kan man beskriva aktiv förvaltning på så sätt att fondförvaltaren placerar fondens medel i finansiella instrument, t.ex. aktier, som av förvaltaren bedöms ge högst avkastning med hänsyn till 2018/19:62 risken. Vid passiv förvaltning görs inte den bedömningen. I stället köps finansiella instrument för att så nära som möjligt replikera ett specifikt jämförelseindex i fråga om t.ex. en geografisk marknad eller en viss bransch. En närmare redogörelse för aktiv respektive passiv fondförvaltning finns i avsnitt 4.3. har aktiv och passiv fondförvaltning diskuterats flitigt, inte minst i förhållande till den årliga avgift som förvaltaren tar ut för förvaltningen av fonden. Flera akademiska studier och jämförelser har genomförts både i och utomlands. har genomfört en undersökning på området. har bl.a. gett ut en vägledning, ett flertal artiklar samt en debattbok. I vägledningen rekommenderas medlemmarna att i årsberättelsen redovisa aktiviteten i förvaltningen av sina fonder under föregående år. Diskussionen har sammanfattningsvis handlat om att skillnaderna mellan en aktivt förvaltad fond och en passivt förvaltad fond är små. Fondernas innehav och avkastning är i stort sett desamma medan förvaltningsavgiften för aktivt förvaltade fonder är högre. hävdas att den information om fonderna som investerare har tillgång till inte alltid ger en rättvisande bild. Beskrivningen av förvaltningen stämmer inte överens med verkligheten när förvaltningen framställs som mer aktiv än den faktiskt är. För en detaljerad redogörelse av diskussionen på området, se avsnitt 5.1 i utredningens slutbetänkande (SOU 2016:45). påbörjade Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten () ett arbete med att utreda förekomsten av s.k. dolda indexfonder (eng. ”closet index-tracking funds”) på den europeiska marknaden, dvs. fonder som utifrån lämnad information om mål och placeringsinriktning förefaller vara aktivt förvaltade men som i praktiken i princip endast följer ett jämförelseindex. Som en följd av Esmas arbete, men även oberoende av det arbetet, har granskningar genomförts av tillsynsmyndigheter i flera av EU:s medlemsstater. har hållit en workshop med tillsynsmyndigheterna för att utbyta erfarenheter när det gäller det arbete som har gjorts på tillsynsområdet och för att främja tillsynskonvergens. I har i en undersökning granskat ett antal aktivt förvaltade fonder. Vid granskningen har brister framkommit, bl.a. genom att konsumenter har betalat för att förvaltningen ska vara aktiv och fonden har beskrivits som aktivt förvaltad, men där i praktiken ett index har följts (, , s. 16 f.). har även gjort en kartläggning av 25 fondandelsfonder (s.k. fond-i-fonder) utifrån hur konsumenterna informeras om avgifter samt hur förvaltarna redovisat fondens mål och prestation (, ). Kartläggningen har visat på en generellt hög avgiftsnivå för sådana fonder samt att det för närmare hälften av dem inte används ett jämförelseindex, vilket försvårar för konsumenter att utvärdera förvaltningen. har utifrån kartläggningen identifierat att jämförelseindex ofta är ett bra och enkelt sätt att utvärdera förvaltarens prestation. För de fonder där en jämförelse mot ett relevant index inte är möjlig förväntar sig inspektionen att förvaltarna på annat sätt informerar om sin prestation. Vidare kan nämnas att (Aktie- Prop. 2018/19:62 spararna) inledde en grupptalan mot ett fondbolag i (). Aktiespararna hävdade att fondbolaget hade tagit ut för höga förvaltningsavgifter i förhållande till hur förvaltningen av fonderna skett och begärde skadestånd (ärendenummer ). beslutade att inte pröva ärendet, eftersom det krävdes muntlig bevisning och muntlig förberedelse, vilket inte kan komma i fråga hos . har enligt uppgift inte haft några fler liknande ärenden sedan den aktuella grupptalan fördes. Något ärende om dolda indexfonder har inte heller varit föremål för talan som har drivit . inledde dock en granskning om huruvida det jämförelseindex ett fondbolag hade använt i marknadsföring av en förvaltad fond hade varit relevant eller inte och om det i så fall varit fråga om vilseledande marknadsföring (dnr 2016/865). Det aktuella ärendet avslutades efter att frivillig rättelse hade skett. Enligt (Årsrapport ) uppgick den sammanlagda fondförmögenheten i vid utgången av till , vilket utgör den näst högsta fondförmögenheten som någonsin uppmätts. Av den totala fondförmögenheten är (motsvarande ) placerade i aktiefonder. Fondkapitalet är i huvudsak placerat i aktivt förvaltade fonder även om placeringar i indexfonder ökar. har indexfondernas andel av den totala förmögenheten i aktiefonder ökat, från till . För en genomgång av skillnader i avgifter, aktivitetsgrad och avkastning mellan vissa jämförbara aktivt förvaltade fonder och indexfonder hänvisas till avsnitt 5.5 i utredningens slutbetänkande (SOU 2016:45). För en genomgång av hur ett urval av fonder och förvaltningen av dem beskrivs i information till fondsparare, se avsnitt 5.6 i betänkandet. 4.3Vad innebär aktiv respektive passiv fondförvaltning? En värdepappersfond är en fond vars andelar kan lösas in på begäran av en andelsägare och som består av finansiella tillgångar, om den bildats genom kapitaltillskott från allmänheten och ägs av dem som skjutit till kapital samt förvaltas enligt bestämmelserna i 5 eller 5 a kap. lagen (2004:46) om värdepappersfonder (1 kap. 1 § första stycket 25 samma lag). Regleringen när det gäller värdepappersfonder bygger på och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (UCITS-direktivet). 2018/19:62 är en alternativ investeringsfond som förvaltas enligt lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder och uppfyller de särskilda villkoren i 12 kap. den lagen (1 kap. 11 § 23 samma lag). För specialfonder gäller i viss mån samma regler som för värdepappersfonder. En alternativ investeringsfond är ett företag för kollektiva investeringar som tar emot kapital från ett antal investerare för att investera det i enlighet med en fastställd investeringspolicy till förmån för dessa investerare, och som inte kräver auktorisation enligt UCITS-direktivet. Definitionen av alternativ investeringsfond i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder motsvarar definitionen i och rådets direktiv /61/EU av om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv /41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/2010 (AIFM- direktivet) (artikel 4.1 a) och omfattar ett flertal olika fondtyper för vilka UCITS-direktivet inte gäller, som nämns ovan bl.a. svenska specialfonder men även riskkapitalfonder, infrastrukturfonder, fastighetsfonder och råvarufonder. Avgörande för om ett företag ska anses vara en alternativ investeringsfond är oftast vilket syfte det har, vilket framgår av företagets bolagsordning eller motsvarande regelverk. De allra flesta bolag har som syfte att bedriva någon typ av verksamhet, och inte att investera kapitalet i enlighet med en definierad investeringspolicy. De faller därför utanför AIFM-direktivets definition (se prop. 2012/13:155 s. 191–196 och 427). I lagen om värdepappersfonder finns en särskild reglering av indexfonder, som gäller för såväl värdepappersfonder som specialfonder (5 kap. 7 § nämnda lag respektive 12 kap. 13 § andra stycket lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder). En indexfond är enligt den regleringen en fond vars medel enligt fondbestämmelserna ska placeras i aktier eller skuldförbindelser i syfte att efterbilda sammansättningen av ett visst aktieindex eller index för skuldförbindelser. Endast en fond som uppfyller dessa rekvisit är att betrakta som en indexfond i lagens mening. Vid förvaltning av indexfonder består det löpande förvaltningsarbetet i huvudsak av att innehaven i fonden kontinuerligt justeras för att överens- stämma med tillgångarna i det index som fonden speglar eller replikerar. Detta är nödvändigt eftersom sammansättningen av tillgångarna i index förändras , men också för att regelbundet hantera dagliga in- och utflöden i fonden. Förvaltaren behöver därmed inte lägga ned resurser på att analysera de bolag som investeringarna avser, varför indexfonder i genomsnitt har en lägre förvaltningsavgift än aktivt förvaltade fonder. Många indexfonder är s.k. ETF:er (eng. ”exchange-traded funds” eller börshandlade fonder). Andelarna i sådana fonder handlas, till skillnad från andelar i traditionella fonder, i realtid och till en känd kurs på en handels- plats på samma sätt som aktier. Fonder som inte är indexfonder är aktivt förvaltade fonder (se avsnitt 4.3.3 och jfr Esmas riktlinjer för behöriga myndigheter och fondförvalt- ningsbolag från [/2014/937SV]). tade fonder kan antingen ha som målsättning att överträffa avkastningen hos ett jämförelseindex eller att generera avkastning i absoluta tal. då målsättningen är att överträffa avkastningen hos ett jämförelseindex, Prop. 2018/19:62 försöker förvaltaren generera värde för investerarna genom att välja placeringar som förväntas överträffa fondens jämförelseindex . I detta ingår bl.a. att övervaka och modifiera portföljen utifrån det aktuella marknadsläget. Med hjälp av kontinuerlig analys och beslut kan förvaltaren utnyttja potentiella konjunkturfluktuationer på en specifik marknad eller i en viss bransch. Förvaltare har olika strategier för hur de ska överträffa ett jämförelseindex. För en övergripande genomgång av olika förvaltningsstrategier, samt vilka ansatser de bygger på, se avsnitt 5.2 i utredningens slutbetänkande (SOU 2016:45). Oavsett förvaltningsstrategi är de analyser som föregår förvaltarens investeringsbeslut förenade med kostnader. Aktiv förvaltning skapar ett mervärde för investerarna om avkastningen i förhållande till ett relevant jämförelseindex motiverar den högre kostnaden för aktiv förvaltning jämfört med passiv förvaltning (förvaltning av indexfonder). 4.3.3 Mått på aktivitet i fondförvaltning Det finns olika sätt att mäta i vilken utsträckning en fond är aktivt för- De vanligaste sätten att bedöma aktiviteten i förvaltningen är att granska hur mycket fondens avkastning eller innehav avviker från dess För dessa mått, eller nyckeltal, används uttrycken aktiv risk (eng. ”tracking error”) respektive aktiv andel (eng. ”share”). För att uppnå en skillnad i förhållande till en fonds jämförelseindex måste förvaltaren antingen investera i värdepapper som inte finns represen- terade i index eller investera i samma värdepapper som finns representerade i index men med en annan fördelning. Historiskt sett har mätning av aktivitet framför allt skett med hjälp av nyckeltalet aktiv risk. på avkastning och mäter skillnaden mellan fondens avkastning och avkast- ningen hos dess jämförelseindex . Mer konkret brukar aktiv risk beräknas som volatiliteten i skillnaden mellan fondens avkastning och avkastningen hos dess jämförelseindex. I Esmas riktlinjer för behöriga myndigheter och fondförvaltningsbolag från definieras ”tracking error” i den svenska språkversionen som ”variationen i skillna-