prop · H70333 · 2019-10-22 00:00:00 — finner att konsekvensutredningen i promemorian uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1233) om konsekvensutredning vid regelgivning. synpunkter avseende effekter för företagen kommenteras under avsnitt 6.3 nedan. Syfte och alternativa lösningar I denna proposition föreslås ett anståndssystem för kupongskatt när en skattskyldig utländsk juridisk person har ett negativt resultat eller ett nollresultat det beskattningsår då utdelningen lämnas. Kupongskatten beskrivs i avsnitt 4.1. Syftet med förslaget är att säkerställa att de svenska reglerna om kupongskatt är förenliga med . Alternativa lagändringar beskrivs i avsnitt 5.2 och i den mån olika alternativ har övervägts i förslagets enskilda delar så beskrivs dessa i avsnitt 5.3. Intäkterna från kupongskatten uppgick till . Därmed motsvarar skatteintäkterna från kupongskatten av aktieutdelningarna till utlandet som visas i betalningsbalansen. Tabell 1 visar utvecklingen av kupongskatten och aktieutdelningar till utlandet (Aktieutdelning, import i betalningsbalansen) samt andelen i procent. Tabell 1 Kupongskatt, netto, i procent av aktieutdelning import och BNP, 2012–2017, miljarder kronor Källa: , och *Importsidan av utdelning på aktier, i bytesbalansen, avser utdelning till utlandet på svenska aktier och aktiefonder. Förslaget medför att de offentliga finanserna försvagas. Underlag och övrig information som rör skattebasen för kupongskatt är bristfälliga. Det saknas till exempel information avseende vilka kupongskattebetalningar som avser fysiska och juridiska personer. Det saknas också information avseende antalet skattebetalare och i vilka länder dessa hör hemma. Rätten till återbetalning av kupongskatt och anstånd med beskattningen påverkar uppbördssäkerheten, vilket i förlängningen kan påverka det s.k. skattefelet. Generellt sett är uppbördssäkerheten högre ju närmare betalningen av skatten på utdelningen ligger dels källan för beskattningen, dels den tidpunkt som den skattepliktiga händelsen äger rum. Införandet av anstånd med betalning av kupongskatt medför att beskattningen, och därmed betalningen, kommer längre ifrån såväl källan för beskattningen som tidpunkten för den skattepliktiga händelsen. Det betyder i sin tur att 2019/20:33 uppbördssäkerheten försämras och att risken för skattefel ökar. Hur stor effekten är för de offentliga finanserna går inte att uppskatta. Reglerna föreslås träda i kraft . Eftersom den totalt redovisade kupongskatten har ökat –2017 är det rimligt att anta att det till stor del beror på att utdelningarna har ökat och att skattebasen även kommer att öka som återstår tills reglerna träder i kraft. Om det antas att den genomsnittliga årliga ökningen kommer att motsvara den procentuella ökningen – 2017 kommer nettobetalningarna av kupongskatt året före införandeåret (2019) att uppgå till (6,53x1,1032=7,93). På grund av bristfälligt dataunderlag krävs det ett antal antaganden för att kunna uppskatta den offentligfinansiella effekten. Till grund för denna analys ligger för det första antagandet att två tredjedelar av kupongskatteintäkterna utgörs av kupongskatt på utdelningar till juridiska personer och fysiska personer som är hemmahörande i länder som kommer att omfattas av möjligheten till anstånd. För det andra antas att i länder som omfattas av möjligheten till anstånd är det till hälften fysiska personer och till hälften juridiska personer som står för kupongskatteintäkterna. Det betyder att det är en tredjedel (=(2/3)x(1/2)) av kupongskattebetalningar (=2,) som kommer att omfattas av möjligheten till anstånd. När det gäller anstånd identifieras två olika grupper av företag som betalar kupongskatt och som kan utnyttja möjligheten att få anstånd. En del av anstånden kommer att omfatta utländska företag som aldrig kommer att gå med vinst. Dessa företag kan, när de väl upphör med sin verksamhet, antas sakna medel att betala skatteskulden. Här blir anstånden i praktiken permanenta. Det saknas data avseende andelen företag som uppfyller dessa egenskaper. Det uppskattas att det är av de relevanta kupongskattebetalningarna som görs av dessa bolag. Givet att anstånden i praktiken blir permanenta antas det att alla dessa skattskyldiga kommer att ansöka om anstånd. Detta leder till en offentligfinansiell effekt på för införandeåret och alla år därefter (=7,93x(1/3)x0,1 En annan del av anstånden kommer att göras av företag som kommer att gå med förlust under vissa år. Sedan antas det att det är av företagen som går med förlust. I räkneexemplet är utgångspunkten en situation där företag kommer att begära anstånd för att sedan betala tillbaka hela anståndsbeloppet. Utgår man från ett sådant mönster blir den offentligfinansiella nettoeffekten, som även innehåller en räntedel för denna grupp av företag, för införandeåret, året därpå och sedan för åren därpå och varaktigt. Tabell 2 sammanfattar den offentligfinansiella effekten. Tabell 2 Offentligfinansiell effekt, miljarder kronor Anstånd med kupong- -0,62 -0,62 -0,45 -0,28 -0,28 skatt i vissa fall För utländska företag från länder där skatteavtalen innehåller en möjlighet till indrivning som har kupongskattepliktiga intäkter kommer förändringen att innebära att företag som går med underskott kommer att få en möjlighet till anstånd. Detta betyder att företagens likviditet stärks. I ekonomiska termer kan företag som äger aktier där utdelningen beskattas med kupongskatt och som går med förlust ta del av en räntefri skattekredit. En sådan skattekredit kan anses vara av värde om företaget har likviditetsproblem eller för ett företag som förväntas gå med förlust . På grund av bristfällig data är det dock inte möjligt att få fram antalet företag som kommer omfattas av denna möjlighet eller antalet företag som kan förväntas använda sig av denna. En indikation avseende antalet företag som förslaget skulle kunna vara relevant för när de går med förlust finns i tabell 6 i Aktieägarstatistik (2018)3. Där står det att det finns 12 288 direkt registrerade värdepapperskonton och 123 946 förvaltarregistrerade konton. Företag som är kupongskattepliktiga kan även använda sig av en förvaltare eller ett kontoförande institut. Det går inte att dela upp kontona mellan företag som är i länder där det finns möjlighet till anstånd och sådana där det inte finns någon sådan möjlighet. Eftersom det, som visas i följande avsnitt, kan anses vara kostsamt för företagen att ansöka om anstånd som anståndet bedöms vara av ett begränsat värde, bedöms det vara en mindre andel av företagen som söker anstånd. Antalet bedöms kunna uppgå till omkring 500 företag. Antalet företag är en osäker uppskattning. Anledningen till osäkerheten är att utländska företag som äger aktier i svenska företag, vars utdelning är kupongskattepliktiga, inte registreras i något svenskt register, i egenskap av ägare till sådana aktier. Det finns därför ingen möjlighet att få fram detaljerad statistik över berörda företag genom svensk registerdata. Det finns heller ingen internationell databas där sådana uppgifter finns. Uppskattningen av det totala antalet berörda företag är gjord utifrån en mycket grov uppskattning av hur stor andel av registrerade värdepapperskonton som innehas av berörda företag. Mot bakgrund av att det inte, med en rimlig resursinsats, går att få information om den aktuella gruppens sammansättning saknas möjligheter att redovisa fördelningen mellan bransch och storlek. anser att det är värdefullt att förslagsställaren beskriver de problem som finns med att finna underlag för en beskrivning av de berörda företagen. finner beskrivningen av antalet företag som berörs 3 SCB, Aktieägarstatistik (2018). 2019/20:33 tillräcklig givet förutsättningarna, men hade önskat sig mer information avseende vad en rimlig resursinsats hade varit. Gruppen utländska företag som äger svenska aktier finns i ett stort antal länder. Det finns inget enskilt register där alla dessa aktieägare är samlade. Den insats som skulle krävas för att hitta ägarna till svenska aktier bland företagen i alla potentiella länder är så stor att den inte kan anses rimlig ur resurssynpunkt. Den skulle heller inte vara möjlig inom den tidsram som finns för att införa de nya reglerna. Ytterligare en aspekt som begränsar möjligheterna är att tillgången till information är begränsad av olika skäl, t.ex. sekretess. Kostnad för ett genomsnittligt företag Enligt förslaget ska det utländska företagets resultat beräknas enligt svenska skatteregler. Om den skattskyldige i sin hemstat ingår i konsoliderad inkomstbeskattning ska beräkningen ske med beaktande av resultatet i samtliga bolag som ingår i konsolideringen. I beräkningen ska motsvarande regler som gäller vid beräkning av överskott av lågbeskattade inkomster för delägare i vissa utländska juridiska personer (39 a kap. IL) användas med tillägg för vissa särskilda bestämmelser. Det som läggs till är att utländska allmänna skatter inte får dras av, att räkenskapsenlig avskrivning kan tillämpas utan krav på att avdragen ska finnas i bokslutet, att reglerna om avsättning till periodiseringsfond inte får tillämpas samt att den utdelning som är ifråga och anståndsbelopp vid utgången av beskattningsåret inte får ingå i resultatet. För att få anstånd med kupongskatt fordras således att det utländska bolaget beräknar ett resultat som om svenska skatteregler hade gällt. Det betyder att bolaget måste göra en detaljerad jämförelse mellan det egna landets skatteregler och svenska skatteregler. Tidsåtgången och kostnaden för detta skiljer sig troligen åt mellan olika bolag. Skillnaden är exempelvis beroende av hur stora bolagen är, om de ingår i en koncern, vilken slags verksamhet de bedriver samt hur stor skillnaden är mellan skattereglerna i bolagens respektive hemstater å ena sidan och de svenska reglerna å den andra. Eftersom skillnaden troligen är stor mellan olika bolag när det gäller hur stora resurser som måste läggas på att beräkna resultaten enligt svenska regler är det svårt att göra en bedömning av den administrativa kostnaden för ett genomsnittligt företag. En uppskattning av en genomsnittlig administrativ kostnad görs således utifrån förutsättningen att det är stor spridning mellan de företag med de lägsta administrativa kostnaderna och de som har de högsta kostnaderna. En mycket grov uppskattning, med en bred osäkerhetsmarginal, är att tidsåtgången för ett genomsnittligt företag är . Den analysen av skillnaderna mellan skattereglerna i företagets hemland och de svenska skattereglerna, samt den efterföljande sammanställningen, måste göras av en kvalificerad jurist. Enligt SCB:s lönestatistik för yrkesgrupper (SSYK) uppgick den genomsnittliga månadslönen för en jurist till . Med antagandet att ett genomsnittligt företag utöver de direkta lönekostnaderna även har rörliga tilläggskostnader för till exempel löneskatter och försäkringar som motsvarar av lönen uppskattas timkostnaden till (50 300/160x1,5≈470). Utifrån resonemanget och antagandena ovan uppskattas kostnaden för ett genomsnittligt företag för att få anstånd med kupongskatt till . En ansökan om anstånd är värd att lämna in först om de minskade kostnaderna som följer av detta är större än kostnaden för att ansöka om anstånd. Denna kalkyl ser olika ut för företag som har ett underskott av verksamheten ett enstaka år och företag som har ett permanent underskott, dvs. ett företag som aldrig går med vinst enligt det beräkningssätt som gäller i detta sammanhang. För företag som har ett underskott ett enstaka år måste kostnaden för att ansöka om anstånd vara mindre än den ränta som en alternativ placering av anståndsbeloppet hade gett. Med antagandet att alternativräntan är betyder det att kupongskatten måste uppgå till (4 700/0,02=235 000) för att det i teorin ska vara ekonomiskt motiverat att ansöka om anstånd under ett år.4 För företag som har ett permanent underskott blir det däremot enligt den ovanstående uppskattningen teoretiskt lönsamt att ansöka om ett årligt anstånd så länge kupongskatten är minst lika stor som kostnaden för att ansöka om anstånd, dvs. Ovan konstateras att det finns en absolut gräns för när det är lönsamt att ansöka om anstånd. Om det finns ett positivt samband mellan storleken på utdelningen och storleken på företaget som erhåller utdelningen, medför konstaterandet ovan att gränsen för när det är lönsamt att ansöka om anstånd är högre för stora företag än för mindre företag. är den genomsnittliga kostnaden för att räkna om resultatet efter svenska regler sannolikt större för stora företag. Att gränsen för lönsamhet att ansöka om anstånd kan antas vara lägre i genomsnitt för mindre företag vägs således upp av lägre kostnader för att ansöka. Med hänsyn till detta och mot bakgrund av att de föreslagna reglerna är neutrala med avseende på företagsstorlek finns ingen anledning, och heller ingen möjlighet, att i utformningen av reglerna ta särskild hänsyn till mindre företag. Det totala antalet ansökningar om anstånd uppskattas ovan till 500 . Det betyder att den totala årliga kostnaden för företagen kan uppskattas till (500x4 700≈2 ). 4I forskningslitteraturen finns det dock artiklar som tyder på att företagen inte alltid reagerar på ekonomiska incitament när det gäller senareläggning av beskattning. Se till exempel Edgerton, J. (2010). Investment incentives and corporate tax asymmetries. , 94(11-12), 936-952. Zwick, E. (2018). The Costs of Corporate Tax Complexity (No. 2019/20:33 6.4 Effekter för enskilda och offentlig sektor Anståndssystemet kommer att ge utländska juridiska personer möjlighet till anstånd om dessa går med förlust. När det gäller utländska fysiska personer finns det inte någon sådan möjlighet. Förslaget förväntas därför inte ha några direkta effekter för enskilda och offentlig sektor. Det övergripande målet för regeringens jämställdhetspolitik är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sitt eget liv. Utifrån det övergripande målet arbetar regeringen efter sex delmål. Det andra jämställdhetspolitiska delmålet är ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om betalt arbete som ger ekonomisk jämställdhet livet ut. De som direkt berörs av förslaget är utländska juridiska personer. Utländska fysiska personer berörs indirekt, i egenskap av ägare, anställda eller som kunder till de direkt berörda företagen. En eventuell indirekt påverkan bedöms dock vara marginell, vilket gör att förslaget inte bedöms påverka den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslaget förväntas inte leda till några nämnvärda effekter för sysselsättning, fördelningen integrationspolitiska mål eller miljön. Detta eftersom förslaget inte leder till någon definitiv skattelättnad. 6.7 Effekter för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna Det föreslagna systemet om anstånd när det gäller kupongskatt kommer att få effekter för . Myndigheten behöver kontrollera den skattskyldiges uppgifter angående innehållen kupongskatt och beräkning av underskott. För att anståndssystemet ska fungera som avsett behöver även granska ansökningarna. Det är inte enkelt att uppskatta hur många ansökningar om anstånd som kan tänkas inkomma till . I avsnitt 6.2 uppskattas att det är 500 företag som kan förväntas ansöka om anstånd . Vid antagandet om 20 procents avslag på ansökningarna kommer anstånd beviljas i 400 fall. antas samma antal nya ansökningar inkomma. Därtill antas hälften av de som fått beviljade anstånd, 200 stycken, inkomma med handlingar som styrker rätten till förlängt anstånd. Tidsåtgången bedöms därmed öka beroende på att Anta att granskningen av en nyinkommen ansökan om anstånd tar tre Granskningar som inkommer till stöd för ett förlängt anstånd antas ta eftersom det i dessa fall bara handlar om att granska räkenskaperna. Tidsåtgången för år 1 blir då (500x4) vilket motsvarar cirka 1 årsarbetskraft. År 2 blir tidsåtgången lika stor för de nyinkomna ansökningarna, , och därutöver tillkommer för granskning av de handlingar som inkommer avseende förlängning (200x2). Total tidsåtgång år 2 blir , eller cirka 1,2 årsarbetskrafter. 3 ökar tidsåtgången ytterligare (500x4+600/2x2) eller 1,3 årsarbetskrafter. Med en årsarbetskraftskostnad om uppgår den totala kostnaden införandeåret till (1,2x700 000) och till när antalet ansökningar om anstånd förväntas ha stabiliserats (1,3x700 000). Därutöver tillkommer en engångskostnad för i form av informationsmaterial, blankettframställning, utbildning av personal etc. som totalt kan uppskattas till . Tillkommande kostnader kan hanteras inom myndighetens befintliga ekonomiska ramar. kan komma att beröras genom en ökning av antalet indrivningsärenden som innefattar begäran om handräckning. Som beskrivs i avsnitt 6.1 medför införandet av anstånd med betalning av kupongskatt att uppbördssäkerheten försämras. Detta kan i sin tur medföra en ökning av antalet restföringar. Hur stor denna ökning kan komma att bli och dess påverkan på är svår att uppskatta. Bedömningen är att det inte sker någon stor ökning i antalet ärenden. De ärenden som tillkommer kan dock bli administrativt betungande eftersom de kan innefatta begäran om handräckning till annat land. Tillkommande kostnader kan hanteras inom myndighetens befintliga ekonomiska ramar. För de allmänna förvaltningsdomstolarna – eller närmare bestämt för Förvaltningsrätten i som är den förvaltningsrätt som handlägger ärenden om kupongskatt – kan förslaget medföra en mindre ökning av antalet överklagade ärenden. Det är rimligt att anta att av de meddelade avslagen överklagas, vilket motsvarar cirka 30 nya mål . Även Kammarrätten i kan få viss ökad måltillströmning. Det medför en kostnadsökning för Domstolar med ca . Tillkommande kostnader kan hanteras inom domstolarnas befintliga ekonomiska ramar. Syftet med förslaget är att säkerställa att det svenska uttaget av kupongskatt är förenligt med . Bedömningen är att förslaget uppnår detta syfte. I propositionen föreslås ett anståndssystem för kupongskatt när en skattskyldig utländsk juridisk person har ett underskott det beskattningsår då utdelningen lämnas. Det är inte helt enkelt att överblicka effekterna av de föreslagna anståndsreglerna när det gäller riskerna för skattebortfall. 2019/20:33 detta avsnitt görs dock ett försök att beskriva möjliga beteendeförändringar och resultatet av dessa. Det kan konstateras att i de fall det utländska företag som tagit emot utdelningen upphör med sin verksamhet utan att kunna betala kupongskatten blir anståndet i praktiken definitivt. Detsamma gäller om den skattskyldige aldrig kommer att uppvisa ett överskott . Anståndsbeloppet kommer då inte att återföras och anspråk på andraledsbeskattning kommer inte att effektueras. En fråga som uppkommer är då om det finns en reell risk att utländska företag kommer att kunna utnyttja denna effekt genom skatteplanering. Koncernbidrag och motsvarande regler om utjämning av resultatet inom en koncern bedöms inte kunna användas för att uppnå ett evigt anstånd. Det följer av att den utländska juridiska personens resultat ska räknas om i enlighet med svenska regler, och för tillämpning av reglerna om koncernbidrag krävs att mottagaren är skattskyldig i . En betalning motsvarande ett svenskt koncernbidrag kommer således inte att betraktas som en kostnad som får dras av vid beräkningen av om det uppkommit ett underskott, utan sannolikt i stället ses som ett tillskott som inte får dras av. Företag som i sitt hemland är föremål för en konsoliderad inkomstbeskattning ska vid beräkningen av underskottet ta hänsyn till samtliga företag som ingår i konsolideringen. Det innebär att det saknas möjlighet till skatteplanering med anstånd genom allokering av kostnader inom en konsoliderad företagsgrupp. Anståndsmöjligheterna kan dock innebära incitament för utländska koncerner att samla sitt aktieinnehav i bolag som uppvisar underskott, och likvidera dessa när underskottet är utnyttjat. Möjligheterna till och de företagsekonomiska vinsterna med ett sådant förfarande är till största delen beroende på hur lagstiftningen i hemstaten är utformad. I har vi till exempel regler som syftar till att motverka handel med underskottsföretag, vilket minskar den beskrivna risken. 7.1Förslaget till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624) Paragrafen, som är ny, innehåller villkor som ska vara uppfyllda för att en utländsk juridisk person som är skattskyldig för utdelning ska beviljas anstånd med betalning av kupongskatt för en viss utdelning. Som första villkor för anstånd gäller enligt första stycket första punkten att personen sedan utdelningstillfället hör hemma i en medlemsstat i EU (punkt a), i en stat inom EES som har ingått en särskild överenskommelse med eller EU om ömsesidigt bistånd för indrivning av skattefordringar (punkt b) eller i en stat som har ingått ett skatteavtal med som innehåller artiklar om informationsutbyte och bistånd med indrivning av skattefordringar (punkt c). Den skattskyldige ska således ha varit hemmahörande i en eller flera av dessa stater från och med utdelningstillfället och oavbrutet fram till och med det att frågan om anstånd prövas. Vad som avses med utdelningstillfälle anges i 2 § första stycket. Som ett andra villkor för anstånd gäller enligt första stycket andra punkten att kupongskatt har innehållits eller betalats för utdelningen. Som ett tredje villkor för anstånd gäller enligt första stycket tredje punkten att det finns ett anståndsutrymme för det beskattningsår då utdelningstillfället inträffade. Det är utdelningstillfället för utdelningen enligt första stycket andra punkten som avses. Hur anståndsutrymmet ska beräknas framgår av 28 c–§§. Med beskattningsår avses den period för vilken inkomstbeskattning sker enligt lagstiftningen i den stat där den utländska juridiska personen hör hemma, se kommentaren till 28 e §. Iandra stycket anges förutsättningarna för en utländsk juridisk person att beviljas ett nytt anstånd i de fall den skattskyldige har ett tidigare beviljat anstånd. För att beviljas ett nytt anstånd ska villkoren i första stycket första punkten vara uppfyllda, dvs. personen ska ha varit hemmahörande i en eller flera av de stater som avses där från och med utdelningstillfället och oavbrutet fram till dess prövar ansökan om nytt anstånd. Det ska även finnas ett anståndsutrymme det beskattningsår som följer närmast efter det beskattningsår vars anståndsutrymme ligger till grund för det tidigare beviljade anståndet. Om den skattskyldige har beviljats anstånd avseende en utdelning år X1 är det anståndsutrymmet det beskattningsåret som ligger till grund för anståndet. För att ett nytt anstånd ska beviljas så ska det alltså finnas ett anståndsutrymme år X2. För att anstånd därefter ska kunna beviljas ska det finnas ett anståndsutrymme år X3. Hur anståndsutrymmet ska beräknas framgår av 28 c–§§. Av tredje stycket framgår att ett sådant bistånd som avses i första stycket 1 b och c ska ha en räckvidd som är likartad med den som föreskrivs i rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (indrivningsdirektivet). Vid en bedömning av om ett avtal av aktuellt slag föreskriver ett bistånd vars räckvidd är likartad med den som föreskrivs i indrivningsdirektivet, ska det bland annat beaktas att biståndet enligt indrivningsdirektivet gäller i princip alla skatter och avgifter som tas ut av en medlemsstat samt att indrivningsåtgärder utgör en del av det bistånd Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3.1 och 5.3.7. Paragrafen, som är ny, gäller vid ansökningar om anstånd med att betala kupongskatt för en viss utdelning som har påförts i efterhand med stöd av För att paragrafen ska vara tillämplig krävs att påföringen har skett efter utgången av det beskattningsår som följer närmast efter det beskatt- ningsår när utdelningstillfället inträffade. Om den skattskyldige får en utdelning år X1 och kupongskatt påförs X3 eller senare är paragrafen således tillämplig, men inte om påföring sker X1 eller X2.