prop · H603143 · 2019-06-25 00:00:00 — (1) och rådets direktiv /34/EU av om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av och rådets direktiv /43/EG och om upphävande av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG (EUT L 182, 29.6.2013, s. 19). L 265/14 Europeiska unionens officiella tidning 1.Kommissionen ska biträdas av kommittén för tvistlösning. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. ska kommissionen utvärdera genomförandet av detta direktiv och lägga fram en rapport för rådet. Kommissionens rapport ska, om det är lämpligt, åtföljas av ett lagstiftningsförslag. 1.Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Medlemsstaterna ska avgöra hur sådan hänvisning ska göras. 2.Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Det ska tillämpas på alla klagomål som lämnas in och som avser tvistefrågor rörande inkomst eller kapital som intjänats som gjorts under ett beskattningsår som började eller . Behöriga myndigheter i berörda medlemsstater får dock enas om att tillämpa detta direktiv på klagomål som lämnats in före detta datum eller på tidigare beskattningsår. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Förslag till lag om tvistlösningsförfarande i ärenden som rör skatteavtal inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs1 följande. 1 § Denna lag gäller när det uppkommer en tvist mellan och en annan stat inom Europeiska unionen om tolkningen och tillämpningen av ett skatteavtal mellan och den andra staten som ska lösas på sådant sätt som avses i rådets direktiv (EU) 2017/1852 av om skattetvistlösningsmekanismer i Europeiska unionen (skattetvistlösningsdirektivet), i den ursprungliga lydelsen. Ord och uttryck i lagen 2 § I denna lag avses med 1.behörig myndighet: en behörig myndighet enligt definitionen i artikel 2.1a i skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen, i någon av de stater inom Europeiska unionen som är part i en tvist enligt denna lag, 2.skatteavtal: ett avtal för undvikande av dubbelbeskattning på inkomst och, i förekommande fall, på förmögenhet som ingåtts av med en stat inom Europeiska unionen. Tolkning av ord och uttryck 3 § Ord och uttryck som inte anges i denna lag har samma betydelse som de har i det skatteavtal som är föremål för tolkning och tillämpning i tvisten. Ord och uttryck som inte anges i skatteavtalet har samma betydelse som i den interna svenska lagstiftning som var gällande när beslutet eller beskedet om den åtgärd som gett upphov till en tvist enligt denna lag fattades eller meddelades. Betydelsen som ett ord eller ett uttryck har i skattelagstiftningen har företräde framför ordets eller uttryckets betydelse i annan lagstiftning. 4 § ska vara behörig myndighet i enligt denna lag. 1Jfr rådets direktiv (EU) 2017/1852 av om skattetvistlösningsmekanismer i Europeiska unionen, i den ursprungliga lydelsen. 2018/19:143 Bilaga 2 2018/19:143 Bilaga 2 Vem kan ge in en ansökan om tvistlösning? 1 § En fysisk eller juridisk person som enligt skattelagstiftningen i en stat inom Europeiska unionen anses höra hemma där och vars inkomst- eller förmögenhetsbeskattning påverkas direkt av en tvist mellan och en annan stat inom Europeiska unionen om tolkningen och tillämpningen av ett skatteavtal dem emellan, har rätt att ansöka om att dessa stater ska lösa tvisten. När och hur ska ansökan om tvistlösning ges in? 2 § En ansökan om tvistlösning ska ges in till från den dag då sökanden först fick del av det beslut eller besked om en åtgärd som gett eller kommer att ge upphov till den tvist som anges i 1 kap. 1 §. Ansökan ska vara skriftlig. Vad ansökan om tvistlösning ska innehålla 3 § En ansökan om tvistlösning ska innehålla 1.uppgift om vilka medlemsstater som berörs av tvisten, 2.identifikationsuppgifter i form av namn och postadress, personnummer, samordningsnummer, organisationsnummer eller motsvarande registreringsnummer och motsvarande utländska nummer och andra uppgifter som behövs för att identifiera den eller de personer som är berörda av tvisten, 3.uppgift om vilka beskattningsår tvisten avser, 4.relevanta fakta och omständigheter i tvisten, 5.uppgift om tillämpligt skatteavtal och nationella föreskrifter, 6.uppgift om vilka omständigheter som ligger till grund för ansökan, 7.kopia av beslut, revisionspromemoria eller annat liknande dokument som ligger till grund för tvistefrågan, 8.försäkran om att sökanden ska lämna fullständiga och skyndsamma svar på förfrågningar från och tillhandahålla de uppgifter som begär, 9.uppgift om överklaganden, rättsliga förfaranden och domstolsavgöranden som har koppling till tvistefrågan, 10.uppgift om huruvida en begäran om ömsesidig överenskommelse som rör tvistefrågan har lämnats in inom ramen för ett annat liknande förfarande, och 11.en försäkran om att sökanden är medveten om att ingivandet av ansökan om tvistlösning enligt denna lag innebär att ett sådant annat förfarande rörande tvistefrågan som avses i 10 ska avslutas. 4 § får förelägga sökanden att ge in de uppgifter som behövs för att tvisten ska kunna prövas i sak. Föreläggandet ska utfärdas från det att ansökan om tvistlösning togs emot. I föreläggandet ska det anges att sökanden ska lämna svar från det att föreläggandet togs emot och att följden av att det inte följs kan bli att ansökan om tvistlösning avvisas. Prövning av ansökan om tvistlösning 5 § ska pröva om en ansökan om tvistlösning ska godtas från den dag som är senast av 1.dagen för mottagandet av ansökan, eller 2.dagen för mottagandet av kompletterande uppgifter enligt 4 §. Detta gäller inte om sökanden har överklagat ett beslut som gett upphov till den tvist som ligger till grund för ansökan. Tidsfristen ska då räknas från den dag då en dom eller ett slutligt beslut i det förfarandet har fått laga kraft eller förfarandet har vilandeförklarats. 6 § En ansökan om tvistlösning ska avvisas om 1.det inte finns någon tvist, 2.ansökan inte har lämnats in inom den tid som anges i 2 §, eller 3.ansökan inte innehåller eller har kompletterats med de uppgifter som anges i 3 och 4 §§. 7 § En ansökan om tvistlösning som inte prövas inom den tid som anges i 5 § ska anses ha godtagits. Sökandens återkallelse av ansökan om tvistlösning 8 § Sökanden får när som helst under förfarandet enligt denna lag återkalla en ansökan om tvistlösning. En återkallelse ska vara skriftlig och ges in till . 2018/19:143 Bilaga 2 Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse 1 § Om samtliga behöriga myndigheter har godtagit ansökan om tvistlösning, ska försöka lösa tvisten genom en ömsesidig överenskommelse med utländsk behörig myndighet. Om myndigheterna inte träffar en överenskommelse , eller högst efter förlängning av en behörig myndighet, från det senaste av behöriga myndigheters beslut att godta en ansökan om tvistlösning ska underrätta sökanden om detta. En sådan underrättelse ska innehålla en motivering till varför en överenskommelse inte har träffats. En sökande som fått en sådan underrättelse får begära att en rådgivande kommitté inrättas i enlighet med vad som anges i 4 kap. 1 §. 2 § Om sökanden har överklagat ett beslut som gett upphov till tvisten ska tidsfristen i 1 § räknas från den dag då en dom eller ett slutligt beslut i det förfarandet har fått laga kraft eller förfarandet vilandeförklarats. 3 § får begära att sökanden ger in de uppgifter som behövs för att ska kunna ingå en ömsesidig överenskommelse enligt denna lag. Sökanden ska lämna svar på en begäran om komplettering från det att begäran togs emot. 2018/19:143 Bilaga 2 Följder av en ömsesidig överenskommelse 4 § ska underrätta sökanden när en ömsesidig överenskommelse träffats och om överenskommelsens innebörd. 5 § Sökanden ska från det att denne fick del av den ömsesidiga överenskommelsens innebörd meddela om överenskommelsen godtas och om sökanden, såvitt avser frågor som omfattas av den ömsesidiga överenskommelsen, avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder eller återkallar sådana åtgärder som redan har vidtagits. Om sökanden återkallar åtgärder som redan har vidtagits ska denne ge in bevis för att dessa avslutats. 6 § ska vidta de åtgärder som krävs för att en ömsesidig överenskommelse ska kunna verkställas efter det att sökanden, i enlighet med 5 §, meddelat att överenskommelsen godtas och att denne avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder eller har gett in bevis för att sådana åtgärder som redan har vidtagits har avslutats. Inledande av ett förfarande vid ömsesidig överenskommelse i andra fall 7 § Bestämmelserna i detta kapitel ska tillämpas också i fall då en rådgivande kommitté beslutat att en tidigare avvisad ansökan om tvistlösning ska godtas och en behörig myndighet begär att ett förfarande vid ömsesidig överenskommelse ska inledas. I sådant fall ska tidsfristen i 1 § räknas från den dag då myndigheten begär att förfarandet ska inledas. Begäran om inrättande av en rådgivande kommitté 1 § En sökande som enligt 3 kap. 1 § underrättats om att de behöriga myndigheterna inte träffat en ömsesidig överenskommelse får begära att en rådgivande kommitté inrättas för att lösa tvisten. En sökande vars ansökan avvisats av en utländsk behörig myndighet, men inte av alla behöriga myndigheter, får begära att en rådgivande kommitté inrättas för att pröva ansökan om tvistlösning. En sådan begäran får inte ges in om en avvisad ansökan om tvistlösning är föremål för överprövning, avvisningsbeslutet kan överklagas eller en domstol har bekräftat att avvisningsbeslutet var riktigt och det inte går att avvika från domstolens bedömning. Formerna för begäran om inrättande av en rådgivande kommitté 2 § Begäran om att inrätta en rådgivande kommitté ska vara skriftlig och ges in till från den dag som är senast av 1.dagen då sökanden tog emot en underrättelse om att de behöriga myndigheterna inte träffat en ömsesidig överenskommelse inom föreskriven tid, 2.dagen då sökanden tog emot det senaste av behöriga myndigheters beslut att avvisa en ansökan om tvistlösning, eller 3.dagen då sökanden tog emot ett beslut om att en tidigare avvisad ansökan om tvistlösning godtagits. 3 § Tillsammans med en begäran om att inrätta en rådgivande kommitté enligt 1 § andra stycket ska sökanden lämna ett intyg om att det aktuella avvisningsbeslutet inte kan överklagas eller om att ingen överprövning av avvisningsbeslutet pågår och att sökanden avstår från sin rätt att överklaga beslutet. 4 § får avslå en begäran om att inrätta en rådgivande kommitté, om sökanden avseende den fråga som är föremål för tvisten har 1.dömts till påföljd enligt skattebrottslagen (1971:69), eller 2.påförts skattetillägg enligt skatteförfarandelagen (2011:1244). Inrättande av en rådgivande kommitté 5 § Om en begäran om att inrätta en rådgivande kommitté inte avslås enligt 4 §, och en motsvarande sådan begäran som lämnats in till en utländsk behörig myndighet inte heller av något skäl avslås av den myndigheten, ska i samråd med den utländska behöriga myndigheten inrätta en rådgivande kommitté. 6 § Om en rådgivande kommitté ska inrättas ska , från mottagandet av begäran om att inrätta kommittén, underrätta sökanden om 1.att en rådgivande kommitté har inrättats, 2.den dag då den rådgivande kommittén senast ska lämna ett yttrande om hur tvisten ska lösas, och 3.tillämpliga skatteavtal och nationella föreskrifter. ska även översända arbetsordningen för den rådgivande kommittén till sökanden inom den tidsperiod som anges i första stycket. Begäran om att utnämna oberoende personer 7 § Sökanden får begära att utnämner oberoende personer till den rådgivande kommittén för del om kommittén inte har inrättats från det att begäran om inrättande av kommittén gavs in. Begäran ska ges in till från det att 120- dagarsperioden har löpt ut. I begäran ska anges om någon behörig myndighet utöver inte har utnämnt oberoende personer. 8 § ska pröva begäran om att utnämna oberoende personer. Om avslår begäran ska det ske i ett beslut. 2018/19:143 Bilaga 2 2018/19:143 Bilaga 2 9 § Om inte har utnämnt minst en oberoende person till den rådgivande kommittén ska , efter begäran enligt 7 §, utnämna en oberoende person och en ersättare. Om varken eller någon annan behörig myndighet har utnämnt minst varsin oberoende person till kommittén ska utnämna två oberoende personer. Oberoende personer och ersättare ska utnämnas från förteckningen över oberoende personer som anges i artikel 9 i skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen. Begäran om att få del av arbetsordningen 10 § En sökande som inte fått del av den rådgivande kommitténs arbetsordning från inrättandet av kommittén får begära att skickar över standardarbetsordningen enligt artikel 11.3 i skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen, till kommittén för tillämpning. Bevis och närvaro under förfarandet i den rådgivande kommittén 11 § Sökanden eller en annan person som är berörd av tvisten får ge in bevis till den rådgivande kommittén om de behöriga myndigheterna samtycker till det, eller om kommittén begär det. 12 § ska ge in bevis till den rådgivande kommittén om kommittén begär det. är dock inte skyldigt att ge in bevis, om 1.inhämtandet av uppgifterna skulle kräva att svensk myndighet vidtar åtgärd som avviker från lagstiftning eller administrativ praxis i , 2.uppgifterna inte är tillgängliga enligt lagstiftning eller administrativ praxis i , 3.uppgifterna gäller affärshemlighet, industri- eller yrkeshemlighet eller sådana förfaringssätt eller upplysningar som nyttjats i näringsverksamhet, eller 4.ett utlämnande av uppgifterna strider mot allmänna hänsyn. 13 § Sökanden eller en annan person som är berörd av tvisten får närvara vid överläggning i en rådgivande kommitté om de behöriga myndigheterna samtycker till det, eller om kommittén begär det. 14 § Sökanden, en annan person som är berörd av tvisten eller en företrädare för någon av dessa personer får inte till någon obehörigen röja vad han eller hon har fått reda på under förfarandet i en rådgivande kommitté. I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Kommitté för alternativ tvistlösning 15 § får komma överens med utländsk behörig myndighet om att inrätta en kommitté för alternativ tvistlösning i stället för en rådgivande kommitté. 16 § Om en kommitté för alternativ tvistlösning har inrättats ska , inom den period som anges i 6 § andra stycket, underrätta sökanden om kommitténs arbetsordning. 17 § En sökande som inte fått del av arbetsordningen för kommittén för alternativ tvistlösning från inrättandet av kommittén får begära att skickar över standardarbetsordningen till kommittén för tillämpning. 18 § Bestämmelserna om bevis och närvaro under förfarandet i en rådgivande kommitté och om tystnadsplikt och sekretess i 11, 13 och 14 §§ och om kostnader för förfarandet i 9 kap. gäller även vid ett förfarande i en kommitté för alternativ tvistlösning, om inte något annat anges i arbetsordningen för kommittén för alternativ tvistlösning. 2018/19:143 Bilaga 2 Ömsesidig överenskommelse efter yttrande från en kommitté 1 § Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas om en rådgivande kommitté har inrättats enligt 4 kap. 1 § första stycket. Vad som sägs om en rådgivande kommitté gäller även för en kommitté för alternativ tvistlösning. 2 § ska, från den dag då tar emot ett yttrande från den rådgivande kommittén, lösa tvisten genom en ömsesidig överenskommelse med utländsk behörig myndighet. Den ömsesidiga överenskommelsen ska grundas på yttrandet från den rådgivande kommittén om inte kommer överens med utländsk behörig myndighet om att lösa tvisten på annat sätt. 3 § ska underrätta sökanden när en ömsesidig överenskommelse träffats och om överenskommelsens innebörd. Om sökanden inte har fått del av den ömsesidiga överenskommelsens innebörd från det att överenskommelsen träffades får sökanden hos begära att få del av den. ska underrätta sökanden om innebörden av överenskommelsen. Följder av en ömsesidig överenskommelse efter yttrande från en kommitté 4 § Sökanden ska från det att denne fick del av den ömsesidiga överenskommelsens innebörd meddela om överenskommelsen godtas och om sökanden, såvitt avser frågor som 2018/19:143 Bilaga 2 omfattas av den ömsesidiga överenskommelsen, avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder. 5 § Om har kommit överens med utländsk behörig myndighet om att lösa tvisten på annat sätt än vad som följer av yttrandet från den rådgivande kommittén, ska vidta de åtgärder som krävs för att den ömsesidiga överenskommelsen ska verkställas efter det att sökanden, i enlighet med 4 §, har meddelat att överenskommelsen godtas och att denne avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder. 6 § Om har kommit överens med utländsk behörig myndighet om att lösa tvisten i enlighet med yttrandet från den rådgivande kommittén, ska vidta de åtgärder som krävs för den ömsesidiga överenskommelsen ska verkställas om 1.sökanden, i enlighet med 4 §, har meddelat att överenskommelsen godtas och att denne avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder, och 2.det inte framkommit att det finns brister i opartiskhet hos en oberoende person i en rådgivande kommitté eller en medlem i en kommitté för alternativ tvistlösning. ska vidta de åtgärder som krävs för att överenskommelsen ska verkställas månader efter att yttrandet överlämnats till . Om inte vidtagit de åtgärder som krävs för att verkställa överenskommelsen efter att yttrandet överlämnats till får sökanden begära att vidtar de åtgärder som krävs för att verkställa överenskommelsen. ska vidta de åtgärder som krävs för att verkställa överenskommelsen eller i ett beslut avslå begäran. 6 kap. Förfarandets upphörande 1 § Förfarandet enligt denna lag ska upphöra om 1.Skatteverket meddelar ett beslut som innebär att det inte längre finns någon tvist, 2.Skatteverket tar emot en skriftlig återkallelse av ansökan om tvistlösning från sökanden, eller 3.tvisten av någon annan anledning upphör. 2 § Förfarandet enligt denna lag ska också upphöra om en domstol meddelat beslut i tvistefrågan som det inte är möjligt att avvika från i den medlemsstaten och 1.de behöriga myndigheterna inte har träffat en ömsesidig överenskommelse, eller 2.den rådgivande kommittén eller kommittén för alternativ tvistlösning inte har lämnat ett yttrande till de behöriga myndigheterna. Särskilda bestämmelser för fysiska personer och mindre företag 1 § Om får en underrättelse från utländsk behörig myndighet om att denna myndighet har tagit emot en ansökan om tvistlösning, ett svar på en begäran om kompletterande uppgifter till ansökan, en återkallelse av ansökan om tvistlösning eller en begäran om utnämnande av oberoende personer enligt förfarandet i artikel 17 i skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen, ska sådan handling anses ha kommit tillhanda den dag då underrättelsen togs emot. Om underrättelsen avser ett svar på en begäran om kompletterande uppgifter under förfarandet vid ömsesidig överenskommelse ska sådan handling anses ha kommit tillhanda den dag då den överlämnande behöriga myndigheten tog emot handlingen. 2018/19:143 Bilaga 2 Förhållandet till andra nationella förfaranden 1 § En sökande ska ha tillgång till förfarandet enligt denna lag även om det finns ett nationellt beslut avseende tvistefrågan som fått laga kraft. 2 § får förklara förfarandet enligt denna lag vilande om ett straffrättsligt eller administrativt förfarande pågår i den fråga som gett upphov till tvisten och det kan leda till påföljd enligt skattebrottslagen (1971:69) eller påförande av skattetillägg enligt skatteförfarandelagen (2011:1244). Förfarandet får vilandeförklaras från och med den dag då ansökan om tvistlösning godtogs till dess att ett slutligt beslut har meddelats i det straffrättsliga eller administrativa förfarandet. 3 § Om en ansökan om tvistlösning lämnas in enligt 2 kap. 2 § ska avsluta varje annat förfarande vid ömsesidig överenskommelse om den aktuella tvisten som pågår enligt ett skatteavtal mellan och en annan stat inom Europeiska unionen. 9 kap. Kostnader för förfarandet Fördelning av kostnader mellan berörda medlemsstater 1 § Om inte har kommit överens med utländsk behörig myndighet om annat, ska betala sin andel av följande kostnader: 1.de oberoende personernas kostnader, och 2.de oberoende personernas arvoden i förekommande fall. ska inte ersätta kostnader som sökanden eller en annan person som är berörd av tvisten förorsakar. Kostnader för en sökande 2 § får besluta att sökanden ska stå för kostnaderna som anges i 1 § om har kommit överens med utländsk behörig myndighet om det och 1. sökanden har återkallat ansökan om tvistlösning, eller 2. en rådgivande kommitté har bekräftat att utländsk behörig myndighets beslut att avvisa ansökan om tvistlösning var riktigt. 1 § Beslut enligt 2 kap. 6 §, 4 kap. 4 § och 8 § andra meningen, 5 kap. 6 § tredje stycket och 9 kap. 2 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Lagen tillämpas för beskattningsår som börjar efter . 2018/19:143 Bilaga 3 Efter remiss har yttranden över promemorian Genomförande av direktivet om skattetvistlösningsmekanismer inom EU (Fi2019/00521/S3) lämnats av: Föreningen , Företagarna, i , vid (), skatteprocess, Kammarrätten i , Näringslivets Skattedelegation, , , Svensk Försäkring, , och . Business , Datainspektionen, , , i , och rättssäkerhet, Justitiekanslern, , (), , , ombudsmän (), och har inte yttrat sig, angett att de avstår från att yttra sig eller att de inte har någon erinran eller synpunkter. 2018/19:143 Bilaga 4 Förslag till lag om tvistlösningsförfarande i ärenden som rör skatteavtal inom Europeiska unionen Regeringen har följande förslag till lagtext. Härigenom föreskrivs1 följande. 1 § Denna lag gäller när det uppkommer en tvist mellan och en annan stat inom Europeiska unionen om tolkningen och tillämpningen av ett skatteavtal mellan och den andra staten som ska lösas på sådant sätt som avses i rådets direktiv (EU) 2017/1852 av om skattetvistlösningsmekanismer i Europeiska unionen (skattetvistlösningsdirektivet), i den ursprungliga lydelsen. Ord och uttryck i lagen 2 § I denna lag avses med 1.behörig myndighet: en behörig myndighet enligt definitionen i artikel 2.1a i skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen, i någon av de stater inom Europeiska unionen som är part i en tvist enligt denna lag, 2.skatteavtal: ett avtal för undvikande av dubbelbeskattning på inkomst och, i förekommande fall, på förmögenhet som ingåtts av med en stat inom Europeiska unionen. Tolkning av ord och uttryck 3 § Ord och uttryck som inte definieras i denna lag har samma betydelse som de har i det skatteavtal som är föremål för tolkning och tillämpning i tvisten. Ord och uttryck som inte definieras i skatteavtalet har samma betydelse som i den svenska lagstiftning som var gällande när beslutet eller beskedet om den åtgärd som gett upphov till en tvist enligt denna lag fattades eller meddelades. Betydelsen som ett ord eller ett uttryck har i den svenska skattelagstiftningen har företräde framför ordets eller uttryckets betydelse i annan lagstiftning. 4 § ska vara behörig myndighet i enligt denna lag. 1Jfr rådets direktiv (EU) 2017/1852 av om skattetvistlösningsmekanismer i Europeiska unionen, i den ursprungliga lydelsen. Vem kan ge in en ansökan om tvistlösning?