prop · H60347 · 2019-02-26 00:00:00 — Regeringens proposition 2018/19:47 Samlad struktur för tillhandahållande av lokal Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås lagändringar som syftar till att möjliggöra lokal statlig service, som tillhandahålls vid servicekontor i en sammanhållen organisation som Statens servicecenter ansvarar för. Den föreslagna regleringen omfattar en ny lag om viss gemensam offentlig service. Det föreslås också en ny sekretessbestämmelse som innebär att sekretess ska gälla för handlingar som lämnas in till eller upprättas i en sådan serviceverksamhet som en statlig myndighet ska utföra åt någon annan myndighet enligt den nya lagen. Myndigheten ska tillämpa motsvarande sekretessbestämmelser som gäller hos den myndighet för vilken en handling tagits emot eller upprättats. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2018/19:47 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om viss gemensam offentlig service .......... Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) .................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. En ny serviceorganisation ................................................................. Utgångspunkter för lokal statlig service............................. Nuvarande reglering och styrning av verksamheten Styrningen av servicekontoren behöver stärkas och Steg mot en ny lokal statlig service................. Behov av en ny lokal statlig service ................ Behov av en enhetlig statlig styrning av Andra myndigheters deltagande i Regleringen av gemensam offentlig service ................................... Ansvar för förvaltningsuppgifter och ansvar som Behov av anpassning av den rättsliga regleringen............ Anpassningar i regleringen för tillhandahållande av lokal statlig service........................................................... Allmänna handlingar och sekretess vid servicekontoren ................ En ny sekretessbestämmelse införs .................................. Överlämnande av uppgifter mellan myndigheter ............. Hanteringen av allmänna handlingar vid Behandling av personuppgifter ....................................................... EU:s dataskyddsförordning och dataskyddslagen ............ Personuppgiftsbehandling av uppdragstagare vid Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Konsekvenser för enskilda och företag samt för jämställdheten mellan kvinnor och män........................... Konsekvenser för statliga myndigheter, kommuner Konsekvenser för personal vid befintliga servicekontor och för sysselsättningen............................. Konsekvenser för integrationen........................................ Förslaget till lag om viss gemensam offentlig service..... 10.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ............................................... Sammanfattning av betänkandet Statliga servicekontor – mer service på fler platser (SOU Lagförslag i betänkandet ................................................. Förteckning över remissinstanserna ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 2018/19:47 1 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om viss gemensam offentlig service. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om viss gemensam offentlig service Härigenom föreskrivs följande. 1 § Statliga myndigheter och en kommun eller ett landsting får ingå serviceavtal om att för varandras räkning lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda och i övrigt handlägga förvaltningsärenden, med de begränsningar som anges i denna lag eller i förordning. Den statliga myndighet som regeringen bestämmer ska ingå avtal om att för andra myndigheters räkning utföra uppgifter enligt första stycket. 2 § I serviceavtalet ska det anges vilka förvaltningsuppgifter som ska omfattas av en sådan gemensam offentlig service som avses i 1 §. Förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning eller som kräver tillgång till personuppgifter ska redovisas särskilt i avtalet. Av avtalet ska det även framgå vilken tillgång till personuppgifter som behövs för att de förvaltningsuppgifter som omfattas av avtalet ska kunna utföras. Så snart ett avtal har träffats eller ändrats ska en kopia av avtalet skickas till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Detta gäller dock inte i de fall då regeringen enligt 1 § andra stycket bestämt att en statlig myndighet ska utföra verksamhet åt andra myndigheter. 3 § Förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning och som en kommun eller ett landsting ansvarar för får inte omfattas av ett serviceavtal. Ett serviceavtal med en kommun eller ett landsting får trots detta omfatta att 1.ta emot ansökningar om plats och, med undantag för barn som behöver särskilt stöd enligt 8 kap. 7 § och 14 kap. 6 § skollagen (2010:800), fördela platser och lämna erbjudanden om plats för barn och elever i förskola, fritidshem och sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. samma lag, 2.lämna ekonomiskt stöd till inackordering för elever i gymnasieskolan och vuxenutbildning enligt skollagen, 3.enligt kommunala föreskrifter ge tillstånd till att inrätta annat slag av toalett än vattentoalett, eller 4.bevilja parkeringstillstånd för rörelsehindrade. 4 § Myndigheter som har träffat ett serviceavtal ska på det sätt som angetts av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer redovisa hur verksamheten bedrivits. Detta gäller dock inte i de fall då regeringen enligt 1 § andra stycket bestämt att en statlig myndighet ska utföra verksamhet åt andra myndigheter. 5 § Om ett serviceavtal omfattar förvaltningsuppgifter som helt eller delvis innefattar myndighetsutövning eller kräver tillgång till personuppgifter, ska den myndighet som ansvarar för förvaltningsuppgifterna ingå ett särskilt anställnings- eller uppdragsavtal med de personer som ska utföra dessa uppgifter. Om ett sådant serviceavtal innebär att en statlig myndighet ska utföra förvaltningsuppgifter åt en annan statlig myndighet, ska uppdragsavtal alltid ingås. 6 § En arbets- eller uppdragstagare enligt 5 § får bara ges tillgång till sådana personuppgifter som behövs för att de förvaltningsuppgifter som omfattas av serviceavtalet ska kunna utföras. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor. 3.Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för samtjänstavtal som ingåtts före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att det i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska införas en ny paragraf, 40 kap. 7 c §, och närmast före 40 kap. 7 c § en ny rubrik av följande lydelse. I verksamhet som en statlig myndighet utför åt någon annan myndighet enligt 1 § andra stycket lagen (2019:000) om viss gemensam offentlig service gäller motsvarande sekretess som tillämpas hos den myndighet för vilken handlingen tagits emot eller upprättats. Denna lag träder i kraft . 2018/19:47 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera och föreslå hur vissa statliga myndigheters lokala serviceverksamhet kan organiseras på ett mer sammanhållet sätt (dir. 2017:95). Utredningen antog namnet (Fi 2017:07). Syftet med utredningen var att säkerställa och stärka tillgången till grundläggande statlig service för privatpersoner, företagare och bolag i hela landet. Utredningen överlämnade delbetänkandet Servicekontor i ny regim (SOU 2017:109). I delbetänkandet föreslogs bl.a. en plan för när servicekontoren i servicecenters regi ska tillhandahålla service avseende , och verksamheter. överlämnade slutbetänkandet Statliga servicekontor – mer service på fler platser (SOU 2018:43). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Fi2018/02198/SFÖ). Datainspektionen, Statens servicecenter, , och har under beredningen av lagrådsremissen beretts tillfälle att yttra sig över bedömningarna om behandling av personuppgifter i avsnitt 7. Statens servicecenter, , samt Kommuner och Landsting har vidare beretts tillfälle att yttra sig över förslaget om övergångsbestämmelser i avsnitt 8. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådets synpunkter, som följts, behandlas i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissen har dessutom vissa språkliga och redaktionella justeringar gjorts. 4 En ny serviceorganisation 4.1 Utgångspunkter för lokal statlig service Service till privatpersoner, företagare och bolag är en central del av många Myndigheternas serviceskyldighet följer av förvaltningslagen (2017:900) och innebär bl.a. att de ska se till att kontak- terna med enskilda blir smidiga och enkla. Myndigheter ska också, utan dröjsmål, lämna enskilda sådan hjälp att de kan ta till vara sina egna in- Myndigheternas serviceskyldighet innebär vidare att enskilda ska ges hjälp i frågor inom myndigheternas verksamhetsområde, samt att per- sonal ska vara tillgänglig för att svara på telefonsamtal och e-post, och för att ta emot besök. Myndigheternas webbplatser och digitala tjänster har kommit att spela en Prop. 2018/19:47 allt större och viktigare roll vid tillhandahållandet av service. propositionen uttalade regeringen att digitalt ska vara förstahandsval i den offentliga förvaltningens verksamhet och i kontakter med privatpersoner och företag (prop. 2017/18:1 utg.omr. 2 avsnitt 6.2). Detta innebär att den offentliga förvaltningen, när det är lämpligt, i första hand ska välja digitala lösningar vid utformningen av sin verksamhet. finns det många privatpersoner, företagare och bolag som inte kan ta del av den service som myndigheterna erbjuder via internet eller andra servicekanaler, utan behöver hjälp och stöd vid ett personligt möte. Även om myndigheterna kommit långt inom vissa områden och de digitala tjänsterna stegvis blir enklare att använda, är de senare ännu inte fullt utvecklade, heltäckande eller alltid helt enkla att använda. Digitala lösningar passar heller inte för alla ändamål, och det är alltjämt många privatpersoner som skickar in brev och blanketter per post till myndigheterna samt ringer eller besöker deras lokala kontor. De gemensamma servicekontor som vissa myndigheter driver ökar tillgången till grundläggande statlig service i hela landet. Sedan servicekontorsverksamheten etablerades 2008 sker samverkan mellan , och . Besökare vid servicekontoren erbjuds service av allmän eller fördjupad karaktär inom skatte-, folk- bokförings-, socialförsäkrings- och pensionsområdet. Servicen kan bl.a. bestå i att ge information och vägledning inom myndigheternas verksamhetsområden och ta emot handlingar. Gemensamt för denna typ av ärenden är att handläggarna inte behöver tillgång till myndigheternas verksamhetssystem för att kunna hjälpa besökaren. För service av mer fördjupad karaktär krävs tillgång till dessa system. Det kan t.ex. handla om att ta reda på vilken ersättning eller pension den enskilde kommer att få eller vad en begäran om komplettering innebär. Utöver den serviceverksamhet som bedrivs av , och vid servicekontoren tillhandahåller även viss lokal service i samverkan med kommuner och i något fall med . 4.2 Nuvarande reglering och styrning av verksamheten vid servicekontoren Samverkan mellan myndigheterna vid servicekontoren regleras genom lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor (samtjänstlagen) och förordningen (2009:315) om samtjänst vid medborgarkontor (samtjänst- förordningen), som kompletteras av s.k. samtjänstavtal. heter, en kommun eller ett landsting får ingå avtal om att för varandras räkning lämna bl.a. upplysningar, vägledning och råd till enskilda samt i övrigt handlägga förvaltningsärenden med de begränsningar som anges i samtjänstlagen och samtjänstförordningen. I lagen och förordningen an- vänds begreppet medborgarkontor. Myndigheterna har dock alltsedan de gemensamma kontoren startades använt begreppet servicekontor. Samtjänstlagen reglerar inte samverkan mellan myndigheter i allmänhet. Lagen ger inte heller förutsättningar för myndighetsgemensamma eller 2018/19:47 gränsöverskridande tjänster eller ärenden. De berörda myndigheternas samverkan vid servicekontoren är frivillig och styrs i huvudsak genom de samtjänstavtal som myndigheterna ingår. Ett sådant avtal ska ange vilka förvaltningsuppgifter som omfattas av samtjänsten. I samtjänstlagen görs en åtskillnad mellan å ena sidan förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning eller kräver tillgång till personuppgifter och å andra sidan övriga förvaltningsuppgifter. Uppgifter av det förstnämnda slaget ska anges särskilt i serviceavtalen. Vidare ska enligt 5 § samtjänstlagen särskilda anställnings- eller uppdragsavtal ingås mellan de handläggare som ska utföra sådana uppgifter och den myndigheten som ansvarar för uppgiften. Uppgifter som innefattar myndighetsutövning kan endast i vissa fall utföras av en annan myndighet (se vidare nedan). När det gäller övriga förvaltningsuppgifter finns, utöver att det ska vara fråga om enklare uppgifter, inga begränsningar för vilka tjänster som får utföras vid ett servicekontor. Det finns ingen lagreglerad definition av myndighetsutövning. Av förarbetena till förvaltningslagen framgår dock att det är fråga om beslut och andra åtgärder som en myndighet vidtar gentemot en enskild. Myndigheten gör det med stöd av en befogenhet som den har getts genom ett konkret beslut av regeringen eller eller genom en offentligrättslig författning. Beslutet eller åtgärden är ytterst ett uttryck för samhällets makt över medborgarna (prop. 2016/17:180 s. 47 f.). För förvaltningsuppgifter som en kommun eller ett landsting ansvarar för och som innefattar myndighetsutövning, gäller enligt 8 § samtjänstlagen att en arbets- eller uppdragstagare endast får fatta beslut i vissa särskilt angivna ärenden. I 3 § samtjänstförordningen ges möjlighet till samverkan mellan statliga myndigheter samt mellan statliga myndigheter och kommuner eller landsting avseende vissa uppgifter som innefattar myndighetsutövning. används denna möjlighet endast för utfärdande av id-kort för personer folkbokförda i . Komplicerade id-kortsärenden sänds dock alltid vidare till för handläggning och beslut. 4.3Styrningen av servicekontoren behöver stärkas och effektiviseras 4.3.1Steg mot en ny lokal statlig service föreslog i betänkandet För landsbygder – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd (SOU 2017:1) att den lokala serviceverksamhet som utförs av , och skulle föras över och samlas i en ny organisation. Kommittén framhöll att en tydlig och samordnad ledning, samt en effektiv administration av de lokala kontoren, kunde säkerställas genom att samla servicefunktionen i en ny myndighet eller hos Statens servicecenter. Regeringen uttalade därefter i propositionen En sammanhållen politik för landsbygder – för ett som håller ihop att en organisation för service på lokal nivå bör inrättas hos Statens servicecenter (prop. 2017/18:179 s. 75). I budgetpropositionen konstaterade regeringen att det finns behov Prop. 2018/19:47 av att organisera vissa statliga myndigheters lokala serviceverksamheter på ett mer sammanhållet sätt för att säkerställa och stärka tillgången till grundläggande statlig service i hela landet. Regeringen anförde att den statliga lokala service som bedrivs vid servicekontor i samverkan mellan , och fr.o.m. den skulle samlas i en sammanhållen organisation som Statens servicecenter ska ansvara för (prop. 2017/18:1 utg.omr. 2 avsnitt 5.5). Som ett led i den ovan beskrivna reformen beslutade efter förslag ekonomiska vårproposition om att de ändamål och verksamheter som avser tillhandahållandet av lokal statlig service vid servicekontor, och som finansieras från anslaget 1:1 under utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution, anslaget 2:1 under utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning samt anslaget 2:1 under utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom, skulle flyttas till utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning (prop. 2017/18:100, bet. 2017/18:KU40, rskr. 2017/18:419). Regeringen har i budgetpropositionen anfört att genomförandet av reformen har senarelagts till för att säkerställa att nödvändig reglering ska finnas på plats när verksamheten tas över av Statens servicecenter (prop. 2018/19:1 utg.omr. 2 avsnitt 4.4.4). 4.3.2Behov av en ny lokal statlig service Regeringen anser i enlighet med vad som ovan anförts att det finns behov av att stärka förtroendet för de statliga myndigheterna och samhällets institutioner genom en väl utvecklad lokal statlig närvaro och service. Trots att utvecklingen går mot allt fler digitala tjänster har såväl privatpersoner som företagare behov av att personligen kunna möta myndigheter och få personlig service. Lokal statlig service är särskilt viktigt för de som har svårigheter med det svenska språket, de med vissa typer av funktionsnedsättningar och de som är ekonomiskt utsatta. Servicekontoren tillhandahåller hjälp som möjliggör för den enskilde att ta till vara sina intressen. Hjälpen ges i den utsträckning som är lämpligt med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndigheternas verksamhet. Dagens modell, där servicehandläggarna ger service av både allmän och fördjupad karaktär, är smidig, enkel och väl fungerande. Majoriteten av remissinstanserna har i sina yttranden över slutbetänkande understrukit behovet av en stärkt och utökad offentlig service på flera platser i landet. Genom att samla vissa statliga myndigheters lokala besöks- och serviceverksamheter i en sammanhållen organisation ökar möjligheterna att erbjuda lokal statlig service av hög kvalitet på ett kostnadseffektivt sätt. 2018/19:47 4.3.3 Behov av en enhetlig statlig styrning av I delbetänkande konstateras att den frivilliga samverkan vid servicekontoren i huvudsak har fungerat bra under de som verksamheten varit igång. Det finns dock enligt utredningen en rad problem i styrningen och organisationen av samverkan, som bl.a. har medfört att strategiska och utvecklingsrelaterade frågor har fått stå tillbaka. Kontinuiteten och den långsiktiga planeringen av samverkan har påverkats negativt och styrningen har riskerat att bli ineffektiv och otydlig. Regeringen bedömer att det finns en risk för att samverkan minskar eller upphör helt när myndigheternas fokus ligger på att effektivisera den egna verksamheten. Regeringen anser vidare att den frivilliga samverkan vid servicekontoren inte är tillräcklig för att säkerställa, utveckla och stärka den lokala statliga servicen på bästa sätt för privatpersoner, företagare och bolag. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att den lokala serviceverksamheten bör samlas i en organisation för att ge förutsättningar att skapa en samordnad styrning och ledning samt att utveckla servicen till privatpersoner, företagare och bolag. Prioriteringar, resursplanering och ekonomiska förutsättningar bör övervägas och avgöras inom en myndighet i stället för flera. Som ovan framgått avser regeringen ge Statens servicecenter i uppdrag att bedriva verksamhet vid lokala servicekontor och tillhandahålla lokal statlig service för , och . I denna proposition lämnas förslag på hur den nya driften av servicekontoren ska regleras. Regeringen anser att en reglering bör kunna klara flera motstridiga behov. Den bör ge förutsättningar för flexibilitet och effektivitet. är det nödvändigt att det finns krav som säkerställer en rättssäker hantering, upprätthåller ett högt integritetsskydd, tydliggör berörda myndigheters ansvar och möjliggör ansvarsutkrävande. Regeringen anser också att det är rimligt att så långt som möjligt behålla den nuvarande regleringen, med inflytande för myndigheterna genom avtal och uppdragsavtal för handläggarna på servicekontoren, och där ärendehanteringen sker i respektive myndighets namn. Detta ger goda förutsättningar för flexibilitet, styrning och en långsiktig utveckling av verksamheten. 4.3.4 Andra myndigheters deltagande i servicesamverkan I enlighet med vad som ovan anförts ska serviceverksamheten vid Försäk- ringskassan, och samlas i en samman- hållen organisation, som Statens servicecenter ska ansvara för. dock framhållas att avsikten inte är att utesluta andra statliga myndigheter från att frivilligt ingå serviceavtal med Statens servicecenter, eller att ingå avtal med varandra, en kommun eller ett landsting om annan servicesam- verkan, se vidare avsnitt 5.3. har i sitt slutbetänkande föreslagit att ser- vicekontoren framöver även ska ge service avseende Arbetsförmedlingens Regeringen kommer att genomföra omfattande förändringar Prop. 2018/19:47 av Arbetsförmedlingens verksamhet. Detta måste beaktas vid utform- ningen av servicekontorens verksamhet. Regeringen anser i likhet med utredningen att servicekontoren framöver även bör ge service avseende Arbetsförmedlingens verksamhet. Förutsättningarna för detta behöver dock ses över, bl.a. vad gäller omfattning och tidpunkt för myndighetens deltagande. Regeringen kommer att återkomma avseende Arbetsförmedlingens framtida deltagande i serviceorganisationen. Utgångspunkten i det fortsatta arbetet ska vara att medborgare och företag ska kunna få service av både allmän och fördjupad karaktär så långt det är möjligt. förslag ska fortsatt vara vägledande i utvecklingen av servicekontoren. Det är även angeläget att fler myndigheter än de som behandlas i denna proposition inkluderas i den lokala statliga serviceorganisationen. 5Regleringen av gemensam offentlig service 5.1Ansvar för förvaltningsuppgifter och ansvar som arbetsgivare Regeringens bedömning: Organisationen av och ansvarsfördelningen för de servicekontor som Statens servicecenter ska ansvara för bör utgå från den reglering som gäller för samverkan enligt lagen om samtjänst vid medborgarkontor. De myndigheter för vars räkning lokal service utförs på servicekontoren bör ha det rättsliga ansvaret för ärendehanteringen. Varje ansvarig myndighet bör även fortsättningsvis ingå uppdragsavtal med servicehandläggare som ska utföra förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning eller som kräver tillgång till personuppgifter. Däremot kommer Statens servicecenter som anställningsmyndighet att ha arbetsgivaransvaret för den personal som kommer att arbeta vid servicekontoren. De myndigheter vars lokala service ska utföras på servicekontoren bör även fortsättningsvis genom avtal kunna bestämma vilka ärenden servicen ska omfatta, så länge det inte helt eller delvis är fråga om myndighetsutövning. Myndighetsutövningen vid servicekontoren bör begränsas. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna, bl.a. , och Statskontoret, tillstyrker eller har inga invändningar mot utredningens förslag. () konstaterar att den lösning som föreslås för hur verksamheten vid servicekontoren ska regleras och styras avviker från den ordning som regeringen vanligtvis tillämpar vid myndighetsstyrning. 2018/19:47 utredningens förslag till reglering av verksamheten är komplicerad och riskerar att medföra att ansvaret för verksamheten samt den interna styrningen och kontrollen blir otydliga. och kommun anser att det ur ett medborgarperspektiv är problematiskt att dela upp ansvaret för ärendehanteringen, eftersom det skapar en otydlighet när det gäller vad allmänheten kan förvänta sig av servicekontoren, vilket kan leda till att förtroendet för kontoren skadas.