prop · H60348 · 2019-03-05 00:00:00 — Det finns vissa möjligheter för medlemsstaterna att införa särskilda föreskrifter för sökningar i insolvensregistren som gäller konsumenter. För sådana sökningar får medlemsstaterna kräva att den som söker efter information anger kompletterande sökkriterier (artikel 27.3). Vidare får medlemsstaterna föreskriva dels att en begäran om att få tillgång till information ska göras direkt till den registerförande myndigheten, dels att den som står bakom begäran kan visa att han eller hon har ett legitimt intresse (artikel 27.4). Begäran till den registerförande myndigheten ska kunna göras via ett elektroniskt formulär, och den som begär tillgång till informationen ska få svar från den registerförande myndigheten . Syftet med bestämmelserna är att medlemsstater ska kunna försvåra 2018/19:48 tillgången till information som rör konsumenter med hänsyn till enskildas integritet. Utredningen föreslår att inte ska använda sig av de möjligheter till begränsning som finns i artikel 27. Enligt utredningen skulle ett krav på att den som söker information i insolvensregistren ska visa att han eller hon har ett legitimt intresse stämma mindre väl överens med den syn på uppgifters offentlighet som den svenska lagstiftningen ger uttryck för. Regeringen delar denna uppfattning och konstaterar att det framstår som svårmotiverat att uppställa ett sekretessliknande krav för uppgifter i insolvensregistren som motsvarande uppgifter finns tillgängliga på webbplats genom kungörelse i Post- och och i konkursregistret, inte minst då en sådan ordning riskerar att drabba främst utländska borgenärer. När det gäller möjligheten att kräva ett särskilt förfarande för åtkomst till uppgifter i registren anser utredningen att värdet av att begränsa tillgången till uppgifter om enskilda måste ställas mot den administration som ett sådant förfarande skulle innebära. Med beaktande av att merparten av den information som ska finnas i insolvensregistren redan är tillgänglig på internet genom att den kungörs i Post- och bedömer utredningen att den möjliga vinst ur integritetssynpunkt som ett sådant förfarande skulle innebära inte uppväger nackdelarna med ett särskilt förfarande för åtkomst till uppgifterna. Enligt regeringen finns det fog för även den bedömningen. Ingen remissinstans har invänt mot utredningens förslag. Tvärtom uttalar flera remissinstanser, bl.a. Föreningen och , att de ställer sig positiva till att tillgången till information i svenska insolvensregister inte ska begränsas. Det är dock viktigt att sökbarheten på den europeiska e-juridikportalen inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med tillgängliggörandet. Regeringen avser därför att noga följa arbetet inom EU inför sammankopplingen och tillgängliggörandet på e-juridikportalen och hur detta system kommer att utformas. Arbetet inom EU innebär bl.a. att Europeiska kommissionen ska anta genomförandeakter avseende minimikriterier för den söktjänst som tillhandahålls genom den europeiska e-juridikportalen. Om det skulle visa sig finnas behov av att begränsa möjligheterna till sökningar i registren, kan föreskrifter om detta meddelas av regeringen. En samlad reglering om insolvensregister Regeringens förslag: Det införs en samlad reglering om insolvens- register i kompletteringslagen till insolvensförordning. Till följd av detta ska bestämmelserna i konkurslagen om register över fysiska personers och dödsbons konkurser upphöra att gälla. Det ska i konkurslagen, lagen om företagsrekonstruktion, skuldsane- ringslagen och lagen om skuldsanering för företagare upplysas om att det finns bestämmelser om registrering av insolvensförfaranden i kompletteringslagen till insolvensförordning. Utredningens förslag skiljer sig från regeringens eftersom utredningen väljer en annan lagteknisk lösning. I stället för en samlad reglering föreslår utredningen att befintliga register, i vilka uppgifter om insolvensförfaranden registreras , ska byggas ut och att det ska införas en ny lag om skuldsaneringsregister. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har inga invändningar mot utredningens förslag. anser att det är positivt att använda befintliga register i den mån det är möjligt för att begränsa kostnaderna och tidsåtgången. i konstaterar att det finns fördelar med ett samlat register, men att gällande ordning verkar fungera och att det inte finns skäl att ändra den. förordar däremot att det upprättas ett nytt samlat register över samtliga insolvensförfaranden i i stället för att bygga vidare på befintliga register eftersom det skulle bli mer överblickbart, effektivt och sannolikt mer rättssäkert. Även anser att en annan lagteknisk lösning bör väljas än den som utredningen föreslår, bl.a. för att inte riskera att t.ex. aktiebolagsregistret i sin helhet behöver kopplas samman med andra register på den europeiska e-juridikportalen. Enligt verket behöver det tydligt framgå av lag att det ska föras ett särskilt insolvensregister även över juridiska personers konkurser och företagsrekonstruktioner, och ett sådant uttryckligt stöd skulle kunna framgå av konkurslagen (1987:672) respektive lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion. Det vore enligt även bra om det av regleringen framgår att uppgifter om insolvens för juridiska personer som inte omfattas av insolvensförordning, bl.a. försäkringsföretag, kreditinstitut och värdepappersföretag, inte ska antecknas i insolvensregistren. anser vidare att det inte är förenligt med handelsregisterlagen (1974:157) att i handelsregistret registrera förfaranden avseende ideella föreningar och trossamfund som inte bedriver näringsverksamhet. Skälen för regeringens förslag Det är mest ändamålsenligt med en särskild reglering om insolvensregister... Det finns i svensk rätt ett flertal föreskrifter som innebär att beslut om insolvensförfaranden offentliggörs genom kungörelse och registrering. Beslut om konkurs och beslut om att inleda och bevilja skuldsanering eller F-skuldsanering kungörs (2 kap. 24 § konkurslagen, 19 och 28 §§ skuldsaneringslagen [2016:675] och 21 och 30 §§ lagen [2016:676] om skuldsanering för företagare). Vid företagsrekonstruktion kungörs beslut om ackordsförhandling (3 kap. 13 § lagen om företagsrekonstruktion). Kungörelse sker i Post- och på webbplats. för vidare ett antal register där uppgifter om konkurser och företagsrekonstruktioner registreras. Beslut om en konkurs som avser en fysisk person eller ett dödsbo registreras i registret över fysiska personers och dödsbons konkurser (15 kap. 5 och 7 §§ konkurslagen). Beslut om konkurs och om företagsrekonstruktion avseende aktiebolag registreras i aktiebolagsregistret (25 kap. 48 § och 27 kap. 1 § aktiebolagslagen [2005:551]). I handelsregistret registreras beslut om konkurser och företagsrekonstruktioner när det gäller vissa andra näringsidkare, bl.a. enskilda näringsidkare och handelsbolag (1 och 16 §§ handelsregisterlagen). Om en ekonomisk förening i konkurs eller är föremål för företagsrekonstruktion, ska detta registreras i föreningsregistret (18 kap. 11 § och 19 kap. 1 § lagen [2018:672] om ekonomiska föreningar). 2018/19:48 bestämmelser som innebär att ska registrera beslut om konkurser och företagsrekonstruktioner som avser europabolag och europakooperativ (7 § lagen [2004:575] om europabolag och 10 § lagen [2006:595] om europakooperativ). Stiftelser registreras inte av utan i stiftelseregister, som förs av de länsstyrelser som är registreringsmyndigheter för stiftelser. Beslut om konkurser och företagsrekonstruktioner som avser stiftelser registreras i dessa register (10 kap. 1 och 4 §§ stiftelselagen [1994:1220]). Jämfört med de uppgifter om konkurser och företagsrekonstruktioner som registreras i olika register innebär insolvensförordning att något fler uppgifter behöver registreras. Uppgifter om skuldsaneringar och F-skuldsaneringar registreras inte i något offentligt register . Det innebär att bestämmelser om registrering i enlighet med insolvensförordning behöver införas när det gäller dessa insolvensförfaranden. Utredningen överväger om Post- och skulle kunna användas som insolvensregister, men landar i att det inte är lämpligt med hänsyn till att det handlar om ett kungörelseorgan som skiljer sig från hur register normalt är utformade. Regeringen delar denna bedömning. Utredningen föreslår i stället att de utökade krav på registrering som insolvensförordning innebär ska uppfyllas genom att den registrering som sker i olika register utnyttjas och byggs ut. Det rör sig om registret över fysiska personers och dödsbons konkurser (konkursregistret), de associationsrättsliga register som förs av och stiftelseregistren. I denna del innebär utredningens förslag att gällande bestämmelser om registrering i konkursregistret, aktiebolagsregistret, handelsregistret, föreningsregistret och stiftelseregister kompletteras med föreskrifter om att ytterligare uppgifter ska föras in i registren för att uppfylla kraven insolvensförordning. När det gäller skuldsaneringar och F-skuldsaneringar föreslår utredningen att det införs ett nytt register, som ska regleras i en ny lag om skuldsaneringsregister. I likhet med ser regeringen vissa svårigheter med utredningens förslag. Bortsett från konkursregistret är de befintliga register i vilka beslut om konkurser och företagsrekonstruktioner registreras inga renodlade insolvensregister utan associationsrättsliga register som innehåller uppgifter om förhållanden hos en juridisk person, oavsett om den är föremål för ett insolvensförfarande eller inte. Dessa register innehåller alltså mycket mer än endast uppgifter om eventuella insolvensförfaranden och det vore mindre lyckat med en ordning som innebär att det finns en risk för att t.ex. hela aktiebolagsregistret behöver kopplas samman med andra register på den europeiska e-juridikportalen, vilket befarar. Vidare sker registrering i de associationsrättsliga registren i regel när den juridiska personen bildas. Utredningens förslag utgår när det gäller juridiska personer från att gäldenären redan är registrerad i aktiebolagsregistret, handelsregistret, föreningsregistret eller stiftelseregistren. Reglerna om behörig domstol insolvensförordning bygger dock inte på att ett insolvensförfarande nödvändigtvis ska inledas där en juridisk person är registrerad. Ett insolvensförfarande ska nämligen i regel inledas där gäldenären har sina huvudsakliga intressen (artikel 3). Det innebär att en svensk domstol kan fatta beslut om att ett bolag som är registrerat i en annan medlemsstat men som har sina huvudsakliga intressen i ska försättas i konkurs. Tillämpningsområdet insolvensförordning överensstämmer inte heller i alla delar med tillämpningsområdet för de bestämmelser som reglerar registrering i de associationsrättsliga registren. Som påpekar tillämpas insolvensförordning inte på insolvensförfaranden som rör försäkringsföretag, kreditinstitut, värdepappersföretag och andra företag eller institut, i den utsträckning dessa omfattas av direktiv /24/EG. Förordningen tillämpas inte heller på förfaranden som rör företag för kollektiva investeringar (artikel 1.2). Flertalet av de juridiska personer som faller utanför förordningens tillämpningsområde registreras i bankregistret och försäkringsregistret och omfattas därmed inte av utredningens förslag till reglering av insolvensregister. Detta gäller dock inte samtliga juridiska personer som omfattas av undantaget. Vissa av dem registreras i aktiebolagsregistret eller föreningsregistret. Utredningens förslag innebär vidare att insolvensförfaranden som rör ideella föreningar och registrerade trossamfund som inte bedriver näringsverksamhet ska registreras i handelsregistret, trots att dessa juridiska personer inte omfattas av handelsregisterlagen. Som anför kan lämpligheten av detta ifrågasättas. Det förhållandet att registrering i handelsregistret i viss mån är frivillig talar också mot en sådan ordning. Att bygga vidare på de associationsrättsliga registren innebär dessutom att regleringen av registerfrågor i de associationsrättsliga regelverken blir tillämplig även på den registrering som sker enligt insolvensförordning. Dessa regelverk innehåller bl.a. föreskrifter om behandlingen av personuppgifter, direktåtkomst, utlämnande i elektronisk form och överklagande. Någon motsvarande reglering finns inte i konkursregistret och föreslås inte heller i utredningens förslag till ny lag om skuldsaneringsregister. Det innebär att olika regler skulle gälla i fråga om olika insolvensregister. Enligt regeringen kan det ifrågasättas om en sådan ordning är ändamålsenlig. Mot bakgrund av det anförda anser regeringen att särskilda regler om insolvensregister enligt insolvensförordning bör införas i stället för att bygga vidare på befintliga register. ...och regleringen bör vara samlad En särskild reglering om insolvensregister skulle kunna byggas upp på så sätt att föreskrifter ges i de författningar som reglerar de svenska insolvensförfarandena. Regler om insolvensregister över konkurser och företagsrekonstruktioner skulle kunna placeras i konkurslagen respektive lagen om företagsrekonstruktion, i enlighet med vad föreslår, och regler om insolvensregister över skuldsaneringar och F-skuldsane- ringar i en egen lag eller i skuldsaneringslagen och lagen om skuldsanering för företagare. Regeringen ser dock nackdelar med en sådan lösning, bl.a. eftersom tillämparen skulle behöva gå till flera olika författningar för att hitta de svenska reglerna om insolvensregister enligt insolvensförordning. Det framstår därför som mer ändamålsenligt med en samlad reglering om insolvensregister över svenska insolvensförfaranden, i linje med vad förordar. Utredningen överväger också en samlad reglering i form av ett nytt insolvensregister och lyfter fram fördelarna med att regleringen i så fall skulle kunna anpassas till de krav som ställs insolvensförordning och vara lätt att överblicka och sammankoppla med den europeiska e-juridikportalen. skäl och för att befintlig registrering ska kunna utnyttjas avstår utredningen från att föreslå en sådan reglering. Frågan om en samlad reglering är dock närmast en fråga av lagteknisk karaktär, som inte bör hindra att register- förande myndigheter utnyttjar befintliga tekniska lösningar, så länge insol- vensregistren kan hållas åtskilda från andra register och databaser. denna bakgrund anser regeringen att regleringen om svenska insolvens- register lämpligen bör införas i lagen (2017:473) med kompletterande bestämmelser till insolvensförordning. På så sätt samlas de lag- regler som anknyter till bestämmelserna insolvensförordning om insolvensregister och förordningens tillämpningsområde, vilket under- lättar för tillämparna och gör regleringen mer överskådlig. ningar som i den lagen görs till insolvensförordning är dyna- miska, dvs. avser förordningen i den gällande lydelsen (se prop. 2016/17:125 s. 50). Utredningen anför att en mer samlad reglering innebär att det behöver övervägas om uppgifter om konkurser och företagsrekonstruktioner även i fortsättningen ska föras in i de associationsrättsliga registren. ovan fyller de associationsrättsliga registren delvis andra syften än insol- vensregister enligt insolvensförordning. I dessa register bör rele- vant information om en juridisk person vara tillgänglig och det är då viktigt att de även innehåller en uppgift om att den juridiska personen är föremål för ett insolvensförfarande, om så är fallet. Att det införs en särskild regle- ring om insolvensregister enligt insolvensförordning innebär där- för inte att den registrering av konkursbeslut och beslut om företagsrekon- struktioner som görs i de associationsrättsliga registren bör tas bort. Nuvarande regler om detta bör alltså behållas. När det gäller konkursregistret, dvs. registret över fysiska personers och dödsbons konkurser, finns det dock anledning att göra en annan be- Registret infördes bl.a. för att myndigheter, företrädare för näringslivet och kreditinstitut var intresserade av att enkelt och snabbt kunna få reda på olika uppgifter i samband med konkurser (se prop. 1994/95:189 s. 47). fyller alltså i stor utsträckning samma syfte som insolvensregister enligt insolvensförordning. Samtliga fysiska personers och dödsbons konkurser omfattas av 2015 års De konkurser som registreras i konkursregistret kommer alltså att registreras i insolvensregistret över konkurser. uppgifter som ska registreras i konkursregistret har vidare i huvudsak sin motsvarighet i de uppgifter som enligt insolvensregister ska finnas i insolvensregister. Sammantaget görs därför bedömningen att bestämmelserna i konkurslagen om konkursregistret bör upphöra att gälla till följd av att en samlad reglering om insolvensregister införs i lagen med kompletterande bestämmelser till insolvensförordning. För att underlätta för tillämparna bör det i konkurslagen, lagen om företagsrekonstruktion, skuldsaneringslagen och lagen om skuldsanering för företagare införas upplysningsbestämmelser om att det finns bestäm- melser om registrering av insolvensförfaranden i lagen med komplette- rande bestämmelser till insolvensförordning. upplysningsbestämmelsen i 15 kap. 5 § andra stycket konkurslagen om att det i vissa associationsrättsliga författningar finns bestämmelser om regi- Prop. 2018/19:48 strering av juridiska personers konkurser kunna tas bort. inte uttömmande och har inte heller någon motsvarighet i lagen om företagsrekonstruktion. Regeringens förslag: ska föra ett insolvensregister över konkurser och ett insolvensregister över företagsrekonstruktioner. ska föra ett insolvensregister över skuld- saneringar och F-skuldsaneringar. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår att även ska föra insolvensregistret över skuldsaneringar och F-skuldsaneringar. Utifrån sin lagtekniska lös- ning föreslår utredningen vidare att de länsstyrelser som för stiftelse- register ska ansvara för registrering enligt insolvensförordning som rör stiftelser. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har inga invändningar mot utredningens förslag. ansvaret för att registrera uppgifter om insolvensförfaranden avseende stiftelser bör föras över till för att ansvaret för insolvens- registren inte ska vara uppdelat mellan flera myndigheter. Kronofogdar anser att den bästa ordningen skulle vara att föra över stiftelseregistret från länsstyrelserna till för att så långt som möjligt samla informationen på ett ställe, men att det är bättre att uppgifter om insolvensförfaranden för stiftelser finns hos länsstyrelserna så länge inte hela stiftelseregistret flyttas. Skälen för regeringens förslag Konkurser och företagsrekonstruktioner bör registreras av Utredningen föreslår att ska ansvara för registrering av kon- kurser och företagsrekonstruktioner i insolvensregister, med undantag för insolvensförfaranden som rör stiftelser. Även med regeringens förslag, som innebär att särskilda regler om insolvensregister införs i stället för att bygga vidare på befintliga register, är det naturligt att är merparten av alla beslut om konkurser och företagsrekonstruktioner. likhet med och Föreningen fogdar anser regeringen att det finns ett värde i att försöka koncentrera ansvaret för registreringen. Det är därför lämpligt att ansvarar för all registrering av konkurser och företagsrekonstruktioner i insolvensregister, dvs. även sådana som rör stiftelser. länsstyrelserna alltjämt kommer att ansvara för den registrering som enligt stiftelselagen (1994:1220) ska ske i stiftelseregister föranleder – till skill- nad från vad Föreningen anser – inte någon annan och berörda länsstyrelser har under beredningen av lagstiftningsärendet också ställt sig bakom den lösning som regeringen Med denna lösning samlas således registreringen av samtliga 2018/19:48 konkurser och företagsrekonstruktioner enligt insolvensförordning hos . Skuldsaneringar och F-skuldsaneringar bör registreras av När det gäller insolvensregistret över skuldsaneringar och F-skuldsane- ringar föreslår utredningen att ska vara registreringsmyndighet. Som utredningen konstaterar finns det inget offentligt register över skuldsaneringar och F-skuldsaneringar, men uppgifter om sådana insolvensförfaranden finns hos eftersom myndigheten handlägger skuldsaneringsärenden. Mot den bakgrunden överväger utredningen i första hand om bör föra registret, men bedömer att myndigheten saknar erfarenhet av denna typ av register och konstaterar att myndigheten även ställt sig tveksam till ett sådant uppdrag. Regeringen konstaterar dock att har flera databaser och därigenom erfarenhet av digital hantering av bl.a. personuppgifter. Som den myndighet som i regel fattar beslut om att inleda och bevilja skuldsanering har vidare både tillgång till den information som ska registreras i insolvensregistret och kunskap om de ärenden som registreringen avser. Om själv sköter registreringen, behöver uppgifter inte heller föras över från till en annan myndighet för registrering. Det ligger sammantaget närmast till hands att ska föra registret, även om det innebär att ansvaret för att föra insolvensregister inte samlas hos en myndighet. har under beredningen av detta lagstiftningsärende inte haft några invändningar mot en sådan lösning. Regeringen föreslår därför att registreringen av skuldsaneringar och F-skuldsaneringar enligt insolvensförordning ska skötas av . Medlemsstaterna ska enligt insolvensförordning tillgängliggöra föreskriven information i insolvensregistren kostnadsfritt via systemet för sammankoppling av insolvensregister (artikel 27.1). Detta innebär att informationen ska vara sökbar på den europeiska e-juridikportalen. Europeiska kommissionen ska anta genomförandeakter som ska reglera hur sammankopplingen ska ske. Med utredningens förslag ska respektive myndighet ha ansvar för tillgängliggörandet på e-juridik- portalen för det register som myndigheten för. har en uppkoppling till den europeiska e-juridikportalen inom ramen för systemet för sammankoppling av företagsregister (). Det framstår därför som mest kostnadseffektivt och ändamålsenligt att ansvarar för tillgängliggörandet av information på den europeiska e-juridikportalen för samtliga svenska insolvensregister, dvs. även för insolvensregistret över skuldsaneringar och F-skuldsaneringar. har förklarat sig vara villigt att åta sig detta ansvar. Denna fråga, liksom frågan om personuppgiftsansvaret för behandlingen av personuppgifter i insolvensregistren, regleras lämpligen i förordning. Vilka uppgifter ska registreras? Regeringens förslag: Insolvensförfaranden enligt insolvensförordning som inleds i ska registreras i insolvensregister. I insolvensregistren ska beslut om att inleda ett insolvensförfarande och andra uppgifter om förfarandet registreras. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens, men utredningen föreslår en annan lagteknisk lösning. Lösningen innebär att det i befintliga författningar och i en ny lag om skuldsaneringsregister införs bestämmelser om vilka uppgifter om insolvensförfaranden som ska antecknas i respektive register. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har inga invändningar mot utredningens förslag. Föreningen anser att det skulle vara fördelaktigt om mer information kunde tillföras e-juridikportalen än vad medlemsstaterna är skyldiga att göra. Datainspektionen anser att det bör klargöras om även beslut om beviljad skuldsanering ska registreras. Även tar upp detta och anser att såväl beslut om att inleda som beslut om att bevilja skuldsanering bör registreras. och anser att det bör klargöras när en skuldsanering kan anses avslutad. Enligt bör en skuldsanering utan betalningsplan (s.k. nollbeslut) anses vara avslutad efter utgången av den tid under vilken borgenärerna har möjlighet att begära omprövning av skuldsaneringen på grund av att gäldenärens ekonomiska förhållanden väsentligen har förbättrats. Skälen för regeringens förslag Svenska beslut ska registreras i insolvensregistren