prop · H603155 · 2019-07-09 00:00:00 — Regeringens proposition 2018/19:155 Ett stärkt straffrättsligt skydd för Regeringen överlämnar denna proposition till . På flera orter runt om i förekommer återkommande angrepp på polis, räddningstjänst och ambulanssjukvård. Det är ett allvarligt samhällsproblem att centrala blåljusverksamheter angrips och hindras från att utföra sina uppgifter. Även våld och hot mot myndighetsföreträdare är ett allvarligt problem. Risken för otillbörlig påverkan på myndigheters beslutsfattande måste tas på stort allvar. För att stärka det straffrättsliga skyddet för de centrala blåljusverksamheterna föreslår regeringen att ett nytt gradindelat brott införs i , sabotage mot blåljusverksamhet. Vad som därigenom straffbeläggs är att angripa eller på annat sätt störa polis, räddningstjänst eller ambulanssjukvård, om gärningen är ägnad att allvarligt försvåra eller hindra utryckningsverksamhet eller brottsbekämpande verksamhet. Om gärningen framkallat fara för flera människoliv eller egendom av särskild betydelse eller annars varit av särskilt farlig art ska det dömas för grovt sabotage mot blåljusverksamhet. Straffet för sabotage mot blåljusverksamhet föreslås vara fängelse i högst och för grovt sabotage mot blåljusverksamhet fängelse , lägst två och högst , eller på livstid. För att stärka det straffrättsliga skyddet för myndighetsutövning föreslår regeringen att straffskalan för grovt våld eller hot mot tjänsteman skärps till fängelse i lägst ett och högst . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i ......................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Behovet av straffrättsliga åtgärder mot angrepp på Polisverksamhet, räddningstjänst och 4.2Återkommande angrepp på polisverksamhet, räddningstjänst och ambulanssjukvård............................. Befintligt straffrättsligt skydd .......................................... 4.4Det bör införas ett särskilt straffansvar för angrepp 5 Ett stärkt straffrättsligt skydd för blåljusverksamhet ...................... En ny straffbestämmelse om angrepp på 5.2Brottsbeteckningar, straffskalor och 5.3Försök, förberedelse och stämpling samt underlåtenhet att avslöja eller förhindra brott................... Ett stärkt straffrättsligt skydd för myndighetsutövning................... 6.2Våld eller hot mot tjänsteman och grovt våld eller hot mot tjänsteman ........................................................... Förgripelse mot tjänsteman och våldsamt motstånd......... 6.4Regleringen av kategorier med utökat skydd enligt 17 kap. 5 § ................................................... Ett stärkt straffrättsligt skydd även för andra samhällsnyttiga Behovet av ett stärkt straffrättsligt skydd ......................... 7.2Den föreslagna straffskärpningsgrunden bör inte Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Sammanfattning av betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner (SOU 2018:2)........................ Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ............. 2018/19:155 1 antar regeringens förslag till lag om ändring i . Förslag till lag om ändring i Prop. Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 13 kap. 12 § och 17 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 13 kap. 5 c §, av följande lydelse. Den som angriper eller på annat sätt stör polisverksamhet, räddningstjänst eller ambulanssjukvård genom att 1.använda våld eller hot om våld mot verksamhetens personal eller mot personer som bistår verksamheten, 2.tillgripa eller skada fordon eller annat hjälpmedel som används eller ska användas i verksamheten, eller 3.vidta annan otillbörlig åtgärd döms, om gärningen är ägnad att allvarligt försvåra eller hindra utryckningsverksamhet eller brottsbekämpande verksamhet, för sabotage mot blåljusverksamhet till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms för grovt sabotage mot blåljusverksamhet till fängelse , lägst två och högst , eller på livstid. Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen framkallat fara för flera människoliv eller egendom av särskild betydelse eller annars varit av särskilt farlig art. För försök, förberedelse eller stämpling till mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage, grovt sabotage, kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage eller spridande av gift eller smitta eller till För försök, förberedelse eller stämpling till mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage, grovt sabotage, kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage, sabotage mot blåljusverksamhet, grovt sabotage 1 Senaste lydelse 2016:508. 2018/19:155 förgöring och för underlåtenhet att avslöja eller förhindra sådant brott döms det till ansvar enligt 23 kap. mot blåljusverksamhet eller spridande av gift eller smitta eller till förgöring och för underlåtenhet att avslöja eller förhindra sådant brott döms det till ansvar enligt 23 kap. Den som med våld eller hot om våld förgriper sig på en tjänsteman i hans eller hennes myndighetsutövning eller för att tvinga tjänstemannen till eller hindra honom eller henne från en åtgärd i myndighetsutövningen eller för att hämnas för en sådan åtgärd döms för våld eller hot mot tjänsteman till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller om någon på detta sätt förgriper sig mot en tjänsteman som har utövat myndighet för vad han eller hon har gjort eller underlåtit att göra i myndighetsutövningen. Om brottet är grovt döms för grovt våld eller hot mot tjänsteman till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen Om brottet är grovt döms för grovt våld eller hot mot tjänsteman till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen 1.har innefattat våld av allvarligt slag, 2.har innefattat hot som påtagligt har förstärkts med hjälp av vapen, sprängämne eller vapenattrapp eller genom anspelning på ett våldskapital eller som annars har varit av allvarligt slag, eller 3.annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2016:508. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner (dir. 2016:115). I uppdraget ingick bl.a. att ta ställning till vilka samhällsnyttiga funktioner som är i behov av ett förstärkt straffrättsligt skydd, överväga om angrepp mot vissa funktioner bör anses som särskilt allvarliga i straffrättsligt hänseende, ta ställning till om det straffrättsliga skyddet bör konstrueras på ett annat sätt än eller behöver omfatta ytterligare brottsliga gärningar och ta ställning till om det finns behov av ytterligare kriminalisering av hindrande av polisens, räddningstjänstens och ambulanssjukvårdens ingripanden eller hjälpinsatser. Utredningen, som antog namnet , överlämnade delbetänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner (SOU 2018:2). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2018/00485/L5). Utredningens slutbetänkande Vissa polisfrågor – säkerhet vid förhör samt kränkningsersättning (SOU 2018:75), som avser andra frågor än de nu aktuella, överlämnades . Förslagen i det betänkandet bereds separat i . har tillkännagett för regeringen att den bör se över hur arbetet med att förhindra brott mot rättsväsendets anställda kan stärkas (bet. 2016/17:JuU17 punkt 15, rskr. 2016/17:212). har även tillkännagett för regeringen –att våld mot tjänsteman bör få en egen brottsrubricering där straffet ska vara minst sex månaders fängelse, –att våld eller hot mot personal inom räddningstjänsten och hälso- och sjukvården bör straffas lika hårt som våld eller hot mot polisen och att det bör införas ett nytt brott, våld mot alarmeringstjänstpersonal, där det inte uppställs något krav på att angreppet sker mot någon i dennes myndighetsutövning, –att en ny brottsrubricering, försvårande av utryckning, bör övervägas samt –att det bör införas en särskild straffskärpningsgrund som innebär att alla brott som innefattar ett angrepp mot viktiga samhällsfunktioner leder till skärpta straff (bet. 2016/17:JuU16 punkt 24, rskr. 2016/17:211). har vidare tillkännagett för regeringen –att ett särskilt brott ska omfatta angrepp mot personal inom hälso- och sjukvården samt –att våld mot personal inom hälso- och sjukvården och andra vitala samhällsfunktioner ska ha ett minimistraff på sex månaders fängelse 2017/18:JuU14 punkt 14, rskr. 2017/18:240). har också tillkännagett för regeringen att det är angeläget att regeringen skyndsamt återkommer med förslag till lagändringar i syfte att 2018/19:155 åstadkomma ett starkt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal (bet. 2018/19:JuU11 punkt 34, rskr. 2018/19:181). När det gäller det först redovisade tillkännagivandet (bet. 2016/17:JuU17 punkt 15, rskr. 2016/17:212) har regeringen, utöver att besluta om uppdrag och den nu aktuella propositionen, vidtagit följande åtgärder. tillsattes en utredning för att se över bestämmelserna om ordning och säkerhet i domstol och vid behov föreslå förändringar (dir. 2015:126). Betänkandet Stärkt ordning och säkerhet i domstol (SOU 2017:46) överlämnades till regeringen. Regeringen beslutade propositionen Stärkt ordning och säkerhet i domstol (prop. 2018/19:81). I propositionen föreslogs bl.a. att deltagande genom videokonferens ska vara tillåtet om det är nödvändigt av säkerhetsskäl och att åhörare ska kunna hänvisas till en sidosal på grund av ordnings- eller säkerhetsskäl. Vidare föreslogs att säkerhetskontrollen ska bli effektivare genom att fler personer omfattas av den. Domstolen ska få ta upp bild i en rättssal när domstolens överfallslarm har utlösts och sekretessen för uppgifterna i domstolarnas incidentrapporter stärks. Ändringarna trädde i kraft . Regeringen gav i regleringsbrevet i uppdrag att särskilt redovisa åtgärder som vidtagits för att förbättra ordningen i domstol och öka skyddet och säkerheten för de anställda i domstolen, för parter och andra som deltar i en rättegång samt för övriga personer som besöker domstolarna. Motsvarande uppdrag gavs i regleringsbrevet . Vidare har regeringen beslutat att ge i uppdrag att intensifiera det systematiska arbetsmiljöarbetet inom ett antal områden där hot och våld utgör ett sådant. har redovisat uppdraget. beslutade myndighetens ledning att avsätta extra –2020 för att möjliggöra en ambitionshöjning inom en rad områden som har bäring på medarbetarnas arbetsmiljö, särskilt inom området hot och våld där ett tjugotal uppdrag pågår. Regeringen har i propositionen Vårändringsbudget (prop. 2017/18:99 s. 51) föreslagit ett tillskott till för att säkra tillgång till skyddsutrustning och förstärkningsvapen samt kroppsburna kameror. Tillgången till sådan utrustning är av betydelse för att förbättra arbetsmiljön, framför allt för poliser i yttre tjänst. Slutligen har , på fråga från , redovisat att myndigheten systematiskt arbetar med att förebygga och hantera situationer där medarbetare utsätts eller kan utsättas för våld eller hot (ÅM2019-926). Genom de åtgärder som redovisats får tillkännagivandet anses slutbehandlat. Regeringen bedömer att de delar av det därefter angivna tillkännagivandet (bet. 2016/17:JuU16 punkt 24, rskr. 2016/17:211) som redovisas i tredje och fjärde strecksatserna samt tillkännagivandet att det är angeläget att regeringen skyndsamt återkommer med förslag till lagändringar i syfte att åstadkomma ett starkt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal (bet. 2018/19:JuU11 punkt 34, rskr. 2018/19:181) tillgodoses genom förslaget att införa ett nytt brott med beteckningen sabotage mot blåljusverksamhet (se vidare om detta förslag i avsnitt 5). Tillkännagivandet i bet. 2018/19:JuU11 punkt 34 får därmed anses När det gäller återstående delar av tillkännagivandet i bet. 2018/19:155 2016/17:JuU16 punkt 24, rskr. 2016/17:211 och tillkännagivandet i bet. 2017/18:JuU14 punkt 14, rskr. 2017/18:240 avser regeringen att återkomma till . Dessa tillkännagivanden är inte slutbehandlade. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har följt Lagrådets synpunkter. Dessa behandlas i avsnitt 5.2 och i författningskommentaren. 4Behovet av straffrättsliga åtgärder mot angrepp på blåljusverksamhet 4.1Polisverksamhet, räddningstjänst och ambulanssjukvård Polisverksamhet, räddningstjänst och ambulanssjukvård utgör de centrala blåljusverksamheterna. Polisverksamheten syftar till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt i övrigt tillförsäkra allmänheten skydd och annan hjälp (jfr 1 § polislagen [1984:387]). Till uppgifter hör bl.a. att förebygga, förhindra och upptäcka brottslig verksamhet och andra störningar av den allmänna ordningen eller säkerheten, övervaka den allmänna ordningen och säkerheten och ingripa när störningar har inträffat, utreda och beivra brott som hör under allmänt åtal samt lämna allmänheten skydd, upplysningar och annan hjälp (se 2 § polislagen). Till Säkerhetspolisens uppgifter hör bl.a. att förebygga, förhindra och upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott mot rikets säkerhet eller terrorbrott samt att utreda och beivra sådana brott (se 3§ polislagen). bedrivs enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och syftar till att bereda människors liv och hälsa samt egendom och miljö ett tillfredsställande och likvärdigt skydd mot olyckor (jfr 1 kap. 1 § lagen om skydd mot olyckor). Staten och kommunerna ska ansvara för räddningsinsatser vid olyckor eller överhängande fara för sådana för att hindra och begränsa skador på människor, egendom eller miljön. räddningsinsatser enligt lagen utförs även om det inte inträffat någon olycka eller föreligger överhängande fara för en sådan. Det gäller fjäll-, flyg- och sjöräddningstjänst samt efterforskning av försvunna personer (se 1 kap. 2 § och 4 kap. 1–4 §§ lagen om skydd mot olyckor). ansvarar för fjällräddningstjänst, ansvarar för flyg- och sjöräddningstjänst, ansvarar för miljöräddningstjänst till sjöss och länsstyrelserna ansvarar för räddningstjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen. ansvarar även för efterforskning av personer som försvunnit på annan plats än vad som omfattas av fjäll-, flyg- eller sjöräddning (se 4 kap. förordningen [2003:789] om skydd mot olyckor). 2018/19:155 all övrig räddningstjänst inom kommunen. Till såväl den statliga som den kommunala räddningstjänstens uppgifter hör att ha ständig beredskap för och förmåga att kunna genomföra räddningsinsatser (jfr 1 kap. 3 § lagen om skydd mot olyckor). Kommunen ansvarar även för förebyggande verksamhet (se 3 kap. 1–6 §§ lagen om skydd mot olyckor). Ambulanssjukvårdens uppdrag är att utföra hälso- och sjukvård i eller i anslutning till ambulans. Med ambulans avses transportmedel avsett och utrustat för ambulanssjukvård och transport av sjuka och skadade (jfr föreskrifter [SOSFS 2009:10] om ambulanssjukvård m.m.). 4.2Återkommande angrepp på polisverksamhet, räddningstjänst och ambulanssjukvård Utredningen har haft i uppdrag att kartlägga förekomsten av angrepp riktade mot blåljusverksamhet. Utredningen beskriver att en entydig bild har framträtt. Utöver den typ av våld och hot som ibland utövas av personer som blir föremål för ett polisingripande förekommer, främst i de områden som definierat som utsatta, återkommande angrepp på blåljusverksamhet genom bl.a. stenkastning mot polis, räddningstjänst och ambulanssjukvård. Även skottlossning och sprängattentat mot polishus har förekommit och i ett fall har en handgranat kastats så att den detonerade i anslutning till ett polisfordon i vilket flera polismän befann sig. Fenomenet har existerat och varierar i frekvens över tiden. Förekomsten har lett till att det från arbetsgivarnas sida har vidtagits skyddsåtgärder i form av exempelvis förstärkning av fordon, personlig skyddsutrustning och ändrade rutiner. Gärningsmännen är unga och inte sällan framstår angreppen som planerade och organiserade. Det är dock svårt att ha någon säker uppfattning om vilka orsaker som ligger bakom angrepp i det enskilda fallet. Motiv kan vara att försöka hindra ingripanden från polisens sida, att markera ett upplevt ägarskap över ett visst område, att markera mot tidigare polisinsatser mot kriminella i ett område eller att uttrycka missaktning mot samhällets företrädare. Stenkastning mot räddningstjänst och ambulans kan i vissa fall ske i syfte att locka en polispatrull till en viss plats såsom den egentliga måltavlan för angreppet. Det förekommer också att bränder anläggs, t.ex. i en container, eller att falska larm rings in i syfte att få polis eller räddningstjänst att åka in i ett område där de sedan angrips. Förutom våld och hot förekommer skadegörelse på och stölder ur fordon. Det kan gälla såväl polisbilar som brandbilar och ambulanser. Exempel på vad som stjäls är verktyg och sjukvårdsutrustning. På flera platser kan polisbilar, brandbilar och ambulanser inte lämnas obevakade medan personalen fullgör sitt uppdrag. Det innebär att en insats måste planeras så att viss personal kan avdelas för att enbart vakta de fordon som medförts till platsen. Angreppen mot blåljusverksamheterna har fått till följd att det vid olika tillfällen krävts att ett särskilt säkerhetstänkande måste tillämpas i samband med genomförande av uppdrag i vissa områden. Polisen måste beräkna en tillräckligt stor styrka vid ett ingripande för att också kunna hantera hot och våld även från andra än dem som ingripandet riktar sig Prop. 2018/19:155 mot. och ambulans måste ibland avvakta med att köra in i ett område tills polisen har gett klartecken att köra vidare. I vissa fall har polisen fått vända om och invänta förstärkning på grund av angrepp. har av samma skäl fått avbryta pågående insatser och lämna platsen. Angreppen kan naturligtvis även leda till skador, rädsla och obehag för de personer inom blåljusverksamheterna som drabbas. Förutom risk för direkta skador på personer och egendom medför angreppen alltså en ökad resursåtgång hos främst polisen genom att fler personer och fordon måste avdelas för att genomföra ett uppdrag. Risken att utsättas för våld eller hot försvårar också för polis, räddningstjänst och ambulanssjukvård att kunna fullgöra sina respektive uppdrag. Även om polis, räddningstjänst och ambulanssjukvård gör sitt yttersta för att, också under svåra förhållanden, genomföra och fullfölja uppdrag som syftar till att rädda liv eller egendom, medför angrepp av det slag som beskrivits typiskt sett en betydande risk för att verksamheterna allvarligt hindras eller försvåras. Detta innebär i sin tur att de personer som är i behov av hjälp från polis, räddningstjänst eller ambulanssjukvård kan drabbas. I allvarliga fall kan många människors liv stå på spel och mycket stora värden riskera att gå om intet, när en räddningsinsats eller ett polisingripande försenas eller uteblir. Angrepp på polis, räddningstjänst och ambulanssjukvård är genom olika bestämmelser straffbart. Någon mer övergripande straffbestämmelse som tar sikte på att skydda polis, räddningstjänst eller ambulanssjukvård och deras samhällsnyttiga funktioner finns dock inte. Att med våld eller hot angripa blåljuspersonal är straffbart som misshandel eller olaga hot enligt bestämmelser i 3 kap. respektive 4 kap. . Därtill kommer det förstärkta skyddet för angrepp vid myndighetsutövning enligt bestämmelserna i 17 kap. . Det förstärkta straffrättsliga skydd avseende våld och hot mot tjänsteman som finns i 17 kap. är dock som regel inte tillämpligt på verksamheterna inom räddningstjänst och ambulanssjukvård. Att tillgripa samhällsnyttig egendom är straffbart enligt bestämmelser i Det är vidare straffbart som skadegörelse eller grov skadegörelse enligt 12 kap. 1 eller 3 § att t.ex. genom stenkastning eller på annat sätt skada ett utryckningsfordon, en tjänstehund eller en polishäst. Den som förstör eller skadar sådan egendom som har avsevärd betydelse för upprätthållande av allmän ordning eller säkerhet, eller allvarligt stör eller hindrar användningen av sådan egendom kan dömas för sabotage enligt 13 kap. 4 § . För att nå upp till sabotage måste gärningen dock vara förhållandevis kvalificerad. Lösa föremål såsom ett enskilt fordon kan som regel inte vara föremål för en sabotagehandling. Ytterligare straffbestämmelser i kan komma att aktualiseras beroende på situationen, exempelvis mordbrand enligt 13 kap. 1 §, allmänfarlig ödeläggelse enligt 13 kap. 3 § eller våldsamt upplopp 2018/19:155 enligt 16 kap. 2 §. Samtliga dessa bestämmelser kräver emellertid att vissa särskilda förutsättningar är uppfyllda. För ansvar för våldsamt upplopp krävs t.ex. att gärningen begås av en folksamling. 4.4Det bör införas ett särskilt straffansvar för angrepp på blåljusverksamhet Regeringens bedömning: Det bör införas ett särskilt straffansvar för angrepp på polisverksamhet, räddningstjänst och ambulanssjukvård. Utredningens bedömning stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna delar utredningens bedömning eller har ingen invändning mot den. ombudsmän, tingsrätt, och invänder dock mot bedömningen och anför bl.a. att de gärningar som skulle falla in under ett nytt brott i allt väsentligt redan är straffbelagda och att en ny bestämmelse därför skulle ge upphov till en rad konkurrenssituationer som försvårar straffsystemets överblickbarhet. anger att avsikten främst förefaller vara att understryka allvaret i brott som begås mot blåljuspersonal och att skärpa de straff som kan komma ifråga vid sådan brottslighet. För att uppnå det målet och undvika de konkurrensfrågor som skulle bli en nödvändig följd av en ny straffbestämmelse, vore det enligt tingsrätten lämpligare att införa en ny straffskärpningsgrund i 29 kap. 2 § . Även () invänder mot bedömningen. är av uppfattningen att utredningen inte presenterar några övertygande skäl som motiverar ytterligare kriminalisering. skulle en ny straffbestämmelse inte påverka eller förändra de mekanismer som är grogrund, orsaker och ursprung till den sociala oro som tar sig uttryck genom t.ex. stenkastning eller våld mot blåljusverksamhet och andra viktiga samhällsfunktioner. anför att en ny straffbestämmelse således saknar förankring i vetenskaplig kriminologisk kunskap angående orsaker till och arbetet mot ifrågavarande brottslighet. , som anser att bedömningen är ändamålsenlig och väl avvägd, understryker att för att komma åt grundorsaken till angreppen på blåljusverksamhet krävs ytterligare åtgärder utöver lagstiftning. anför att det inte framgår av betänkandet hur stort problemet med angrepp på blåljusverksamhet är eller om det är ökande. anger att utredningen inte heller redogör för i vilken mån befintlig lagstiftning leder till lagföring i dessa situationer eller varför den annars inte gör det. Enligt skulle en ny straffbestämmelse troligen inte i sig leda till minskning av denna typ av brottslighet. För att komma till bukt med att företrädelsevis unga pojkar förstör utryckningsfordon och hotar viktiga samhällsfunktioner krävs enligt sannolikt även helt andra åtgärder, särskilt i utsatta områden. Även påtalar behovet av andra åtgärder än straffrättsliga. Försvarsmakten anför att om en ny straffbestämmelse avgränsas endast med beaktande av de två faktorer som enligt utredningen särskiljer blåljusverksamhet från andra verksamheter – dvs.