prop · H70337 · 2019-10-24 00:00:00 — c)arrangemangen inom den säkerställda obligationen eller värdepapperiseringen på ett lämpligt sätt reducerar mot partskreditrisken när det gäller de OTC-derivatkontrakt som ingåtts av enheten för säkerställda obligationer eller specialföretaget för värdepapperisering i samband med den säkerställda obligationen eller värdepapperiseringen. 6.För att säkerställa en konsekvent tillämpning av denna artikel, och med beaktande av behovet att undvika regelarbitrage, ska de europeiska tillsynsmyndigheterna utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn som speci ficerar kriterierna för att fastställa vilka arrangemang inom säkerställda obligationer eller värdepapperiseringar som på lämpligt sätt reducerar motpartsrisken, i den mening som avses i punkt 5. De europeiska tillsynsmyndigheterna ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen . Kommissionens ges befogenhet att komplettera denna förordning genom att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i denna punkt i enlighet med artiklarna 10–14 i förordningarna (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 1094/2010 eller (EU) nr 1095/2010. (*)och rådets förordning (EU) 2017/2402 av om ett allmänt ramverk för värdepapperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepap perisering samt om ändring av direktiven /65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 347, 28.12.2017. s. 35).” 3.Artikel 11.15 ska ersättas med följande: För att säkerställa en konsekvent tillämpning av denna artikel ska de europeiska tillsynsmyndigheterna utarbeta förslag till gemensamma tekniska standarder för tillsyn med närmare uppgifter om följande: a)Riskhanteringsförfaranden, inbegripet de nivåer på och den typ av säkerhets- och separeringssystem som krävs för att uppfylla kraven i punkt 3. b)De förfaranden som motparterna och de berörda behöriga myndigheterna ska följa när undantag tillämpas enligt punkterna 6–10. c)De tillämpliga kriterier som avses i punkterna 5–10, inbegripet framför allt vad som ska betraktas som ett praktiskt eller rättsligt hinder för en snabb överföring av eget kapital eller återbetalning av skulder mellan motparterna. Nivån på och typen av säkerhet som krävs när det gäller OTC-derivatkontrakt som har ingåtts av enheter för säkerställda obligationer i samband med en säkerställd obligation, eller av ett specialföretag för värdepapperisering i samband med en värdepapperisering i den mening som avses i denna förordning, och som uppfyller villkoren i artikel 4.5 i denna förordning och kraven i artikel 18 och i artiklarna 19–22 eller 23–26 i förordning (EU) 2017/2402 (värdepapperiseringsförordningen), ska fastställas med beaktande av eventuella hinder för utväxling av säkerheter när det gäller befintliga arrangemang för säkerheter inom den säkerställda obligationen eller värdepapperiseringen. De europeiska tillsynsmyndigheterna ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen . Beroende på motpartens rättsliga form ges kommissionen befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i denna punkt i enlighet med artiklarna 10 - 14 i förordning (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 1094/2010 eller (EU) nr 1095/2010.” 1.Denna förordning ska tillämpas på alla värdepapperiseringar där värdepapper emitterats eller senare, med förbehåll för punkterna 7 och 8. 2.I fråga om värdepapperiseringar där värdepapper emitterats före får originatorer, medverkande institut och specialföretag för värdepapperisering använda beteckningen ”STS” eller ”enkel, transparent och standardiserad” eller en beteckning som direkt eller indirekt hänvisar till denna beteckning endast om kraven enligt artikel 18 och villkoren enligt punkt 3 i den här artikeln är uppfyllda. 3.Värdepapperiseringar där värdepapper emitterats före , förutom värdepapperiseringspositioner som avser en ABCP-transaktion eller ett ABCP-program, ska anses vara ”STS”, förutsatt att a)de för emissionen av dessa värdepapper uppfyllde kraven i artikel 20.1–20.5, 20.7–20.9 och 20.11–20.13 samt i artikel 21.1 och 21.3, och L 347/78 Europeiska unionens officiella tidning b)de för anmälan enligt artikel 27.1 uppfyller kraven i artikel 20.6 och 20.10, artikel 21.2 och 21.4–21.10 samt i artikel 22.1–22.5. 4.Vid tillämpning av punkt 3 b ska följande gälla: a)I artikel 22.2 ska ”före emissionen” läsas som ”före anmälan enligt artikel 27.1”. b)I artikel 22.3 ska ”före prissättningen av värdepapperiseringen” läsas som ”före anmälan enligt artikel 27.1”. c)I artikel 22.5 i)ska ”före prissättningen” i andra meningen läsas som ”före anmälan enligt artikel 27.1”, ii)ska ”före prissättningen, åtminstone i form av ett utkast eller i sin ursprungliga form” läsas som ”före anmälan enligt artikel 27.1”, iii)ska kravet i fjärde meningen inte vara tillämpligt, iv)ska hänvisningar till efterlevnaden av artikel 7 tolkas som att artikel 7 är tillämplig på dessa värdepapperiseringar, utan hinder av artikel 43.1. I fråga om värdepapperiseringar där värdepapperen , och i fråga om värdepapperiseringar där nya underliggande exponeringar har tillkommit eller ersatts efter , ska de krav avseende due diligence som anges i förordning (EU) nr 575/2013, delegerad förordning (EU) 2015/35 respektive delegerad förordning (EU) nr 231/2013 fortsätta att tillämpas i den version som var tillämplig . 6.I fråga om värdepapperiseringar där värdepapper emitterats före ska kreditinstitut eller vär depappersföretag enligt definitionerna i artikel 4.1.1 och 4.1.2 i förordning (EU) nr 575/2013, försäkringsföretag enligt definitionen i artikel 13.1 i direktiv /138/EG, återförsäkringsföretag enligt definitionen i artikel 13.4 i direktiv /138/EG och förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare) enligt definitionen i artikel 4.1 b i direktiv /61/EU fortsätta att tillämpa artikel 405 i förordning (EU) nr 575/2013, kapitlen I, II och III och artikel 22 i delegerad förordning (EU) nr 625/2014, artiklarna 254 och 255 i delegerad förordning (EU) 2015/35 och artikel 51 i delegerad förordning (EU) nr 231/2013, i den lydelse som var tillämplig . 7.Till dess att de tekniska standarder för tillsyn som ska antas av kommissionen enligt artikel 6.7 i denna förordning är tillämpliga, ska originatorer, medverkande institut eller den ursprungliga långivaren, i samband med de skyldigheter som anges i artikel 6 i denna förordning, tillämpa kapitlen I, II och III och artikel 22 i delegerad förordning (EU) nr 625/2014 på värdepapperiseringar där värdepapperen är emitterade eller . 8.Till dess att de tekniska standarder för tillsyn som ska antas av kommissionen i enlighet med artikel 7.3 i denna förordning är tillämpliga, ska originatorer, medverkande institut och specialföretag för värdepapperisering, i samband med de skyldigheter som anges i artikel 7.1 första stycket a och e i denna förordning, tillgängliggöra de uppgifter som avses i bilagorna I - VIII till delegerad förordning (EU) 2015/3 i enlighet med artikel 7.2 i den här förordningen. 9.Vid tillämpning av denna artikel ska, i fråga om värdepapperiseringar som inte involverar emission av värdepapper, hänvisningar till ”värdepapperiseringar där värdepapperen emitterats” läsas som ”värdepapperiseringar där de ursprungliga värdepapperiseringspositionerna skapats”, förutsatt att denna förordning är tillämplig på alla värdepapperiseringar som skapar nya värdepapperiseringspositioner eller . och därefter ska den gemensamma kommittén för de europeiska tillsyns myndigheterna offentliggöra en rapport om a) genomförandet av de STS-krav som anges i artiklarna 18–27, Europeiska unionens officiella tidning L 347/79 b)en bedömning av de åtgärder som de behöriga myndigheterna har vidtagit, av väsentliga risker och nya sårbarheter som kan ha uppstått och av marknadsaktörernas åtgärder för att ytterligare standardisera värdepapperiseringsdoku mentationen, c)tillämpningen av de krav avseende due diligence som anges i artikel 5 och de transparenskrav som anges i artikel 7 och graden av transparens på unionens värdepapperiseringsmarknad, inbegripet huruvida de transparenskrav som anges i artikel 7 innebär att de behöriga myndigheterna får en tillräcklig överblick över marknaden för att kunna utföra sina respektive uppdrag, d)de krav som anges i artikel 6, inbegripet marknadsaktörernas fullgörande av dessa krav och villkoren för bibehållande av risk enligt artikel 6.3. 1.Senast den 2 juli 2019 ska i nära samarbete med och offentliggöra en rapport om möjligheten att inrätta ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad syntetisk värdepapperisering, begränsad till syntetisk värdepapperisering i balansräkningen. 2.Senast den 2 januari 2020 ska kommissionen, på grundval av den rapport från som avses i punkt 1, lägga fram en rapport till och rådet om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering, begränsad till syntetisk värdepapperisering i balansräkningen, om lämpligt tillsammans med ett lagstiftningsförslag. ska kommissionen lägga fram en rapport för och rådet om hur denna förordning fungerar, vid behov åtföljd av ett lagstiftningsförslag. Rapporten ska särskilt beakta resultaten av de rapporter som avses i artikel 44 och den ska utvärdera följande: a)Effekterna av denna förordning, inbegripet införandet av beteckningen STS-värdepapperisering, på hur unionens värdepapperiseringsmarknad fungerar, värdepapperiseringens bidrag till realekonomin, särskilt på små och medelstora företags möjligheter att få kredit och på investeringar, samt det inbördes sambandet mellan finansiella institut och finanssektorns stabilitet. b)Skillnaderna i användningen av de villkor som avses i artikel 6.3, på grundval av de uppgifter som rapporterats i överensstämmelse med artikel 7.1 första stycket e iii. Om resultaten visar att användningen av de villkor som avses i artikel 6.3 a, b, c och e leder till ökade systemrisker ska lämplig prövning övervägas. c)Huruvida det sedan denna förordning började tillämpas har skett en oproportionerlig ökning av antalet transaktioner enligt artikel 7.2 tredje stycket, och huruvida marknadsaktörerna har strukturerat transaktioner på ett sätt som syftar till att kringgå den i artikel 7 angivna skyldigheten att göra information tillgänglig genom värdepapperiseringsregister. d)Huruvida det finns ett behov av att utvidga informationskraven enligt artikel 7 till att omfatta de transaktioner som avses i artikel 7.2 tredje stycket liksom investerarnas ställning. e)Huruvida det på området för STS-värdepapperiseringar skulle kunna införas en likvärdighetsordning för originatorer, medverkande institut och specialföretag för värdepapperisering från tredjeländer, med beaktande av den internationella utvecklingen på området värdepapperisering, särskilt initiativ som avser enkel, transparent och jämförbar värdepap perisering. f)Genomförandet av de krav som anges i artikel 22.4 och huruvida de behöver utvidgas till att omfatta värdepappe risering där de underliggande exponeringarna inte är bostadslån, billån eller billeasing, i syfte att integrera offentlig görande av miljömässiga, sociala och förvaltningsmässiga frågor. g)Lämpligheten i det system för tredje parts kontroll som anges i artiklarna 27 och 28, och huruvida den tillstånds ordning för tredje part som anges i artikel 28 främjar tillräcklig konkurrens bland tredje parter och beaktar huruvida tillsynsramarna behöver ändras så att den finansiella stabiliteten säkerställs. L 347/80 Europeiska unionens officiella tidning h)Huruvida det finns behov av att komplettera det ramverk för värdepapperisering som fastställs genom denna för ordning genom att upprätta ett system med ett begränsat antal licensierade banker som fungerar som specialföretag för värdepapperisering och har ensamrätt att förvärva exponeringar från originatorer och till investerare sälja ford ringar som har täckning av de förvärvade exponeringarna. 1.Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. 2.Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 16.2 ska ges till kommissionen tills vidare . 3.Den delegering av befogenhet som avses i artikel 16.2 får när som helst återkallas av eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4.Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av om bättre lagstiftning. 5.Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den delge och rådet denna. 6.En delegerad akt som antas enligt artikel 16.2 ska träda i kraft endast om varken eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten från den dag då akten delgavs parlamentet och rådet, eller om både och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. ska förlängas på eller rådets initiativ. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Sammanfattning av promemorian Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering och rådet utfärdade förordning (EU) 2017/2402 av om ett allmänt ramverk för värde- papperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, trans- parent och standardiserad värdepapperisering samt om ändring av direktiven /65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012. Förordningen syftar till att fastställa de grundläggande beståndsdelarna i ett övergripande ramverk för värdepapperisering med kriterier för att definiera enkla, transparenta och standardiserade värdepapperiseringar, s.k. STS-värdepapperiseringar. I förordningen finns dessutom en rad krav när det gäller behållande av risk och s.k. due diligence (legal, finansiell och affärsmässig granskning av en verksamhet), kriterier för kreditgivning, transparenskrav och krav på specialföretag för värdepapperisering. Vidare finns bestämmelser om försäljning av värdepapperiseringar till icke-professionella kunder och förbud mot återvärdepapperisering. Genom förordningen införs även en ordning för tillsyn över att de krav som förordningen ålägger originatorer, medverkande institut, ursprungliga långivare, institutionella investerare och specialföretag för värdepapperisering är uppfyllda. Förordningen innehåller också villkor och förfaranden för registrering av värdepapperi- seringsregister hos Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). Förordningen trädde i kraft och merparten av bestämmelserna i förordningen ska tillämpas fr.o.m. . trädde lagen (2018:1981) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering i kraft. Lagen innehåller de bestämmelser som är nödvändiga för att förordningen ska kunna tillämpas i fr.o.m. det datumet (se prop. 2018/19:7). I denna promemoria finns förslag till de ytterligare lagstiftningsåtgärder som bör vidtas med anledning av förordningen om värdepapperisering. Det föreslås att den nuvarande lagen med kompletterande bestämmelser till den förord- ningen ska upphävas och ersättas av en ny lag med samma rubrik, till vilken bestämmelserna i den nuvarande lagen överförs. I promemorian föreslås bestämmelser om utrednings- och tillsyns- befogenheter, om ingripanden och sanktioner vid överträdelser av förordningen samt om avgifter för att bekosta verksamhet enligt förordningen. Till följd av förordningen om värdepapperisering föreslås även vissa ändringar i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder), lagen (2004:46) om värdepappersfonder och lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Den nya lagen och lagändringarna föreslås träda i kraft . 2019/20:37 Bilaga 2 2019/20:37 Bilaga 3 Lagförslag i promemorian Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) 2017/2402 av om ett allmänt ramverk för värdepapperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering samt om ändring av direktiven /65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012, i denna lag kallad EU-förord- ningen. Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU-förord- ningen. 2 § är behörig myndighet enligt EU-förordningen. 3 § För att bekosta verksamhet enligt denna lag och enligt EU-förordningen ska de företag som står under inspektionens tillsyn betala årliga avgifter. får ta ut avgifter för prövning av ansökningar enligt EU-förordningen. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifterna. 2 kap. Tillsyns- och utredningsbefogenheter samt tvångsmedel Föreläggande om att lämna uppgifter 1 § För tillsynen över att bestämmelserna i följs får förelägga 1.en fysisk eller juridisk person att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat, och 2.den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken att inställa sig till förhör på tid och plats som inspektionen bestämmer. Första stycket gäller inte i den utsträckning uppgiftslämnandet skulle strida mot den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater. 2 § Om det är nödvändigt för tillsynen över att en fysisk eller juridisk person följer bestämmelserna i , får genomföra en undersökning i personens verksamhetslokaler. 3 § får begära handräckning av Kronofogdemyndig- heten för att en kontroll på plats enligt artikel 14.1 i EU-förordningen ska kunna genomföras. Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verk- ställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande. Om begär det, ska Kronofogde- myndigheten inte i förväg underrätta den som kontrollen ska genomföras hos. 4 § är ansvarig myndighet för sådan äkthets- kontroll som följer av artikel 14.1 i EU-förordningen. Verkställighet av beslut om avgifter och viten enligt 5 § Beslut om avgifter eller viten enligt EU-förordningen får verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser på samma sätt som en svensk dom som har fått laga kraft, om inte något annat följer av EU-förordningen. 2019/20:37 Bilaga 3 Ingripanden mot den som har överträtt EU-förordningen 1 § För en institutionell investerare som inte är originator, medverkande institut eller ursprunglig långivare som åsidosätter sina skyldigheter enligt artikel 5 i EU-förordningen, gäller det som är föreskrivet om ingripanden i de lagar som reglerar den berörda verksamheten. 2 § ska ingripa mot 1.en institutionell investerare som är förvaltande part enligt artikel 5.5 i EU-förordningen och som har åsidosatt någon av de skyldigheter som följer av artikel 5.1–5.4, 2.en originator eller ett medverkande institut som har åsidosatt sina skyldigheter enligt EU-förordningen genom att – inte uppfylla kraven på bibehållande av risk i artikel 6, – inte uppfylla transparenskraven i artikel 7, – inte beakta förbudet mot återvärdepapperisering i artikel 8, – inte uppfylla kraven för kreditgivning i artikel 9, – inte uppfylla kraven för STS-värdepapperisering i artikel 18, eller – inte fullgöra skyldigheten att lämna underrättelser enligt artikel 27.4, 3.en originator eller ett medverkande institut som har åsidosatt sina skyldigheter enligt EU-förordningen genom att – inte uppfylla kraven för STS-värdepapperisering i någon av artiklarna 19–22 eller 23–26, eller – inte uppfylla kraven på STS-anmälan i artikel 27.1, 4.en ursprunglig långivare som har åsidosatt sina skyldigheter enligt EU-förordningen genom att – inte uppfylla kraven på bibehållande av risk i artikel 6, 2019/20:37 Bilaga 3 –inte beakta förbudet mot återvärdepapperisering i artikel 8, eller –inte uppfylla kraven för kreditgivning i artikel 9, 5.ett specialföretag för värdepapperisering som har åsidosatt sina skyldigheter enligt EU-förordningen genom att – inte uppfylla transparenskraven i artikel 7, – inte beakta förbudet mot återvärdepapperisering i artikel 8, eller – inte uppfylla kraven för STS-värdepapperisering i artikel 18, och 6.en tredje part som har beviljats tillstånd enligt artikel 28.1 i EU-för- ordningen och som har åsidosatt underrättelseskyldigheten enligt artikel 28.2. 3 § Ett ingripande enligt 2 § sker genom beslut om 1.föreläggande att inom upphöra med överträdelsen, 2.föreläggande att inom begränsa rörelsen i något avseende, minska riskerna i den eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med situationen, 4.förbud mot STS-anmälan enligt 4 §, eller 5.tillfällig återkallelse av tillstånd enligt 5 §. Ett ingripande enligt första stycket 4 eller 5 får ske bara om över- trädelsen är uppsåtlig eller oaktsam. Ett ingripande får inte ske om överträdelsen omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite och en ansökan om utdömande av vitet har gjorts. 4 § Om en originator eller ett medverkande institut har överträtt EU-för- ordningen i fall som anges i 2 § 3, får besluta att origi- natorn eller det medverkande institutet för , högst , inte får göra en STS-anmälan enligt artikel 27.1 i förordningen. 5 § Om en tredje part har överträtt EU-förordningen i fall som anges i 2 § 6, får besluta att för , högst , åter- kalla tillståndet. I artikel 28.1 i EU-förordningen finns bestämmelser om återkallelse av tillstånd om en tredje part som har beviljats tillstånd enligt den artikeln i något väsentligt avseende inte uppfyller förutsättningarna för tillstånd. 6 § Om beslut om anmärkning enligt 3 § första stycket 3 har meddelats, får besluta att den som har gjort sig skyldig till över- trädelsen ska betala en sanktionsavgift. Sanktionsavgiften får beslutas bara om 1.överträdelsen är uppsåtlig eller oaktsam, och 2.den som avgiften gäller, från det att överträdelsen ägde rum, har delgetts en upplysning om att frågan om sanktionsavgift har tagits upp av . Ingripanden mot vissa fysiska personer 7 § Om en juridisk person har överträtt EU-förordningen i fall som anges i 2 §, ska ingripa mot den som ingår i den juridiska personens styrelse eller är dess verkställande direktör eller ersättare för någon av dem. Ingripande får ske genom följande sanktioner: 1.att den fysiska personen , lägst tre och högst , inte får vara styrelseledamot eller verkställande direktör, eller ersättare för någon av dem, i en originator, ett medverkande institut eller ett special- företag för värdepapperisering, eller Ett ingripande enligt första stycket får ske bara om den juridiska person- ens överträdelse är allvarlig och den fysiska personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. 8 § Frågor om ingripande mot fysiska personer enligt 7 § tas upp av genom sanktionsföreläggande. Ett sanktionsföreläggande innebär att den fysiska personen föreläggs att inom godkänna en sanktion som är bestämd till tid eller belopp. När föreläggande har godkänts, gäller det som ett domstolsavgörande som fått laga kraft. Ett godkännande som görs som angetts i föreläggandet är utan verkan. 9 § Ett sanktionsföreläggande ska innehålla uppgift om 1.den fysiska person som föreläggandet avser, 2.överträdelsen och de omständigheter som behövs för att känneteckna 3.de bestämmelser som är tillämpliga på överträdelsen, och 4.den sanktion som föreläggs personen.