prop · H603150 · 2019-06-25 00:00:00 — Enligt första stycket ska mål som rör anställd eller den som hos verksam- hetsutövaren fullgör praktik eller utför arbete som inhyrd eller inlånad arbetskraft handläggas enligt arbetstvistlagen. I sådana mål ska som arbetstagare anses också den som fullgör praktik eller utför arbete som inhyrd eller inlånad arbetskraft. I förhållande till den som fullgör praktik eller utför arbete som inhyrd eller inlånad ska verksamhetsutövaren därvid anses som arbetsgivare. Detta gäller också när reglerna om tvisteför- handling i medbestämmandelagen tillämpas. Enligt andra stycket ska mål som rör någon annan än den som avses i Prop. 2018/19:150 första stycket prövas av allmän domstol och handläggas enligt bestämmel- serna i om rättegången i tvistemål där förlikning om saken är tillåten. Mål som rör t.ex. uppdragstagare ska därmed inte hand- läggas enligt den ordning som följer av första stycket. 4 § I mål som avses i 3 § första stycket ska följande bestämmelser i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet tillämpas: –64 § om tidsfrist för att påkalla förhandling, –65 § om tidsfrist för att väcka talan, –66 § om förlängd tidsfrist för den som inte företräds av en arbetstagar- organisation, och –68 § om förlorad talerätt på grund av preskription. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om preskription. Över- vägandena finns i avsnitt 10.2. Paragrafen genomför delvis de nya artiklarna 38.2 och 61.3 i ursprungs- direktivet. I fråga om mål som avses i 3 § första stycket finns i första stycket hänvisningar till preskriptionsreglerna i 64–66 och 68 §§ medbestäm- mandelagen. En arbetstagarorganisation har rätt att påkalla förhandling efter att den fått kännedom om den omständighet vartill yrkandet hänför sig och senast efter det att omständigheten inträffat. Ska enligt föreskrift i kollektivavtal både lokal och central förhandling äga rum gäller detta den lokala förhandlingen. Central förhandling ska i sådant fall påkallas efter det att den lokala förhandlingen har avslutats (64 § första stycket). Följden av att förhandling inte påkallas inom föreskriven tid är att rätten till förhandling går förlorad. Talan ska väckas efter det att förhandling har avslutats. När både lokal och central förhandling ägt rum räknas tiden från det att den centrala förhandlingen avslutats (65 §). Om organisationen missat att påkalla förhandling respektive väcka talan inom någon av dessa tidsfrister, får arbetstagaren själv väcka talan inom efter att fristen löpt ut. Om en arbetstagare inte företräds av en organisation ska han eller hon väcka talan efter det att han eller hon fått kännedom om den omständighet som yrkandet hänför sig till, men senast efter det att omständigheten inträffat (66 §). Väcker part inte talan inom föreskriven tid, förlorar han eller hon rätten till talan (68 §). För mål som avses i 3 § andra stycket gäller i stället bestämmelserna i preskriptionslagen (1981:1030). 1 § Detta kapitel tillämpas i fråga om tillsyn över och ingripanden mot verksamhet som avses i 1 kap. 2 § första stycket 15, 18, 19 och 21–23. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilka myndigheter som utövar tillsyn enligt detta kapitel. Bestämmelser om tillsyn över och ingripanden mot verksamhet som avses i 1 kap. 2 § första stycket 20 finns i 8 kap. och i 7 a kap. denna lag. Bestämmelser om tillsyn över och ingripanden mot annan verksamhet som avses i 1 kap. 2 § första stycket finns i de lagar som reglerar dessa verksamhetsutövare. 2018/19:150 I paragrafen finns bestämmelser om tillämpningsområdet. Övervägandena finns i avsnitt 11.1. Ändringen i första stycket första meningen är en följd av att det införs en ny punkt, punkten 23, i 1 kap. 2 § första stycket. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.undantag för vissa speltjänster från tillämpning av lagen eller bestämmelser i 2.innehållet i och omfattningen av den allmänna riskbedömningen enligt 2 kap. 1 § och om faktorer som kan tyda på låg eller hög risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism, 3.undantag från kravet på dokumenterade riskbedömningar enligt 2 kap. 2 §, 4.riskklassificering av kunder enligt 2 kap. 3 §, inbegripet faktorer som kan tyda på låg eller hög risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism, 5.innehållet i och omfattningen av interna och gemensamma rutiner enligt 2 kap. 8 och 9 §§, 6.innehållet i rutiner för lämplighetsprövning enligt 2 kap. 13 §, 7.dokumentation av genomförda utbildningar och vilken information och utbildning som ska tillhandahållas anställda enligt 2 kap. 14 §, 8.nödvändiga åtgärder och rutiner enligt 2 kap. 15 § och 6 kap. 4 a §, 9.åtgärder för identitetskontroll enligt 3 kap. 7 och 8 §§, 10.vad som avses med förenklade åtgärder för kundkännedom och i vilka situationer som förenklade åtgärder är tillåtna enligt 3 kap. 15 §, 11.vad som avses med skärpta åtgärder för kundkännedom och i vilka situationer som skärpta åtgärder ska vidtas enligt 3 kap. 16 och 17 §§, 12.hur rapportering till ska göras enligt 4 kap. 3 §, 13.hur uppgifter ska lämnas enligt 4 kap. 6 §, 14.system för uppgiftslämning enligt 4 kap. 7 §, 15.bevarande av handlingar och uppgifter enligt 5 kap. 3 §, 16.förutsättningarna för förlängt bevarande av handlingar och uppgifter enligt 5 kap. 4 §, 17.innehållet i och omfattningen av rutiner för intern kontroll och modellrisk- hantering enligt 6 kap. 1 §, 18.kriterierna för när funktioner som avses i 6 kap. 2 § första stycket ska inrättas samt de krav som ska gälla i fråga om funktionernas organisation, befogenheter och oberoende, 19.organisation, kompetens, befogenheter, funktion och oberoende för den centrala kontaktpunkten enligt 6 kap. 3 §, 20.det särskilda rapporteringssystemet enligt 6 kap. 4 §, och 21.skyldighet för verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1–12 att periodiskt eller på begäran lämna uppgifter om sin verksamhet, sina kunder och andra förhållanden som är nödvändiga för att tillsynsmyndigheter ska kunna bedöma den risk som kan förknippas med de verksamhetsutövare som står under tillsyn. I paragrafen finns bestämmelser om bemyndiganden. Övervägandena finns i avsnitt 12. Ändringen i punkten 8 är en följd av att det införs en ny paragraf, 6 kap. 4 a §, medan ändringen i punkten 13 är en följd av att 4 kap. 6 § omfattar också Säkerhetspolisen. 16.13Förslaget till lagen om ändring i lagen om (2017:631) registrering av verkliga huvudmän 1§ För att förhindra att juridiska personer eller truster utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism finns i denna lag bestämmelser om krav på registrering av verkliga huvudmän i juridiska personer och truster. Med truster avses i denna lag även liknande juridiska konstruktioner. Paragrafen, som har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet, innehåller bestämmelser om lagens syfte. Övervägandena finns i avsnitt 13.1. Av andra stycket, som är nytt, följer att med uttrycket truster i lagen avses även liknande juridiska konstruktioner. Med trust och liknande juridisk konstruktion avses företeelser som har bildats enligt utländsk rätt. I paragrafen görs också redaktionella ändringar. 2 § Lagen är tillämplig på 1.svenska juridiska personer, 2.utländska juridiska personer som driver verksamhet i , 3.fysiska personer med hemvist i som driver verksamhet som avser förvaltning av en trust, och 4.fysiska personer med hemvist i utlandet som driver verksamhet i som avser förvaltning av en trust. Lagen är inte tillämplig på 1.staten, landsting, kommuner eller kommunalförbund eller juridiska personer som staten, landsting, kommuner eller kommunalförbund, var för sig eller till- sammans, har ett direkt eller indirekt rättsligt bestämmande inflytande över, 2.aktiebolag, vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad inom EES eller motsvarande marknad utanför EES, Paragrafen innehåller bestämmelser om tillämpningsområde. Övervägan- dena finns i avsnitt 13.3. Lagen gäller utländska juridiska personer som driver verksamhet i som avser förvaltning av en trust, inbegripet ingår en affärsför- bindelse enligt 1 kap. 8 § penningtvättslagen eller förvärvar en fastighet i för trustens räkning (första stycket 2). Ändringarna i första stycket 4 genomför delvis den nya artikel 31.3 a i ursprungsdirektivet och innebär att lagen omfattar också fysiska personer med hemvist i utlandet som driver sådan verksamhet i . I paragrafen görs också redaktionella ändringar. 7 § En fysisk person ska antas vara verklig huvudman i en trust, om han eller hon 2.är förvaltare eller, om förvaltaren är en juridisk person, företrädare för förval- taren, 4.är förmånstagare eller tillhör förmånstagarkretsen, eller 5.på något annat sätt utövar den yttersta kontrollen över trusten. 2018/19:150 Paragrafen innehåller bestämmelser om verklig huvudman i en trust. Över- vägandena finns i avsnitt 13.1. Ändringarna innebär att uttrycket eller en liknande juridisk konstruktion tas bort och är en följd av ändringen i 1 kap. 1 §. I paragrafen görs också en redaktionell ändring. 2§ En juridisk person ska på begäran av en myndighet utan dröjsmål lämna ut den dokumentation som anges i 1 §. En juridisk person ska på begäran av en verksamhetsutövare tillhandahålla den dokumentation som anges i 1 §, om verksamhetsutövaren genomför åtgärder för kundkännedom med anledning av en transaktion eller en affärsförbindelse med den juridiska personen. En verklig huvudman i en juridisk person ska på begäran av den juridiska per- sonen tillhandahålla de uppgifter som anges i 1 § första stycket första meningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet att tillhandahålla upp- gifter. Övervägandena finns i avsnitt 13.2. Tredje stycket, som är nytt, genomför delvis den nya artikel 30.1 i ur- sprungsdirektivet och innebär att en verklig huvudman i en juridisk person på begäran av den juridiska personen ska tillhandahålla de uppgifter som anges i 1 § första stycket första meningen, dvs. uppgifter om verkligt huvudmannaskap. Med verklig huvudman avses enligt 1 kap. 3 § en fysisk person som, ensam eller tillsammans med någon annan, ytterst äger eller kontrollerar en juridisk person eller en fysisk person till vars förmån någon annan handlar. Om inte annat följer av omständigheterna i det enskilda fallet, ska en fysisk person anses vara verklig huvudman, om han eller hon omfattas av en presumtion om kontroll enligt 1 kap. 4–6 §§. får enligt 3 kap. 7 § andra stycket på begäran av den juridiska personen förelägga den verkliga huvudmannen att lämna de aktuella uppgifterna. Uppgiftsskyldigheten förutsätter att den juridiska personen med stöd av presumtionsreglerna kan peka ut en viss person som verklig huvudman i den juridiska personen. Ett blankt påstående om att en viss person är verklig huvudman i den juridiska personen kan med andra ord inte vara tillräckligt för att en person ska omfattas av uppgiftsskyldigheten. Åtminstone någon form av utredning om de omständigheter på vilken presumtionen grundas bör läggas fram. 7 § För en fysisk eller juridisk person som driver verksamhet som avser förvaltning av en trust gäller det som sägs om en juridisk person i 1–3 §§ i fråga om trusten. När 3 § andra stycket tillämpas ska fristen räknas från det att verksamheten startar. Paragrafen innehåller bestämmelser om truster. Övervägandena finns i avsnitt 13.3. Ändringarna i första stycket innebär att det förtydligas att bestämmel- serna i 1–3 §§ gäller för en juridisk person som driver verksamhet som avser förvaltning av en trust dels i fråga om den juridiska personen, dels i fråga om trusten. Ändringarna i andra stycket genomför delvis den nya artikel 31.3 a i Prop. 2018/19:150 ursprungsdirektivet. Med begreppet verksamhet avses verksamhet som avser förvaltning av en trust, inbegripet ingår en affärsförbindelse enligt 1 kap. 8 § penningtvättslagen eller förvärvar en fastighet i för trustens räkning. 8 § Bestämmelsen i 3 § gäller inte om uppgifter om verklig huvudman i en juridisk person eller trust har anmälts i ett centralt register över verkliga huvudmän i en annan stat inom EES. Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från registrering i regist- ret över verkliga huvudmän. Övervägandena finns i avsnitt 13.3. Ändringarna i paragrafen genomför delvis den nya artikel 31.3 a i ur- sprungsdirektivet och innebär att bestämmelsen omfattar också uppgifter om verklig huvudman i truster. Ett påstående om att trustens verkliga huvudman har registrerats i ett centralt register över verkliga huvudmän ska styrkas med registerutdrag eller motsvarande. 4 § Om det kan antas att en uppgift i en anmälan om registrering eller i registret över verkliga huvudmän är felaktig, får förelägga den juridiska personen att rätta uppgiften eller visa att den inte är felaktig. Om föreläggandet inte följs, får besluta att uppgiften inte ska registreras eller att uppgiften ska tas bort från registret och förelägga den juri- diska personen att lämna in en ny anmälan. Paragrafen innehåller bestämmelser om felaktiga uppgifter. Övervägan- dena finns i avsnitt 13.4. Andra stycket, som är nytt, genomför delvis de nya artiklarna 30.4 och 31.5i ursprungsdirektivet och innebär att får besluta att en felaktig uppgift inte ska registreras eller att en felaktig uppgift ska tas bort från registret. I så fall får förelägga den juridiska personen att lämna in en ny anmälan. I paragrafen görs också redaktionella ändringar. 7 § Om en juridisk person inte lämnar ut dokumentation till en myndighet enligt 2 kap. 2 § första stycket, ska på begäran av myndigheten förelägga den juridiska personen, den verkställande direktören, en styrelseledamot eller en motsvarande befattningshavare att vid vite lämna ut dokumentationen. Om en verklig huvudman inte tillhandahåller uppgifter enligt 2 kap. 2 § tredje stycket, får på begäran av den juridiska personen förelägga den verkliga huvudmannen att vid vite tillhandahålla uppgifterna. Paragrafen innehåller bestämmelser om vite. Övervägandena finns i av- snitt 13.2. Paragrafen genomför delvis de nya artiklarna 30.4 och 31.5 i ursprungs- direktivet. Andra stycket, som är nytt, innebär att om en verklig huvudman inte till- handahåller uppgifter enligt 2 kap. 2 § tredje stycket, dvs. uppgifter om verkligt huvudmannaskap, får på begäran av den juridiska 2018/19:150 personen förelägga den verkliga huvudmannen att vid vite tillhandahålla uppgifterna. 9 § För en fysisk person som driver verksamhet som avser förvaltning av en trust gäller det som sägs om en juridisk person i 2–4 §§, 6 § och 7 § första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om truster. Övervägandena finns i avsnitt 13.4. Ändringarna i paragrafen genomför delvis den nya artikel 31.1 i ur- sprungsdirektivet. Fysiska personer som driver verksamhet som avser för- valtning av en trust omfattas inte av 7 § andra stycket. I paragrafen görs också redaktionella ändringar. 10 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av beslut. Övervägandena finns i avsnitt 13.4. Ändringarna i första stycket innebär att det förtydligas att beslut enligt registerlagen kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. 16.14Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution 7 § ska, i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen, i sin tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information med –andra behöriga myndigheter, –Europeiska kommissionen, –Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten, och Paragrafen innehåller bestämmelser om samarbete och utbyte av informa- tion. Övervägandena finns i avsnitt 11.2. Ändringarna i paragrafen genomför delvis de nya artiklarna 57 a 2 och 4 i ursprungsdirektivet, se författningskommentaren till 13 kap. 6 a § lagen om bank- och finansieringsrörelse. Europeiska unionens officiella tidning L 141/73 OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/849 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)Flöden av pengar från olaglig verksamhet kan skada den finansiella sektorns integritet, stabilitet och anseende och utgöra ett hot mot såväl unionens inre marknad som internationell utveckling. Penningtvätt, finansiering av terrorism och organiserad brottslighet är fortfarande betydande problem som bör angripas på unionsnivå. Som ett komplement till att vidareutveckla den straffrättsliga ansatsen på unionsnivå är inriktade och proportionella förebyggande åtgärder för att motverka att det finansiella systemet utnyttjas för penningtvätt och finansiering av terrorism oumbärliga och kan ge kompletterande resultat. (2)Kreditinstitutens och de finansiella institutens sundhet, integritet och stabilitet samt tilltron till hela det finansiella systemet kan allvarligt äventyras av att brottslingar och deras medhjälpare försöker dölja ursprunget till av brott eller slussa lagliga eller pengar från olaglig verksamhet till finansiering av terrorism. Personer som ägnar sig åt penningtvätt och som finansierar terrorism kan för sina brottsliga handlingar försöka utnyttja den frihet för kapitalrörelser och den frihet att tillhandahålla finansiella tjänster som hör till unionens integrerade finansiella område. Därför är vissa samordningsåtgärder nödvändiga på unionsnivå. bör målsättningarna att skydda samhället från brott och att skydda stabiliteten och integriteten i unionens finansiella system vägas mot behovet av att skapa ett regelverk som låter bolag utöka sin affärsverksamhet utan att ådra sig oproportionerliga kostnader för efterlevnad. (3)Detta direktiv är det fjärde direktivet som behandlar bekämpning av penningtvätt. 91/308/EEG (4) definieras penningtvätt ur narkotikabrottssynpunkt, och skyldigheter införs endast för den EUT C 166, , s. 2. EUT C 271, , s. 31. ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (ännu ej offentliggjord i EUT). ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). Rådets direktiv /308/EEG av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (EGT L 166, 28.6.1991, s. 77). L 141/74 Europeiska unionens officiella tidning Genom och rådets direktiv /97/EG (1) utvidgas tillämpningsområdet för direktiv /308/EEG i fråga om vilka brott, yrken och verksamheter som omfattas. Arbetsgruppen för finansiella åtgärder (Financial Action Task Force, nedan kallad FATF) reviderade sina rekommendationer så att även finansiering av terrorism omfattas och fastställde mer detaljerade krav på identifiering och kontroll av kunder, situationer där högre risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism kan motivera skärpta åtgärder liksom situationer där lägre risk kan motivera mildare kontroller. Dessa ändringar återspeglas i Europapar lamentets och rådets direktiv /60/EG (2) samt kommissionens direktiv /70/EG (3). (4)Penningtvätt och finansiering av terrorism bedrivs ofta internationellt. Att anta åtgärder enbart på nationell nivå eller unionsnivå, utan att beakta internationell samordning och internationellt samarbete, skulle få mycket begränsad verkan. De åtgärder som antagits av unionen på området bör därför vara förenliga med och minst lika stränga som andra åtgärder som internationella forum vidtar. Unionens insatser bör även i fortsättningen särskilt beakta rekommendationerna från FATF och instrumenten hos andra internationella organ som är verksamma i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism. För att bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism ska kunna effektiviseras bör de relevanta unionsrättsakterna, där så är lämpligt, anpassas till de internationella standarderna för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och spridning som FATF antog (nedan kallade de reviderade FATF-rekommendationerna). (5)Vidare innebär missbruk av det finansiella systemet för att slussa olagliga eller till och med lagliga pengar till terrorism en uppenbar risk för det finansiella systemets integritet, funktion, anseende och stabilitet. De förebyggande åtgärderna som föreskrivs i detta direktiv bör därför rikta in sig mot hantering av pengar som härrör från grova brott och insamling av pengar eller egendom för terrorismändamål. (6)Större kontantbetalningar kan mycket lätt användas för penningtvätt och finansiering av terrorism. För att öka vaksamheten och minska riskerna med sådana kontantbetalningar bör personer som handlar med varor omfattas av detta direktiv om de effektuerar eller mottar kontantbetalningar på . Medlemsstaterna bör ha rätt att anta lägre tröskelvärden, ytterligare allmänna begränsningar av användningen av kontanter och ytterligare strängare bestämmelser. (7)Användningen av instrument för elektroniska pengar betraktas i allt högre grad som en ersättning för bankkonton vilket berättigar, utöver de åtgärder som föreskrivs i och rådets direktiv /110/EG (4), att låta dessa instrument omfattas av skyldigheterna avseende bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Under vissa omständigheter där risken bevisligen är låg bör medlemsstaterna dock tillåtas att enligt strikta riskreducerande villkor undanta instrument för elektroniska pengar från vissa åtgärder för kundkännedom, t.ex. identifiering och kontroll av kunden och den verkliga huvudmannen, men inte från övervakning av transaktioner eller affärsförbindelser. De riskreducerande villkoren bör inbegripa ett krav på att instrument för elektroniska pengar som är föremål för undantag uteslutande ska användas för att köpa varor eller tjänster samt att det belopp som lagrats elektroniskt ska vara tillräckligt lågt för att hindra att reglerna om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism kringgås. Ett sådant undantag bör inte påverka medlemsstaternas utrymme att efter eget skön tillåta ansvariga enheter att i enlighet med artikel 15 vidta förenklade åtgärder för kundkännedom med avseende på andra instrument för elektroniska pengar som medför lägre risker. (8)Vad gäller de ansvariga enheter som omfattas av detta direktiv, skulle fastighetsmäklare i tillämpliga fall kunna anses inbegripa hyresförmedlare. (1) och rådets direktiv /97/EG av om ändring av rådets direktiv /308/EEG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (EGT L 344, 28.12.2001, s. 76). (2) och rådets direktiv /60/EG av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (EUT L 309, 25.11.2005, s. 15). (3) Kommissionens direktiv /70/EG av om tillämpningsföreskrifter för och rådets direktiv /60/EG med avseende på definitionen av ”person i politiskt utsatt ställning”, samt tekniska kriterier för att kunna tillämpa lägre krav på kundkontroll och göra undantag på grund av finansiell verksamhet som drivs tillfälligt eller i mycket begränsad omfattning (EUT L 214, , s. 29). (4) och rådets direktiv /110/EG av om rätten att starta och driva affärsverksamhet i pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet, om ändring av direktiven /60/EG och 2006/48/EG och om upphävande av direktiv /46/EG (EUT L 267, 10.10.2009, s. 7). Europeiska unionens officiella tidning L 141/75