prop · H60312 · 2019-03-12 00:00:00 — Ett alternativ vore att inte genomföra förslaget, utan fortsätta som . Regeringen bedömer dock att det inte är lämpligt eftersom det skulle innebära att brottsbekämpande arbete inte kan bedrivas på ett effektivt sätt (se avsnitt 5 och 6.2). uppgift är att säkerställa finansieringen av den offentliga sektorn, bidra till ett väl fungerande samhälle för allmänhet och företag samt att inom sitt ansvarsområde förebygga och motverka ekonomisk brottslighet. Ekonomisk brottslighet riktad mot skatter utgör ett hinder för att fullgöra uppgiften att fastställa och ta ut rätt skatt. Även inom andra verksamheter som ansvarar för, såsom folkbokföring och identitetskort för folkbokförda i (id-kort), kan uppgifterna störas av brottslig verksamhet. En enda falsk identitet kan ge upphov till hundratals bankkonton, vilka i sin tur kan användas för bl.a. bedrägerier, välfärdsbrott, penningtvätt och finansiering av terrorbrott. Det är således av stor vikt även ur ett samhällsperspektiv att får möjlighet att motverka sådan brottslighet. Offentligfinansiella effekter samt effekter på Skattebrottslighet svarar för en väsentlig del av den ekonomiska brottsligheten och är inte heller obetydlig inom organiserad brottslighet. Dessutom finns det kopplingar till bidragsbrott och bedrägerier mot Det är av strategisk betydelse för samhället att motverka skattebrottslighet och annan brottslighet som har anknytning till Brottslighet med koppling till falska identiteter utgör sådan brottslighet som kan ha anknytning till verksamhet. avses att en fysisk person uppträder under någon annans identitet eller under en uppdiktad identitet. Det finns ingen omfattningsbedömning gjord för brottslighet med sådan koppling. bedömningar gjorts av den samlade kvalificerade välfärdsbrottsligheten. Delegationen mot felaktiga utbetalningar gjorde i betänkandet Rätt och riktigt – Åtgärder mot felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (SOU 2008:74) bedömningen att av de totalt som utbetalades från välfärdssystemen så avsåg avsiktliga fel, vilket motsvarar 9–. gjorde 2010 i en skrivelse (Samverkans- mot felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen 2010) bedömningen att de felaktiga utbetalningarna uppgick till (motsvarande ca ) av samtliga utbetalningar, varav ca en tredjedel (5,) avsåg avsiktliga fel. Båda dessa omfattningsbedömningar gjordes med stöd av metoden Metoden bygger på en sammanvägning av uppskatt- ningar av experter inom det aktuella området i frågor där det saknas säkra konstaterade i rapporten inom (RiR 2016:11), mot bakgrund av de omfattningsbedömningar som gjorts av Delegationen mot felaktiga utbetalningar och av Ekonomistyrnings- verket samt en uppskattning av , att omfattningen av de felaktiga utbetalningarna uppskattas till 16–och att osäkerhetsintervallet är relativt stort. I varken denna rapport eller de två tidigare framgår hur stor del av de felaktiga utbetalningarna som avsåg avsiktliga fel där falska identiteter använts för att få utbetalningar. Det råder alltså betydande osäkerhet kring de uppskattningar som gjorts. Uppskattningarna avser dessutom felaktiga utbetalningar generellt och inte hur stor del av dessa som är hänförliga till brottslighet med koppling till falska identiteter. har inte gjort någon egen omfattnings- bedömning avseende sådan brottslighet. Brottslighet med koppling till falska identiteter kan avse stora belopp. Som exempel kan nämnas ett mål vid (dom den i mål B 2418-14). Målet omfattade ett stort antal Dessa hade begåtts under ca och omfattade 144 kapade identiteter, ca 370 beslagtagna bank- och kreditkort och 120 beslagtagna falska identitetshandlingar. Det ekonomiska utbytet vid de 200 fullbordade bedrägeribrotten uppgick till ca . de 119 försöksbrotten hade fullbordats hade utbytet ökat med ytterligare Som har beskrivits i avsnitt 5.1 är det vanligt att olika brott och brottslig verksamhet hänger ihop. Falska eller manipulerade handlingar är ofta starten på en lång kedja av brottslighet, såsom olovlig identitets- skattebrott och bokföringsbrott. Av dessa brott har den brottsbekämpande verksamheten inom som bedrivs vid den s.k. skattebrottsenheten bara befogenhet att självständigt arbeta mot skattebrott och bokföringsbrott samt bedrägerier riktade mot rot- och Detta innebär att arbetet inte kan bedrivas effektivt. om en utvidgad brottskatalog i lagen (1997:1024) om brottsbekämpande verksamhet innebär att särskilda kompetens inom de egna sakområdena kommer att kunna tillvaratas i större utsträckning i det brottsbekämpande arbetet. brotten införs i denna lag kommer skattebrottsenheten att självständigt kunna bedriva underrättelseverksamhet avseende dessa brott och utföra förenklade brottsutredningar under vissa förutsättningar, samt medverka i brottsutredningar på uppdrag av åklagare utan att det krävs särskilda skäl. Förslaget ger därigenom skattebrottsenheten bättre möjligheter att förebygga, förhindra och upptäcka brottslig verksamhet som har anknytning till verksamhet. arbeta mot fler brott som har sådan anknytning kan enheten bedriva ett bredare underrättelsearbete, vilket kan förväntas medföra att antalet Prop. 2018/19:12 lagförda personer ökar. När skattebrottsenheten bedriver underrättelse- verksamhet kan arbetet vidare leda till att en brottsanmälan görs till åklagare. Arbetet kan även leda till att skattebrottsenheten vidtar andra åtgärder till följd av sin underrättelseverksamhet. Skattebrottsenheten kan t.ex. informera en annan myndighet som till följd av informationen kan stoppa utbetalningar. Med ett bredare underlag i underrättelseverksamheten kan det förväntas att skattebrottsenheten i större omfattning kommer att lämna information till andra myndigheter. Detta medför en samhällsnytta. Även om det inte går att beräkna en exakt offentligfinansiell effekt av ett genomförande av de föreslagna bestämmelserna, får det antas medföra betydande besparingar för samhället, bl.a. genom minskade felaktiga utbetalningar och genom att brott kan förhindras eller personer lagföras. Anta som beräkningsexempel följande: a)Summan av felaktiga utbetalningar inom välfärdssystemen, som avser medvetna fel, uppgår till 2019, vilket är ungefär ilinje med tidigare nämnda rapporter, med framskrivning till 2019 då förslaget väntas träda i kraft. b)De medvetna felen på skatteområdet (skattefusket) uppgår till motsvarande belopp, alltså 2019. c)Mellan av de medvetna felen har sin grund i användande av falska identiteter. Utifrån räkneexemplet och dess antaganden innebär det att potentiellt till i felaktiga utbetalningar och skattefusk kan undvikas, om man kommer till rätta med användandet av falska identiteter. Som en följd därav kan fler personer komma att lagföras, vilket i sin tur leder till att kostnaderna inom rättskedjan kan öka, åtminstone på kort sikt. Den sammantagna effekten borde dock innebära en klar vinst för samhället. På lite , med högre risk för upptäckt, tidigare stopp för felaktiga utbetalningar och skattefusk samt fler lagförda, kan ett avskräckande scenario uppstå varpå dessa brott mot välfärdssystemen minskar. På kort sikt, givet det osäkra underlaget, antas av försiktighetsskäl den offentligfinansiella effekten vara noll. På torde potentiellt dock avsevärda summor i felaktiga utbetalningar och skattefusk kunna upptäckas och förhindras som en effekt av förslaget. 6.3Effekter för enskilda, företag och offentlig sektor Förslaget att utvidga brottskatalogen ger skattebrottsenheten bättre möjligheter att förebygga, förhindra och upptäcka brottslig verksamhet med anknytning till verksamhet. Att fler brott förebyggs, förhindras eller upptäcks skulle t.ex. kunna motverka att en persons identitet utnyttjas, vilket är positivt för enskilda och även för tilliten till staten. Det skulle även kunna påverka konkurrensen positivt för de företag som håller sig inom lagens ramar. Det kan gälla vissa branscher mer än 2018/19:12 Genom förslaget utökas ansvarsområdet för brottsbekämpande verksamhet i förhållande till både enskilda och företag. Detta förslag bedöms inte i sig innebära att företag påförs en ökad administrativ börda. I brottsbekämpande verksamhet tas inte några kontakter med enskilda eller företag förutom om en konkret brottsmisstanke har uppkommit och skattebrottsenheten befinner sig i ett utredningsskede. I den delen medför förslaget i princip inga skillnader eftersom skulle kunna medverka vid utredningar av de brott som föreslås läggas till i brottskatalogen på begäran av åklagare. Inte heller bedöms förslaget i nämnvärd omfattning öka risken för obefogade kontroller i övriga verksamheter, såsom beskattningsverksamheten. För myndigheter som utbetalar välfärdsmedel bör förslaget innebära att de i ökad omfattning kommer att få information av skattebrottsenheten, vilket kan öka effektiviteten i deras arbete mot fusk och brottslighet. De som ägnar sig åt denna typ av brottslighet förväntas få det svårare att göra det efter de förslagna ändringarna. Förslaget kommer troligen att medföra att kostnaderna för de allmänna domstolarna ökar något med anledning av att fler personer förväntas lagföras. Detsamma gäller för och . Förslaget bedöms även kunna medföra en viss kostnadsökning för Kriminalvården. Dessa kostnader kan hanteras inom ram. Förslaget förväntas inte få några konsekvenser för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Det kan förväntas att antalet brottsanmälningar från kommer att öka om skattebrottsenheten får bättre möjligheter att förebygga, förhindra och upptäcka brottslig verksamhet av de aktuella slagen. Antalet ärenden till skattebrottsenhetens förundersökningsverksamhet kommer därmed troligtvis också att öka. För underrättelseverksamheten är det svårt att förutse om och i så fall i vilken omfattning information som lämnas från andra myndigheter kommer att öka med anledning av förslaget om utvidgad brottskatalog. Några särskilda informationsinsatser från sida med anledning av förslaget torde inte bli nödvändiga. Eventuella ökade kostnader för till följd av ovanstående kan hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget bedöms inte ha någon påverkan på det kommunala självstyret, sysselsättning, den ekonomiska jämställdheten, integration, inkomstfördelning eller miljö. Förslaget bedöms vara förenligt med . Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:1024) om I paragrafen, som i allt väsentligt har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, regleras vilka brott som omfattas av verksamhet enligt lagen. I första stycket punkt 4, har gjorts ett tillägg för följande brott: olovlig identitetsanvändning (4 kap. 6 b § ), urkundsförfalskning, förvanskning av urkund, grov urkundsförfalskning, hindrande av urkunds bevisfunktion, brukande av falsk urkund (14 kap. 1–4 och 10 §§ ) samt osann eller vårdslös försäkran, osant intygande och brukande av osann urkund, missbruk av urkund eller handling och förnekande av underskrift (15 kap. 10–13 §§ ), om gärningen avser uppgift eller handling i ärende hos . Bestämmelsen tar således sikte på fall där den brottsliga gärningen avser uppgift eller handling som förekommer i ärende hos . exempel är när brottet har begåtts i samband med folkbokföring eller Ett annat exempel är när en fysisk person utger sig för att vara en annan person genom att olovligen använda den personens Identiteten kan ha tagits över genom att falska eller ändrade handlingar har använts. Syftet med att ta över en annan persons identitet kan t.ex. vara att tillgodogöra sig den personens skatteåterbäring eller att bedriva näringsverksamhet i dennes namn. Det kan vara fråga om en verklig eller en påhittad näringsverksamhet. Exempel på brott som kan begås med hjälp av en övertagen identitet är skattebrott, bokföringsbrott Bestämmelsen kan även vara tillämplig då fysiska personer använder falska eller förvanskade urkunder i samband med att en myndighet för hanteringen av ett ärende behöver rekvirera ett samordningsnummer för Näringsverksamhet kan sedan bedrivas under åberopande av det felaktigt tilldelade samordningsnumret. fram till bl.a. skattebrott, bokföringsbrott, bedrägeri och miljöbrott som kan vara svåra att knyta till den person som rätteligen är ansvarig. Det kan också vara fråga om handlingar om nybildade föreningar som upprättats för skens skull och används för att förmå att felaktigt registrera föreningarna som arbetsgivare. användas för att begå skattebrott, bidragsbrott eller bedrägerier. Det kan även röra sig om en person som i skriftlig handling, under heder och samvete, eller i annan försäkran lämnar osanna uppgifter eller tiger om sanningen, t.ex. en person som i försäkran i samband med hinders- prövning intygar att han eller hon aldrig varit gift trots att det inte stämmer. En person kan också förneka sin underskrift på en urkund. Vissa av brotten är aktuella även i de fall de brottsliga gärningarna är att bedöma som ringa alternativt grova samt i de fall en urkund förstörs eller döljs t.ex. inför en skatterevision eller annan fördjupad kontroll, för att Första stycket punkt 5–8 motsvarar de tidigare punkterna 4–7. 2018/19:12 I första stycket punkt 9, som är ny, har gjorts ett tillägg för brott enligt lagen (2014:307) om straff för penningtvättsbrott. Dessa brott avser penningtvättsbrott och näringspenningtvätt, olika grader av nämnda brott och oaktsamhetsfall. De avser vidare försök, förberedelse eller stämpling till penningtvättsbrott, grovt penningtvättsbrott eller näringspenningtvätt som inte är ringa. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Förslag till lag om ändring i lagen (1997:1024) om brottsbekämpande verksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:1024) om brottsbekämpande verksamhet1 dels att 1 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 7 och 8 §§, av följande lydelse. 2018/19:12 Bilaga 1 verksamhet enligt denna lag omfattar brott enligt 1.skattebrottslagen (1971:69), 2.30 kap. 1 § första stycket 4 aktiebolagslagen (2005:551), 3.11 § tredje stycket lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., 9 kap. 1–3 6 b §, 9 kap. 1–3 balken, om gärningen har samband 11 §§, 14 kap. 1–4 och 10 §§ samt 15 kap. 10–13 §§ , om (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för 11 kap. 5 § , samt 11 kap. 5 § , 6. lagen (2014:836) om närings- 7.lagen (2014:307) om straff för penningtvättsbrott. får medverka vid undersökning också i fråga om annat brott än som anges i första stycket, om åklagaren finner att det finns särskilda skäl för detta. Denna lag träder i kraft den xxx. 1Senaste lydelse av lagens rubrik 2017:453. 2 Senaste lydelse 2017:453. 2018/19:12 Bilaga 2 Följande remissinstanser har getts möjlighet att yttra sig. ombudsmän, , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten iGöteborg, Justitiekanslern, , , , Säkerhetspolisen, Kriminalvården, , , , , , , vid och . Samtliga remissinstanser har yttrat sig. Yttranden har dessutom inkommit från , och Företagarna. Förslag till lag om ändring i lagen (1997:1024) om Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1997:1024) om brottsbekämpande verksamhet1 ska ha följande lydelse verksamhet enligt denna lag omfattar brott enligt 1.skattebrottslagen (1971:69), 2.30 kap. 1 § första stycket 4 aktiebolagslagen (2005:551), 3.11 § tredje stycket lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., 9 kap. 1–3 6 b §, 9 kap. 1–3 balken, om gärningen har samband 11 §§, 14 kap. 1–4 och 10 §§ samt 15 kap. 10–13 §§ , om (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för 11 kap. 5 § , 6. lagen (2014:836) om närings- 6. lagen (2014:836) om närings- (1991:481). (1991:481), samt 8.lagen (2014:307) om straff för penningtvättsbrott. får medverka vid undersökning också i fråga om annat brott än som anges i första stycket, om åklagaren finner att det finns särskilda skäl för detta. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse av lagens rubrik 2017:453. 2 Senaste lydelse 2018:688. 2018/19:12 Bilaga 4 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Utökade möjligheter för att bekämpa brott Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1997:1024) om brottsbekämpande verksamhet. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Före omfattade den s.k. brottskatalogen i första stycket brott enligt skattebrottslagen, brott mot låneförbudet i aktiebolagslagen och lagen om tryggande av pensionsutfästelse m.m., bokföringsbrott, brott enligt lagen om näringsförbud och brott enligt folkbokföringslagen. Med anledning av successiva ändringar av folkbokföringslagen togs den lagen bort ur katalogen 2017 för att åter tas med genom lagstiftning 2018. lagstiftning innebar också att gärningar som faller under bedrägeribrotten i 9 kap. 1–3 och 11 §§ – genom en ny punkt 4 i första stycket – kom att omfattas av katalogen, dock endast under förutsättning att gärningen ”har samband med verksamhet” enligt lagen om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete. I lagrådsremissen föreslås till att börja med att första stycket ska kompletteras med en ny punkt 8 avseende penningtvättsbrott. Vidare föreslås att punkt 4 ska utvidgas till att generellt – utan begränsning till rot och rut – omfatta bedrägeribrotten och därtill brott enligt särskilt angivna bestämmelser i 4, 14 och 15 kap. . Även med denna generella reglering krävs att gärningen ”har samband med verksamhet”. Lagförslaget i punkt 4 överensstämmer helt med vad föreslagit i sin promemoria. Vid remissbehandlingen har ifrågasatts vad förslaget mer konkret innebär och vad det egentligen tillför. Med anledning av att ombudsmän i sitt remissyttrande över promemorian efterlyst en tydligare avgränsning av den utvidgade befogenheten, har i lagrådsremissen uttalats att kravet på att gärningen ska ha samband med verksamhet innebär en inbyggd avgränsning. Uttrycket ”har samband med verksamhet” är i sig vagt och tillämpningsområdet är oklart. Visserligen används uttrycket redan i den nu gällande fjärde punkten, men det är då preciserat genom tillägget att det i det där angivna fallet (bedrägerifallet) ska vara fråga om verksamhet enligt lagen om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete. Av rättssäkerhetsskäl är det av stor vikt att det tydliggörs hur långt befogenheter på området sträcker sig. Detta gäller särskilt beträffande den brottsbekämpande verksamhet som verket får utföra med stöd av 6 §, dvs. verksamhet för att förebygga, förhindra och upptäcka sådan brottslighet som avses i 1 § första stycket. I författningskommentaren anges som enda exempel på när en gärning har samband med verksamhet, att brottet misstänks ha begåtts i samband med folkbokföring eller skatteregistrering. Allmänmotiveringen innehåller emellertid ytterligare exempel. Såvitt kan förstås av dessa tar bestämmelsen sikte på fall när den brottsliga gärningen avser uppgift eller handling, som förekommer i ett ärende hos , i allmänhet ett registreringsärende av något slag. Enligt Lagrådets mening bör den avgränsning som allmänmotiveringen får anses ge uttryck för framgå av lagtexten och även beskrivas tydligare i författningskommentaren. Som Lagrådet konstaterat innebär remissförslaget också bl.a. att bedrägeribrotten ska omfattas av katalogen även om gärningen inte har samband med utbetalningar från rot- och rutsystemet. En sådan utvidgning bör inte ske om gärningen i sig innefattar brott enligt skattebrottslagen eller faller under någon annan punkt i katalogen. Det framgår inte tydligt att en utvidgning är motiverad när det gäller bedrägeribrotten. Mot bakgrund av det anförda skulle nu gällande punkt 4 kunna utgöra en ny punkt 5 och punkt 4 formuleras enligt följande. 4.4 kap. 6 b §, 14 kap. 1–4 och 10 §§ samt 15 kap. 10–13 §§ , om gärningen avser uppgift eller handling i ärende hos , Om Lagrådets förslag godtas får punkterna 5–8 i remissen i stället betecknas 6–9. 2018/19:12 Bilaga 4 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , Y , , , , , , Strandhäll, Shekarabi, Ygeman, , , , , Regeringen beslutar proposition Utökade möjligheter för att bekämpa brott