prop · H603136 · 2019-06-10 00:00:00 — Regeringen delar uppfattningen att det finns ett värde i att andra ges möjlighet att framföra synpunkter i samband med dialogen. Det bör dock i första hand vara aktörer och intressenter som direkt berörs av programföretagens verksamhet. Det kan också vara värdefullt att resultatet av diskussionerna offentliggörs i någon form utöver att informeras. Det är en fråga för regeringen att bestämma de närmare detaljerna i public service-dialogens utformning och formerna för redovisning av denna. Det bör understrykas att de programrelaterade tillståndsvillkoren, enligt 4 kap. 14 § och 11 kap. 5 § radio- och tv-lagen, bara kan ändras om programföretagen godkänner det. Det är ett viktigt skydd för programverksamhetens självständighet. Dialogen bör därför, såsom och påtalar, vara framåtsyftande. Programföretagen bör ges möjlighet att påtala eventuella behov av förändringar i villkoren som villkorens effekt i programföretagens verksamhet på ett strukturerat sätt kan följas upp och utvärderas. Com Hem och menar att det är otydligt vad dialogen ska fylla för funktion och att det viktiga är en tydlig reglering och granskning. anser att dialogen är olämplig med hänsyn till programföretagens oberoende i förhållande till andra aktörer. Regeringen menar att bl.a. bestämmelserna om medelstilldelning och tillståndsvillkor innebär ett starkt skydd för programföretagens oberoende som inte påverkas av en public servicedialog. Vad avser granskningen av efterlevnaden av villkoren är det uppgift. Regeringen bedömer att det är för tidigt att fastställa den exakta tidpunkten för när en dialog ska genomföras men delar kommitténs uppfattning att det bör ske ungefär efter halva tillståndsperioden. Till skillnad från anser regeringen inte att det finns behov av eller vore ändamålsenligt att hålla en dialog . 8.3.1Förtydligande om redovisning av intäkter vid sidan av avgiftsmedel Regeringens förslag: Programföretagen ska i sin redovisning av intäkter från kommersiella samarbeten genom exempel förtydliga vilka kommersiella samarbeten som har ingåtts och med vilka typer av Företagen ska även redovisa hur oberoendet säkerställs vid överensstämmer i huvudsak med regeringens. programföretagen i sin redovisning av intäkter vid sidan av avgiftsmedel ska specificera vilka kommersiella samarbeten som ingått i dessa. Remissinstanserna: Enbart ett fåtal remissinstanser kommenterar kommitténs förslag om att programföretagen i redovisningen av intäkter ska specificera vilka kommersiella samarbeten som ingått. tillstyrker delvis men ifrågasätter begreppet specificera och föreslår därför en annan formulering av redovisningskravet än kommittén. anser att det är otydligt vad som efterfrågas. Broadcasting tillstyrker förslaget att programföretagen ska redovisa hur oberoendet säkerställs vid kommersiella samarbeten. betonar att en sådan redovisning inte kan bygga på att företaget ska visa hur detta har säkerställts i varje enskilt avtal, utan måste bygga på principer för hur företaget arbetar generellt med att säkerställa oberoendet i Skälen för regeringens förslag Tydligare redovisning av kommersiella samarbeten Enligt nu gällande anslagsvillkor ska programföretagen särskilt redogöra bl.a. för intäkter vid sidan av avgiftsmedel, vilka kommersiella samarbeten som företagen har deltagit i och vilka intäkter de har genererat. är det enbart som har några kommersiella samarbeten i nämnvärd grad. för att inte på ett tillräckligt ingående sätt ha redovisat vilka kommersiella samarbeten som har ingåtts och vilka intäkter dessa har genererat. Nämnden har efterfrågat en tydligare redovisning bl.a. av vilka kommersiella samarbeten som ingåtts i samband med och ytterligare några produktioner, samt vilka intäkter samarbetena har har i sina redovisningar vidtagit flera åtgärder för att tillmötesgå nämndens kritik, bl.a. genom att i större utsträckning än tidigare exemplifiera olika typer av kommersiella samarbeten. Television menar dock att företaget med hänsyn till affärsetik inte kan redovisa enskilda uppgörelser eller avtal. Regeringen anser, liksom kommittén, att det finns utrymme att tillmötesgå utan att röja någon affärssekretess och 2018/19:136 att det finns ytterligare utrymme att exemplifiera vilka kommersiella samarbeten som har ingått och med vilka grupper av aktörer. Regeringen konstaterar också att redan har tagit steg i denna riktning. Kommittén föreslår att programföretagen i sin redovisning av intäkter vid sidan av avgiftsmedel ska specificera vilka kommersiella samarbeten som ingått i dessa. Liksom påtalar kan begreppet specificera riskera att leda till allt för långtgående krav på en redovisning som inte vore förenlig med den affärssekretess som behöver kunna upprätthålla och som vore alltför detaljerad jämfört med hur verksamheten i övrigt redovisas. Regeringen föreslår i stället, i linje med den bedömning kommittén redovisar som grund för förslaget, att programföretagen i sin redovisning av intäkter från kommersiella samarbeten genom exempel bör förtydliga vilka kommersiella samarbeten som har ingåtts och med vilka typer av aktörer. Samma redovisningskrav bör gälla för alla tre programföretag. Redovisning av oberoendet vid kommersiella samarbeten Inför den nuvarande tillståndsperioden infördes krav i anslagsvillkoren på att programföretagen ska redovisa hur oberoendet säkerställs vid indirekt sponsring. För att ytterligare öka öppenheten kring hur programföretagen bedriver sin verksamhet och därmed stärka legitimiteten för public service anser regeringen, liksom kommittén och remissinstanserna, att kravet på redovisning av kommersiella samarbeten bör kompletteras med ett krav på att företagen även ska redovisa hur de säkerställer sitt oberoende vid sådana samarbeten. Liksom betonar bör en sådan redovisning inkludera principer för hur företagen arbetar för att säkerställa sitt oberoende, inte hur kravet säkerställs i varje enskilt avtal. Fortsatt harmonisering av redovisningsformer Programföretagen ska enligt anslagsvillkoren i samverkan utveckla sin redovisning för att så långt som möjligt åstadkomma en gemensam redovisningsform. Företagen anför att arbetet nått så långt att ytterligare harmonisering riskerar att leda till att redovisningen av respektive företags verksamhet inte blir rättvisande. Regeringen konstaterar dock att redovisningsformerna, bl.a. mot bakgrund av förslaget om tillgodoräknande av viss verksamhet på internet, kommer att behöva fortsätta utvecklas under kommande tillståndsperiod. anser regeringen därför att kravet på harmonisering av redovisningsformen fortsatt är ändamålsenligt. 8.3.2Kravet på att redovisa extern radioproduktion tas bort Regeringens förslag: Kravet på och att i samband med budgetunderlaget ange i vilken utsträckning programföretagen avser att satsa på extern radioproduktion tas bort. Den parlamentariska public service-kommitténs förslag Prop. överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och , som är de enda som yttrat sig i denna del, tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: och har krav på sig enligt anslagsvillkoren att i samband med budgetunderlaget i förväg redovisa hur mycket programföretagen avser att satsa på extern radioproduktion. Den förra public serviceutredningen föreslog att kravet skulle tas bort. Regeringen menade dock att det fyllde en viktig funktion för de externa radioproducenterna och att det därför skulle vara kvar i syfte att stimulera företagen att lägga ut mer radioproduktion (prop. 2012/13:164 s. 90). Med anledning av propositionen Långsiktig finansiering och stärkt oberoende för public service (prop. 2017/18:261) har beslutat att villkoren för användning av avgiftsmedlen fr.o.m. nästa tillståndsperiod ska gälla för hela tillståndsperioden. Mot bakgrund av detta bedömdes även i propositionen att de årliga budgetunderlagen från programföretagen kan avskaffas. Det framstår inte som ändamålsenligt att och ska redogöra för den planerade graden av extern radioproduktion under en hel tillståndsperiod. En sådan redovisning skulle riskera att bli irrelevant och därmed knappast bli användbar för radioproduktionsbolagen. Mot bakgrund av att de årliga budgetunderlagen avskaffats föreslår regeringen, i likhet med kommittén, därför att kravet tas bort. Regeringen menar att det är viktigt att och även fortsatt arbetar för att öka den externa utläggningen men föreslår i stället ett övergripande krav för företagen att stärka en livskraftig produktionsmarknad, se avsnitt 7.1.2. Regeringens förslag: Av stiftelseförordnandet för för , och ska framgå att ordförande och styrelseledamöter ska utses utifrån krav på kompetens, integritet och lämplighet. Den parlamentariska public service-kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker förslaget, däribland , , , för , och , , och 2018/19:136 (). , , och framhåller att styrelsen i ännu högre utsträckning bör vara frikopplad från partipolitiken, t.ex. genom att stiftelsen själv anförtros att rekrytera nya styrelsemedlemmar eller att andra aktörer såsom branschorganisationer får nominera ledamöter. en karenstid bör införas för riksdagsledamöter som lämnat sitt mandat innan de kan väljas in som styrelseledamöter. – Tornionlaaksolaiset vill se samisk respektive meänkielitalande representation i styrelsen. tillgängliga medier framhåller att det ska finnas särskild kunskap inom funktionshinderområdet i stiftelsen. Skälen för regeringens förslag: () ska enligt stiftelseförordnandet främja public service-företagens självständighet, äga och förvalta aktier i programföretagen samt utöva de befogenheter som är förknippade med Det inkluderar att utse styrelserna i programföretagen, ta ställning till företagens årsredovisningar och besluta om ansvarsfrihet för styrelseledamöter och de verkställande direktörerna i företagen. Stiftelseformen har valts eftersom den bäst ansetts tillgodose kraven på självständighet och integritet för programföretagen i förhållande till staten som den yttersta ägaren (prop. 1992/93:236 s. 12). Stiftelsens verksamhet leds av en styrelse som består av en ordförande och tolv ledamöter. Ordföranden utses av regeringen utifrån kompetens, integritet och lämplighet på samma sätt som gäller för andra regeringsutnämningar (prop. 2008/09:195 s. 62). att stiftelsens övriga ledamöter skulle utses av regeringen efter förslag från Den som är ledamot av regeringen eller anställd i kan enligt stiftelseförordnandet inte vara ledamot i Detsamma gäller även för ledamöter i public fyller en central funktion som garant för public service-företagens oberoende från staten och olika intressen och maktsfärer i samhället. Det ställer höga krav på de personer som ingår i I syfte att stärka public service-företagens oberoende gentemot den politiska makten har det införts en bestämmelse om att den som är verksam riksdagsledamot inte kan vara ledamot i 2017/18:261 s. 50). Av stiftelseförordnandet framgår att det i styrelsen bör ingå personer med erfarenhet från olika verksamheter i samhället och olika delar av landet, samt att en jämn könsfördelning ska eftersträvas. ledamöterna inte av någon uttalad kravprofil. Avsaknaden av sådana krav kan medföra en risk att ledamöter inte har tillräcklig erfarenhet eller kunskap för att bidra till stiftelsens särskilda roll som garant för public I likhet med kommittén anser därför regeringen att stiftelseförordnandet bör ändras så att det framgår att riksdagspartierna ska nominera ledamöter till styrelsen utifrån krav på kompetens, integritet och Att samma kriterier även gäller för tillsättande av ordföranden i stiftelsen ska också framgå av stiftelseförordnandet. Några remissinstanser har haft synpunkter på vilka typer av kompetenser som bör efterfrågas. Group) har framfört att det bör framgå av stiftelseförordnandet att krav på Prop. 2018/19:136 publicistisk erfarenhet är meriterande medan partipolitisk erfarenhet inte Myndigheten för tillgängliga medier anser att det bör finnas kunskap om funktionshinderområdet i stiftelsen, medan och – Tornionlaaksolaiset påtalar att kommittén borde ha hörsammat förslagen i utredningen för en stärkt minoritetspolitik (SOU 2017:88 s. 107) och vill se samisk respektive meänkielitalande representation i styrelsen. uppdrag är att som aktieägare främja public service-företagens självständighet. Stiftelsen har ingen möjlighet att påverka programföretagens redaktionella verksamhet. Att utse ledamöter med specifik kompetens inom delar av programföretagens innehållsuppdrag är därför inte relevant och riskerar också att skapa en missvisande uppfattning om uppdrag. Fokus för utnämningen av styrelseledamöter ska i stället vara personer som på ett kompetent och professionellt sätt kan bidra till styrelsens uppgift. Com Hem, , och har påtalat att rågångarna mellan partipolitiken och stiftelsens styrelse skulle kunna stärkas ytterligare, antingen genom att införa en karenstid för före detta riksdagsledamöter eller genom att låta andra aktörer, såsom branschorganisationer, nominera eller besluta om nya styrelseledamöter till stiftelsen. Regeringen konstaterar att det är som beslutar om programföretagens uppdrag i allmänhetens tjänst och om medelstilldelningen till företagen. Det är därmed rimligt att som företrädare för allmänheten har en viss insyn i företagens arbete. för riksdagspartiernas nominering av kandidater till har, som nämnts, skärpts i syfte att stärka public service-företagens oberoende gentemot staten. Regeringen ser inga skäl att ytterligare begränsa möjligheten för riksdagspartierna att nominera personer till styrelsen. Den parlamentariska public service-kommittén övervägde även om ägaruppgifter skulle omfatta att följa upp om företagen har uppfyllt sina public service-uppdrag, i samband med att företagens styrelser och vd:ar beviljas ansvarsfrihet. Regeringen delar kommitténs bedömning att en sådan utvidgning av stiftelsens uppdrag inte bör ske. För det första är det principiellt tveksamt att följa upp public service-uppdraget inom ramen för aktiebolagsrätten. Stämmans beslut att bevilja ansvarsfrihet för företagens ledning avser en bedömning av eventuella överträdelser kopplade till aktiebolagslagen (2005:551) eller bolagsordningen. Anslagsvillkorens ofta övergripande och generella utformning är inte heller lämpade för att ligga till grund för beslut om bolagsledningens ansvarsfrihet. Regeringens bedömning: bör tillskjutas ytterligare stiftelsekapital i syfte att garantera en långsiktigt hållbar ekonomisk situation. överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. förslår att ska tillföras stiftelsen. Remissinstanserna: , , Inga andra remissinstanser har kommenterat förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Verksamheten som finansieras genom avkastningen på det stiftelsekapital som tillsköts vid har avkastningen varit otillräcklig för att täcka stiftelsens kostnader. För att stärka stiftelsens ekonomiska förutsättningar har staten tillfört medel från rundradiokontot i form av kapitaltillskott, dels med till det egna kapitalet 2008, dels med till stiftelsekapitalet Stiftelsekapitalet har sedan starten placerats i räntebärande papper enligt en princip om lågt risktagande vid placeringen av tillgångarna. ökningen av kapitalet är avkastningen fortfarande inte tillräcklig för att täcka stiftelsens årliga kostnader. Stiftelsen finansieras därför även med koncernbidrag, dvs. en överföring av avgiftsmedel, från , Regeringen delar kommitténs bedömning att stiftelsens ekonomiska situation inte är tillfredsställande. De årliga koncernbidragen från dotterbolagen är en lösning som strider mot den finansieringsmodell som har beslutat om. Stiftelsen är mer självständig om den inte är ekonomiskt beroende av bidrag från sina dotterbolag. angeläget att hitta en långsiktigt hållbar lösning. har stiftelsen svårt att sänka sina kostnader eftersom dessa är hänförliga till arvoden till styrelseledamöter och revisorer. Givet nuvarande placeringspolicy och rådande ränteläge föreslår kommittén att kapitalet ska dubbleras från till totalt 70 för att ge en tillräcklig utdelning till stiftelsen. bedömer även att en ny beräkning av beloppet som ska tillskjutas bör göras, med utgångspunkt i aktuella prognoser över utvecklingen av stiftelsens kostnader och avkastningen på stiftelsekapitalet. har uppgett att ett tillskott med är tillräckligt för att generera avkastning för att täcka stiftelsens kostnader (Ku2019/00068). bör tillskjutas ytterligare stiftelsekapital i syfte att garantera en långsiktigt hållbar ekonomisk situation. Medlen bör tas från Regeringen avser att återkomma i frågan i 10 Beredskap och säkerhet Medier har en viktig funktion för samhällets förmåga att hantera kriser och Public service-företagen har en särställning genom sina breda uppdrag i allmänhetens tjänst, sin stabila finansiering, de höga Prop. 2018/19:136 kraven på tillgänglighet och det förtroende allmänheten hyser för Företagens uppdrag innehåller därför, utöver ett grundläggande krav på hög säkerhet och robusthet i produktion och distribution, även särskilda beredskapskrav. Regeringen konstaterar i försvarsbeslutet , Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109), att den säkerhetspolitiska situationen i har försämrats och att planering för totalförsvaret därför bör återupptas och genomföras utifrån de planeringsanvisningar som regeringen beslutat. En sådan planering ses som ett första steg i återupptagandet av en sammanhängande totalförsvarsplanering. Regeringen konstaterar också att det försämrade omvärldsläget aktualiserar behovet av ett psykologiskt försvar anpassat efter dagens förhållanden. Det ingick inte i den parlamentariska public service-kommitténs uppdrag att se över programföretagens beredskapsuppdrag utifrån de förändringar i arbetet med totalförsvaret som genomförs. Förslagen i denna del har i stället beretts särskilt med programföretagen och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Regeringens bedömning: Den grundläggande inriktningen på programföretagens beredskapsuppdrag bör kvarstå med höga krav på företagen att upprätthålla en hög säkerhet för produktion och distribution. bör liksom bedriva ett aktivt beredskapsarbete med inriktning på fredstida kriser. Regeringens förslag: Det ska tydligt framgå av beredskapsuppdraget att och ingår i det svenska totalförsvaret. Verksamheten ska utformas för att kunna fortsätta i krig och vid svåra påfrestningar på samhället. Företagens beredskapsarbete ska därför genomföras med utgångspunkt i en helhetssyn som omfattar både fredstida krissituationer och höjd beredskap. Den parlamentariska public service-kommittén har inte haft i uppdrag att lämna förslag i denna del. förslag till justeringar av beredskaps- uppdraget överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning och förslag. I skrivelsen föreslås justeringar för att beredskapskraven för alla tre programföretag ska motsvara de som gäller för övriga totalförsvarsaktörer. Även Utbildningsradios beredskapsarbete föreslås således omfatta även höjd beredskap. Remissinstanserna: föreslår att beredskapsuppdraget moderniseras och utvecklas ytterligare. Enligt företaget bör nyhetsuppdraget tydligare knytas till beredskapsuppdraget och det bör införas en tydligare skrivning om att programutbudet ska utformas för att vara en sammanhållande kraft i samhället. AB invänder mot behovet av sådana ändringar i sändningstillståndet och konstaterar bl.a. att ansvaret att rapportera nyheter i kris är en självklar del 2018/19:136 Skälen för regeringens bedömning och förslag Public service-företagens betydelse för den svenska beredskapen och det svenska totalförsvaret MSB konstaterar i sin rapport 2016 – hot, risker och sårbarheter, att medier bedriver samhällsviktig verksamhet ur flera perspektiv. Mediebranschens krishanteringsbidrag i form av såväl förmedling av varning och information som granskning av samhällsfunktioner, tillsammans med verksamhetens trygghetsskapande och samlande funktion, är väsentligt för samhällets krisberedskap. MSB konstaterar att mediernas säkerhet och beredskap också är viktigt eftersom ett bortfall av verksamheten i sig kan innebära att en kris uppstår i samhället eller att en sådan förvärras. Den särställning public service-företagen har genom sin offentliga finansiering och sitt breda uppdrag i allmänhetens tjänst ger dem en särskild betydelse för samhällets krisberedskap. Företagens ansvar för samhällets beredskap formulerades tidigare i särskilda avtal mellan staten och företagen men har integrerats i villkoren för respektive företags sändningstillstånd. Beredskapsuppdragen speglar de olika funktioner programföretagen har för samhällets beredskap. Utöver grundläggande höga krav på säkerhet i produktion och distribution ska alla tre företag också utföra risk- och sårbarhetsanalyser för att säkerställa att verksamheten så långt möjligt kan bedrivas på samma sätt som vanligt då samhället eller företagen utsätts för extraordinära påfrestningar. Regering och riksdag har konstaterat att programföretagen upprätthåller hög säkerhet i produktion och distribution. Det försämrade säkerhetsläget har lett till att mer resurser och arbete avsätts i alla tre programföretag för ett brett förankrat säkerhets- och beredskapsarbete. och förmåga till snabb varnings- och informationsförmedling är en viktig del av programföretagens beredskapsuppdrag och kan vara avgörande för samhällets hantering av en kris. Regeringen delar synpunkt att beredskapsuppdraget är bredare än att enbart omfatta varningar och informationsförmedling. Det är företagens uppdrag som helhet som bidrar till deras betydelse för samhällets krishantering i fred och vid höjd beredskap. av stor påfrestning på samhället finns ett särskilt behov av bl.a. oberoende nyhetsförmedling och samhällsdebatt. Det breda nyhetsuppdraget liksom uppdraget att spegla hela landet och därigenom fungera som en samlande kraft blir därmed särskilt viktiga när samhället står inför kriser. Regeringen gör dock liksom bedömningen att det inte finns skäl att särskilt formulera detta som ett innehållsvillkor. I försvarsbeslutet betonar regeringen behovet av att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Totalförsvaret är den verksamhet som behövs för att förbereda för krig och består av både militärt och civilt försvar. Höjd beredskap är enligt lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap antingen skärpt beredskap eller högsta beredskap. Under högsta beredskap är totalförsvar all samhällsverksamhet som då ska bedrivas. I försvarsbeslutet slås också fast att planeringen av det civila försvaret som en del av totalförsvaret behöver återupptas. 2018/19:136 understryker att lärdomar och resurser från arbetet med skydd mot olyckor och krisberedskap ska användas för planeringsarbetet för det civila försvaret. Av dagens sändningstillstånd för och framgår att företagen har totalförsvarsuppgifter vid högsta beredskap. Enligt Försvarsberedningens rapport av totalförsvaret och utformningen av det civila försvaret 2021–2025 (Ds 2017:66) är behovet att upprätta konkreta planer för programföretagens totalförsvarsuppgifter stort. Regeringen delar bedömningen och anser att en viktig förutsättning för det arbetet är att tydligare klargöra att och är en del av totalförsvaret enligt lagen om totalförsvar och höjd beredskap. Beredskapsuppdraget i sändningstillstånden bör därför formuleras så att det framgår att företagen är sådana aktörer som ska fortsätta sin verksamhet i krig och vid svåra påfrestningar på samhället. Därav följer att företagen enligt 7 § i lagen ska vidta de särskilda åtgärder i fråga om planering och inriktning av verksamheten som är nödvändiga för att kunna fullgöra den skyldigheten. Programföretagens beredskapsarbete bör därför utgå från en helhetssyn som omfattar både fredstida kriser och höjd beredskap. bör även framöver bedriva ett aktivt beredskapsarbete för att undvika avbrott i produktion och distribution. Arbetet bör liksom inriktas på fredstida kriser.