prop · H60365 · 2019-03-19 00:00:00 — personuppgiftsbehandlingen på brottsdatalagens område i dessa myndigheter styrs av nya registerförfattningar som gäller utöver brottsdatalagen: brottsdatalag, lagen (2018:1694) om behandling av person- uppgifter inom brottsdatalagens område (brottsdatalag), brottsdatalag och lagen (2018:1697) om åklagar- väsendets behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område (åklagarväsendets brottsdatalag). På samma vis som beträffande brottsdatalagen är det syftet med behandlingen – exempelvis att utreda eller lagföra brott – som avgör om registerförfattningar blir tillämpliga. författningarna specificerar även vilka uppgifter som myndigheterna får 2018/19:65 behandla personuppgifter för, dvs. vilka de tillåtna rättsliga grunderna för behandlingen är. Härutöver innehåller registerförfattningarna bl.a. särskilda bestämmelser om gemensamt tillgängliga uppgifter, längsta tid för behandling av vissa typer av uppgifter samt administrativa sanktionsavgifter vid överträdelser av vissa bestämmelser. Polisens brottsdatalag innehåller även särskilda bestämmelser om behandlingen av personuppgifter i vissa register som polismyndigheten för. Särreglering för strafförelägganden och förelägganden om ordningsbot För och del finns särskilda bestämmelser för delar av den personuppgiftsbehandling som sker vid registrering av förelägganden samt vid uppbörd av böter i förordningen (1997:902) om register över strafförelägganden och förordningen om register över förelägganden av ordningsbot. Förordningen om register över strafförelägganden Enligt förordningen om register över strafförelägganden får det med hjälp av automatisk databehandling föras register över strafförelägganden. Enligt 2 § får föra register över strafförelägganden. Ett strafförelägganderegister får enligt 6 § användas för handläggning av ärenden om strafföreläggande, visst uppgiftslämnande och framställning av statistik. I 9 § anges uttömmande vilka uppgifter ett strafföreläggande- register får innehålla. Enligt 4 § ska föra ett register över uppbörd i ärenden om strafförelägganden. Registret får enligt 7 § användas för uppbörd enligt bötesverkställighetslagen i ärenden om strafföreläggande. Det får också användas för tillsyn, planering, uppföljning och framställning av statistik. I 10 § anges vilka uppgifter registret får innehålla. omfattade förordningen om register över strafförelägganden även åklagares behandling av personuppgifter vid hanteringen av strafförelägganden. De bestämmelserna utmönstrades dock i samband med tillkomsten av åklagardatalagen (propositionen Åklagardatalag, prop. 2014/15:63, s. 44–45). Förordningen om register över förelägganden av ordningsbot I förordningen om register över förelägganden av ordningsbot ges rätt att behandla personuppgifter i ett register över förelägganden av ordningsbot. All registrering av förelägganden av ordningsbot hanteras i registret. är personupp- giftsansvarig för registret men är personuppgiftsansvarig för uppgifter i de ärenden som handläggs av verket. Registret får enligt 2 § användas i ärenden om föreläggande av ordningsbot för handläggning, uppbörd och underrättelser till myndigheter och för tillsyn, planering, uppföljning och framställning av statistik. I 5 § anges uttömmande vilka uppgifter registret får innehålla. Tillämplig reglering efter dataskyddsreformen Regeringens bedömning: Behandling av personuppgifter vid registrering av strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot omfattas av brottsdatalagen. Behandling av personuppgifter vid uppbörd av böter omfattas av brottsdatalagen, utom när det gäller uppbörd av vissa viten. Sådan personuppgiftsbehandling omfattas av dataskyddsförordningen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot promemorians Skälen för regeringens bedömning: Den registrering av förelägganden samt den uppbördsverksamhet som omfattas av förslagen i detta kapitel utförs av och . Dessa myndigheter har bland annat till uppgift att utreda och lagföra brott samt verkställa straffrättsliga påföljder (åtminstone i form av uppbörd) och kan därmed vara behöriga i brottsdatalagens mening (1 kap. 6 § brottsdatalagen). Avgörande för om brottsdatalagen eller dataskyddsförordningen ska vara tillämplig på den personuppgiftsbehandling som sker i dessa verksamheter är då, som redogjorts för tidigare, om syftet med behandlingen är sådant som anges i 1 kap. 2 § brottsdatalagen. Myndigheternas arbete i samband med förelägganden är att hänföra till deras uppgift att utreda och lagföra brott. Den personuppgiftsbehandling som utförs när ett bötesstraff föreläggs genom ett strafföreläggande eller ett föreläggande av ordningsbot ligger därför inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Detsamma gäller enligt regeringens bedömning sådant enskilt anspråk som kan tas upp i ett strafföreläggande. De processuella reglerna om talan om ansvar för brott tillämpas även på sådant enskilt anspråk och frågan måste då anses så oupplösligt förenad med ansvarsfrågan att brottsdatalagen bör tillämpas vid personuppgiftsbehandlingen (prop. 2017/18:232 s. 112 f.). Slutligen bör även den behandling av personuppgifter som utförs när särskild rättsverkan tas upp i förelägganden omfattas av brottsdatalagen; om inte annat så följer detta av att frågan, på samma vis som vad gäller enskilt anspråk, är oupplösligt förenad med ansvarsfrågan. Detta innebär att all personuppgiftsbehandling vid registrering av förelägganden omfattas av brottsdatalagen. Uppbörd är en del av verkställigheten av bötesstraff. Syftet med personuppgiftsbehandlingen vid uppbörd av själva bötesstraffet ligger därmed inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Detsamma måste, av samma skäl som ovan, anses gälla uppbörd av belopp som avser särskild rättsverkan av brott. All personuppgiftsbehandling som sker vid uppbörd av bötesstraff och särskild rättsverkan av brott omfattas alltså av brottsdatalagen. När det slutligen gäller viten omfattar reglerna om uppbörd, som framgår av avsnitt 12.2.2, endast viten som dömts ut av allmän domstol i en dom eller ett slutligt beslut. Sådana viten kan avse t.ex. att en förälder ska lämna ifrån sig sitt barn vid umgänge. Det kan också vara viten enligt eller . 2018/19:65 giftsbehandlingen vid uppbörd av sådana viten ligger utanför brotts- datalagens tillämpningsområde. Det finns dock viten som skulle kunna omfattas av brottsdatalagens tillämpningsområde. Ett exempel är att någon vid vite kallas att inställa sig till förhör under förundersökningen enligt 23 kap. 6 a § . Frågor om utdömande av sådana viten prövas enligt 23 kap. 6 b § av åklagaren, men det finns även möjlighet att begära rättens prövning. Detta innebär att personuppgiftsbehandlingen i samband med uppbörd av de flesta viten inte omfattas av brottsdatalagen utan av dataskyddsförordningen, men att det är syftet i det enskilda fallet som är avgörande för vilken av rättsakterna som ska tillämpas. 12.5Personuppgiftsbehandling vid registrering av förelägganden 12.5.1Personuppgiftsbehandlingen ska styras av myndigheternas registerförfattningar Regeringens bedömning: Behandlingen av personuppgifter vid registrering av förelägganden bör styras av polisens brottsdatalag respektive brottsdatalag. Detta innebär att förordningen om register över strafförelägganden och förordningen om register över förelägganden av ordningsbot bör upphävas i de delar som gäller personuppgiftsbehandling i samband med registrering av strafförelägganden och förelägganden av ordningsbot. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: lyfter vikten av en hög säkerhetsnivå vid behandling av personuppgifter som angår brott eller lagföring för brott. Övriga remissinstanser yttrar sig inte över bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Enligt förordningen om register över förelägganden av ordningsbot får behandla personuppgifter i ett register över förelägganden av ordningsbot. Registret får användas för såväl handläggning av ärenden om föreläggande av ordningsbot som uppbörd av böter på grund av sådana förelägganden. använder två olika tekniska system i ordningsbotsverksamheten – Orbit för utfärdade förelägganden och Pur för uppbörd. Det förs alltså inte längre ett samlat ordningsbotsregister, utan personuppgiftsbehandlingen är uppdelad beroende på vilket syfte den har. för ett register över strafförelägganden med stöd av förordningen om register över strafförelägganden. De förelägganden av ordningsbot som utfärdar registreras i it- system med stöd av förordningen om register över förelägganden av ordningsbot. Utfärdande av förelägganden ingår i myndigheternas uppgift att lagföra brott. Personuppgiftsbehandlingen vid utfärdande av föreläggande av ordningsbot och tullåklagares utfärdande av strafföreläggande styrs av myndigheternas registerförfattningar medan registrering av förelägganden regleras i förordningen om register över strafförelägganden och Prop. 2018/19:65 förordningen om register över förelägganden av ordningsbot. har emellertid i tidigare lagstiftningsärende uttalat att en utgångspunkt bör vara att en myndighets registerförfattning ska reglera all myndighetens personuppgiftsbehandling inom brottsdatalagens tillämpningsområde (prop. 2017/18:269 s. 100). Den behandling av personuppgifter som åklagare utför vid registrering av strafförelägganden styrs från av åklagarväsendets brottsdatalag. Det finns mot den bakgrunden inte längre skäl att reglera personuppgiftsbehandling vid registrering av förelägganden särskilt. Vid införandet av polisdatalagen gjordes bedömningen att register över förelägganden av ordningsbot huvudsakligen var ett stöd för polisen vid verkställighet av påföljder. Registret ansågs därför primärt ha ett annat ändamål än brottsbe- kämpning och falla utanför polisdatalagens tillämpningsområde (prop. 2009/10:85 s. 76 f.). Att registret i lika hög grad används vid utfärdande av förelägganden berördes inte. Det finns därför inget hinder mot att nu låta behandling av personuppgifter vid registrering av förelägganden – vilken sker i syfte att lagföra brott – styras av polisens brottsdatalag. Det finns inte heller något som hindrar att motsvarande personuppgiftsbehandling styrs av brottsdatalag. Polisens brottsdatalag och brottsdatalag bör därför styra den personuppgiftsbehandling som utförs av respektive myndighet vid registrering av förelägganden. Det innebär att förordningen om register över strafförelägganden och förordningen om register över förelägganden av ordningsbot bör upphävas i de delar som gäller personuppgifts- behandling i samband med registrering av strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot. påpekar är det av vikt att personuppgifter av aktuellt slag behandlas på ett säkert sätt. Regeringen konstaterar att regleringen om säkerheten för personuppgifter i 3 kap. 8–11 §§ brottsdatalagen blir direkt tillämplig på den personuppgiftsbehandling som sker vid och registrering av förelägganden, liksom på efterföljande behandling i uppbördsverksamheten. Det finns därför inte något behov av att reglera dessa frågor särskilt. 12.5.2Myndigheternas registerförfattningar behöver inte anpassas Regeringens bedömning: behandling av personuppgifter vid registrering av förelägganden av ordningsbot bör inte regleras som ett särskilt register i polisens brottsdatalag. Det behövs inte någon särskild bestämmelse om hur länge respektive får behandla personuppgifter i ärenden om strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot promemorians Skälen för regeringens bedömning Vissa register särregleras i polisens brottsdatalag I förarbetena till polisdatalagen angav regeringen att målsättningen bör vara att i möjligaste mån undvika särregleringar av vissa speciella informa- tionssamlingar eller viss personuppgiftsbehandling för att regleringen så långt möjligt ska vara teknikneutral. Regeringen konstaterade dock att det finns viss behandling av personuppgifter som av olika skäl inte bör inordnas under de generella bestämmelserna (prop. 2009/10:85 s. 229). Vissa register regleras därför särskilt i 5 kap. polisens brottsdatalag. Det gäller dna-registren, fingeravtrycks- och signalementsregister, penning- tvättsregister, det internationella registret samt tillträdesförbudsregistret. Skälen till varför de olika registren regleras särskilt skiljer sig åt (prop. 2009/10:85 s. 231, 235, 241 f. och 245 f.). Dna-registren och fingeravtrycks- och signalementsregistren regleras särskilt på grund av att det är speciella slag av uppgifter som behandlas. Dessutom förutsätter det s.k. Prümrådsbeslutet att varje medlemsstat har nationella register över dna-profiler och fingeravtryck för att andra medlemsstater ska kunna medges direktåtkomst till dem. När det gäller penningtvättsregister och det internationella registret är skälet till särregleringen att de allmänna reglerna om gemensamt tillgängliga uppgifter inte passar för den personuppgiftsbehandling som krävs. Personuppgifter som behandlas i penningtvättsregister har inte alltid det nödvändiga sambandet med konkreta brott eller brottslig verksamhet som krävs för att få göra uppgifterna gemensamt tillgängliga. Framför allt bestämmelserna om sökbegränsningar och hur länge uppgifter får behandlas passar mindre väl för behandling av personuppgifter i det internationella registret. Regeringen delar bedömningen i promemorian att varken uppgifternas karaktär eller verksamhetens natur är sådan att det motiverar att personuppgiftsbehandlingen vid registrering av ordningsbots- förelägganden regleras som ett särskilt register i 5 kap. polisens brottsdatalag. Det bör emellertid ändå övervägas om bestämmelserna om gemensamt tillgängliga uppgifter i polisens brottsdatalag är ändamåls- enliga eller om det finns skäl att särreglera personuppgiftsbehandlingen. I brottsdatalag finns det ingen motsvarande särreglering av register. Det finns därför inte skäl att överväga motsvarande fråga för personuppgiftsbehandling. Reglerna om gemensamt tillgängliga uppgifter är ändamålsenliga I 3 kap. polisens brottsdatalag finns det särskilda regler om uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. Gemensamt tillgängliga uppgifter är sådana uppgifter som fler än ett fåtal personer har tillgång till. Det saknar betydelse hur många som faktiskt tar del av uppgifterna, det avgörande är att det finns möjlighet att ta del av dem. Reglerna i 3 kap. gäller inte för de register som regleras särskilt i 5 kap. I 3 kap. 2 § första stycket polisens brottsdatalag anges vilka per- sonuppgifter som får göras gemensamt tillgängliga. Det är bl.a. uppgifter som förekommer i ärenden om utredning av eller lagföring för brott. Utfärdande av förelägganden av ordningsbot ingår i uppgiften att utreda och lagföra brott. Registrerade förelägganden får alltså göras gemensamt tillgängliga enligt dagens reglering. För att värna den personliga integriteten finns det särskilda be- gränsningar vid sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter. I 3 kap. 5 § regleras vilka uppgifter som får tas fram vid sökning på namn, personnummer, samordningsnummer och andra liknande identitets- beteckningar i automatiserade behandlingssystem. Det gäller bl.a. upp- gifter om att någon är anmäld för brott eller är eller har varit misstänkt för brott. Något tillägg behöver därför inte göras i bestämmelsen. I 3 kap. 6 § görs undantag från begränsningsregeln i 5 §. Begräns- ningsregeln gäller inte vid sökning i en viss handling eller i ett visst ärende och inte heller vid sökning som under vissa förutsättningar görs av särskilt angivna tjänstemän i underrättelseverksamhet, för att utreda mycket allvarliga brott eller för att samordna utredningar om brott som kan vara systematiska. Den gäller inte heller för sökning som görs av tjänstemän vid ledningscentraler på begäran av en polisman som verkställer ett ingripande. Det finns inte behov av något ytterligare undantag från begränsningsregeln i 5 § när det gäller registrering av förelägganden. Enligt 3 kap. 7 § får bl.a. Säkerhetspolisen, och Kust- bevakningen medges direktåtkomst till personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. Det är de myndigheter som enligt 4 § förordningen om register över förelägganden av ordningsbot får ha direktåtkomst till registret. och direktåtkomst är begränsad till uppgifter i de ärenden i registret som handläggs hos respektive myndighet. Enligt 3 kap. 6 § brottsdatalagen ska tillgången till personuppgifter begränsas till vad var och en behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Bestämmelsen omfattar även att tillgången till personuppgifter i system som myndigheten får tillgång till genom direktåtkomst ska begränsas (prop. 2017/18:232 s. 181). Direkt- åtkomsten blir därför inte vidare för att den generella bestämmelsen om direktåtkomst till gemensamt tillgängliga personuppgifter blir tillämplig. Sammantaget är bestämmelserna om gemensamt tillgängliga uppgifter i polisens brottsdatalag ändamålsenliga för den personuppgiftsbehandling som förekommer vid registrering av ordningsbotsförelägganden. Personuppgiftsbehandlingen bör därför inte regleras som ett särskilt register i 5 kap. polisens brottsdatalag. Det behövs inte någon särreglering av hur länge personuppgifter får behandlas Enligt 10 § förordningen om register över förelägganden av ordningsbot ska uppgifter i registret gallras senast efter det kalenderår då föreläggandet utfärdades. Uppgifter i ett strafförelägganderegister ska enligt 19 § förordningen om register över strafförelägganden gallras senast efter det kalenderår då föreläggandet utfärdades. Enligt huvudregeln i 2 kap. 17 § första stycket brottsdatalagen får personuppgifter inte behandlas än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med behandlingen. Bestämmelsen kompletteras av bestämmelser i registerförfattningarna om hur länge olika kategorier av gemensamt tillgängliga uppgifter får behandlas. I 4 kap. 4 § polisens brottsdatalag och 4 kap. 5 § brottsdatalag anges hur länge personuppgifter i förundersökningar får behandlas för ändamål inom 2018/19:65 registerförfattningens tillämpningsområde. Av första stycket i respektive paragraf framgår att uppgifterna får behandlas efter utgången av det kalenderår då domstolens avgörande fick laga kraft om förundersökningen har lett till åtal. Om förundersökningen har lagts ner eller avslutats på annat sätt än genom åtal får de enligt andra stycket behandlas efter utgången av det kalenderår då åklagarens eller förundersökningsledarens beslut meddelades. Enligt tredje stycket gäller bestämmelserna även personuppgifter i andra utredningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. . I den mån strafförelägganden inte föregås av en förundersökning omfattas de av bestämmelsen om förenklade utredningar i 23 kap. 22 § . Det gör även förelägganden av ordningsbot. Det innebär att det redan av regleringen i polisens brottsdatalag och brottsdatalag kommer att följa att personuppgifter i strafförelägganden och förelägganden av ordningsbot som längst får behandlas från utgången av det kalenderår då föreläggandet godkändes. Den längsta tiden för behandling blir alltså något kortare för personuppgifter i förelägganden av ordningsbot medan den blir längre för personuppgifter i ärenden om strafförelägganden. Ingen remissinstans har invänt mot detta. Det finns därför inte behov av någon särskild reglering av hur länge personuppgifter i ärenden om föreläggande får behandlas. En förutsättning för att uppgifterna ska få fortsätta att behandlas är att de behövs för något eller några av lagens ändamål. Regeringens förslag: Sekretess ska gälla i verksamhet som avser förande av eller uttag ur register, för uppgift som har tillförts register över strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot. Sekretessen ska inte gälla i ärende om strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot promemorians Skälen för regeringens förslag: I 35 kap. offentlighets- och sekretesslagen regleras sekretess till skydd för enskild i verksamhet som syftar till att förebygga eller beivra brott m.m. Sekretessen enligt 35 kap. 1 § skyddar enskilds personliga och ekonomiska förhållanden. Sekretessen omfattar bl.a. uppgifter som förekommer i utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål (punkt 1), annan verksamhet som syftar till att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott och som bedrivs av en åklagarmyndighet, , , , eller (punkt 4), register som förs av enligt 5 kap. polisens brottsdatalag eller som annars behandlas med stöd av de bestämmelserna (punkt 5), misstankeregistret (punkt 6) och register som förs av enligt brottsdatalag eller som annars behandlas där med stöd av den lagen (punkt 9). Brottsanmälningar omfattas också av sekretessen. Sekretessen gäller endast om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider skada eller men. 2018/19:65 35 kap. 6 § gäller sekretessen inte för beslut att väcka åtal eller att inte inleda eller lägga ner en förundersökning. Bestämmelser om sekretess för vissa andra av register än de som anges i 35 kap. 1 § finns i 35 kap. 3 och 4 §§. Sek- retessen enligt dessa paragrafer är absolut, vilket innebär att uppgifterna ska hemlighållas utan någon skadeprövning om de begärs ut. I 3 § regleras sekretessen för belastningsregistret. I 4 § regleras sekretessen för bl.a. register över strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot. Bestämmelsen innebär bl.a. att, i annat fall än som avses i 35 kap. 1 § första stycket 5 och 6 och 3 §, sekretess gäller i verksamhet som avser förande av eller uttag ur register för uppgift som har tillförts ett särskilt register som förs över strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot (punkt Sekretess gäller dock inte i ärende om strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot. Skälen för att uppgifter i belastningsregistret och i register över strafförelägganden och förelägganden av ordningsbot omfattas av absolut sekretess görs sig alltjämt gällande när det gäller registrerade förelägganden. Vid införandet av åklagardatalagen konstaterade rege- ringen att sekretessbestämmelsen i 35 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen inte behövde ändras med anledning av att förordningen om register över strafförelägganden skulle upphävas i den del som rörde åklagarväsendet (prop. 2014/15:63 s. 118). Bestämmelsen kan alltså behållas även om förordningen om register över strafförelägganden och förordningen om register över förelägganden av ordningsbot skulle upphävas i de delar som gäller personuppgiftsbehandling i samband med registrering av strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot. Eftersom registren inte längre kommer att regleras särskilt bör bestämmelsen dock formuleras om så att sekretessen avser uppgift som har tillförts register över strafförelägganden eller förelägganden av ordningsbot. Sekretessen bör som inte omfatta uppgifter i ärenden om strafföreläggande eller förläggande av ordningsbot. 12.6Personuppgiftsbehandling vid uppbörd av böter 12.6.1Personuppgiftsbehandlingen ska styras av myndigheternas registerförfattningar Regeringens förslag: Polisens brottsdatalag ska gälla när i egenskap av behörig myndighet behandlar person- uppgifter i syfte att verkställa uppbörd. brottsdatalag ska gälla när i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter i syfte att verkställa uppbörd. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås att Polisens brottsdatalag och brottsdatalag ska gälla när respektive myndighet i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter i syfte att verkställa straffrättsliga påföljder. 2018/19:65 Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: Av 3 § bötesverkställighets- förordningen framgår att är central uppbördsmyndighet.