prop · H60359 · 2019-03-19 00:00:00 — I det fall ett serveringsställe redan har ett serveringstillstånd för servering av spritdrycker ska det inte krävas ytterligare tillstånd för dessa produkter. Kommunens tillsynsansvar om- fattar även servering via minibar. Genom sin operativa tillsyn kan kom- munerna få kännedom i vad mån de alkoholdrycksliknande preparaten in- kluderas i det utbud som serveras av en näringsidkare som har serverings- tillstånd för spritdrycker. Även 8 kap. 6 och7 §§ ändras för att det ska bli tillåtet att anordna prov- smakning under samma förutsättningar som för alkoholdrycker. Läns- styrelsen i län menar att det vid provsmakning i praktiken ofta er- bjuds betydligt större mängder än vad som framgår av alkohollagens för- 2018/19:59 arbete och att det mot den bakgrunden behövs en översyn och ett lagför- tydligande, vilket blir än mer angeläget i och med att tillstånd även ska kunna medges för provsmakning av alkoholhaltiga preparat. Av alkohollagens förarbeten anges att det i begreppet provsmakning ligger att det handlar om små mängder av olika produkter för att kunna få en uppfattning om kvalitet och smak. Lagstiftningen anger således syftet med provsmakning och i föreskrifter anger vilka villkor som ska uppfyllas för att få bedriva sådan verksamhet. Regeringen menar att alkohollagen och dess föreskrifter tydligt anger vad som ska uppnås när det gäller provsmakning, utan att i detalj reglera hur det ska gå till. På så sätt ger lagstiftningen utrymme för de myndigheter som befinner sig nära verksamheten i fråga och som har god kunskap om både alkohol- lagen och de lokala förutsättningarna att bedöma hur provsmakning ska utformas på bästa sätt. Regeringen bedömer att det inte är lämpligt att i lag fastställa mer detaljerade bestämmelser än vad som är fallet . 8 kap. 13 § ändras så att samma regler ska gälla för den som har serve- ringstillstånd i fråga om inköp av alkoholdrycksliknande preparat som för spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker. Enligt 8 kap. 15 § får stadigvarande servering till allmänheten medges endast om serverings- stället har ett eget kök i anslutning till serveringslokalen samt tillhanda- håller lagad eller på annat sätt tillredd mat. Gästerna ska kunna erbjudas ett varierat utbud av maträtter. får matutbudet be- gränsas till ett fåtal enklare rätter. Serveringsstället ska vara utrustat med ett i förhållande till lokalens storlek lämpligt antal sittplatser för matserve- ring. Om det finns en drinkbar får den ta i anspråk endast en mindre del av serveringsställets totala yta och vara belägen i nära anslutning till mat- salen. Tillfälligt tillstånd för servering till allmänheten får meddelas om serveringsstället tillhandahåller tillredd mat. Detsamma gäller tillstånd för servering i slutet sällskap. Till följd av ändringarna i de inledande bestäm- melserna i 8 kap. kommer detta att gälla även för serveringstillstånd som avser de alkoholdrycksliknande preparaten. Innebörden är att det inte kom- mer att gå att få stadigvarande eller tillfälligt serveringstillstånd för en verksamhet som t.ex. enbart omfattar glass- eller godisförsäljning, såsom godisbutiker, glassbarer eller ambulerande glassförsäljning. Regeringens förslag tillgodoser därmed den synpunkt som framförts av , nämligen att det inte ska tillåtas att servera alkoglass utan andra alternativ samt att det ska finnas alkoholfria alternativ till alkoglass på motsvarande sätt som till alkoholdrycker. Regeringen föreslår ingen ändring i 8 kap. 15 § fjärde stycket som avser servering i foajén till en teater eller konsertlokal under paus i en föreställ- ning eller konsert. Skälet är att ett sådant tillstånd endast kan ges för starköl, vin och annan jäst alkoholdryck. Eftersom inte serveringstillstånd kan ges för servering av sprit ser regeringen inte något skäl att utvidga denna möjlighet för de här aktuella produkterna. Dessa produkter kan i många fall jämställas med en drink, då alkoholen i produkten ofta utgörs av en spritdryck. En jämförelse kan göras med förslaget om att ett serve- ringstillstånd för spritdrycker även ska omfatta de här aktuella alkohol- haltiga preparaten. En konsekvensändring görs i 8 kap. 18 § alkohollagen för att reglera till- ståndshavarens eller en av denne utsedd serveringsansvarig persons skyldighet att ha tillsyn över serveringen. Tillståndshavaren ska till kom- munen anmäla den eller de personer som har utsetts att ansvara för serve- ringen. På samma sätt som för alkoholdrycker får endast den som är an- ställd av tillståndshavaren eller som är inhyrd av ett bemanningsföretag anlitas som köks- eller serveringspersonal eller för uppgifter som är av betydelse för ordning och nykterhet. De undantag som gäller för ordnings- vakter och för restaurangskolor med serveringstillstånd m.fl. ska gälla även för de alkoholdrycksliknande preparaten. Kommunens rätt att besluta under vilka tider servering får ske ska gälla även de alkoholdrycksliknande preparaten, vilket föranleder ändring i 8 kap. 19 §. Om inte kommunen beslutar annat, får serveringen inte på- börjas tidigare än och inte pågå längre än . Bestämmelsen om att serveringsstället ska vara utrymt senast efter serveringstidens utgång kommer att gälla på samma sätt som vid servering av alkoholdrycker, liksom undantagen för rumsservering på hotell och minibarer i hotellrum. Kravet i 8 kap. 20 § att ansvarig personal ska se till att måttfullhet iakttas och att störningar på grund av oordning eller onykterhet undviks vid servering, utsträcks till att gälla även de alkoholdrycksliknande prepara- ten. Bestämmelsen i 8 kap. 21 § som anger att priset vid servering inte får sättas lägre än inköpspriset jämte skäligt påslag, ändras för att gälla även dessa preparat. Prissättningen får inte ske på ett sådant sätt att försäljning av drycker eller alkoholdrycksliknande preparat med högre alkoholhalt främjas. Gästerna får inte uppmanas eller förmås att köpa alkoholdrycker eller här aktuella alkoholhaltiga preparat. i län anser att lagstiftaren behöver förtydliga bestämmelsen om prissättning då det inte klart framgår om avsikten är att prisjämförelsen ska ske enbart inom respektive kategori (dvs. alkoholdrycker jämförs med varandra och alko- holhaltiga preparat med varandra) eller om en prisjämförelse även ska ske mellan en alkoholdryck och ett alkoholhaltigt preparat. menar att det inte ska vara tillåtet att främja en vara med högre alkoholhalt genom prissättning, oavsett om det är en alkoholdryck eller ett alkohol- haltigt preparat. Regeringen delar bedömning. Eftersom alkoholdrycker kan jämställas med de alkoholhaltiga preparat som här av- ses, finns skäl att anta att ett glas dryck kan ersättas av t.ex. en glass och vice versa i det fall prissättningen mellan dessa skiljer sig åt. En konse- kvent prissättning bör därför eftersträvas så att det ur prissynpunkt inte uppstår en situation där en produkt främjas på ett otillbörligt sätt. För att åstadkomma en reglering som motsvarar det som gäller för alko- holdrycker ändras 8 kap. 23 § enligt följande. Från ett serveringsställe med serveringstillstånd får inte någon medföra de alkoholdrycksliknande pre- parat som har serverats i lokalen. Detta gäller inte hotellrum med minibar. Innebörden är att det inte kommer att vara tillåtet att låta gästerna på en servering köpa exempelvis en glass med en alkoholhalt överstigande 2,25 volymprocent och ta med sig glassen från serveringsstället. Glassen får i stället ätas på stället. ser praktiska tillämpningsproblem med att vid tillsyn säkerställa att alkoholhaltigt pulver och alkoholhaltiga tabletter, vilka till sin natur är lätta att gömma, inte lämnar serverings- stället. Även ser tillsynsproblem. Kommunen menar att endast alkoholhaltig glass bör skrivas in i alkohollagen som ytterligare 2018/19:59 en produkt som kan serveras på restauranger med serveringstillstånd. Kommunen har svårt att se vilka andra produkter som skulle kunna komma i fråga. Skulle alkohol i pulverform eller godisform vara tillåten för serve- ring riskerar tillsynsutövningen att försvåras avsevärt för kommunerna. Skulle alkoholen serveras i godisform eller i pulverform som strös i eller på livsmedel är det mycket svårt att kontrollera vilken gäst som faktiskt konsumerar alkoholen och om konsumtionen sker på avsedd serverings- yta. Liknande farhågor förs fram av i som menar att servering av alkohol i pulver- eller pillerform, som gästen själv ska tillsätta vätska, gör det svårt att vid serveringen fullt ut kunna reglera alkoholhalten som gästen intar, vilket innebär risk för överservering. Om pulver och tabletter får säljas på Systembolaget, finns vidare en risk för att dessa kan tas med in på restauranger och kaféer oavsett om dessa innehar serveringstillstånd eller inte. Detta, menar , ökar risken för överservering och att minderåriga får tillgång till alkohol, men även risken för intag av alkohol utan egen vetskap. anser att det finns ett behov av reglering för var och hur försäljning av alkoholhaltiga preparat av typen tabletter eller pulver får ske. Å andra sidan menar att det primära ur medlemsföretagens perspektiv är att en reglering inte hindrar verksamheter med serveringstillstånd från att, i de fall de så önskar, ser- vera de aktuella s.k. alkoglassarna eller andra alkoholhaltiga preparat som ur konsumtionssynpunkt är att jämställa med alkoholdrycker. En verksam- het som kan medges tillstånd att servera alkoholdrycker bör kunna tillåtas att servera exempelvis frysta alkoholhaltiga produkter på samma sätt som flytande sådana. Allt annat skulle enligt Visita framstå som orimligt och inkonsekvent. Regeringen delar de farhågor som framförs när det gäller möjligheten att bedriva en effektiv tillsyn. Sådana svårigheter som remissinstanserna lyfter fram bör kunna innebära att det finns grund för att i föreskrifter när- mare reglera försäljning av dessa typer av preparat. I avsnitt 9.1 redogör regeringen för överväganden avseende möjligheter till föreskrifter till skydd för liv eller hälsa. Slutligen föreslås att förbuden mot att låta någon dricka eller tillåtas dricka medhavda alkoholdrycker i 8 kap. 24 § första och andra styckena ändras så att de gäller även de alkoholdrycksliknande preparaten. Ut- trycket ”dricka eller tillåtas dricka” ändras vidare till ”inta eller tillåtas inta”. Uttrycket ”inta” syftar till att täcka in alla förfaranden genom vilka alkohol tillförs kroppen. Vissa alkoholhaltiga preparat intas på annat sätt än genom förtäring. Det är t.ex. möjligt att röka ångorna från alkohol. En konsekvensändring görs i tredje stycket så att de alkoholdrycksliknande preparat som inte får serveras i en lokal som avses i paragrafen inte heller får förvaras i lokalen eller tillhörande utrymmen. Med de föreslagna ändringarna blir regleringen avseende servering av de alkoholdrycksliknande preparaten analog med vad som gäller för alko- holdrycker. Servering med stöd av serveringstillstånd av de alkoholdrycksliknande preparaten måste sannolikt bedömas enligt artikel 34 i EUF-fördraget. Hinder mot den fria varurörligheten, som stipuleras i artikel 34, kan motiveras av de skäl av allmänintresse som räknas upp i artikel 36 i EUF- fördraget, eller av tvingande hänsyn. slagit fast att bestämmelser som har till syfte att genom styrning av alko- Prop. 2018/19:59 holkonsumtionen förebygga de samhälleliga, sociala och medicinska skadeverkningarna av alkoholhaltiga ämnen, och därigenom motverka alkoholmissbruk, bidrar till att skydda folkhälsan och allmän ordning en- ligt artikel 36 i EUF-fördraget. Det innebär att folkhälsoskäl kan anföras enligt artikel 36 som stöd för att förbehålla aktörer med serveringstillstånd servering av de alkoholdrycksliknande preparaten. 9Alkoholhaltiga preparat som kan innebära särskilda hälsorisker Regeringens förslag: Villkoret att en vara ska ha färdigställts för slut- lig användning för att kunna utgöra alkoholhaltigt preparat tas bort i 1 kap. 10 § alkohollagen. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: tillstyrker. Övriga remiss- instanser har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Regeringen kan konstatera att det är osäkert om produkter som t.ex. alkoholhaltigt pulver och alkoholhaltiga tabletter omfattas av definitionen av alkoholhaltigt preparat i nuvarande 1 kap. 10 § alkohollagen på grund av villkoret att det ska vara en ”vara som färdigställts för slutlig användning”. Alkoholhaltigt pulver ska normalt tillsättas vätska före förtäring för att det ska bli en alkoholhaltig dryck, vilket görs i konsumentledet. Även om det inte går att fastställa med säkerhet, finns det därmed vissa skäl som talar för att pulvret inte är färdigställt för slutlig användning. Alkoholhaltiga tabletter som är avsedda att förtäras genom att intas direkt av konsumenten skulle möjligen vara att anse som färdigställda för slutlig användning. Om alkoholhaltigt pulver dyker upp på den svenska marknaden, är det troligt att denna osäkerhet kommer att leda till stora tillämpningssvårigheter. Det finns en risk att pro- dukten får säljas helt fritt. Frasen ”färdigställts för slutlig användning” tillkom då den nuvarande alkohollagen infördes. Syftet var att på ett tydligt sätt skilja på alkoholhal- tiga preparat och teknisk sprit. Skälen till denna gränsdragning var att handeln med alkoholhaltiga preparat skulle vara i princip fri utan några krav på särskilda tillstånd eller godkännanden, under förutsättning att pro- dukten var denaturerad enligt meddelade föreskrifter. På så sätt ansågs det inte finnas några hälsorisker avseende dessa produkter. Däremot ansågs det finnas större hälsorisker med teknisk sprit, som därför skulle omgärdas av restriktioner och regler för att få säljas och köpas. Under remissrundan fick det föreslagna tillägget kritik från som då var till- synsmyndighet för alkoholhaltiga preparat. Verket menade att tillägget innebar att vissa varor som före lagens ikraftträdande inrymdes i defini- tionen för alkoholhaltigt preparat därefter föll utanför. 2018/19:59 Regeringen kan konstatera att begreppet ”färdigställd för slutlig använd- ning” inte har underlättat gränsdragningen mellan teknisk sprit och alko- holhaltiga preparat, utan att det snarare snävat in alkohollagen på ett sätt som innebär att vissa produkter faller utanför lagens tillämpningsområde. Genom att ta bort ovan nämnda rekvisit i bestämmelsen kommer alkohol- haltigt pulver, tabletter och andra liknande produkter att ingå i begreppet alkoholhaltigt preparat enligt nuvarande definition. Produkterna kan även komma att ingå i den föreslagna nya definitionen av alkoholdryckslik- nande preparat. Alkoholhaltigt pulver och liknande produkter har normalt en hög alkoholhalt och kan antas användas som berusningsmedel, och där- med torde andra ledet i definitionen uppfyllas. till- styrker förslaget och delar regeringens bedömning att rekvisitet ”färdig- ställd för slutlig användning” inte har underlättat gränsdragningen mellan alkoholhaltiga preparat och teknisk sprit. Det har snarare inneburit en otydlighet om huruvida vissa alkoholhaltiga produkter som säljs för in- dustriell användning ingår i definitionen av alkoholhaltiga preparat eller om de hamnar utanför alkohollagens reglering eftersom de inte heller kan hänföras till KN-nummer 2207 eller 2208 och i och med det inte definieras som teknisk sprit, trots att produkten är avsedd för industriell användning. Myndigheten anser att det är viktigt att produkter som ska omfattas av den strängare reglering som gäller för teknisk sprit inte hanteras som alkohol- haltiga preparat. Förslaget att ta bort rekvisitet bedömer myndigheten inte medför någon ökad risk för att så kommer att ske. Däremot blir det tydligt att alkoholhaltiga produkter, som inte kan definieras som teknisk sprit och som säljs industriellt i stora volymer och i vissa fall med höga alkohol- halter, kommer att omfattas av alkohollagens bestämmelser eftersom de blir inkluderade inom den föreslagna definitionen. När alkoholhalten på alkoholhaltigt pulver fastställs bör det enligt rege- ringens mening vara halten i pulvret som är avgörande, inte vad det blir för alkoholhalt vid framställande av dryck efter det att konsumenten fått tillgång till pulvret. 9.1Möjlighet till ytterligare föreskrifter till skydd för liv eller hälsa Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om handel med teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat som behövs till skydd för liv eller hälsa. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: förordar att regeringen ges möjlighet att föreskriva om förbud. i län påpekar vik- ten av att proaktivt utforma föreskrifter, som även innehåller förbud för att skydda barn och unga. Systembolaget förordar en reglering efter förebild från reglerna om förbud mot vissa hälsofarliga varor. , Ung- domens nykterhetsförbund, forskning och Landsråd för alkohol- och narkotikafrågor menar att ett uttryckligt förbud mot dessa särskilt hälsofarliga produkter borde utgöra ett starkare skydd för människors liv och hälsa i , än den reglering som här föreslås. Skälen för regeringens förslag: Som tidigare beskrivits råder i princip fri handel med alkoholhaltiga preparat eftersom alkohollagens skydds- regler endast omfattar alkoholdrycker. Mot bakgrund av att en del av de alkoholhaltiga preparat som finns på marknaden kan utgöra en hälsorisk, t.ex. att preparat som inte är avsedda för förtäring ändå kan intas och leda till berusning, har regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer befogenhet att meddela sådana föreskrifter om handel i övrigt med teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat som behövs till skydd för liv och hälsa enligt 6 kap. 10 § 4 alkohollagen. I 4 § 6 alkoholförordningen (2010:1636) ges bemyndigande att meddela sådana föreskrifter och kan på så sätt bl.a. införa vissa begränsningar i försäljningsrätten av- seende alkoholhaltiga preparat. Denna möjlighet omfattar alla typer av alkoholhaltiga preparat, både sådana som är avsedda att förtäras och sådana som inte är det (se avsnitt 7). När det gäller alkoholhaltiga preparat som är avsedda att förtäras finns föreskrifter för vinbaserade produk- ter för matlagning, essenser, kosttillskott och tinkturer. Det som regleras är bl.a. etanolhalt och förpackningsstorlek. De skäl som regeringen angav i propositionen till bestämmelserna i nu- varande alkohollag gör sig fortsatt gällande. Alkoholhaltiga preparat kan innehålla andra ämnen än denatureringsämnen som ensamma eller tillsam- mans med andra ämnen gör att varan får en sådan sammansättning att den medför allvarlig fara för liv eller hälsa. Föreskriftsrätten kommer även att omfatta de alkoholdrycksliknande preparaten. Det innebär att vissa av de preparat som faller in under defini- tionen kan komma att regleras strängare än alkoholdrycker. Regeringen bedömer att möjligheten att föreskriva om en strängare reglering är viktig eftersom vissa preparat kan vara förknippade med högre hälsorisker än alkoholdrycker. Exempel på företeelser som bör beaktas i en bedömning av om det finns skäl att meddela föreskrifter till skydd för liv eller hälsa inklusive even- tuellt förbud är bl.a. alkoholhalt, intagningssätt, användningsmönster och utformning. Preparatets alkoholhalt har betydelse för risken att intag av preparatet leder till berusning: ju högre alkoholhalt desto större berus- ningsrisk. Risker som kan uppstå till följd av intagningssättet är t.ex. pre- parat som kan inhaleras, injiceras, sprayas eller annars kan antas användas främst i berusningssyfte. Det handlar således om sådana företeelser som innebär särskilda risker för berusning eller förgiftning eller som innebär att berusningseffekten är snabb eller svår att förutse. Andra företeelser som bör beaktas i en riskbedömning är användnings- mönster, dvs. preparat som används av särskilt sårbara grupper inklusive barn och unga, som kombineras med andra preparat eller som används på annat sätt som innebär en hälsorisk. Även preparatets utformning bör be- aktas i en riskbedömning. Det kan vara risker som är förknippade med att produkter lätt kan döljas och därmed komma att användas i situationer eller på platser där alkohol inte är tillåtet eller där användningen utgör en påtaglig risk för liv eller hälsa. Dessa risker är särskilt allvarliga i för- hållande till barn och unga. Även risker som uppstår på grund av att en alkoholhaltig produkt lätt kan förväxlas med motsvarande alkoholfria pro- dukter bör beaktas, liksom produkter som kan antas ha en särskild attrak- tionskraft på barn och unga, dvs. färgglada förpackningar eller förpack- ningar som på annat sätt vittnar om att målgruppen framför allt är unga De risker som gör att det kan finnas anledning att meddela före- skrifter, måste inte ha kommit till uttryck i utan det är tillräckligt att de har förekommit i något annat land. Regeringen menar att det således är möjligt att genom föreskrifter införa restriktioner i handeln med dessa preparat och även införa förbud, i vart fall för de alkoholhaltiga produkter eller preparat som kan innebära sär- För att förtydliga att det är tillräckligt att det finns risker för hälsan och att det inte behöver vara fråga om livsfara för att det ska vara möjligt att meddela föreskrifter föreslår regeringen att 6 kap. 10 § 4 alkohollagen ändras på så sätt att ”och” byts ut mot ”eller” för att tydlig- göra att det är tillräckligt att det är antingen liv eller hälsa som behöver skyddas för att punkten ska bli aktuell. instämmer i utredningens bedömning av myn- dighetens möjligheter att föreskriva om alkoholhaltiga preparat. heten förordar emellertid att en bestämmelse införs i alkohollagen som ger regeringen möjlighet att föreskriva om förbud att till konsumenter till- handahålla alkoholdrycksliknande preparat som kan innebära särskilda Det är en åtgärd som ska vidtas vid synnerliga skäl. ingen tydlig beskrivning i tidigare förarbeten av vad som avses med ”syn- nerliga skäl” men det förefaller i alla fall som om förbud ska användas i Regeringen delar utredningens bedömning att ”synnerliga skäl” är när ett preparat innebär allvarlig fara för liv eller hälsa. anser att det är en proportionerlig begränsning för när ett förbud för ett preparat kan bli aktuellt. förordar dock att rege- ringen ger myndigheten i uppdrag att bevaka och utreda behovet av kon- troll av dessa alkoholhaltiga preparat som kan innebära särskilda hälso- Även Systembolaget har framfört synpunkter på den reglering som Systembolaget menar att det bör införas en förbudsmodell för alkoholhaltiga produkter med särskilda hälsorisker, efter förebild från reglerna om förbud mot vissa hälsofarliga varor. En sådan modell skulle enligt Systembolaget vara effektivare och mer ändamålsenlig som rättssäkerhetsaspekterna skulle tillvaratas på ett bättre sätt. menar att det är oklart om de preparat som det kan finnas skäl att särbe- handla omfattas av den föreslagna förbudsmöjligheten. särskilt hälsofarliga produkter, av typen alkohol i pulver- eller tablettform När det gäller dessa produkter menar att ett tydligt mandat bör ges till en myndighet, företrädelsevis Folkhälso- myndigheten, att föreslå regeringen vilka produkter som bör förbjudas. sådant tillvägagångssätt beaktar legalitetsprincipen och uppfyller därmed kravet på rättssäkerhet och bör inkluderas i alkohollagen. tydliggöras att de alkoholhaltiga preparat som ska förbjudas är sådana som antingen medför allvarlig fara för liv eller hälsa eller alkoholhaltiga pre- parat som främst kan antas användas som berusningsmedel och därmed medföra särskilda risker för barn och unga. I lagförarbetena bör det därför uttryckligen anges att produkter som riskerar att primärt komma att an- vändas i berusningssyfte och som kan antas medföra särskilda risker för unga ska förbjudas. Typfall av sådana produkter som existerar bör räknas upp i förarbetena, och dessa är (i vart fall) alkoholpulver och alko- holtabletter.