prop · H60356 · 2019-03-12 00:00:00 — Direktivet ställer också krav på att det i riktlinjerna ska finnas en beskriv- ning och förklaring av alla betydande förändringar som har skett i för- hållande till de tidigare riktlinjerna (den nya artikel 9a.6 sista stycket). ska anges hur riktlinjerna beaktar aktieägarnas synpunkter på riktlinjerna sedan de antogs av bolagsstämman. Genom informationen ska aktieägarna kunna få en bild av vad de föreslagna förändringarna kan väntas medföra. Kravet behöver anges i lag. 8.2 Skyldighet att ta fram en rapport om ersättningar Regeringens förslag: Styrelsen i ett noterat aktiebolag ska för varje räkenskapsår ta fram en särskild rapport över sådan utbetald och inne- stående ersättning till den verkställande direktören, vice verkställande direktören och styrelseledamöter som omfattas av riktlinjerna för ersätt- ning till ledande befattningshavare. Bolagets aktieägare ska ta ställning till rapporten på årsstämman och rapporten ska hållas tillgänglig på bolagets webbplats. Om det har fram- förts synpunkter på en tidigare rapport om ersättningar ska det i rappor- ten anges hur dessa har beaktats. Av rapporten ska det också framgå om det gjorts avvikelser från beslutsprocessen för hur ersättningar fastställs och om det gjorts avsteg från bolagets riktlinjer. Alla former av ersättning som kan betalas ut till de ledande befatt- ningshavarna ska framgå av rapporten. Arvoden för styrelseuppdrag som har beslutats av bolagsstämman samt emissioner och överlåtelser som omfattas av Leo-reglerna ska dock kunna utelämnas i rapporten. Promemorians förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med regering- ens förslag (se promemorian s. 351 f. och 362). I promemorian föreslås att ersättningen till vissa ledande befattningshavare ska redovisas i anonymi- serad form. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har ingen invändning mot förslagen. Flera remissinstanser, bl.a. Kollegiet för svensk bolagsstyrning, och , avstyrker förslaget om att en särskild rapport ska upprättas och menar att det bör vara tillräckligt med att relevanta uppgifter redovisas i årsredovisningen. Några remissinstanser lämnar synpunkter på omfattningen av och innehållet i rapporten, bl.a. Institutionella ägares förening (IÄF) och (), som menar att den totala ersättningsnivån blir otydlig om inte ersättningar enligt 16 kap. aktiebolagslagen omfattas av rapporten. Skälen för regeringens förslag Det ska införas en skyldighet att ta fram en rapport om ersättningar Enligt direktivet ska medlemsstaterna se till att bolagen tar fram en tydlig och lättbegriplig rapport som ger en heltäckande bild över den ersättning, inklusive alla förmåner oavsett form, som har betalats ut eller som är innestående (den nya artikel 9b.1). Den rapporterade ersättningen ska avse 2018/19:56 enskilda ledande befattningshavare, inklusive nyrekryterade och tidigare ledande befattningshavare. Rapporten ska bidra till ökad transparens i ersättningsfrågor och stärka aktieägarnas möjlighet till tillsyn och engage- mang (skäl 34). Genom rapporten ska det vara möjligt för aktieägarna att bedöma sambandet mellan en enskild befattningshavares ersättning och prestation. På så sätt blir det möjligt för aktieägarna att reagera om ersätt- ningen inte är berättigad, t.ex. med tanke på en individuell befattnings- havares prestation. finns det ingen skyldighet att ta fram en särskild rapport om ersätt- ningar. Bestämmelser om detta behöver därför tas in i aktiebolagslagen. Den hittillsvarande regleringen i lagen fyller till viss del samma syfte som ändringsdirektivets i den här delen. Styrelsen ska i förslaget till riktlinjer för ersättning till ledande befattningshavare lämna information dels om tidigare beslutade ersättningar som inte har förfallit till betalning, dels om huruvida styrelsen frångått riktlinjerna (8 kap. 51 § andra och tredje styckena). Vidare ska bolagets revisor före årsstämman yttra sig om huru- vida styrelsen har följt riktlinjerna för ersättning till ledande befattnings- havare (8 kap. 54 §). Vissa av de uppgifter som ändringsdirektivet före- skriver ska redovisas i årsredovisningen och i bolagsstyrningsrapporten (se 5 kap. 40–44 §§ årsredovisningslagen). Flera remissinstanser, bl.a. Kollegiet för svensk bolagsstyrning, och , anser att det inte bör krävas en särskild rapport utan att det bör räcka med att relevanta uppgifter på något sätt redovisas i årsredovisningen. De menar att direktivets krav bör kunna uppfyllas genom att de noter i årsredovisningen där uppgifterna om ersätt- ning finns utvecklas och byggs ut, alternativt genom att bolagen i rappor- ten om ersättningar hänvisar till noter i årsredovisningen där uppgifter finns. Vissa remissinstanser pekar på att risken för fel och feltolkningar på så sätt minskas. Enligt regeringens bedömning ger ändringsdirektivet inte utrymme för att låta rapporten om ersättningar utgöra en del av årsredovisningen. En sådan lösning finns vad gäller bolagsstyrningsrapporter, där bolaget kan välja att arbeta in rapporten i förvaltningsberättelsen. I det fallet är det dock ett av EU:s redovisningsdirektiv uttryckligen medgivet alternativ (artikel 20). Ändringsdirektivet ger enligt sin lydelse en liknande möjlig- het i viss del (se den nya artikel 3i.2), men inte i fråga om rapporten om ersättningar. Avsikten är tvärtom att det ska vara en särskilt upprättad rapport. På samma sätt som i fråga om riktlinjerna bör det vara möjligt för styrel- sen att avstå från att i rapporten redovisa uppgifter som bedöms vara känsliga och som riskerar att skada bolagets ekonomiska intressen. Vid den intresseavvägning som måste göras bör rapportens övergripande syfte tillmätas stor betydelse. Ansvaret för att utarbeta rapporten om ersättningar I direktivet anges att bolagets ledande befattningshavare, inom ramen för den behörighet som nationell rätt ger dem, ska ha ett kollektivt ansvar för att se till att rapporten om ersättningar utarbetas och offentliggörs i enlig- het med kraven i ändringsdirektivet (den nya artikel 9b.5 andra stycket). Vidare anges att medlemsstaterna ska säkerställa att deras lagar och andra författningar om ansvar, åtminstone gentemot bolaget, tillämpas på bola- Prop. 2018/19:56 gets ledande befattningshavare vid åsidosättande av dessa skyldigheter. Med ledande befattningshavare avses i det här sammanhanget styrelse- ledamöterna. Styrelsen har ett ansvar för rapporteringen och kan inte delegera den till någon annan (jfr prop. 2008/09:71 s. 80 f.). Genom det befintliga skadeståndsrättsliga regelverket i aktiebolagslagen säkerställs ändringsdirektivets krav på att befattningshavarna ska kunna ställas till ansvar om de inte fullföljer sina skyldigheter att upprätta en rapport om ersättningar (29 kap. 1 § första stycket). Personkrets och ersättning som bör omfattas av rapporten om ersättningar Utgångspunkten vid utformningen av rapporten om ersättningar är rikt- linjerna om ersättning till ledande befattningshavare. I direktivet ställs kra- vet att rapporten ska omfatta ersättning till enskilda ledande befattnings- havare, inklusive nyrekryterade och tidigare ledande befattningshavare (den nya artikel 9b.1). Som redovisas i avsnitt 8.1, gör regeringen bedöm- ningen att den snävare personkrets som ändringsdirektivet tillåter ska om- fattas av riktlinjerna, dvs. styrelseledamöterna, den verkställande direk- tören och vice verkställande direktören. Sådant arvode till styrelseledamö- ter som årsstämman ska besluta om, omfattas dock inte (jfr 8 kap. 23 a §). Däremot ska exempelvis lön och konsultarvode som en styrelseledamot får från bolaget och som därmed omfattas av riktlinjerna redovisas i rapporten. Det förhållandet att arvode för styrelseuppdrag inte ska ingå bör innebära att det ofta endast är ersättning till den verkställande direktören och den vice verkställande direktören, om sådan har utsetts, som rappor- teras. För att skapa ett enhetligt system och hålla den administrativa bördan nere bör den snävare personkretsen även gälla vid utformningen av rapporten. Utgångspunkten är att ersättning som omfattas av 16 kap. aktiebolags- lagen inte behöver redovisas i rapporten, eftersom den inte omfattas av riktlinjerna. IÄF och pekar på att den totala ersättningsnivån kan bli otydlig när rapporten inte omfattar alla ersättningar, som t.ex. ersättningar enligt 16 kap. aktiebolagslagen. Regeringen ser det dock inte som moti- verat att i lag kräva att en styrelse ska rapportera om ersättningar som stämman själv beslutar. Det hindrar givetvis inte att aktieägarna i ett bolag beslutar att rapporten om ersättningar ska omfatta fler befattningshavare eller fler ersättningar än vad lagen kräver. Innehållet i rapporten om ersättningar Direktivet kräver att rapporten om ersättningar ger en heltäckande översikt över utbetalad och innestående ersättning (den nya artikel 9b.1). Att rapporten ska ge en heltäckande översikt bör som regel innebära att redo- görelser av mer teknisk karaktär om ersättningsprogrammen kan avstås. Det krävs dock att vissa specifika uppgifter redovisas. En av uppgifterna är den totala ersättningen uppdelad per ersättningsform med uppgift om den relativa andelen fast och rörlig ersättning. Det ska förklaras hur den totala ersättningen följer riktlinjerna och hur den bidrar till bolagets lång- siktiga resultat. Det ska också finnas uppgift om hur resultatkriterierna Som Kollegiet för svensk bolagsstyrning och advokat- samfund är inne på, får med resultatkriterierna förstås kriterierna för rörlig ersättning, i förekommande fall knutna till resultat. rapportens utformning är således riktlinjerna och det är dessa som styrelsen måste förhålla sig till när den utformar rapporten. kravet på att lämna information om hur resultatkriterierna har tillämpats kan det röra sig om för bolaget i konkurrenshänseende känslig infor- Det bör därför räcka med att styrelsen lämnar översiktliga upp- Vidare ska rapporten innehålla uppgift om den årliga förändringen av ersättningen, av bolagets resultat och av den genomsnittliga ersättningen i måttenheten heltidsekvivalenter för bolagets andra anställda än ledande befattningshavare under åtminstone , pre- senterat tillsammans på ett sätt som medger jämförelse. i denna del är att aktieägarna ska kunna bedöma om bolaget har en ersätt- ningskultur som främjar bolagets långsiktiga intressen och hållbarhet. Jämförelsen mellan ersättningen till de ledande befattningshavarna och den genomsnittliga ersättningen till bolagets andra anställda tjänar som underlag för denna bedömning. Av ändringsdirektivet framgår inte vilka anställda som jämförelsen ska göras med och därmed om redovisningen exempelvis ska omfatta anställda i andra länder. utformas får avgöras från fall till fall. Stämman får sedan slutligt avgöra om redovisningen i denna del är relevant och godtagbar. Rapporten om ersättningar ska även innehålla information om sådan ersättning som den ledande befattningshavaren har fått från ett annat före- tag inom samma koncern. avses i ändringsdirektivet ett moderföretag och alla dess dotterföretag, vilket motsvarar definitionen i 1 kap. 11 § aktiebolagslagen (jfr artikel 2.11 i redovisningsdirektivet). Vidare ska rapporten om ersättningar innehålla en redogörelse för anta- let aktier och aktieoptioner som tilldelats eller erbjudits och de huvud- sakliga villkoren för att lösa in optionerna, inklusive lösenpris och lösen- datum, och eventuella ändringar av dessa. Vid bedömningen av hur detal- jerade uppgifter rapporten måste innehålla bör det beaktas att rapporten ska ha en övergripande karaktär. För att rapporten om ersättningar ska anses uppfylla kraven som ställs i denna del, måste det vara möjligt att avgöra om villkoren för optionerna är marknadsmässiga eller inte. Om det finns möjlighet för bolaget att begära tillbaka någon del av den ersättning som betalats ut till den ledande befattningshavaren, ska detta också anges i rapporten. Det är bara aktuellt att redovisa de möjligheter som bolaget har använt för att återkräva ersättning enligt det aktuella ersättningsavtalet och således inte andra möjligheter enligt gällande rätt, t.ex. med stöd av allmänna avtalsrättsliga principer. Rapporten om ersättningar ska slutligen innehålla uppgifter om even- tuella avvikelser från beslutsprocessen för fastställande av riktlinjerna och om eventuella avsteg som har gjorts, inklusive förklaringen av arten av särskilda omständigheter och uppgifter om de specifika delar som det har gjorts avsteg från. finns enligt aktiebolagslagen en skyldighet att redovisa en avvikelse från riktlinjerna i samband med fastställandet av ersättning till en ledande befattningshavare och skälet till avvikelsen (8 kap. 51 § tredje stycket). De krav som ställs i denna del är därför inte någon nyhet för bolagen. Med hjälp av de uppgifter som redovisas ska det vara möjligt för aktieägarna att bilda sig en uppfattning om huruvida Prop. 2018/19:56 förutsättningarna för att avvika från riktlinjerna har varit uppfyllda. fall styrelsen har frångått beslutsprocessen måste det framgå på vilket sätt detta har skett och varför det bedömts nödvändigt. Ett av syftena med rapporten om ersättningar är att öka aktieägarnas engagemang och inflytande i frågor som rör ersättning till bolagets led- ning. Enligt direktivet ska medlemsstaterna säkerställa att den årliga bolagsstämman har rätt att hålla en rådgivande omröstning om rapporten om ersättningar för det senaste räkenskapsåret (den nya artikel 9b.4). I svensk aktiebolagsrätt finns inte begreppet rådgivande omröstning. I stället är beslut av bolagsstämman bindande. Vidare gäller att om en aktie- ägare begär det, ska en omröstning ske (7 kap. 37 §). Syftet med kravet på rådgivande omröstning synes vara att aktieägarna ska ges möjlighet att framföra eventuella synpunkter på rapporten om ersättningar och på så sätt påverka antingen den fortsatta tillämpningen av riktlinjerna eller utform- ningen av dem. Det stämman har att ta ställning till i första hand är om de antagna riktlinjerna har tillämpats på ett korrekt sätt. Det kan även vara så att stämman väljer att inte godkänna en rapport om ersättningar på grund av att den inte uppfyller de krav som ställs i aktiebolagslagen. För att upp- nå direktivets syfte bedöms det vara tillräckligt att införa en ny bestäm- melse enligt vilken rapporten om ersättningar ska läggas fram för god- kännande på bolagsstämman. Enligt ändringsdirektivet ska företaget i nästa rapport om ersättningar förklara hur resultatet av omröstningen på bolagsstämman har beaktats. Styrelsen ska således återkoppla till aktieägarna om resultatet av en stäm- mobehandling av en tidigare rapport om ersättningar. Ett lagkrav som i denna del överensstämmer med direktivets ordalydelse skulle göra det nödvändigt för en aktieägare att begära att omröstning sker för att senare få en återkoppling på hur aktieägarnas synpunkter har beaktats. Det fram- står som onödigt formalistiskt. Direktivet bör i denna del genomföras på så sätt att redovisningsskyldigheten knyts till de synpunkter som framförts i samband med en stämmobehandling av en tidigare rapport om ersätt- ningar. och menar att det bör klar- göras att det inte finns någon skyldighet för bolaget att beakta eller redo- visa synpunkter som visserligen framfördes, men inte fick gehör på stäm- man. IÄF gör en annan bedömning och anser att bolaget bör vara skyldigt att redogöra för alla synpunkter som förts fram och hur de har beaktats, oavsett om de lett till någon ändring. Dessutom ifrågasätter IÄF hur styrelsen kan uppfylla kravet att beakta såväl röster som synpunkter när någon röstsammanställning inte gjorts och anser därför att regeringen bör överväga att införa ett krav på votering. Enligt regeringens bedömning kan det inte av ändringsdirektivet anses framgå att rapporten ska behöva redogöra för alla synpunkter som förts fram vid stämman. Det skulle vara onödigt betungande för bolagen. Det bör vara tillräckligt att rapporten anger hur synpunkter som har framförts i samband med en stämmobehandling av en tidigare rapport har beaktats. I ändringsdirektivet ges möjlighet för medlemsstaterna att beträffande små och medelstora bolag som alternativ föreskriva att rapporten om ersättningar ska läggas fram för diskussion på den årliga bolagsstämman. Den föreslagna ordningen att stämman ska godkänna rapporten om ersättningar har samma funktion. Att införa en möjlighet att i stället diskutera rapporten om ersätt- ningar bedöms inte vara av praktisk betydelse för bolagen. Det saknas därför skäl att föreslå en sådan möjlighet. Enligt direktivet ska bolagets revisor kontrollera att den information som krävs enligt den nya artikel 9b.5 har lämnats. Enligt redovisningslagstiftningen måste större aktiebolag i sina årsredo- visningar lämna olika uppgifter om ersättningar till respektive bolags led- ning (se 5 kap. 39–44 §§ årsredovisningslagen). Genom revisorns gransk- ning av årsredovisningen blir dessa uppgifter föremål för revisorskontroll. Någon särskild avstämning mot de av bolagsstämman beslutade riktlinjer- na behöver dock inte göras enligt dessa regler. Enligt aktiebolagslagen finns däremot en skyldighet för revisorn att yttra sig särskilt om huruvida riktlinjerna för ersättning till ledande befattningshavare har följts och, om så inte är fallet, ange skälen för denna bedömning (8 kap. 54 §). Revisorns granskning och yttrande kan utgöra ett viktigt stöd för aktieägarna vid bedömningen av om det råder en sund ersättningskultur i bolaget eller inte. Bestämmelsen har således samma övergripande syfte som ändrings- direktivet. Bedömningen i promemorian är att det nuvarande kravet på att bolagets revisor ska yttra sig om huruvida riktlinjer för ersättning har följts, uppfyller direktivets krav. FAR är tveksam till om direktivet i denna del kan anses fullständigt genomfört genom regleringen i 8 kap. 54 § aktiebolagslagen och menar att revisorns granskningsansvar av rapporten uttryckligen bör framgå av lag. är av motsatt uppfattning. Regeringen delar bedöm- ningen i promemorian att skyldigheten fullgörs genom den granskning som revisorn är skyldig att göra. En förutsättning för att granskningen ska kunna genomföras är att den information som ska finnas i rapporten om ersättningar är tillgänglig. Något ytterligare ansvar för revisorn i förhållande till rapporten om ersättningar bör således inte föreskrivas. Rapporten om ersättningar ska hållas tillgänglig på bolagets webbplats Enligt direktivet ska bolagen efter bolagsstämman göra rapporten om er- sättningar tillgänglig för allmänheten utan kostnad på sina webbplatser (den nya artikel 9b.5). En föreskrift om detta bör tas in i aktiebolagslagen. Perioden räknas från det att rapporten lagts fram på bolagets årsstämma. Avsikten med att hålla rapporten till- gänglig under en relativt är att möjliggöra för aktieägare, poten- tiella investerare och andra intressenter att korrekt bedöma om ersätt- ningen belönar långsiktiga resultat och för att mäta hur ledande befatt- ningshavares prestationer och ersättningar utvecklas på medellång till lång sikt, särskilt i relation till bolagets resultat. I skälen till ändringsdirektivet framhålls att det i många fall är först som det är möjligt att bedöma om den beviljade ersättningen är i linje med bolagets långsiktiga intressen (skäl 38). Rapporteringen om ersättningar kommer att innebära en behandling av Prop. 2018/19:56 de ledande befattningshavarnas personuppgifter. Det är bolaget som kom- mer att vara personuppgiftsansvarigt för de uppgifter som tas in i rappor- ten. En erinran om detta bör införas i aktiebolagslagen. Av direktivet (den nya artikel 9b.2) framgår att medlemsstaterna ska se till att bolagen i rapporten om ersättningar inte tar med känsliga person- uppgifter i den mening som avses i artikel 9.1 i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). Det rör sig om personuppgifter som avslöjar t.ex. etniskt ursprung, politiska åsikter eller religiös eller filosofisk övertygelse. Mot denna bakgrund bör det införas ett lagkrav på att rapporten inte får innehålla sådana uppgifter. Det följer av skälen till ändringsdirektivet att rapporten om ersättningar –för att ge en fullständig bild – i förekommande fall ska ange hur stort ersättningsbelopp som beviljats på grundval av enskilda ledande befatt- ningshavares familjesituation. Rapporten om ersättningar bör därför också, i förekommande fall, inkludera ersättningskomponenter såsom familjetillägg och barntillägg. Eftersom personuppgifter som avser enskil- da ledande befattningshavares familjesituation är särskilt känsliga bör rapporten redovisa ersättningsbeloppet utan att ange de närmare skälen till att det beviljades (skäl 36). Det bör med tanke på det anförda särskilt före- skrivas att bolaget ska se till att rapporten om ersättningar inte innehåller personuppgifter om enskildas familjesituation. Ändringsdirektivet tillåter inte att bolagen håller rapporten om ersätt- ningar tillgänglig efter det att den tidigare nämnda tioårsperioden har löpt ut, om den innehåller personuppgifter (artikel 9b.5 första stycket). Det bör därför införas en skyldighet för bolagen att avlägsna personuppgifterna om bolaget väljer att hålla rapporten tillgänglig än . Regeringens bedömning: Aktiebolagslagens regler om styrelseleda- möters och revisorers skadeståndsansvar innefattar tillräckliga sank- tionsmöjligheter för att säkerställa att de föreslagna bestämmelserna Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning (se promemorian s. 367). Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar bedömningen utan in- vändningar eller avstår från att yttra sig. Skälen för regeringens bedömning: Medlemsstaterna ska fastställa regler om åtgärder och sanktioner för överträdelser av nationella bestäm- melser som antas enligt direktivet och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de tillämpas. Åtgärderna och sanktionerna ska vara effek- tiva, proportionella och avskräckande (den nya artikel 14b i direktivet). I aktiebolagslagen finns bestämmelser som rör bl.a. en styrelseledamots och en verkställande direktörs skadeståndsansvar (29 kap. 1 §). bestämmelser följer att om exempelvis en styrelseledamot uppsåtligen 2018/19:56 eller av oaktsamhet skadar bolaget vid fullgörandet av sitt uppdrag ska han eller hon ersätta skadan. Detsamma gäller när skadan tillfogas en aktieäga- re eller någon annan genom överträdelse av aktiebolagslagen, tillämplig lag om årsredovisning eller bolagsordningen. Skadeståndsbestämmelserna gäller även för bolagets revisor, som dessutom ska ersätta skada som orsakas uppsåtligen eller av oaktsamhet av hans eller hennes medhjälpare (29 kap. 2 §). Talan om skadestånd till bolaget får väckas om majoriteten, eller en mi- noritet bestående av ägare till minst en tiondel av samtliga aktier i bolaget, vid bolagsstämman har biträtt ett förslag om att väcka en skadeståndstalan eller, när det gäller en styrelseledamot eller den verkställande direktören, har röstat mot ett förslag om ansvarsfrihet (29 kap. 7 §, jfr 29 kap. 1–3 §§). Dessutom får ägare till minst en tiondel av samtliga aktier i bolaget i eget namn föra talan om skadestånd till bolaget (29 kap. 9 §). Om en aktieägare sedan talan har väckts avstår från talan, kan de övriga ändå fullfölja denna. Det finns även bestämmelser om tiden för att väcka talan (29 kap. 10– 13 §§). Angivna skadeståndsbestämmelser kommer att vara tillämpliga på över- trädelser av föreslagna bestämmelser om ersättning till ledande befattnings- havare. Det innebär att om exempelvis styrelseledamöterna orsakar bolaget eller en aktieägare ekonomisk skada genom att uppsåtligen eller av oaktsam- het åsidosätta någon av ersättningsbestämmelserna, kommer det vara möj- ligt att rikta en skadeståndstalan mot styrelseledamöterna.