prop · H70315 · 2019-09-24 00:00:00 — Regeringen bedömer dock att sådana överväganden även bör omfatta den anslutande rubriksättningen och dispositionen av den nämnda paragrafen. Dessa överväganden bör därför göras i annat lämpligt sammanhang. Sekretess enligt 15 kap. 1, 1 a och 2 § OSL gäller oavsett hos vilken myndighet uppgifterna finns. Om uppgifter som är sekretessbelagda enligt dessa bestämmelser lämnas till PTS kommer de därför att ha samma sekretesskydd som de haft hos eller Försvarsmakten. Sekretess enligt 18 kap. 2 § OSL gäller uppgifter som hänför sig till viss verksamhet hos bl.a. Säkerhetspolisen. Vidare gäller sekretessen enligt 17 kap. 4 a § och 19 kap. 3 § OSL uppgifter som hänför sig till ärenden hos PTS. Genom användningen av uttrycket ”hänför sig till” i dessa bestämmelser bedöms sekretessen följa med när en myndighet lämnar sådana sekretessbelagda uppgifter till en annan myndighet (jfr prop. 1979/80:2 del A s. 138 och 148 och RÅ 2002 ref. 103). Mot denna bakgrund bedöms det inte behövas några bestämmelser om över- föring av sekretess. Flera remissinstanser har väckt frågor om insyn vid handläggningen av ärenden och framhåller att det är viktigt att enskilda kan få de upplysningar som behövs för att de ska kunna ta till vara sin rätt. I ärenden som gäller tillstånd att använda radiosändare enligt LEK gäller förvaltningslagen (2017:900). Enligt 10 § förvaltningslagen har den som är part i ett ärende rätt att ta del av allt material som har tillförts ärendet. ska enligt 25 § förvaltningslagen en myndighet, innan den fattar beslut i ett ärende, som huvudregel underrätta den som är part om allt material som är av betydelse för beslutet och ge parten tillfälle att yttra sig över materialet. Dessa bestämmelser gäller med de begränsningar som följer av 10 kap. 3 § Av 10, 12, 18 och 19 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291) följer att motsvarande reglering gäller vid handläggningen i allmän förvaltningsdom- stol efter överklagande av tillsynsmyndighetens beslut. Enligt 10 kap. 3 § OSL hindrar inte sekretess att en enskild som är part i ett mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet och som på grund av sin partsställning har rätt till insyn i handläggningen tar del av en hand- ling eller annat material i målet eller ärendet. En sådan handling eller ett sådant material får dock inte lämnas ut till parten i den utsträckning det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretess- belagd uppgift i materialet inte röjs. I sådana fall ska parten på annat sätt få upplysning om vad materialet innehåller i den utsträckning det behövs för att parten ska kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som sekretessen ska skydda. att en part i ett mål eller ärende tar del av en dom eller ett beslut i målet eller Om det i lag finns bestämmelser som avviker från dessa bestäm- melser gäller de bestämmelserna i stället. Om Säkerhetspolisen eller Försvarsmakten lämnar uppgifter om att viss radioanvändning kan antas orsaka skada för säkerhet skulle upp- gifterna, om de röjs, t.ex. kunna leda till att funktioner i system för elektronisk kommunikation äventyras på ett så allvarligt sätt att säkerhet kan säkerhet är ett synnerligen starkt allmänt intresse. finns anledning att ingripa med stöd av de bestämmelser som utredningen har föreslagit torde därför en tillämpning av 10 kap. 3 § OSL regelmässigt resultera i bedömningen att det är av synnerlig vikt att inte röja uppgifter av sådan karaktär att det skulle innebära skada för säkerhet att lämna ut En annan bedömning kan göras när det gäller mindre känsliga uppgifter av mer teknisk karaktär, som t.ex. vilka typer av åtgärder som kan behöva vid- tas för att uppfylla villkor om krav som är av betydelse för säkerhet. Som anges i 10 kap. 3 § OSL ska parten i sådana fall på annat sätt få upp- lysning om vad materialet innehåller i den utsträckning det behövs för att parten ska kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som sekretessen ska skydda. Regeringen bedömer att det inte finns skäl att i detta lagstiftningsärende göra något avsteg från de allmänna reglerna om partsinsyn i ärenden. föreslås därför inte någon författningsändring i denna del. Regeringens förslag: Säkerhetspolisen och Försvarsmakten ska få överklaga beslut som gäller –beviljande av tillstånd att använda radiosändare eller medgivande att överlåta eller hyra ut ett sådant tillstånd, –att förena tillstånd att använda radiosändare med villkor, eller –återkallelse av tillstånd att använda radiosändare eller ändring av villkor i sådana tillstånd. När ett beslut överklagas ska beslutsmyndigheten vara motpart i domstol. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flera remissinstanser tillstyrker förslaget, bland dem PTS, Försvarsmakten, , Säkerhets- och försvarsföretagen , och avstyrker förslaget. menar att det i stället bör tydliggöras att myndigheterna förväntas Även IT&Telekomföretagen anser att det är olämpligt att stat- liga myndigheter processar mot varandra i förvaltningsdomstol. vision AB avstyrker förslaget till den del det omfattar radioanvändning som avser utsändning till allmänheten av program som sker med tillstånd av rege- Även avstyrker förslaget av hänsyn till bolagets PTS och Tele2 anser att överklagande ska ske till allmän förvaltningsdom- Tele2 anser vidare att de beslut som omfattas av förslaget ska kunna makten anser att överklagande ska ske till regeringen. anser att regeringen ska pröva ärenden där det råder oenighet mellan myndig- heterna och att överklagande av beslut ska kunna ske även om tillståndsvillkor ifrågasätter en ordning som innebär att överklagande av förvaltningsbeslut som rör frågor om säkerhet hanteras i allmän förvaltningsdomstol och anser att frågan om in- stansordning bör analyseras ytterligare. anser att även institutet ska få över- klaga beslut enligt förslaget. Skälen för regeringens förslag: Det samråd som regeringen avser att besluta om i förordning enligt avsnitt 7 innebär inte någon ändrad ordning av beslutsfattandet i ärenden som rör tillstånd att använda radiosändare. PTS skulle därför kunna komma att fatta beslut som går Säkerhetspolisen eller Försvarsmakten emot när det gäller vilka åtgärder som bör vidtas för att skydda säkerhet enligt regleringen i avsnitt 6. polisen och Försvarsmakten har i uppgift att bevaka och värna säker- het bör dessa myndigheter kunna överklaga beslut som avser sådana frågor. I och med att sändningar av ljudradio och tv som omfattas av dubbel tillstånds- plikt undantas från den nya regleringen uppkommer inte den problematik som och har tagit upp när det gäller yttrandefriheten och mediernas oberoende. Statliga myndigheter anses traditionellt inte utan författningsstöd kunna överklaga beslut av en annan myndighet, utom om myndigheten i fråga före- träder ett rent privaträttsligt intresse. Enligt 8 kap. 19 a § LEK får beslut enligt 2019/20:15 lagen överklagas av den som är part i ärendet, om beslutet har gått parten emot, och även av annan vars rättigheter påverkas negativt av beslutet. Säkerhetspolisen och Försvarsmakten torde inte med stöd av den bestämmelsen kunna överklaga PTS beslut när det gäller vilka åtgärder som bör vidtas för att skydda säkerhet enligt de bestämmelser som föreslås. Det bör därför införas en särskild bestämmelse i LEK som innebär att Säkerhetspolisen och Försvarsmakten får överklaga beslut som gäller beviljande av tillstånd att använda radiosändare eller medgivande till överlåtelse eller uthyrning av sådant tillstånd, att förena tillstånd att använda radiosändare med villkor eller återkallelse av tillstånd att använda radiosändare eller ändring av villkor i sådana tillstånd. Det saknas i övrigt skäl att utvidga kretsen av klagoberättigade. Om en enskild överklagar beslut följer det av 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) att myndigheten är den enskildes motpart i domstol. Detsamma bör gälla om beslut endast överklagas av Säkerhetspolisen eller Försvarsmakten. Det bör därför införas en bestämmelse i LEK om att när ett beslut överklagas är beslutsmyndigheten motpart i domstolen. Av 8 kap. 19 § LEK följer att beslut som rör tillstånd att använda radiosändare överklagas till förvaltningsrätten och kammarrätten. I promemorian föreslås ingen ändring av den nuvarande instansordningen. Flera remissinstanser har uttalat sig om instansordningen. Vissa förespråkar att överklaganden av beslut som gäller tillståndsfrågor som behandlas i denna proposition fortsatt ska överklagas till allmän förvaltningsdomstol, medan andra förespråkar att frågor om säkerhet ska prövas av regeringen. Regeringen konstaterar att det finns olika instansordningar vid överklagande av ärenden som innehåller bedömningar av frågor som rör säkerhet. I vissa fall överklagas sådana myndighetsbeslut till regeringen. Sådana bestämmelser finns i lagen (2001:82) om medborgarskap och lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Vidare har Utredningen om vissa säkerhetsskyddsfrågor i betänkandet Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen (SOU 2018:82) föreslagit att beslut enligt vissa bestämmelser som utredningen föreslagit i säkerhetsskyddslagen (2018:585) ska kunna överklagas till regeringen, medan andra beslut ska överklagas till domstol. Det ärendet bereds i . I andra fall överklagas sådana myndighetsbeslut som rör säkerhet till domstol. Sådana bestämmelser finns i lagen (2017:1000) om en europeisk utredningsorder, lagen (2016:1147) om upphandling av koncessioner, lagen (2016:534) om åtgärder för utbyggnad av bredbandsnät, lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet och utlänningslagen (2005:716). I flertalet av dessa lagar är säkerhet normalt inte en huvudfråga i prövningen av ärenden utan frågan uppkommer bara i vissa fall. De prövningar som ska göras enligt LEK enligt de bestämmelser som föreslås har likheter med de prövningar som ska göras enligt de senare lagarna. Utfallet av prövningarna kan få mycket stor betydelse för säkerhet, vilket gör att det, liksom vid den typ av prövningar som föreslås i betänkandet Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen, finns skäl för en instansordning med regeringen som slutinstans. Prövningen i ärenden som rör tillstånd att använda radiosändare kommer dock att innefatta en rad olika bedömningsgrunder som inte tar sikte på frågan om säkerhet. 2019/20:15 I dessa delar är det inte lämpligt att prövningen av överklaganden görs av Det kan vidare ifrågasättas om överklagande till regeringen i de delar som inte avser säkerhet uppfyller de krav avseende rätt till överklagande som ställs i artikel 31 i och rådets direktiv (EU) 2018/1972 av om inrättande av en europeisk kodex för elektronisk kommunikation. Det är också förenat med praktiska svårigheter att låta de delar av ett överklagande som berör säkerhet överklagas till regeringen medan övriga delar överklagas till förvaltningsdomstol. Något underlag för hur en sådan reglering skulle kunna se ut har inte heller beretts. Mot denna bakgrund föreslår regeringen ingen ändring av nuvarande instansordning i detta lagstiftningsärende. Utformningen av instansordningen i ärenden som berör säkerhet är aktuell i flera olika sammanhang och det kan därför finnas anledning att återkomma till frågan. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Utredningens förslag: Utredningen föreslår att lagändringarna träder i kraft . Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot förslaget. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att lagändringarna träder i kraft . Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Skälen för regeringens förslag: Utredningen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . pågår förberedelser för ett inbjudningsförfarande för att bevilja tillstånd i frekvensbandet 3,4–3,8 GHz efter en auktion. Det frekvensbandet lämpar sig för mobila bredbandstjänster och är intressant för kommande 5G-utveckling. Mot bakgrund av de säkerhetsutmaningar som finns vid utbyggnad av trådlös digital infrastruktur anser regeringen att de lagändringar som föreslås bör träda i kraft innan tillstånd beviljas i frekvensbandet 3,4–3,8 GHz. I lagrådsremissen föreslogs att lagändringarna skulle träda i kraft . För att ge tid för att behandla förslagen bör dock lagändringarna träda i kraft först . Det saknas behov av övergångsbestämmelser. I propositionen lämnas förslag för att nationella säkerhetsintressen ska kunna säkerställas i högre utsträckning i samband med tillstånd att använda radiosändare. Syftet är att kunna ställa högre säkerhetskrav på radioanvändning och att kunna ingripa mot radioanvändning som har orsakat skada för säkerhet eller kan antas orsaka sådan skada. Förslagen berör samtliga ca 35 000 tillståndshavare inom många olika Det gäller allt från operatörer som tillhandahåller elektroniska kom- munikationsnät och elektroniska kommunikationstjänster, t.ex. mobiltelefoni och mobil datatrafik, och andra näringsidkare som använder radiosändare i sin verksamhet, t.ex. för telemetri, larm eller fjärrstyrning, till fysiska per- soner som använder radiosändare för t.ex. privat båtradio eller amatörradio. handlägger PTS ca 10 000 tillståndsansökningar. ett varierande antal tillstånd. Situationer där det finns anledning att neka någon ett tillstånd eller en för- längning av ett tillstånd med hänvisning till de nya reglerna bedöms bli säll- Detsamma gäller för återkallelse av tillstånd. En återkallelse är en in- gripande åtgärd för den som drabbas. Effekterna av en återkallelse varierar dock beroende på vilken typ av verksamhet det är fråga om och vilken om- fattning verksamheten har. Om en mobiloperatörs tillstånd återkallas skulle det inte bara kunna innebära att verksamheten måste läggas ned. serna av en sådan åtgärd kan potentiellt omfatta stora delar av samhället. Återkallelse av ett sådant tillstånd torde dock bli aktuellt endast i undantags- Det i praktiken mest förekommande fallet bedöms vara att tillstånd behöver förenas med villkor eller att tidigare beslutade villkor behöver ändras. hänsyn till att villkor ska innebära krav som är av betydelse för säker- het och en stor andel tillstånd torde utgöra mängdärenden som är oproblema- tiska utifrån de hotbilder som finns bedöms dock inte heller sådana situationer bli särskilt vanliga. Om villkor meddelas om t.ex. utrustning, komponenter eller leverantörer, kan tillståndshavares verksamheter behöva anpassas, vilket kan medföra extra kostnader. Förslagen bedöms inte påverka företagens administrativa kostnader. ståndsärenden kan dock ta att handlägga. förslagen ingen ändring av de tidsfrister som gäller för beslutsfattandet enligt 8 kap. 3 § LEK, dvs. att beslut ska fattas , utom vid förfaran- den med allmän inbjudan till ansökan då fristen får förlängas med upp till åtta har en ledande ställning på områdena it, bredband och trådlös kommunikation med väl utbyggd infrastruktur för elektroniska kommuni- kationer, samt en stor andel konsumenter och företag som tar till sig nya möjligheter inom dessa områden. För att behålla denna position måste för- utsättningarna för en effektiv konkurrens säkras. Detta leder i sin tur till nytta för både konsumenter och företag i form av ett brett urval av prisvärda tjänster. Förslagen bedöms inte påverka ställning negativt när det gäller Förslagen syftar till att kunna värna säker- het kopplat till radioanvändning. De riktar sig inte mot något visst land eller någon viss leverantör utan samma regler gäller för alla. på ett positivt sätt bidra till att stärka säkerhetsarbetet och tydliggöra kravställ- ningar med avseende på säkerhet inom området för elektronisk kommunika- För PTS kommer prövningen av tillståndsärenden att ta och kräva visst merarbete eftersom samråd behöver ske med Säkerhetspolisen PTS verksamhet enligt LEK finansieras med avgifter från dem som är anmälda enligt lagen. Avgifterna för användning av radio- sändare får enligt 6 § förordningen (2016:602) om avgifter för finansiering av Post- och verksamhet sammanlagt vara högst . Kostnaderna för PTS bedöms kunna rymmas inom denna ram. Förslagen kan innebära att it-system för tillståndsregister hos PTS, och eventuellt även system hos och Försvarsmakten, behöver utvecklas eller förnyas. Regeringen avser att återkomma till den frågan i annan ordning. Säkerhetspolisen och Försvarsmakten kommer att få tillfälle att yttra sig i ett stort antal ärenden hos PTS. Situationer där radioanvändning kan antas orsaka skada för säkerhet eller det finns skäl att förena tillstånd med villkor bedöms inte bli särskilt vanliga. Det är bara i sådana situationer det krävs insatser som inte är av helt obetydlig omfattning. Regeringen avser att utforma samrådsskyldigheten på sådant sätt att PTS, Säkerhetspolisen och Försvarsmakten själva kan komma fram till en effektiv hantering såväl när det gäller hur och när som på vilket sätt samråd ska ske, så att beslut kan fattas inom de frister som gäller enligt 8 kap. 3 § LEK. I flertalet fall bedöms samrådet utmynna i att myndigheterna efter en översiktlig granskning formlöst avstår från att yttra sig eller bedömer att det för tillfället saknas intresse av att granska vissa kategorier av ärenden. Bedömningar av hot mot säkerhet ingår i Säkerhetspolisens och Försvarsmaktens kärnverksamhet. innebär samrådsskyldigheten en ny uppgift för de inblandade myndigheterna som kommer att medföra vissa ökade kostnader. Dessa kostnader bedöms kunna rymmas inom befintliga anslagsramar. Som anges ovan bedöms situationer där det finns skäl att återkalla tillstånd eller att ändra tillståndsvillkor för att radioanvändning kan antas orsaka skada för säkerhet bli sällsynta. Besluten kommer att kunna överklagas till förvaltningsrätten och kammarrätten. Mot bakgrund av att antalet mål bedöms bli mycket begränsat bör eventuella kostnadsökningar rymmas inom befintliga ekonomiska ramar för de allmänna förvaltningsdomstolarna. 2019/20:15 11 11.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation 3 kap. Rätt att använda radiofrekvenser och nummer 6 § Tillstånd att använda radiosändare ska beviljas, om 1.det kan antas att radiofrekvenserna kommer att användas på ett sådant sätt att risk för otillåten skadlig störning inte uppkommer, 2.radioanvändningen utgör en effektiv användning av frekvensutrymmet, 3.det kan antas att radioanvändningen inte kommer att hindra sådan radiokommunikation som är särskilt viktig med hänsyn till den fria åsiktsbildningen, 4.radioanvändningen inte kommer att ta i anspråk frekvensutrymme som behövs för att upprätthålla en rimlig beredskap för utveckling av befintliga och nya radioanvändningar eller frekvensutrymme för vilket radioanvändningen har harmoniserats ienlighet med internationella avtal som har anslutit sig till eller bestämmelser antagna med stöd av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, 5.det kan antas att radioanvändningen inte kommer att inkräkta på det frekvensutrymme som behövs för verksamhet som avses i 3 §, 6.det inte med hänsyn till att sökanden har fått tillstånd återkallat eller något annat liknande förhållande finns skälig anledning att anta att radioanvändningen kommer att ske i strid med tillståndsvillkoren, och 7.det kan antas att radioanvändningen inte kommer att orsaka skada för säkerhet. Tillstånd att använda radiosändare för utsändningar som kräver tillstånd enligt annan lag eller enligt bestämmelser meddelade med stöd av annan lag, får meddelas endast om sådant tillstånd finns. Då gäller inte första stycket 7. Om tillståndet avser en viss radiosändare ska denna, tillsammans med avsedd radiomottagare, vara så beskaffad i tekniskt hänseende att den uppfyller rimliga krav på en effektiv frekvensanvändning och på möjligheten att verka i den miljö som den är avsedd för. Paragrafen reglerar förutsättningarna för att bevilja tillstånd att använda radio- I första stycket 7 införs en ny förutsättning för att tillstånd ska beviljas. Det ska antas att radioanvändningen inte kommer att orsaka skada för Bestämmelsen gör det möjligt att avslå en tillståndsansökan mot bakgrund av uppgifter som finns tillgängliga i tillståndsärendet, t.ex. om sökanden har använt, använder eller kommer att använda radiosändare på ett sådant sätt att användningen kan antas komma att orsaka skada för Det skulle också kunna förekomma att en sökande av andra skäl inte bedöms klara av att uppfylla de eventuella villkor om krav som är av betydelse för säkerhet som tillståndet skulle behöva förenas med och det av den anledningen kan antas att radioanvändningen kommer att orsaka skada för säkerhet. Bestämmelsen som gäller säkerhet relaterar till själva radioanvänd- Den tar inte sikte på innehåll som överförs med radiosändare, jfr 1 kap. 4 § där det anges att lagen inte är tillämplig på innehåll som överförs i elektro- niska kommunikationsnät med hjälp av elektroniska kommunikationstjänster. Uttrycket säkerhet ska ha samma innebörd som i säkerhetsskyddslagen (2018:585), se prop. 2017/18:89 s. 38 f. och 133. Genom tillägget i andra stycket kommer första stycket 7 inte att gälla vid tillståndsgivning för utsändningar som kräver tillstånd enligt radio- och tvlagen (2010:696). Övervägandena finns i avsnitt 6. 11 § Tillstånd att använda radiosändare får förenas med villkor om 1.det frekvensutrymme som tillståndet avser, 2.vilken eller vilka elektroniska kommunikationstjänster eller slag av elektroniska kommunikationsnät eller tekniker som tillståndet avser, 3.täckning och utbyggnad inom landet, 4.det geografiska område som tillståndet avser, 5.skyldighet för sökanden att dela frekvensutrymme med annan, 6.sådant som i enlighet med beslut om en harmoniserad användning av radiofrekvenser ska uppställas som villkor när den som ska tilldelas radiofrekvens har utsetts i enlighet med internationella avtal eller bestämmelser antagna med stöd av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, 7.skyldigheter som följer av tillämpliga internationella avtal i fråga om användning av frekvenser, 8.åtaganden som har gjorts i samband med beviljande av tillstånd enligt 8 §, 9.tekniska krav och annat som krävs för att säkerställa ett faktiskt och effektivt frekvensutnyttjande, och 10.krav som är av betydelse för säkerhet. Villkor enligt första stycket som innebär en begränsning av vilka elektroniska kommunikationstjänster eller vilka tekniker som får användas, får meddelas endast om det krävs för att 1.undvika skadlig störning, 2.säkerställa ett effektivt frekvensutnyttjande, 3.skydda människors liv eller hälsa, 4.tillgodose det allmännas intresse av att vissa elektroniska kommunikationstjänster finns tillgängliga i vissa delar av landet, eller 5.tillgodose det allmännas intresse av att främja tillhandahållandet av radio- och tv-tjänster för vilka tillstånd meddelats enligt annan lag. Villkor som innebär att endast en viss elektronisk kommunikationstjänst får tillhandahållas, får meddelas endast om det krävs för att säkerställa verksamhet som bedrivs i syfte att skydda människors liv eller hälsa, eller om det annars finns synnerliga skäl för det med hänsyn till ett allmänt intresse. Första stycket 10 gäller inte för tillstånd som avses i 6 § andra stycket. Paragrafen reglerar tillsammans med 11 a § vilka typer av villkor ett tillstånd att använda radiosändare får förenas med. Med stöd av första stycket 10 blir det möjligt att besluta tillståndsvillkor om krav som är av betydelse för säkerhet. Sådana villkor kan t.ex. innebära krav på den tekniska utrustning som är relaterad till radioanvändningen. De kan också avse att säkerställa att komponenter, leverantörer eller servicepersonal som används för eller har koppling till radioanvändningen håller en tillräckligt hög säkerhetsnivå. Även andra typer av villkor kan komma i fråga beroende på de hotbilder som finns i det enskilda fallet, den typ av radioanvändning det är fråga om och vilken omfattning verksamheten har. Innebörden av uttrycket säkerhet kommenteras vid 6 §.