prop · H60399 · 2019-04-10 00:00:00 — Inom utgiftsområde 7 Internationellt bistånd lämnas förslag om minskade anslag till bistånds- verksamhet med , bl.a. till följd av ökade avräkningar av kostnader för asyl- och flyktingmottagande inom biståndsramen. Inom utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsu- mentpolitik föreslås anslaget för investeringsstöd för anordnande av hyresbostäder och bostäder för studerande minskas med på grund av mindre utbetalningar för beviljade stöd under innevarande år. I stället beräknas ökade utgifter kommande år till följd av ingångna åtaganden. På inkomstsidan av statens budget lämnas förslag som beräknas öka statens inkomster med netto 2019. Bland annat föreslås en höjning av kemikalieskatten. Vidare redovisas tillkännagivanden som regeringen bedömer inte bör tillgodoses. Exempelvis gör regeringen bedömningen att skatten på flygresor bör behållas, vilket beräknas öka statens inkomster med . Därtill lämnas förslag om försäljning av fastigheter, vilket ytterligare ökar statens inkomster. Totalt beräknas därmed statens inkomster öka med P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 Inkomstförändring- arna förbättrar den offentliga sektorns finansiella sparande med . Inkomster från försäljning av fastigheter påverkar inte det finansiella sparandet. Sammantaget försämras det finansiella sparan- det med till följd av förslagen och bedömningarna i denna proposition. För den lagstiftning som föreslås på skatte- området redovisar regeringen på sedvanligt sätt en konsekvensanalys med en bedömning av förslagens budgetära konsekvenser och kommande år. På motsvarande sätt redovisar regeringen i förekommande fall budgetära konse- kvenser kommande år till följd av föreslagna utgiftsförändringar. ekonomiska vårproposition redovisas budgeteffekterna fram (prop. 2018/19:100 avsnitt 5.1. tabell 5.1och avsnitt 6.2 tabell 6.10.). I samma proposition redovisas även budgeteffekterna av förslag och aviseringar sedan den av beslutade budgeten (prop. 2018/19:100 avsnitt 7.1 tabell 7.2). De förändringar av beställningsbemyndi- ganden som föreslås uppgår sammantaget till . Den största ökningen av statens ekonomiska åtaganden är hänförlig till bemyndigandet om investeringsstöd för anord- nande av hyresbostäder och bostäder för studerande med , vilket gör det möjligt att bevilja stöd för redan inkomna ansökningar. Vidare bör det finnas möjlighet att teckna avtal om fleråriga projekt för klimat- investeringar, vilket beräknas medföra ekono- miska åtaganden för staten om . De anslags- och inkomstförändringar som föreslås i denna proposition har beaktats i de prognoser som redovisas ekonomiska vårproposition. P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 4 Utgiftstaket för staten Regeringens förslag: Utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget fastställs till . Skälen för regeringens förslag: Utgiftstakets nivå är ett uttryck för syn på hur statens och ålderspensionssystemets totala ut- gifter bör begränsas i ett medelfristigt perspektiv. Såväl utgifternas sammansättning som den statliga sektorns totala omslutning och det nödvändiga skatteuttag som följer av detta ger uttryck för bl.a. de värderingar som ligger till grund för den politik som bedrivs. Normalt föreslår regeringen i budget- propositionen en nivå på utgiftstaket för det tredje tillkommande budgetåret. Detta regleras i 2 kap. 2 § budgetlagen (2011:203). Regeringen har då i den föregående vårpropositionen gjort en bedömning av nivån för det tredje året. Utgiftstakets nivåer för det första och andra året är redan fastställda av och justeras endast om det finns tekniska skäl. I det finanspolitiska ramverket lämnas utrymme för att en ny regering ska kunna föreslå nya nivåer på utgiftstaket för år som redan fastställts. Utan en sådan ordning skulle en ny regerings möjligheter att vidta förändringar i finanspolitiken kraftigt begränsas. Regeringen anser att om det under de kom- mande åren bedöms finnas ett budgetutrymme är det rimligt att det kan utnyttjas för prioriterade reformer. Osäkerheten i prognosen motiverar därför att nivån på utgiftstaket höjs. Genomförande av insatser på utgiftssidan kan dock ske först efter avstämning mot överskotts- målet och de inkomstförstärkningar som kan komma att krävas. Utgiftstaket ger uttryck för de centrala principer som den svenska budgetprocessen vilar på. Den ena principen är en beslutsordning uppifrån och ned där de totala utgifterna beslutas före delarna, vilket leder till att utgiftsökningar prövas utifrån ett på förhand fastställt ekono- miskt utrymme. Den andra principen är ett medelfristigt perspektiv. Utgiftstaket fastställs för det tredje tillkommande året för att beslutet om begränsningen av de totala utgifterna för ett visst år tidsmässigt ska skiljas från beslutet om de faktiska utgifterna för . Den medelfristiga principen värnas på bästa möjliga sätt om , dvs. i samband med denna proposition, fattar beslut om nya nivåer på utgiftstaket. I propositionen Vårändringsbudget (prop. 2014/15:99) föreslogs att utgiftstakets nivåer skulle ändras av finanspolitiskt motiverade skäl. I enlighet därmed anser regeringen att beslut om ny nivå för utgiftstaket ska fattas i samband med att behandlar förslagen i denna proposition och inte vänta till budget- propositionen. Tabell 4.1 Höjning av utgiftstakets nivå 2021 Föreslagen höjning av utgiftstakets nivå 2018/19:FiU1 reservation 5, rskr. 2018/19:62. Regeringen anser mot denna bakgrund att bör ändra den beslutade nivån för P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 Utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget bör därmed fastställas till . P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 5 Ändringar avseende statens inkomster I detta avsnitt lämnar regeringen förslag till ändringar avseende statens inkomster . 5.1Förlängd nedsättning av arbetsgivaravgifter för den först anställda 5.1.1Ärendet och dess beredning har tagit fram promemo- rian Förlängt växa-stöd. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1, avsnitt 1. Pro- memorians lagförslag finns i bilaga 1, avsnitt 2. Förslaget har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1, avsnitt 3. Remissvaren finns tillgängliga i Finans- departementet (Fi2019/00432/S1). Förslaget om förlängd nedsättning av arbetsgivar- avgifter för den först anställda är författnings- tekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande över förslaget. 5.1.2Bakgrund och gällande rätt infördes en tillfällig ned- sättning av arbetsgivaravgifterna för enskilda näringsidkare som anställer en första person (prop. 2016/17:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.6). Reglerna, som finns i lagen (2016:1053) om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag – 2021, innebär att enskilda näringsidkare, som inte har haft någon anställd och som anställer en person efter , bara ska betala ålderspensionsavgiften om på ersättningen till den anställde . Övriga arbets- givaravgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt behöver alltså inte betalas. Nedsätt- ningen av arbetsgivaravgifterna gäller till den del ersättningen inte överstiger . Anställningen ska omfatta och en arbetstid på minst . utökades nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda till att även omfatta aktiebolag som inte har någon anställd eller endast en anställd som också är delägare samt till handelsbolag utan anställda och med högst två delägare (prop. 2017/18:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.10). De nya reglerna omfattar anställningar som påbörjades tidigast . Reglerna om nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda gäller t.o.m. . Enskilda näringsidkare, aktiebolag och handelsbolag som omfattas av förslagen i detta avsnitt kallas i det följande enmansföretag. P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 5.1.3Nedsättningen av arbetsgivar- avgifterna för den först anställda förlängs Regeringens förslag: Ett enmansföretag som anställer en första person ska få rätt till nedsätt- ning av arbetsgivaravgifterna, den allmänna löne- avgiften och den särskilda löneskatten så att bara ålderspensionsavgift ska betalas i högst 24 kalen- dermånader i följd. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remiss- instanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. (), i (LO), Aka- demikers () och Tjänste- männens () avstyrker förslaget. ESV anser, i likhet med , att det finns en fortsatt risk att nedsättningen av arbets- givaravgifterna för den först anställda innebär dödviktskostnader, om den ges för anställningar som ändå hade kommit till stånd. LO ifrågasätter varför det är viktigare att öka sysselsättningen i enmansföretag än inom andra företag och fram- håller att de medel som används till detta sanno- likt kan användas till att främja en ökad syssel- sättning på ett mer effektivt sätt. () framhåller, i likhet med Företagarna och , att en första anställning i ett enmansföretag är förknippad med vissa initiala monetära och icke-monetära kostnader som kan verka hämmande för nyanställningar och att ned- sättningen därför kan vara fördelaktig för före- tagens tillväxt. KI efterfrågar dock en analys av storleken på dessa kostnader. Ett flertal remiss- instanser, däribland Arbetsförmedlingen, ESV, KI, LO, , , TCO och Tillväxt- analys, framhåller att nedsättningen av arbets- givaravgifterna för den först anställda bör utvärderas. Näringslivets skattedelegation, till vars yttrande ansluter sig, anser att även andra utvidgningar av nedsättningen bör övervägas. Även Företagarna, (), och Unionen framför sådana synpunkter. Företagarna och LRF framhåller vikten av att enskilda näringsidkare även fortsättningsvis kan erhålla nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda. anser att en generell sänkning av arbetsgivaravgifterna hade varit en mer lyckad reform. LO och TCO förespråkar en bred skattereform. Tillväxtanalys anser att det behövs ett system för att hantera samtliga ärenden om stöd av mindre betydelse för att underlätta för såväl företag som myndigheter att bevaka att efterlevs. Ett flertal remissinstanser, däribland Arbetsförmedlingen, KI, LO, , , Tillväxt- analys och Unionen har synpunkter på konse- kvensanalysen. Skälen för regeringens förslag: Ett enmans- företag som anställer en första person har under längst tolv kalendermånader i följd rätt till nedsättning av arbetsgivaravgifterna, den all- männa löneavgiften och den särskilda löneskatten så att bara ålderspensionsavgift ska betalas. Som KI, Företagarna och fram- håller är en anställning av en första person i ett enmansföretag förknippat med vissa initiala kostnader, t.ex. i form av nya administrativa rutiner och utbildning av den nyanställde. Att analysera storleken på dessa kostnader, som KI efterfrågar, är dock svårt. Särskilt eftersom den består av såväl monetära som icke-monetära kost- nader, vilket myndigheten själv framhåller. Det är dock troligt att dessa kostnader, tillsammans med arbetsgivaravgifterna på lönen, kan utgöra ett återhållande inslag i beslutet att anställa. Genom nedsättningen av avgifterna och den särskilda löneskatten minskar den initiala kostnaden att anställa och fler enmansföretag kan förväntas göra det. När erfarenheterna av att ha en person anställd väl vunnits kan företagen i viss mån vara mer positiva till att anställa fler personer. Nya arbetstillfällen i dessa företag förväntas leda till ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet. För att underlätta för fler enmansföretagare att våga ta steget att anställa en första person föreslås att den längsta tid som sådana företag har rätt till nedsättning förlängs från 12 till 24 kalender- månader i följd. ESV anser, i likhet med , att det finns en fortsatt risk att nedsättningen av arbetsgivaravgif- terna för den först anställda innebär dödvikts- kostnader, om den ges för anställningar som ändå hade kommit till stånd. Eftersom förslaget gäller nyanställningar och inte befintliga anställningar bedömer regeringen att dödviktseffekterna är mindre jämfört med mer generella åtgärder. Temporära marginella sysselsättningsstöd, som förslaget kan ses som, kan teoretiskt förväntas ha mer gynnsamma effekter än generella föränd- ringar av arbetsgivaravgifterna. LO har ifrågasatt varför det är viktigare att öka sysselsättningen i enmansföretag än inom andra företagsformer och framhåller att de medel som används till detta sannolikt kan användas till att främja en ökad sysselsättning på ett mer effektivt sätt. Regeringen instämmer i att åtgärder som ökar sysselsättningen är viktiga och nödvändiga även inom andra områden. Som anges ovan är syftet med nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda att uppmuntra enmans- företag att våga ta det första steget att anställa, varefter det troligen blir lättare för företagen att anställa fler medarbetare. Regeringen anser därför att den förlängda nedsättningen är en viktig sats- ning för att möjliggöra en ökning av syssel- sättningen i enmansföretag. Flera remissinstanser, däribland Arbetsförmed- lingen, ESV, KI, LO, , , TCO och Tillväxtanalys, har anfört att nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda bör utvärderas. Regeringen anser att det är angeläget att löpande pröva och utvärdera alla delar av skatte- och avgiftssystemet. Med hänsyn till att nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda endast har varit i kraft anser regeringen dock att det är för tidigt att utvärdera reformens effekter. En sådan utvärde- ring bör ske . Företagarna och LRF framhåller vikten av att enskilda näringsidkare även fortsättningsvis kan erhålla nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda. Regeringen gör i avsnitt 5.2 bedöm- ningen att nedsättningen bör behållas för enskilda näringsidkare. Några remissinstanser, bl.a. Näringslivets skattedelegation, Företagarna, , och Unionen, har lämnat förslag på komplette- rande utvidgningar av nedsättningen av arbets- givaravgifter för den först anställda. LO, Småföre- tagarnas riksförbund och TCO har föreslagit andra åtgärder på skatte- och socialavgifts- området. Tillväxtanalys anser att det behövs ett system för att hantera samtliga ärenden om stöd av mindre betydelse. Dessa frågor faller dock utanför det aktuella lagstiftningsärendet. Ett flertal remissinstanser, däribland , , , , Skatte- verket, Tillväxtanalys och Unionen, har synpunk- ter på konsekvensanalysen. Dessa behandlas i avsnitt 5.1.5. P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 Förslaget föranleder att 5 § lagen (2016:1053) om särskild beräkning av vissa avgifter för enmans- företag –2021 ändras, se avsnitt 2.5. Regeringens förslag: Lagändringarna träder i kraft och tillämpas på anställ- ningar som har påbörjats efter . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remiss- instanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. ESV, LO, och avstyrker förslaget. Arbetsförmedlingen framhåller att retro- aktiviteten i förslaget innebär ökade dödsviks- kostnader, då stöd ges till företag för rekryte- ringar som de redan har gjort. KI anser att det finns risk att förlängningen av nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda kan ha en återhållande inverkan på nyanställningar om nedsättningen tillämpas från ikraftträdandet. framhåller att förändringar under pågående beskattningsår med retroaktiva inslag ökar komplexiteten i skattesystemet, vilket innebär att risken för felaktiga redovisningar ökar. FAR anser att det bör övervägas om det är möjligt att förenkla ikraftträdande- och över- gångsbestämmelserna så att merarbete i form av omprövningar undviks. framhåller att prognoser om ökande arbetslöshet talar för att sysselsättningseffekterna av förslaget kommer att vara som störst 2021, vilket är som nedsättningen kan erhållas. Småföretagarnas riks- förbund ifrågasätter på motsvarande skäl varför nedsättningen är tidsbegränsad till 2021. Enligt skulle sysselsättningseffekten potentiellt kunna bli betydligt större om längden på nedsättningen utformas för att vara 24 kalendermånader för alla företag som tar del av nedsättningen, dvs. även för företag som anställer en första person efter . Skälen för regeringens förslag: I promemo- rian föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 förändringar under pågående beskattningsår med retroaktiva inslag ökar komplexiteten i skatte- systemet, vilket innebär att risken för felaktiga redovisningar ökar. Regeringen har förståelse för detta men anser att det är angeläget att de nya bestämmelserna träder i kraft . Risken för felaktiga redovisningar mot- verkas av att informerar och svarar på frågor om avgiftsberäkningen. Regeringen anser därför att ikraftträdandet bör bestämmas till . I likhet med KI anser regeringen att de nya bestämmelserna bör få tillämpas på anställningar som har påbörjats före ikraftträdandet. Annars är risken att förslaget får en återhållande verkan på nyanställningar i enmansföretag fram till . Till skillnad från Arbetsförmedlingen anser regeringen vidare att enmansföretag som redan har nedsatta arbets- givaravgifter för den först anställda också bör omfattas av den förlängda tidsgränsen. Det är rimligt att ge dessa företag motsvarande lättnader för de initiala kostnaderna att anställa som företag som anställer . De nya bestämmelserna bör därför tillämpas på anställningar som har påbörjats efter . För anställ- ningar som har påbörjats före gäller fortfarande de äldre bestämmelserna om längst tolv kalendermånaders nedsättning av arbetsgivaravgifterna, den allmänna löneavgiften och den särskilda löneskatten så att bara ålderspensionsavgift ska betalas. För enmansföretag som har anställt en första person efter men före kommer den längsta perioden med nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda – enligt nu gällande bestämmelser – om tolv kalendermånader att löpa ut före ikraft- trädandet av de nya bestämmelserna. Under förutsättning att personen är anställd i företaget vid ikraftträdandet av de nya bestäm- melserna har företaget möjlighet att hos Skatte- verket ansöka om omprövning av arbetsgivar- avgifterna för perioden från det att nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda upphörde fram till ikraftträdandet. Till skillnad från vad FAR har anfört anser regeringen inte att det bör införas ett undantag från omprövnings- förfarandet för dessa företag, då en sådan lösning skulle vara lagtekniskt väldigt komplicerad. Som anges i avsnitt 5.1.2 är lagen (2016:1053) om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag –2021 tillfällig och kommer att gälla . , och Arbetsförmed- lingen har lämnat synpunkter avseende tidsbe- gränsningen av nedsättningen. Regeringen gör i avsnitt 5.3 bedömningen att nedsättningen bör göras permanent. anser att konsekvensutredningen uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regel- givning. Syfte och alternativa lösningar Förslaget om förlängd nedsättning av arbetsgivar- avgifterna för den först anställda syftar till att minska kostnaderna för enmansföretag att anställa en första person. Detta förväntas leda till fler anställda i dessa företag, vilket ökar syssel- sättningen och minskar arbetslösheten. Det är naturligt att fortsätta satsningarna på enmans- företag som anställer inom ramen för den existerande nedsättningen av arbetsgivar- avgifterna för den först anställda. Alternativa utformningar av förslaget är därför inte relevanta. Om förslaget inte genomförs uteblir de för- väntade effekterna. Nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda utgör en skatteutgift avseende arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt. Förslaget att förlänga nedsättningen från 12 innebär att skatteutgiften ökar. Förslaget att förlänga nedsättningen av arbets- givaravgifterna för den först anställda bedöms leda till att den offentliga sektorns skatteintäkter minskar med 2019. bedöms skatteintäkterna minska med 0,21 respektive . Permanenta förändringar av arbetsgivaravgif- terna antas normalt leda till indirekta effekter för de offentliga finanserna eftersom förändringen också förväntas påverka löner, priser och vinster, s.k. övervältring. Nedsättningen av arbetsgivar- avgifterna för den först anställda är tillfällig och lagen upphör vid utgången av 2021. Därför antas ingen övervältring på löner och priser ske, utan de nedsatta arbetsgivaravgifterna förväntas enbart resultera i ökade vinster i företagssektorn. Skillnaden mellan den offentligfinansiella brutto- och nettoeffekten utgörs därmed av högre skatteintäkter från företagens vinster (se avsnitt 5.14för en beskrivning av skillnaden mellan offentligfinansiella brutto- och nettoeffekter). Den offentligfinansiella bruttoeffekten av för- slaget beräknas uppgå till -0,2019. Den offentligfinansiella effekten, liksom resten av konsekvensanalysen i detta avsnitt, beaktar enbart förlängningen av nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda från 12 , och inte regeringens bedöm- ning att nedsättningen bör göras permanent i avsnitt 5.3. Den varaktiga effekten på de offentliga finanserna utgörs av räntekostnaden på den till- fälliga ökning av statens lånebehov som uppstår till följd av förslaget. I det här fallet bedöms den uppgå till . Arbetsförmedlingen efterfrågar en mer detal- jerad redovisning av de offentliga kostnaderna för förslaget. Redovisningen av de offentligfinansiella effekterna följer de beräkningskonventioner har för beräkningar av offentligfinansiella effekter till följd av ändrade skatte- och avgiftsregler. Förslaget innebär att enmansföretag som anställer en första person fr.o.m. under längst 24 månader endast ska betala ålderspensionsavgiften om på den ersättning som ges ut till den anställde. Jämfört med dagens regelverk minskar arbetsgivar- avgifterna således . Enligt beräkningskon- ventioner antas tillfälliga åtgärder inte ge upphov till övervältringseffekter på löner och priser. Nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda förväntas därför leda till att företagens vinster ökar. fick knappt 7 000 företag nedsatta arbetsgivaravgifter för sin först anställda. Av dessa var aktiebolag, enskilda näringsidkare och handels- bolag. noterar att detta är betydligt färre företag än vad regeringen har bedömt, och framhåller att det grovt räknat är av de företag som bedömdes vara berättigade till nedsättningen som också har fått den. Det innebär, enligt , att konkurrensen har snedvridits till nackdel för de företag som inte fått nedsättningen trots att de är berättigade till den. P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 regeringen bör överväga att undersöka orsakerna till den låga upptagningsprocenten och konse- kvenserna av detta. Det är betydligt färre företag som har erhållit nedsättningen av arbetsgivar- avgifterna för den först anställda jämfört med den bedömning som gjordes när nedsättningen infördes och utökades (prop. 2016/17:1 s. 223 och prop. 2017/18:1 s. 329). Det kan både bero på att antalet företag som bedömdes aktuella för nedsättningen över- skattades och på att det har tagit tid innan ned- sättningen blivit känd. I den utsträckning antalet företag överskattats är andelen företag som är berättigade till nedsättningen och som också har fått den högre. Det problem med snedvriden konkurrens som pekar på är i det fallet av mindre betydelse. har genomfört informationsinsatser om nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda i myndighetens olika kanaler och tillsammans med och spridit information till företag på myndighets- gemensamma plattformar. har allt fler företag erhållit nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda. Bedömningen är att fler företag kommer att erhålla nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda , bl.a. för att kännedomen om nedsättningen ökar till följd av det inform- ationsarbete som beskrivits. bedöms ca 13 000 företag vara aktuella för nedsättningen.