prop · H70352 · 2019-12-11 00:00:00 — 2019/20:52 berörs knappt 80 kommuner, vilket motsvarar av kommunerna. Länsstyrelserna i respektive anför att för- slaget i enstaka fall skulle kunna tänkas leda till att kommunen står utan en översiktsplan (med regeringens förslag). Regeringen vill framhålla att det enligt 3 kap. 1 § PBL finns en skyldighet för varje kommun att ha en aktuell översiktsplan, som omfattar hela kommunen. Som utredningen har redogjort för redovisar dock fler- talet av det 40-tal kommuner som berörs på sina webbplatser att arbete med en ny kommunomfattande översiktsplan har inletts. Regeringen anser att den föreslagna övergångsperioden – – är tillräckligt lång och att det därmed inte finns skäl att befara att berörda kommuner inte skulle hinna anta en ny översiktsplan till dess att bestämmelsen föreslås träda i kraft. Som utredningen framhåller kan även en kommunomfattande översikts- plan eller en äldre fördjupning som upphört att gälla fungera som ett plane- ringsunderlag för kommunen vid efterföljande planering och prövning. Även detta talar enligt regeringen för att riskerna är små för att förslaget ska medföra oönskade konsekvenser. I avsnitt 5.1 föreslås i huvudsak att kommunfullmäktige månader efter ett ordinarie val ska anta en planeringsstrategi. I strategin ska full- mäktige ta ställning till ändrade planeringsförutsättningar av betydelse för översiktsplanens aktualitet och till kommunens fortsatta arbete med över- Fullmäktige ska även bedöma i vilken utsträckning planen Förslaget ersätter den nuvarande aktualitetsprövningen. Jämfört med det nuvarande kravet på aktualitetsprövning är skillnaderna I princip kommer kommunen på motsvarande sätt som kunna anpassa omfattningen och innehållet i planeringsstrategin utifrån kommunens behov och förutsättningar. Därmed bör kommunens arbete med planeringsstrategin i praktiken inte medföra någon förändring av vilka resurser som kommer att behövas för arbetet. Den främsta skillnaden är kravet på att planeringsstrategin ska antas månader efter ett ordinarie val. Om kommunen inte antar plane- ringsstrategin inom den angivna tiden, leder det till vissa rättsverkningar för efterföljande planering (se beskrivningen av förslagen i avsnitt 5.3 Kravet att kommunfullmäktige ska anta planeringsstrategin inom en viss tid efter ett ordinarie val bör leda till att översiktsplanen hålls aktuell i Därmed bör planen kunna ge bättre stöd för efter- följande planering och prövning. Förslaget att kommunfullmäktige även ska bedöma i vilken utsträckning planen är aktuell bör leda till en mer nyanserad syn på översiktsplanens Därmed bör det bli lättare för fullmäktige att förklara att en del av planen är aktuell och att denna del således bör ändras. Förslagen innebär vidare att kommunen, när planeringsstrategin har antagits, efter att beslutet har tillkännagetts ska skicka strategin till , , regionen och de kommuner som berörs. Motsvarande skyldighet finns i 2 kap. 7 § plan- och bygg- förordningen (2011:338), förkortad PBF. Enligt 14 kap. 3 § regeringsformen bör en inskränkning i den kommun- ala självstyrelsen inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett den. Kravet att kommunfullmäktige ska anta planeringsstrategin inom efter ett ordinarie val innebär en begränsning av självstyrelsen. Inskränkningen ger och andra statliga myndigheter möjlighet att förutse när beslutet om planeringsstrate- gin kommer att fattas. Dessutom är det angeläget att beslutet fattas tidigt i mandatperioden eftersom det annars finns risk för att fullmäktiges ställ- ningstagande kan bli inaktuellt, om fullmäktige som tillträder efter följande val har en annan syn på hur översiktsplaneringen bör bedrivas. Om tid- punkten inte regleras, finns således risk för att reformen inte kommer att leda till att översiktsplanerna hålls aktuella. Inskränkningen görs alltså för att tillgodose angelägna intressen. Detta kan inte heller åstadkommas på ett, för den kommunala självstyrelsen, mindre ingripande sätt. Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att förslaget utgör ett proportioner- ligt och berättigat ingrepp i den kommunala självstyrelsen. I avsnitt 5.2 föreslås tydligare bestämmelser för när översiktsplanen ska anses vara aktuell. Förslaget innebär att en översiktsplan är aktuell från det att planen får laga kraft eller kommunfullmäktige antar en planerings- strategi och fram efter nästa ordinarie val, om inte fullmäk- tige i en sådan strategi har bedömt att planen helt eller delvis inte är aktuell. Tillsammans med förslaget att kommunfullmäktige ska anta en plane- ringsstrategi bör förslaget leda till att det kommer att bli lättare för andra aktörer, t.ex. statliga myndigheter, att bedöma i vilken utsträckning som översiktsplanen är aktuell. Om kommunen inte antar en planeringsstrategi inom den föreskrivna tiden, kommer översiktsplanen per automatik upphöra att vara aktuell. Det innebär i så fall att kommunen kommer att behöva ta fram en helt ny översiktsplan. Förslaget innebär således en risk för att kommunen kommer att behöva göra om översiktsplanen, trots att planen speglar kommunens uppfattning om den långsiktiga utvecklingen av den fysiska miljön. Under remissbehandlingen har bl.a. , och kommuner pekat på risken för att små kommuner kan ha särskilt svårt för att tillgodose de föreslagna kraven. Regeringen konstaterar att förslaget i den delen visserligen innebär en risk, men att denna risk är liten. De formella kraven på planeringsstrategin är begränsade och den arbetsinsats som krävs av kommunen är således också begränsad. Även i de fall en kommun skulle stå utan personal med sådan särskild kompetens som kommunen förväntas ha för att kunna full- göra sina uppgifter inom PBL-området på ett tillfredsställande sätt (se 12 kap. 7 § PBL) bör kommunen relativt enkelt kunna ta fram och anta en planeringsstrategi. Det bör även framhållas att kommunfullmäktige har på sig att anta planeringsstrategin, vilket är en relativt . Konsekvenserna av att översiktsplanen är aktuell är dessutom Bland annat kan konsekvensen bli att den myndighet eller domstol som ska tillämpa översiktsplanen inte får något stöd från planen när det gäller hur en viss bedömning bör göras, exempelvis om vad som utgör en lämplig användning av mark och vatten. med behöva göra en bredare prövning av förutsättningarna för att använda eller bebygga ett område på visst sätt, vilket kan kräva ett mer omfattande underlag i samband med efterföljande planering och prövningar. översiktsplanen är aktuell, kan planen ändå fungera som ett viktigt beslutsunderlag genom att den kan innehålla information om plane- innehålla värdefull information om hur vissa frågor bör bedömas i ett visst område, även om översiktsplanen är aktuell. I avsnitt 5.3 föreslås att en översiktsplan som inte är aktuell ska påverka förutsättningarna för andra beslut. Bland annat ska detaljplaner handläggas med det utökade förfarandet, om översiktsplanen inte är aktuell. De detaljplaner som ska handläggas med det utökade förfarandet omfat- tas av fler krav än vad som gäller för planer som kan handläggas med det I det utökade förfarandet finns bl.a. krav på att planförslaget ska kungöras i ortstidning, att samrådet ska ha en viss minsta längd, att samrådssynpunkter ska redovisas i en separat samrådsredogörel- se och att planförslaget ska granskas innan det får antas. innebär att det krävs något fler moment för att kommunen ska kunna anta detaljplanen när det utökade förfarandet ska tillämpas, men sammantaget är skillnaderna av begränsad omfattning. Som utredningen anför kan förslaget att kravet på att översiktsplanen ska vara aktuell för att standardförfarandet ska kunna tillämpas, uppfattas som att förslaget motverkar den övergripande ambitionen att åstadkomma en enklare plan- och byggprocess. I likhet med utredningen anser rege- ringen emellertid att en kontinuerlig översiktsplanering är en förutsättning för enkla och effektiva detaljplaneprocesser. Därför blir det en logisk följd att kommunen inte kan tillämpa det enklare standardförfarandet, om kom- munen inte håller planen aktuell. Att PBL-systemet innehåller incitament för att översiktsplanen ska hållas aktuell bör på en övergripande nivå tvärt- om ge bättre förutsättningar för effektiva detaljplaneprocesser. Jämfört med utredningens förslag innebär regeringens förslag att en planläggning som har inletts med standardförfarandet ska kunna slutföras med det valda förfarandet. Risken för tids- och kostnadskrävande omtag i processen som remissinstanserna, bl.a. och Byggindu- strier, framför kommer således inte kunna uppstå med den reglering som Enligt förslaget krävs även att översiktsplanen ska vara aktuell för att det samordnade förfarandet enligt 5 kap. 7 a § PBL och det förenklade förfarandet enligt 5 kap. 38 b och 38 c §§ PBL ska kunna tillämpas. är en följd av förslaget att det utökade förfarandet ska tillämpas när över- siktsplanen inte är aktuell. Förslagen kan anses utgöra en inskränkning i den kommunala själv- styrelsen genom att kommunen kan behöva tillämpa ett mer omfattande förfarande för att ta fram en detaljplan, om översiktsplanen inte längre ska anses vara aktuell till följd av att fullmäktige inte har antagit en planerings- strategi inom den föreslagna tidsfristen. gäller dock att kom- munen ska tillämpa det utökade förfarandet i vissa fall, bl.a. om förslaget till en detaljplan inte är förenligt med översiktsplanen eller granskningsyttrande (se 5 kap. 7 § 1 PBL). På så sätt innebär den före- slagna regleringen att förutsättningarna för att ta fram en detaljplan när översiktsplanen inte är aktuell jämställs med situationen när ett förslag till detaljplan inte är förenligt med översiktsplanen. Som beskrivits ovan är skillnaderna mellan de båda förfarandena av begränsad omfattning. Det medför att konsekvenserna av förslaget är begränsade. Förslaget bör leda till att översiktsplanen hålls aktuell i högre utsträck- ning. Därmed bör planen kunna ge bättre stöd för efterföljande planering och prövning, vilket generellt bör leda till effektivare plan- och bygg- processer i kommunen. Inskränkningen görs således för att tillgodose ett angeläget intresse. Detta kan inte heller åstadkommas på ett, för den kom- munala självstyrelsen, mindre ingripande sätt. Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att förslaget utgör ett proportionerligt och berät- tigat ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Förslagen i avsnitt 5.3 innebär vidare att översiktsplanen ska vara aktuell för att kunna ge vägledning vid bedömningen av om en plats ligger inom ett område som är lämpligt för landsbygdsutveckling i strandnära lägen. Som länsstyrelserna i respektive framhåller finns det risk för oönskade konsekvenser för pågående projekt inom LIS-områ- den, om översiktsplanen upphör att vara aktuell och LIS-områdena därmed i praktiken upphör. Som regeringen har redogjort för i avsnitt 5.3 kan det visserligen inte uteslutas att oönskade konsekvenser kan uppstå i sådana fall, men att riskerna för detta bör vara små. Detta då Mark- och miljööver- domstolen har funnit att den omständigheten att en plats inte har redovisats som ett LIS-område i en översiktsplan inte utesluter att platsen ändå kan anses ligga inom ett sådant område. I sådana fall får det enligt domstolen i stället ske en bedömning i det enskilda fallet av om kriterierna i 7 kap. 18 e § är uppfyllda (dom i mål nr M 6166-17). Övriga förslag i kapitel 5 bör ha liten eller ingen betydelse för kommun- erna. Att ta fram en översiktsplan I avsnitt 6.1 föreslås att kommunen under samrådet inte längre ska behöva redovisa det planeringsunderlag som har betydelse från nationell, regional, mellankommunal eller annan synpunkt, utan endast det underlag som har betydelse för bedömningen av planförslaget. Förslaget innebär att det blir tydligt att det enbart är sådana planerings- underlag som har betydelse för bedömningen av planförslaget som behöv- er redovisas under samrådet. Motsatsvis kommer det således inte längre vara nödvändigt att redovisa planeringsunderlag som har betydelse från nationell, regional, mellankommunal eller annan synpunkt, om detta inte har någon betydelse för bedömningen av planförslaget. Mot bakgrund av hur den nuvarande bestämmelsen tillämpas i praktiken bör dock förslaget endast leda till begränsade konsekvenser när det gäller kommunens redo- visning av planeringsunderlag. I avsnitt 6.2 föreslås att utställningen under översiktsplaneprocessen i stället ska kallas granskning. Som regeringen har redogjort för i det av- 2019/20:52 snittet kan den nuvarande termen vara vilseledande, eftersom termen kan skapa förväntningar om att det utställda materialet ska vara mer omfatt- ande än det som kommunen tillhandahåller på sin webbplats. I praktiken bör ändringen ha liten praktisk betydelse för kommunerna. I avsnitt 6.3 föreslås att kommunen senast dagen efter att beslutet att anta översiktsplanen har tillkännagetts ska skicka ett meddelande om detta och ett protokollsutdrag med beslutet till . Förslaget kan medföra ett visst merarbete för kommunen, men eftersom kommunens beslut om att anta eller ändra översiktsplanen normalt ändå expedieras till flera instanser inom och utom kommunen bör detta merarbete vara av begränsad omfattning. I samma avsnitt föreslås även att kommunen själv ska skicka en laga- kraftvunnen översiktsplan m.fl. handlingar till lantmäterimyndigheten i syfte att myndigheten ska registrera planen i fastighetsregistret. I de fall kommunen har övertagit lantmäteriverksamheten enligt lagen (1995:1393) om lantmäterimyndighet, är det alltså kommunen själv som ska föra in planen i registret. Förslaget kan medföra ett visst merarbete för kommunen, men eftersom kommunens beslut ändå behöver expedieras till flera instanser bör även detta merarbete vara av begränsad omfattning. I avsnitt 6.4 föreslås tydligare bestämmelser om strategiska miljöbedöm- ningar. Förslaget bör underlätta kommunernas arbete med översiktsplaner och detaljplaner, genom att det blir tydligare hur regelverket ska tillämpas. Övriga förslag i kapitel 6 bör ha liten eller ingen betydelse för kommu- nerna. Översiktsplanens innehåll och utformning I avsnitt 7.3 föreslås att översiktsplanens redovisning i fråga om grund- dragen av den avsedda användningen ska redovisas för hela kommunen. Grunddragen ska framgå av en karta. Förslaget innebär att kommunens redovisning av den avsedda använd- ningen av mark- och vattenområden ska omfatta hela kommunen, bl.a. eftersom översiktsplanen kan behöva ge vägledning för bygglov och till- ståndspliktiga verksamheter på alla platser i kommunen. Om kommunen bedömer att det finns områden där det inte behövs några särskilda plane- ringsöverväganden, ska grunddragen kunna redovisas genom att kommu- nen anger att den markanvändning som pågår i huvudsak kan fortgå oför- ändrad (jfr prop. 1985/86:1 s. 127 och 132). Förslaget medför således inte något krav på att kommunen behöver hänföra användningen inom ett visst område till vissa förutbestämda kategorier på det sätt som utredningen föreslagit. Förslaget kan förväntas medföra ett visst merarbete för kommunen. Arbetsinsatsen med att bedöma om gällande markanvändning i huvudsak kan fortgå oförändrad för sådana områden där planeringsöverväganden saknas , bör dock i normalfallet vara begränsad. Förslaget att grunddragen ska redovisas på en karta bör i praktiken inte medföra något ytterligare arbete för kommunen. Redan enligt gällande rätt torde det vara nödvändigt med en karta för att kommunen ska kunna redovisa grunddragen i fråga om den avsedda användningen på ett ända- målsenligt sätt. I avsnitt 7.4 föreslås att kommunen inte längre ska behöva redovisa sin bedömning av hur skyldigheten att ta hänsyn till allmänna intressen, vid beslut om användningen av mark- och vattenområden, kommer att till- godoses. I stället ska kommunen redovisa de förhållanden som med hän- syn till de allmänna intressena i 2 kap. PBL kan ha en väsentlig betydelse för beslut om hur mark- och vattenområden ska användas och hur dessa förhållanden bör beaktas vid sådana beslut. Riksintressen enligt 3 och 4 kap. ska dock alltid redovisas. Förslaget medför att kommunen ges större möjlighet att bedöma vilka förhållanden som behöver redovisas i planen, vilket ger kommunen bättre möjligheter att utforma översiktsplanen efter sina egna behov och förut- sättningar. Kommunen kommer även i fortsättningen behöva förhålla sig till samtliga allmänna intressen enligt 2 kap. PBL, men det är bara sådana förhållanden som med hänsyn till de allmänna intressena kan ha en väsent- lig betydelse för vissa beslut som kommer att behöva redovisas i översikts- planen. Det gäller beslut om dels hur mark- och vattenområden ska an- vändas, dels hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. De lättnader som det innebär för kommunen att kunna avstå från att redovisa vissa förhållanden vägs i viss mån upp av det nya kravet på att översiktsplanen ska innehålla en redovisning av kommunens syn på hur dessa förhållanden bör beaktas vid nämnda beslut. Förslaget kan förväntas leda till en diskussion mellan kommunen och statliga myndigheter om vilka förhållanden som ska anses vara väsentliga och som därmed ska redovisas i översiktsplanen. bör förslagen leda till att det blir lättare för berörda myndigheter att tillämpa planen. Det ger förutsättningar för ett ökat genomslag för kommunens intentioner när andra myndigheter fattar beslut i ärenden där översiktsplanen ska tilläm- pas. Den förväntade arbetsinsatsen för att kommunen ska kunna fullgöra den föreslagna skyldigheten är svår att bedöma. Arbetsinsatsen kan antas vara jämförbar med den insats som krävs för att kommunen ska kunna tillgodo- se kravet i den nu gällande regleringen. I avsnitt 7.5 föreslås att det av översiktsplanen även ska framgå områden eller verksamheter som angår flera kommuner eller är av regional betyd- else. Förslaget kan förväntas leda till visst merarbete för kommunerna under översiktsplaneprocessen. bör det leda till att det blir lättare för kommunen att nå en samsyn med – och i vissa fall reg- ionen – när det gäller frågan om vilka regionala och mellankommunala hänsyn som kan behöva tas i efterföljande planering. Det bör i sin tur leda till att i något färre fall behöver överpröva detaljplaner och områdesbestämmelser utifrån ingripandegrunden mellankommunal sam- ordning, dvs. till följd av att sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår flera kommuner inte har samordnats på ett lämpligt sätt (se 11 kap. 10 § andra stycket 2 PBL). Det merarbete som förslaget kan medföra under arbetet med att ta fram översiktsplanen kan således leda till minskad risk för förgävesprojektering under detaljplane- processen. I avsnitt 7.6 föreslås att översiktsplanen enbart behöver innehålla en redovisning av planens väsentliga konsekvenser. Förslaget bör ha liten praktisk betydelse för vilka konsekvenser som redovisas i planen eftersom förslaget främst utgör en kodifiering av hur kommunerna redo- 2019/20:52 visar konsekvenser i sina översiktsplaner. Förslaget påverkar inte vilka konsekvenser som behöver redovisas inom ramen för en strategisk miljö- bedömning. I avsnitt 7.8.1 föreslås att regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer ska få meddela föreskrifter om standarder för utformning av översiktsplaner, regionplaner och områdesbestämmelser. Förslaget medför inledningsvis endast att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges möjlighet att meddela sådana föreskrifter. Kommunernas arbete med översiktsplaner och områdesbestämmelser regleras i 3 respektive 4 kap. PBL. Föreskrifter om nya standarder innebär förändrade krav när det gäller detta arbete. finns det anledning att anta att kommunernas mallar för översiktsplaner och områdesbestäm- melser med begränsade insatser kan konverteras till de standarder som kommer att anges i föreskrifterna. Ett införande av enhetliga standarder för utformning kan dock kräva att de databaser som översiktsplanen respektive områdesbestämmelserna lagras i behöver struktureras om. Det kan även kräva en uppdatering av befintlig programvara eller inköp av ny programvara. Kommunerna kan även behöva utbilda sin personal. Mindre kommuner kan behöva konsulthjälp för att anpassa en ny översiktsplan eller nya områdesbestämmelser till ett digitalt arbetssätt. En stor del av kommunerna driver ett aktivt arbete för att ta fram översiktsplaner och områdesbestämmelser i en digital miljö. Vissa har även bildat nätverk för att utbyta erfarenheter och kompetens för att anpassa framtagandet av planer till de krav som den nya regleringen innebär. Kommunerna bör även ha nytta av den omställningsprocess som redan påbörjats till följd av de föreskrifter om standarder som tas fram för detaljplaner och grundkartor (se 2 kap. 5 a och 5 b §§ och 10 kap. 29 och 30 §§ PBF). Kommunerna kan behöva visst stöd från och Lantmäteriet i detta arbete och de mindre kommunerna kan behöva särskilt stöd för att klara av omställningen till de nya kraven. De faktiska kostnaderna för kommunerna kan bedömas först vid fram- tagandet av föreskrifterna, eftersom kostnaderna beror på vilka krav som ställs i föreskrifterna och i vilken takt omställningen ska genomföras. Exempelvis skulle föreskrifterna kunna innebära att översiktsplanen ska utformas på ett sätt som uppfyller vissa krav om planen tas fram i en digital miljö, men att möjligheten att utforma översiktsplanen på traditionellt vis behålls. Därmed skulle kommunerna kunna undvika sådana kostnader som kan vara förenade med att ta fram planen i en digital miljö. Om det inte uppstår några nya statliga åligganden för kommunen, uppstår inte hellre några kostnader för staten till följd av den s.k. kommunala finansierings- principen. Nackdelen med att göra det möjligt att välja utformning för kommunen är dock att det skulle försena övergången till en digital sam- hällsbyggnadsprocess. Frågan får övervägas i annat sammanhang. När det gäller områdesbestämmelser får kommunen (byggnadsnämn- den) ta ut en planavgift för att täcka programkostnader och kostnader för andra åtgärder som behövs för att upprätta eller ändra områdesbestämmel- ser i vissa fall (se 12 kap. 9 § PBL). Därmed har kommunen möjlighet att ta ut de ökade kostnaderna via avgiftsfinansiering. Kommunerna ingår även i regeringens kompetenssatsning i digitaliseringsarbetet genom att tilldelats medel för att stödja kommunerna i arbetet med den digitala omställningen i samhällsbyggnadsprocessen (jfr prop. 2017/18:1 utg.omr. 18 avsnitt 3.7.4). Förslaget kan leda till att regeringen, eller den myndighet regeringen be- stämmer, inför en skyldighet för kommuner att tillämpa enhetliga standar- der för utformningen av översiktsplaner och områdesbestämmelser. Det medför en viss inskränkning i den kommunala självstyrelsen. Förslaget ändrar dock inte de grundläggande förhållandena om kommuners besluts- rätt om markanvändning och fysisk planering. Förslagets syfte, dvs. att effektivisera samhällsbyggnadsprocessen med hjälp av enhetliga stand- arder, bedöms inte heller kunna uppnås på ett mindre ingripande sätt. Regeringen bedömer därmed att inskränkningen i den kommunala själv- styrelsen är proportionerlig. I avsnitt 7.8.2 föreslås att kommunen senast dagen efter det att beslutet om att anta en översiktsplan har tillkännagetts ska hålla planen tillgänglig på sin webbplats. ska kommunen även se till att det förslag som samrådet avsett finns tillgängligt. I praktiken håller nästan alla kommuner sin översiktsplan tillgänglig på sin webbplats. Förslaget bör därmed ha liten praktisk betydelse för kom- munerna. Däremot är det vanligt att kommunen tar bort det planförslag som samrådet avsett från webbplatsen i samband med att kommunen ställer ut planförslaget. I praktiken medför den tillkommande skyldigheten enbart försumbara konsekvenser för kommunen. Övriga förslag i kapitel 7 bör ha liten eller ingen betydelse för kommu- nerna. Statens medverkan i översiktsplaneprocessen