prop · H603101 · 2019-04-15 00:00:00 — De statliga garantierna blev 2014 föremål för en granskning av Europeiska kommissionen, vars syfte var att bedöma huruvida garantierna stod i överensstämmelse med . Kommissionen fastslog att de statliga garantierna S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 var nödvändiga för att kunna genomföra det för europasamarbetet prioriterade broprojektet. Enligt och ska garantier utställda notifieras hos kommissionen. Kommissionens beslut överklagades till tribuna- len, som upphävde beslutet och återförvisade ärendet till kommissionen för komplettering. Bostadskreditgarantier beviljas för såväl lån som för lån till färdigställda fastigheter. Garantier lämnas till kreditinstitut som har ramavtal med . Den totala garantistocken omfattade ca 170 garantier och uppgick till , vilket kan jämföras med 2017. De internationella åtagandena på gäller främst garantier för utlåning från Nordiska investeringsbanken (NIB) till enskilda projekt i flera länder. Detta görs genom NIB:s projektinvesteringslån och miljöinvesteringslån. risk i garantiåtagandet för NIB:s projektinvesteringslån har successivt mins- kat till följd av att NIB vid ett antal tillfällen avsatt medel i en kreditriskfond, vilken tas i anspråk innan garantin kan åberopas. ingick ett garantiåtagande om till förmån för forskningsanläggningen (ESS) gällande tre olika låneramar, där respektive låneram finansieras av NIB, AB samt Europeiska investeringsbanken (EIB). ESS har utnyttjat garantiramen fullt ut. Sida fick i uppdrag att redovisa svenska statens garantiåtagande gällande EIB:s utlåning inom ramen för IV bis och . Statens åtagande uppgick till . Staten har tidigare haft garantiprogram för att främja sysselsättningen inom lantbruk, glesbygd och rennäring samt kreditgarantier för lån till personal inom utrikesförvaltningen, men pro- grammen är stängda för ny garantigivning. Det finns fortfarande kvar ett fåtal kreditgarantier inom ett visst program på relativt små belopp. Garantier om tillförsel av kapital Garantier kan ställas ut där staten åtar sig att under vissa omständigheter tillskjuta kapital till ett företag. En sådan garanti är en förbindelse mellan två parter: företaget och staten som ut- färdare av garantin. Garantin skyddar i praktiken tredje part, dvs. företagets långivare, kunder och andra intressenter. En kapitaltäckningsgaranti innebär att staten åtar sig att ovillkorligen tillskjuta kapital till ett bolag i ett utsatt läge. Dessa garantier är obegränsade i belopp eftersom det inte går att ange en gräns för hur stort kapitalbehov som kan uppstå i ett bolag. De är oftast även obegränsade . Det gör att dessa garantier är svåra att prissätta på ett tillförlitligt sätt. Kapitaltäckningsgarantier har ställts ut till två statliga bolag inom infrastrukturområdet: och . täckningsgarantin avseende beräknas till , medan motsvarande garanti för beräknas till . En grundfondsförbindelse liknar en kapital- täckningsgaranti, men åtagandet är begränsat i belopp och oftast även . har sådana åtaganden på tillsammans till och Fonden för den mindre skeppsfarten. har medlemsåtaganden i elva inter- nationella finansiella institutioner7. Medlems- åtagandet består av inbetalt kapital och garanti- kapital. Garantikapitalet innebär att svenska staten, precis som de övriga medlemsländerna, Europeiska investeringsbanken, Nordiska investeringsbanken, banken för infrastrukturinvesteringar, Interamerikanska utvecklings- Afrikanska , Asiatiska , Asiatiska banken, Europeiska , utvecklingsbank, Eurofima samt Världsbanksgruppen. förbinder sig att under vissa omständigheter tillskjuta ett bestämt kapitalbelopp till instituten, utöver det kapital som direkt betalat in. I det fall en internationell finansiell institution skulle vara i behov av ytterligare kapital är det brukligt att medlemsstaterna utökar andelen inbetalt kapital i stället för att infria garanti- kapitalet. Det totala åtagandet för garantikapital uppgick till vid utgången av 2018. har beslutat att ingen garantiavgift ska utgå för garantikapitalet, vilket innebär att garantierna är undantagna från garantimodellen. ombildades ett antal statliga myndigheter till bolag. Ansvaret för att betala den avtalspension som de anställda arbetat upp övertogs av de nybildade bolagen. Regeringen beslutade att staten genom skulle garantera dessa pensionsåtaganden och betala om bolagen inte skulle ha möjlighet att fullgöra sina åtaganden. Merparten av pensionsåtagandena är för- säkrade hos Försäkringsbolaget garanti (PRI). För dessa åtaganden har Riksgälds- kontoret ställt ut en s.k. efterborgen. S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 att infrianden endast sker om varken bolaget eller PRI kan betala ut pensionen. Det största pensionsåtagandet ligger i de bolag som var en del av . Pensionsåtagandena uppgick till ca och avsåg . Avsättningar för garantiförluster i statens samlade garantiportfölj De ansvariga myndigheterna värderar löpande de förväntade förlusterna, som utgör ett mått på den kostnad som följer med kreditrisken i de garanti- åtaganden som hanteras enligt garantimodellen. Myndigheterna gör avsättningar för garantiför- lusterna på skuldsidan i sina balansräkningar. Insättningsgarantin och investerarskyddet omfattas inte av bestämmelserna i budgetlagen utan regleras i särskild lagstiftning. Det görs därför varken någon värdering av eller avsättning för garantiförlusten. I tabell 5.3 redovisas avsättningar för garanti- förluster för de garantier som hanteras enligt den statliga garantimodellen. I tabellen framgår också hur avsättningarna förhåller sig till respektive ansvarig myndighets åtaganden. S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Tabell 5.3 Avsättning för garantiförluster Avsättningar i relation till 1I engagemang ingår inte insättningsgarantin, investerarskyddet, garantikapital eller andra åtaganden där a vsättningar inte görs för förväntade förluster. 2EKN återförsäkrar en del av sitt engagemang. Genom återförsäkringar har EKN redu cerat reservering för förväntade garantiförluster med från till . 3EIB:s utlåning inom ramen för IV Bis och -avtalet ingår i avsättningar för garantiförluster, men inte i utfärdade garantier. De totala avsättningarna för garantiförluster, i den del av statens garantiportfölj som värderas enligt garantimodellen, minskade från till . EKN:s, Sidas och avsättningar minskade , medan avsättningar ökade. Avsättningsbehovet påverkas av nivån på åtagandena och kreditrisken, men också av ränte- och valutakursförändringar, m.m. Redovisning av åtaganden utanför garantimodellen De garantiåtaganden som inte har prissatts enligt garantimodellen, och för vilka det inte gjorts några avsättningar för garantiförluster, redovisas som ansvarsförbindelser. De åtaganden som redovisas som ansvars- förbindelser uppgick per årsskiftet till (se även not 54 till balans- räkningen). Om garantierna består i att tillföra kapital till företag eller institutioner, och ett infriande innebär att staten redovisar en finansiell tillgång, finns inga förpliktelser som påverkar den finansiella redovisningen. Det gäller exempelvis för garantikapital till internationella finansiella institutioner där eventuella infrianden belastar anslag. Några förpliktelser tas inte heller upp för garantier där medel avsätts till en fond, t.ex. insättningsgarantin. Myndigheter rapporterar dock alla garantier och utnyttjande av ramar i sina respektive sammanställningar över garanti- verksamheten. Garantiverksamheten finansieras i normalfallet av avgifter som betalas av garantitagarna. I vissa fall täcks dock avgiften av anvisade anslag. Avgiften ska motsvara statens förväntade kostnad för åtagandet. Avgifterna har samlats på räntebärande konton i , på bankkonton eller i värdepapper som reserv för framtida infrianden och redovisas som en tillgång i myndigheternas balansräkningar. ska avgifterna föras till ett räntebärande konto hos . Staten har även tillgångar i form av regressfordringar från tidigare infriade garantier. Värdepappersinnehav och långfristiga placeringar De avgifter som debiteras för insättningsgarantin placeras i statsobligationer som förvaltas av Kammarkollegiet på uppdrag av Riksgälds- kontoret. har placeringsinstrukt- ionen förändrats från att Kammarkollegiet placerat inkommande avgifter i statsobligationer som har en löptid , alternativt i de statsobligationer som har längst löptid, till att fonden får placera i samtliga nominella obligationer utgivna av . Placeringarna utgör den s.k. insättnings- garantifonden, som vid utgången av 2018 hade ett marknadsvärde inklusive konton, repor och upplupen ränta om . Det motsvarade av de garanterade insättningarna per . uppfyllde därmed det minimikrav om som anges i lagen (1995:1571) om insättnings- garanti. För att höja avkastningen på portföljen får Kammarkollegiet bedriva repo- verksamhet med portföljens värdepapper. Det innebär att värdepapper lånas ut och likviden S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 placeras i omvända repor på motsvarande löptid i statsskuldväxlar, statsobligationer och reala statsobligationer. En stor del av avgifterna i garantiverksamheten redovisas på räntebärande konton i Riksgälds- kontoret. Även återvinningar från tidigare infrianden tillförs dessa konton. Från samma konton, till vilka en obegränsad kredit är kopplad, hämtas medel för skadeutbetalningar. Behållningen på dessa konton konsolideras med statens övriga finanser. Influtna avgifter reducerar statens upplåningsbehov, vilket minskar statsskulden. Ett infriande belastar kontona, men det är enbart en redovisnings- mässig hantering. Finansieringen av infrianden sker i praktiken genom statlig upplåning. Tabell 5.4 Tillgångar i garantiverksamheten Kortfristiga placeringar och banktillgodohavanden Myndigheterna har en mindre del av sina till- gångar som kortfristiga placeringar och banktill- godohavanden. Förutom värdepappersinnehav och andra placeringar samt kontobehållningar i Riksgälds- kontoret har myndigheterna även tillgångar i form av regressfordringar från tidigare infriade garantier. De uppgick till . Större delen av dessa fordringar får betraktas som osäkra. Efter reservering för denna osäkerhet uppskattades värdet på regress- fordringarna till . Större delen av det bedömda värdet gäller exportkredit- garantier. (exklusive stabilitetsfonden) 1Avser obligationerna som ingår i fonden till marknadsvärde. 2Av utestående värdepappersinnehav är placerade i Riksgälden. 3I de likvida medlen under övriga garantitillgångar kan medel avseende administration ingå. S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Jämförelse mellan avsättningar för garantiförluster och tillgångar i garantiverksamheten Tabell 5.5 Jämförelse mellan avsättningar för garantiförluster och tillgångar i garantiverksamheten 2018 -12-31 (exklusive insättningsgarantin, investerarskyddet, garantier till banker m.fl. och garantikapital) Miljoner kronor Garantitillgångar enligt tabell 5.41 1Summan motsvarar de totala tillgångarna i garantiverksamheten enligt tabell 5.4 exklusive insättningsgarantins tillgångar på . Nuvärdet av de framtida avgifterna avser avtalade avgifter och anslag, vilka ännu inte inbetalats. De framtida avgifterna diskonteras med ri skfri ränta justerad för kreditrisken i respektive engagemang. De framtida anslagen däremot är enbart diskonterade med riskfri rän ta. 2EKN återförsäkrar en del av sitt engagemang. Genom återförsäkringar har EKN reducerat reservering för förväntade garantiförlu ster med från till . 3EIB:s utlåning inom ramen för IV Bis och -avtalet ingår i avsättningar för garantiförluster, men inte i utfärdade garantier. För att ta fram ett resultat för garantiverksam- heten analyseras förhållandet mellan avsättningar för garantiförluster och de tillgångar som finns i form av både inbetalda och kommande garantiavgifter. Garantiverksamhetens skuld- och tillgångssida jämförs i tabell 5.5. Jämförelsen görs på myndighetsnivå. Insättningsgarantin, investerar- skyddet samt garantikapital till internationella finansiella institutioner ingår inte eftersom garantiförluster för dessa garantier inte har värderats. Jämförelsen visar att för den del av garanti- portföljen som omfattas av garantimodellen täcks avsättningarna för garantiförluster väl av de avgifter som redan inbetalats (redovisas som garantitillgångar i tabell 5.5). EKN:s garantiverksamhet utgör en väsentlig andel av överskottet. ökade garantitillgångarna något, som avsättningarna för garantiförluster minskade. Garantitillgångarna är fortsatt större än avsättningarna. Flöden i garantiverksamheten och dessas påverkan på statens finanser Garantiverksamheten påverkar i flera fall statens lånebehov och därmed statsskulden. Det kan exempelvis vara betalningar av garantiavgifter, skadeutbetalningar och återvinningar. I tabell 5.6 beskrivs dessa flöden. S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Tabell 5.6 Flöden i garantiverksamheten 1 Gällande återvinningar och skadeutbetalningar kan skaderelaterade kostnader ingå. Avgifter avser faktu rerade avgifter. inbetalades avgifter för garanti- förluster samt övriga avgifter motsvarande , varav huvuddelen var avgifter för exportkreditgarantierna och insätt- ningsgarantin. Från tidigare utbetalningar vid infrianden åter- vanns . Exportkreditgaranti- erna svarade för större delen av återvinningarna. Det var framförallt fråga om betalningar från , , och . Skadeutbetalningarna för infriade garantier var . De avsåg främst export- kreditgarantier. Flöden i garantiverksamheten och deras påverkan på lånebehovet Posterna avgifter, skadeutbetalningar och åter- vinningar har i olika grad påverkan på låne- behovet. Flöden i den del av garantiverksamheten som enbart har tillgångar i form av konton i , eller finansiering genom anslag, påverkar direkt statens lånebehov. Däre- mot har flöden i den del av garantiverksamheten som har tillgångar i form av utomstatliga placeringar inte någon påverkan på lånebehovet. En analys av flödena pekar på att nettoflödet i garantiverksamheten totalt sett innebar att inbetalningarna till garantiverksamheten översteg utbetalningarna med 2018. Statliga anslag i garantiverksamheten I vissa fall kan besluta att subventionera hela eller delar av avgiften för en viss garanti. När detta inträffar anvisar normalt anslags- medel för att betala avgiften. Det finns även några garantiåtaganden som vid infrianden helt eller delvis belastar anslag. Det gäller åtaganden i form av garantikapital och kapitaltäckningsgarantier. utbetalades i statliga subventioner för garantiverksamheten. I tabell 5.7 visas vilka anslag som finansierade dessa subventioner och vilka anslag i övrigt vars ändamål omfattar garantiverksamhet. Tabell 5.7 Anslag vars ändamål omfattade 1:1 Bistånds- Riksgälds- NIB Totalt redovisades mot inkomsttitel för garantiverksamheten jämfört med året innan, se tabell 5.8. S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Tabell 5.8 Redovisning mot inkomsttitel gällande garantiverksamhet 2018 2124 Inlevererat överskott av De statliga subventionerna avseende garanti- avgifter har varierat mellan och . De avgifter som garantitagarna själva betalat har uppgått till mellan 2,3 och 3,1 mil- jarder kronor . Det är främst avgifterna från exportkreditgarantierna som bidragit till variat- ioner över tiden. Skadeutbetalningarna låg på en nivå runt för att 2016– 2018 öka betydligt till nivåer kring . gjordes ett fåtal stora skadeutbetalningar gällande exportkredit- garantier inom kraftindustrin. Återvinningarna var stabila 2014–2018, med undantag då de var avsevärt högre. Det var främst tidigare infriade exportkreditgarantier som återvanns. Diagram 5.2 Återvinningar, statliga subventioner, avgifter, skadeutbetalningar samt saldot för betalningsflödet 2014- 5.2Statlig utlåning med kreditrisk Statliga lån, liksom annat stöd och statliga garan- tier, ges till verksamheter som staten anser vara angelägna. och regeringen beslutar om all statlig utlåning, antingen genom särskilda beslut för ett enskilt lån eller genom lagar och förordningar om låneprogram, t.ex. studielån. Ett lån med kreditrisk innebär samma kredit- risk för staten som en kreditgaranti. Skillnaden är att finansieringen av lånet sköts av staten och vid garantier av en bank eller annat kreditinstitut. Merparten av statens utlåning finansieras med upplåning genom . I och med den reformerade budgetlagen infördes en modell för den statliga utlåningen som innebär att garantier och lån behandlas enligt samma principer, dvs. en gemensam statlig garanti- och utlåningsmodell. Det innebär att räntan för ett lån ska motsvara statens finansieringskostnad för ett lån med samma löptid, ett räntepåslag som motsvarar för- väntad förlust beräknad utifrån samma principer som gäller för statliga garantier samt ett påslag för administrationskostnaderna. fanns det inte något generellt krav på att en avgift motsvarande statens förväntade kostnad skulle tas ut för lånen eller att en reserv skulle byggas upp för framtida kreditförluster. Hanteringen av studielånen anpassades till ut- låningsmodellen . Statens utlåning till privatpersoner, företag och projekt, dvs. lån med kreditrisk, uppgick till före reservering, vilket är en ökning med jämfört med föregående år. Av dessa finansierades via upplåning i och resterande via anslag. Den dominerande posten var studielånen från () på 223 mil- jarder kronor, vilket motsvarade av statens utlåning med kreditrisk. CSN hade också beviljat hemutrustningslån till utländska med- borgare bosatta i , främst flyktingar, på samt körkortslån om . utlåning på går främst till olika infrastrukturprojekt Övriga myndigheter hade en utlåning som tillsammans uppgick till inom bistånd samt till småföre- tagare, jordbrukare, fiskare m.fl. En beskrivning av de större lånen finns i avsnitt 5.2.2. Enligt grundläggande redovisningsregler ska lånefordringar skrivas ned till det belopp som förväntas återbetalas. De myndigheter som har utlåning uppskattade reserveringarna för låneför- lust till eller 11 pro- cent av utlånat belopp. CSN:s studielån stod för eller av reser- S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Utlåningen efter reservering för låneförlust har haft en uppåtgående trend och uppgick till . Den främsta förklaringen till ökningen är CSN:s utlåning i form av studielån. Diagram 5.3 Statens utlåning med kreditrisk efter reservering för låneförlust 2014 2015 2016 2017 2018 S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Tabell 5.9 Statens utlåning med kreditrisk 1Beloppet avseende CSN:s lånefordran 2018 avviker från beloppet i avsnitt 2.4.15, som avser CSN:s upplåning i . 2Det utlånade beloppet överstiger utlåningsramen då ramen är exklusive kapitaltjän stkostnader och mervärdesskatt. 3Utlåningen är inte anslagsfinansierad utan ska ske inom ramen för affärsverkets generella förutsättningar och finansiella bef ogenheter. Anm: I denna tabell redovisas statens utlåning med kreditrisk varför beloppet inte stämmer överens med posten Utlåning i balansräkningen. Skil lnaden utgörs av RGK:s utlåning till , vilken uppgick till . Denna utlåning betraktas inte som lån med kreditrisk. Anm: , , Länsstyrelserna och Kammarkollegiet finansierar sin utlåning med anslag varför utlåni ngsramar saknas. S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 Tabell 5.10 CSN:s och utlåning efter lånekategori 1 De belopp som avser CSN inkluderar alla typer av studielån samt hemutrustningslån och körkortslån. I tabell 5.10 redovisas CSN:s och Riksgälds- kontorets utlåning uppdelad på de tre kategorier som anger i sina anvisningar De olika lånen med kreditrisk Studielånen utgör en betydande del av statens lån med kreditrisk. Lånen regleras i studiestödslagen (1999:1395) och särskilda förordningar. Om- kring 1,5 miljoner personer hade studieskulder till CSN på tillsammans 223 mil- jarder kronor. CSN bedömde reserveringarna för låneförluster till , vilket motsvarade av det utlånade beloppet. CSN administrerar flera olika typer av lån, vilka skiljer sig åt ur finansierings- och redo- visningssynpunkt. Lånen kan delas in i två huvudkategorier. –Lån som beviljats och som har finansierats genom anslag på statens budget. Låntagarnas återbetalningar redovisas mot inkomsttitel på statens budget. –Lån som beviljats finansieras genom upplåning i Riksgälds- kontoret. CSN:s låntagare betalar en ränta som motsvarar av CSN:s upplåningsränta i Riksgälds- Denna ränta fastställs av rege- ringen och baseras på den ovägda genom- snittsräntan för emission av statsskuldväxlar och statsobligationer . När studielån skrivs av på grund av dödsfall, uppnådd åldersgräns eller av andra skäl amorterar CSN av sin skuld till med motsvarande belopp. Förluster på utlåning finansieras med anslag då kostnaden uppkommer, dvs. när förlusten är konstaterad, medan förluster avseende lån fr.o.m. finansieras från kreditreserven i enlighet med utlåningsmodellen. beviljar CSN lån till utländska medborgare, främst flyktingar, för inköp av hemutrustning. De utestående lånen uppgick till , varav 0,9 mil- jarder kronor betraktas som reservering för låneförlust. Hemutrustningslånen finansierades fram genom lån i , men finansieras denna utlåning med anslag. Utlåningen belastar anslaget 1:4 Hemut- rustningslån under utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet. Regeringen fastställer vilken ränta som låntagarna ska betala till CSN. Lån- tagarnas räntebetalningar till myndigheten redo- visas mot inkomsttitel Övriga ränte- inkomster hemutrustningslån. S k r . 2 01 8 / 1 9: 1 0 1 För vissa infrastrukturprojekt har genom särskilda beslut gett i uppdrag att ställa ut lån till statliga eller privata företag. Det gäller byggandet av och de svenska landanslutningarna till Öresunds- bron. var totalt utlånade till dessa projekt. Lånet till , för finansiering av de svenska landanslutningarna till , uppgick till . Återbetal- ningen av lånet, liksom Konsortiets egna obligationslån, ska finansieras med intäkter från . gör nu- mera inga reserveringar för låneförluster gällande utan risken i åtagandet redovisas istället av . Detta beror på att eventuella förluster är säkrade genom en kapitaltäcknings- garanti som ansvarar för. Lånet till , det privata företag som driver , är ett lån med villkorad återbetalning på . I stället för vanlig återbetalning äger staten rätt till en årlig vinstdelning när de privata ägarna fått en viss, i låneavtalet reglerad, avkastning på sitt insatta kapital. betalade royalty för lånet , vilket innebär att bolaget framöver kommer att göra årliga royaltybetalningar. Betalningen var på . har bemyndigat regeringen att bevilja AB () en låneram för finansiering av långfristiga krediter i Riksgälds- kontoret. Låneramen uppgick till och får användas för finansiering av utlåning inom systemet för statsstödda export- krediter (CIRR-systemet). Låneramen har inte utnyttjats –2018. har lämnat royaltylån till och (tidigare ) för delfinansiering av utveck- lingskostnaderna för vingbalkar respektive komponenter till flygmotorer. Royaltylånen uppgick till , vilket är något lägre jämfört med . Minskningen beror på en återbetalning och subventioner från anslag. har bedömt att det inte finns något reserveringsbehov i utlåningen. Övriga lån med kreditrisk Övrig utlåning med kreditrisk omfattar lån från Sida, , , Kammarkollegiet och länsstyrelserna. Totalt upp- gick dessa lån till , vilket var något lägre än 2017. Av utlånat belopp 2018 bedömdes behöva reserveras för låneförlust, motsvarande av be- loppet. Dessa lån har finansierats via anslag på statens budget. Framtida kreditförluster är därmed redan finansierade. Låntagarnas betalningar av räntor och amorteringar redovisas mot inkomsttitel. Störst var utlåning om , för vilken reservering har gjorts med . Jämförelse mellan reserveringar för låneförluster och avsatta medel i kreditreserver Enligt de engagemang som hanteras enligt den svenska utlåningsmodellen ska statens förväntade kostnad uppskattas och avgifter i form av ränte- påslag tas ut. Avgifterna samlas på räntebärande konton i som reserver. När det gäller CSN hanteras nya studielån som ställts ut i enlighet med utlånings- modellen i den meningen att anslagsmedel mot- svarande reserveringar för låneförluster förs till en reserv.