prop · H603127 · 2019-05-27 00:00:00 — Tydliggörandet att tillträdesförbudet även omfattar användningen av obemannade farkoster utökar inte det kriminaliserade området, men det kan tänkas medföra att något fler personer lagförs för brott mot skydds- 2018/19:127 lagen. Den större tydligheten kan ha den effekten att färre överträdelser av förbudet sker. Förslaget bedöms sammantaget inte innebära någon märkbar ökning av den sammanlagda brottsligheten. Inskränkningar i fråga om grundlagslagsskyddade rättigheter och motstående intressen De föreslagna utvidgningarna av möjliga skyddsobjekt innebär att en avvägning mot motstående intressen måste göras. Även de förtydliganden och uttryckliga bestämmelser som föreslås i fråga om obemannade farkoster föranleder behov av sådana avvägningar. I vad mån grundlagsskyddade rättigheter kan anses påverkas har tagits upp direkt i respektive förslagsavsnitt. Regeringen är sammanfattningsvis av uppfattningen att de lämnade förslagen är behövliga och proportionerliga till sin utformning och att de inte står i strid med grundlagsskyddade fri- och rättigheter. Förslagen förväntas inte få betydelse för jämställdheten mellan män och kvinnor. Förslagen förväntas inte heller få några miljömässiga konsekvenser eller konsekvenser för den kommunala självstyrelsen eller medlemskap i unionen. 9.1Förslaget till lag om ändring i skyddslagen (2010:305) 4 § Följande byggnader, andra anläggningar, områden och objekt får beslutas vara skyddsobjekt: 1.statschefens och tronföljarens residens och bostäder samt statsministerns bostäder, 2.byggnader, andra anläggningar och områden som staten har äganderätt eller nyttjanderätt till och som disponeras av eller riksdagsförvaltningen, 3.byggnader och andra anläggningar som staten, en kommun eller ett landsting har äganderätt eller nyttjanderätt till och som används eller är avsedda för att leda eller styra statlig eller verksamhet, 4.byggnader, andra anläggningar och områden som används eller är avsedda för polisverksamhet eller för annan verksamhet som innefattar att upprätthålla allmän ordning och säkerhet, verksamhet inom kriminalvården eller försörjning med sedlar och mynt, 5.byggnader, andra anläggningar och områden som används eller är avsedda för – fredstida krishantering, – elektroniska kommunikationer, –försvarsindustriella ändamål, eller –försörjning med energi, vatten, livsmedel eller andra förnödenheter av betydelse för försörjningsberedskap och då även fartyg som används för transport av kärnämnen, och 6. byggnader, andra anläggningar och områden som används eller är avsedda för ledning av räddningstjänst eller för ledning och samordning av civil verksamhet vid höjd beredskap. I paragrafen görs vissa ändringar av vad som får beslutas vara skyddsobjekt. I paragrafens första mening görs språkliga ändringar. Vidare läggs ordet objekt till. Ändringarna innebär vidare i fråga om ordningsföljden i uppräkningen av punkterna att nuvarande •punkt 4 delas upp och blir punkt 5 och 6, och •punkt 5 blir punkt 4. Fjärde punkten har omformulerats men motsvarar till sitt innehåll i sak nu gällande 4 § 5 skyddslagen. I fjärde punkten förtydligas vidare att byggnader m.m. som används eller är avsedda att användas för polisverksamhet omfattas av bestämmelsen. Uttrycket polisverksamhet används för den verksamhet som bedrivs av och Säkerhetspolisen. Punkten gäller även fortsättningsvis för andra myndigheter som, utöver och Säkerhetspolisen, har ansvar för att upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Femte och sjätte punkterna motsvarar i huvudsak nu gällande 4 § 4. I femte punkten räknas sådan verksamhet upp som är av central betydelse för att på ett tillfredsställande sätt bevara samhällets grundläggande förmåga. Uppräkningen av möjliga skyddsobjekt utvidgas till att omfatta även posthantering, alarmering, livsmedelsförsörjning och försörjning med andra förnödenheter som behövs för försörjningsberedskap samt fartyg som används för transport av kärnämnen. Punkten ges också en ny redaktionell utformning. I sjätte punkten, som är ny, anges de byggnader, andra anläggningar och områden som används eller är avsedda för ledning av räddningstjänst eller för ledning och samordning av civil verksamhet vid höjd beredskap. Uppräkningen i denna del har omformulerats något i förhållande till motsvarande nu gällande lydelse i 4 § 4. Fredstida krishantering regleras i femte punkten. Ingen ändring i sak är avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 5.1.1 och 5.1.2. 5 § Följande byggnader, andra anläggningar, områden och objekt får också beslutas vara skyddsobjekt: 1.byggnader, andra anläggningar och områden som staten har äganderätt eller nyttjanderätt till och som disponeras av Försvarsmakten, , eller , 2.områden där Försvarsmakten, , eller tillfälligt bedriver 2018/19:127 övningar, prov eller försök eller områden där oförutsedda följder av sådan verksamhet kan inträffa, 3.områden där Försvarsmakten har satts in för att hindra en kränkning av territorium eller för att möta ett väpnat angrepp mot landet, 4.områden där en främmande stats militära styrka inom ramen för internationellt samarbete tillfälligt bedriver övningar här i landet i samband med utbildning för fredsfrämjande verksamhet eller för annat militärt ändamål, 5.områden där ett Natohögkvarter eller en främmande stats militära styrka bedriver militär verksamhet inom ramen för samförståndsavtalet mellan och Nato om värdlandsstöd, 6.vattenområden av särskild betydelse för det militära försvaret, och 7.objekten militära fartyg och luftfartyg, fordon som tillverkats särskilt för militära ändamål och militära fordonstransporter av stora mängder vapen, ammunition och sprängämnen eller andra sådana särskilt skyddsvärda transporter. I paragrafen regleras olika byggnader, andra anläggningar, områden och objekt som i huvudsak används av Försvarsmakten och vissa andra utpekade myndigheter och som får beslutas vara skyddsobjekt. I första och andra punkterna läggs till i uppräkningen av myndigheter. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.2. I sjunde punkten, som är ny, regleras objekt som får beslutas vara skyddsobjekt med stöd av bestämmelsen. Punkten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Förutom militära fartyg och luftfartyg, som även omfattas av bestämmelsen men regleras i 5 § 1, utökas uppräkningen av vad som får beslutas som skyddsobjekt med sådana fordon som tillverkats särskilt för militära ändamål och militära fordonstransporter av stora mängder vapen, ammunition och sprängämnen eller andra sådana särskilt skyddsvärda transporter. Med fordon som tillverkats särskilt för militära ändamål avses här exempelvis sådana fordon som bär vapen-, sensor- eller ledningssystem. Enbart det faktum att det är fråga om ett militärt fordon innebär därmed inte att fordonet är kvalificerat som skyddsobjekt. Vad gäller militära fordonstransporter så utgör transporter av kvalificerade vapenrobotar som endast finns i ett fåtal exemplar exempel på andra sådana särskilt skyddsvärda transporter. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.1. Därutöver har språkliga och redaktionella justeringar gjorts. 6 § När det råder höjd beredskap, eller som regeringen beslutar om med hänsyn till försvarsberedskap, får andra byggnader, anläggningar och områden än sådana som nämns i 4 och 5 §§ beslutas vara skyddsobjekt om de är av betydelse för totalförsvaret. Under samma förhållanden får lok och järnvägsvagnar beslutas vara skyddsobjekt. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka byggnader, anläggningar och områden som med stöd av första stycket får beslutas vara skyddsobjekt och vad som då särskilt ska gälla. Möjligheten att med stöd av första stycket besluta även andra byggnader, anläggningar och områden än sådana som nämns i 4 och 5 §§ som skyddsobjekt utvidgas till att gälla även som regeringen, med hänsyn till försvarsberedskap, beslutar. Stycket omformuleras dessutom för att tydliggöra att tillämpning av bestämmelsen i övrigt förutsätter att det råder höjd beredskap med stöd av lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap. Kravet att sådana byggnader, anläggningar och områden som kan komma i fråga som skyddsobjekt ska vara av betydelse för totalförsvaret gäller alltjämt och omfattar samtliga beslut som fattas med stöd av bestämmelsen (prop. 1989/90:54 s. 63 och prop. 2009/10:87 s. 89). I andra stycket görs endast en språklig ändring. Tredje stycket, som är nytt, ger regeringen möjlighet att meddela föreskrifter om vilka byggnader, anläggningar och områden som med stöd av första stycket får beslutas vara skyddsobjekt. Det är regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer som med stöd av 18 § första stycket får besluta i frågor om skyddsobjekt. Regeringen får med stöd av det här föreslagna tredje stycket vid behov närmare föreskriva vad som ska gälla för en myndighet vid beslutsfattande om skyddsobjekt med stöd av 6 § första stycket. Det handlar om att ställa upp ramar för beslutsfattandet genom att peka ut vilka byggnader, anläggningar och områden som får beslutas vara skyddsobjekt och vilka särskilda förutsättningar som då ska vara uppfyllda. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 7 § Ett beslut om skyddsobjekt innebär att obehöriga inte har tillträde till skyddsobjektet. Tillträdesförbudet omfattar även tillträde med hjälp av en obemannad farkost. Genom ett särskilt beslut får tillträdesförbudet förenas med ett förbud mot att göra avbildningar, beskrivningar eller mätningar av eller inom skyddsobjektet. Om det räcker för att tillgodose skyddsbehovet, får tillträdesförbudet ersättas av ett avbildningsförbud eller av ett förbud mot att bada, dyka, ankra eller fiska. Ändringen i första stycket innebär att en ny andra mening läggs till som förtydligar att tillträdesförbudet även gäller i förhållande till obemannade farkoster. Förbudet gäller oavsett om dessa fjärrstyrs i realtid eller om färden sker genom förprogrammering eller användning av artificiell intelligens. Även autonoma farkoster omfattas alltså. Det spelar vidare ingen roll om farkosten agerar i luften, på land eller i vatten. De geografiska gränserna för tillträdesförbudet i fråga om obemannade farkoster är desamma som för det nu gällande tillträdesförbudet. Den närmare gränsen i djup- och höjdled får bedömas från fall till fall på motsvarande sätt som när det gäller skyddsobjektets rättsverkningar (prop. 2009/10:87 s. 57 och 62 och SOU 2008:50 s. 156–157). Bedömningen bör ske med beaktande av rådande teknik när det gäller såväl farkosters användning som bevakningspersonalens praktiska möjligheter att ingripa. Vidare görs språkliga ändringar i andra och tredje styckena. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. 11 § Den som bevakar ett skyddsobjekt får besluta om kroppsvisitation och undersökning av fordon, fartyg och luftfartyg, om det behövs för att bevakningsuppgiften ska kunna fullgöras, eller för att söka efter föremål som kan tas i beslag enligt denna lag. Om en obemannad farkost befinner sig inom, i närheten av eller över ett skyddsobjekt får den som bevakar skyddsobjektet, om det behövs för att fullgöra bevakningsuppgiften, ingripa mot farkosten även på annat sätt än genom en undersökning enligt första stycket. Våld mot farkosten får då användas om andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt. Utöver en språklig ändring i första stycket läggs ett nytt andra stycke till. Genom andra stycket första meningen införs en uttrycklig befogenhet för den som bevakar ett skyddsobjekt att, om det behövs för att fullgöra bevakningsuppgiften, ingripa mot obemannade farkoster. avses exempelvis att hindra farkostens färd eller att oskadliggöra farkos- Denna befogenhet gäller utöver de befogenheter som skyddslagen redan innehåller i fråga om undersökning (11 §), beslag (13 och 14 §§) och förverkande (32 §). Skyddsvaktens behörighet att ingripa mot obemannade farkoster ska gälla farkoster som befinner sig inom, i närheten av eller över skydds- Mandatet att i närheten av skyddsobjektet ingripa mot sådana far- koster är således vidare än gränserna för tillträdesförbudet. som bör komma i fråga får bedömas från fall till fall bland annat utifrån skyddsobjektets belägenhet och verksamhetens karaktär. flexibiliteten vara större än i sidled och därmed möjliggöra att skydds- vakter agerar mot farkoster på en relativt hög höjd i luftrummet (prop. 2009/10:87 s. 57 och 62). Skyddsvakter kan genom bestämmelsen ingripa mot obemannade far- koster oavsett om farkosten befinner sig i luften, på land eller i vatten. Vilken metod som får användas regleras inte i skyddslagen, utan vad som är en lämplig metod får avgöras med beaktande av skyddsvaktens tillgång till tekniska hjälpmedel och utifrån de regelverk som styr användningen I andra stycket andra meningen regleras den våldsanvändning som tillåts mot farkosten vid ingripandet. En behovs- och proportionalitets- bedömning ska göras. Våld får användas om andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt. våld mot egendom i den bemärkelse som återfinns i polislagens regler om Det handlar således inte om varje fysisk befattning med ett föremål, utan det krävs att åtgärden är ägnad att åstadkomma åverkan eller i övrigt sker med våldsamma medel. proportionalitetsbedömningen i bestämmelsen stämmer överens med polislagens allmänna bestämmelse om våldsanvändning. vid bedömningen bör vara att minsta möjliga våld ska användas i varje I bedömningen måste även vägas in vad för typ av skyddsobjekt det är fråga om och vilken hotbild som är för handen. grader av våld kan aktualiseras beroende på den sammanvägda bedöm- Liksom är fallet vid andra ingripanden enligt skyddslagen där våld används, får det i sista hand bli de rättskipande instanserna som med beakt- ande av samtliga omständigheter i varje enskilt fall får bedöma gränserna för vad som ska anses vara en försvarlig och proportionerlig våldsanvänd- Prop. 2018/19:127 ning. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. 16 § Det ska föras protokoll över kroppsvisitationer, ingripanden med våld mot obemannade farkoster, tillfälliga omhändertaganden, gripanden och beslag. I protokollet ska skälen för åtgärden anges liksom det som förekommit då åtgärden vidtogs. Bestämmelsen ändras på så sätt att ingripanden med våld mot obemannade farkoster med stöd av den nya bestämmelsen i 11 § andra stycket skyddslagen läggs till i uppräkningen av de åtgärder över vilka skyddsvakter är skyldiga att föra protokoll. Däremot behöver något protokoll inte föras över sådana ingripanden som sker utan att våld används. Vidare görs språkliga ändringar. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. 19 § Byggnader, andra anläggningar och områden som anges i 4 § 2 får beslutas vara skyddsobjekt efter medgivande av talman. Byggnader, andra anläggningar, områden och objekt som anges i 4§ 4, 5, 6 eller 6 § får inte beslutas vara skyddsobjekt utan medgivande av ägaren, om denne är någon annan än staten. Det som föreskrivs om ägaren gäller också den som nyttjar byggnaden, anläggningen, området eller objektet. I övriga fall ska ett beslut om skyddsobjekt om möjligt föregås av samråd med den som äger eller nyttjar byggnaden, anläggningen eller området. Ändringen av hänvisningen i andra stycket är en följd av ändringarna i 4 §. Beslut om att sådana byggnader, andra anläggningar, områden och objekt som anges i 4 § 4, 5, 6 eller 6 § ska vara skyddsobjekt ska även fortsättningsvis förutsätta medgivande av ägaren respektive nyttjaren om denne är någon annan än staten. Detta gäller därmed samtliga beslut som fattas med stöd av de angivna bestämmelserna. I övrigt har endast språkliga ändringar gjorts. 20 § Ett beslut om skyddsobjekt ska gälla tills vidare eller under en viss angiven tid. Ett beslut om skyddsobjekt enligt 4 § 4, 5 eller 6 ska dock gälla för , längst . Om det är uppenbart att de förhållanden som utgör grund för beslutet om skyddsobjekt kommer att bestå , får beslutet ges längre giltighetstid eller gälla tills vidare. Ändringen av hänvisningen i andra stycket är en följd av ändringarna i 4 §. Beslut om skyddsobjekt som faller in under nämnda punkter ska därmed gälla för , längst . Tillägget om att beslutet i vissa fall kan ges annan giltighetstid gäller oförändrat. Vidare görs språkliga ändringar. 2018/19:127 9.2 Förslaget till lag om ändring i kamerabevakningslagen (2018:1200) Ändringarna i 9 och 16 §§ kamerabevakningslagen är en följd av de föreslagna ändringarna i 4 § skyddslagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Sammanfattning av delbetänkandet Några frågor i skyddslagstiftningen (SOU 2018:26) De huvudsakliga förslagen i korthet Kommitténs förslag innebär att skyddslagens uppräkning av möjliga skyddsobjekt utvidgas något. Utöver att objekt för posthantering, livsmedelsförsörjning och försörjning med andra förnödenheter av betydelse för försörjningsberedskap tillförs uppräkningen, införs en möjlighet att besluta om militära fordon som skyddsobjekt. Därtill utsträcks tiden för Försvarsmaktens beslutanderätt i fråga om tillfälliga skyddsobjekt. Förslaget innebär också att regeringen ges en ökad flexibilitet när det gäller att utöka skyddslagens tillämpningsområde under extraordinära förhållanden. Slutligen innebär förslaget ett förtydligande av skyddslagens tillträdesförbud i förhållande till drönare och andra obemannade farkoster samt en uttrycklig befogenhet för skyddsvakter att ingripa mot dessa om det behövs för att fullgöra bevakningsuppgiften. 2018/19:127 Bilaga 1 Till följd av den försämrade säkerhetspolitiska situationen i ställs ökade krav på den svenska totalförsvarsförmågan. Den parlamentariska kommittén för förbättrat skydd för totalförsvarsverksamhet har tillsatts mot denna bakgrund. En del av kommitténs uppdrag, vilken redovisas i detta delbetänkande, har varit att analysera några frågor som rör skyddslagstiftningen, dvs. skyddslagen (2010:305) och skyddsförordningen (2010:523). Närmare bestämt ska kommittén i huvudsak bedöma: •om det finns behov av utökade möjligheter att besluta om skyddsobjekt till skydd för civil och militär verksamhet, •om militära skyddsområden bör återinföras, samt •om det finns skäl att utöka en skyddsvakts befogenheter vid skyddet av skyddsobjekt mot drönare. Skyddslagstiftningen har sedan sin tillkomst varit inriktad på att skydda militär verksamhet och att tillgodose Försvars- maktens behov av särskilda skyddsåtgärder för att fullgöra myndighetens Allteftersom har skyddet av civil verksamhet, både med och utan direkt anknytning till totalförsvaret, fått ett större genomslag i lagstiftning- Den nuvarande skyddslagen trädde i kraft . Skyddslagen ger rättsliga förutsättningar för ett förstärkt skydd för vissa objekt mot i lagen angivna hot, nämligen sabotage, terroristbrott, spioneri och röjande i andra fall av hemliga uppgifter som rör totalförsvaret samt grovt rån (1 §). Skyddet gäller för särskilt uppräknade byggnader, anlägg- ningar, områden samt militära fartyg och luftfartyg, vilka kan beslutas vara 2018/19:127 Bilaga 1 De möjliga skyddsobjekten kan delas upp i sådana som huvudsakligen används för civila ändamål och beslutas av länsstyrelse (4 §) samt sådana som huvudsakligen används av Försvarsmakten och beslutas av denna myndighet (5 §). I det följande benämns dessa som civila respektive militära skyddsobjekt. Under vissa extraordinära förhållanden kan även andra typer av objekt än de i 4 och 5 §§ uppräknade göras till skyddsobjekt, om de är av betydelse för totalförsvaret (6 §). Ett beslut om skyddsobjekt innebär att obehöriga inte har tillträde till skyddsobjektet. Genom särskilt beslut får tillträdesförbudet förenas med eller ersättas av bl.a. förbud mot att göra avbildningar, beskrivningar eller mätningar av eller inom skyddsobjektet (7 §). Skyddsobjekt får bevakas av skyddsvakter, som i lagen getts särskilda befogenheter. Om det behövs för att fullgöra bevakningsuppgiften får skyddsvakter enligt dessa regler bl.a. besluta om kroppsvisitation och undersökning av viss egendom samt avvisa, avlägsna eller tillfälligt omhänderta personer inom eller invid skyddsobjektet (11–12 §§). Utgångspunkter för kommitténs analys av civila och militära skyddsobjekt Kommitténs uppdrag omfattar inte skyddslagens grundläggande konstruktion, formerna för beslut om skyddsobjekt och principerna för finansiering av skyddsåtgärderna. Vårt uppdrag har alltså inte varit att företa en fullständig översyn av skyddslagstiftningen. Med detta i beaktande har kommitténs arbete varit inriktat på att identifiera om det ur totalförsvarets perspektiv finns skyddsvärda objekt som inte träffas av skyddslagen och övervägt om skyddslagen är rätt medel för att erbjuda objekten skydd. Det är kommitténs slutsats att huvuddelen av de objekt som kan betraktas som skyddsvärda mot de i skyddslagen angivna hoten också omfattas av lagens tillämpningsområde och att lagen därmed i huvudsak motsvarar behoven för totalförsvaret. I några avseenden är det dock påkallat att utöka och förtydliga lagens tillämpningsområde. För att bättre tillgodose totalförsvarets behov av skydd under såväl normala förhållanden som under säkerhetspolitiska kriser och ytterst krig, föreslår kommittén att skyddslagens uppräkning av möjliga civila skyddsobjekt utökas till att omfatta objekt inom posthantering. Även på försörjningsområdet föreslås att den befintliga uppräkningen av möjliga skyddsobjekt (försörjning med energi och vatten) utökas till att omfatta skyddsobjekt inom livsmedelsförsörjning och försörjning med andra förnödenheter av betydelse för försörjningsberedskap. Inom dessa kategorier har kommittén identifierat objekt som är av betydelse för totalförsvaret men som med dagens lagstiftning inte kan beslutas vara skyddsobjekt. I fråga om befintliga skyddsobjekt görs några språkliga förändringar i Bland annat föreslås att bestämmelsen som omfattar funktioner och områden av central betydelse när det gäller att bevara sam- hällets och därmed också totalförsvarets förmåga att fungera på ett tillfredsställande sätt (4 § 4 skyddslagen) delas upp i två nya punkter. utgångspunkt i att de objekt och verksamheter som räknas upp i bestäm- melsen är skyddsvärda oavsett om det råder höjd beredskap eller inte före- slås att den första punkten räknar upp skyddsvärda objekt inom viktiga samhällsfunktioner och den andra punkten objekt som är avsedda för ”led- ning av räddningstjänst samt ledning och samordning av civil verksamhet vid kriser och höjd beredskap”. På det sättet anser kommittén att det blir tydligare att infrastrukturen som används för ledning och samordning av civil verksamhet vid kriser eller vid höjd beredskap kompletterar uppräk- ningen av samhällsviktig verksamhet och att det i samtliga fall behöver beaktas vilket skyddsvärde objekten har ur ett totalförsvarsperspektiv. befintliga begreppen ”totalförsvarets civila delar i övrigt” och ”fredstida krishantering” utgår därmed. Dessa förändringar menar kommittén tydlig- gör bestämmelsen och förenklar tillämpningen av densamma. När det gäller skyddet av militär verksamhet föreslår kommittén att det ska bli möjligt att besluta om militära fordon som skyddsobjekt. De ökade krav som ställs på den svenska försvarsförmågan har bidragit till förändrade krav på Försvarsmaktens verksamhet, vilket lett till att antalet militära transporter och militära fordon fortsatt att öka och blivit en allt viktigare del av Försvarsmaktens verksamhet. Genom att militära fordon tillförs som möjliga skyddsobjekt förbättras Försvarsmaktens möjligheter att hindra observatörer från att undersöka, mäta in och skada materiel samt att hindra personer från att komma för nära transporter av t.ex. explosiva ämnen och vapen som kravet på mobilitet i verksamheten tillgodoses. Försvarsmaktens tillfälliga beslut om skyddsobjekt Områden där Försvarsmakten m.fl. tillfälligt bedriver övningar, prov eller försök eller där oförutsedda följder av sådana verksamheter kan inträffa kan beslutas vara skyddsobjekt. På samma sätt kan områden där Försvars- makten har satts in för att hindra en kränkning av territorium eller