prop · H603151 · 2019-06-25 00:00:00 — Som Datainspektionen är inne på ska den föreslagna nationella regleringen enligt dataskyddsförordningen stå i proportion till det eftersträvade syftet, vara förenlig med det väsentliga innehållet i rätten till dataskydd och innehålla bestämmelser om lämpliga och särskilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundläggande rättigheter och intressen (artikel och j). För att en proportionalitetsbedömning ska kunna göras behöver riskerna för intrång i den personliga integriteten kartläggas. Även risker för annan påverkan av den registrerades grundläggande rättigheter och intressen behöver identifieras. Vilka risker finns för de registrerades grundläggande rättigheter och intressen? Det finns olika integritetsrisker som är förenade med att myndigheten i sina samlingar får behandla personuppgifter som avslöjar etniskt ursprung, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening eller som rör hälsa eller en persons sexuella läggning. Uppgifterna kan användas av de som har tillgång till uppgifterna i ovidkommande syften. Hälsouppgifter skulle t.ex. kunna användas i syfte att selektera bort personer vid anställning eller på andra sätt. Det finns också risk för att myndigheten genom en personuppgiftsincident förlorar kontrollen över uppgifterna. De känsliga personuppgifterna skulle i ett sådant fall kunna användas av utomstående för övervakning eller kartläggning av enskildas personliga förhållanden eller för att utsätta de registrerade för fara eller kränkningar. Uppgifter om etniskt ursprung skulle t.ex. kunna vidareförmedlas till någon som har ett intresse av att kartlägga och förfölja ett visst lands medborgare eller en viss etnisk grupp. Det finns även särskilda risker vid insamling av känsliga personuppgifter, t.ex. uppgifter om religiös eller filosofisk övertygelse och uppgifter om en persons sexuella läggning. Uppgifterna kan inhämtas genom enkäter eller intervjuer. Av 2 kap. 2 § regeringsformen följer ett skydd för de s.k. negativa opinionsfriheterna, vilket bl.a. innebär att myndigheter aldrig får tvinga någon att ge till känna sin åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. Det kommer att vara frivilligt att lämna de efterfrågade uppgifterna i enkät- eller intervjustudier men det finns ändå en risk för att enskilda kan uppleva insamlingen av denna typ av uppgifter som kränkande. Vilka skydds- och säkerhetsåtgärder bör finnas? Dataskyddsförordningen kräver, som konstateras ovan, bestämmelser om lämpliga och särskilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundläggande rättigheter och intressen för att undantag i nationell reglering ska kunna göras från förbudet att behandla känsliga personuppgifter (artikel och j). I denna proposition föreslås ett antal sådana åtgärder. I avsnitt 5.11 föreslås att personuppgifter i samlingar hos myndigheten inte direkt ska kunna hänföras till en person. Personuppgifterna ska dock få vara försedda med en beteckning som kan hänföras till ett personnummer eller Prop. 2018/19:151 motsvarande beteckning. Det föreslås även andra begränsningar i be- handlingen av personuppgifter i samlingarna, t.ex. förbud mot behandling i syfte att identifiera enskilda personer och att tillgången till personuppgifter ska vara begränsad (avsnitt 5.12). Står den föreslagna regleringen i proportion till det eftersträvade syftet? En god arbetsmiljö bidrar till att förebygga och minska den arbetsrelaterade ohälsan och olycksfall i arbetet. Likaså bidrar en god arbetsmiljö till en långsiktigt stabil och låg sjukfrånvaro och att fler kan få ett längre arbetsliv. Bättre kunskap om arbetsmiljöns effekter är ett viktigt led i att öka träffsäkerheten i styrning och reglering på området och bidra till att statens resurser används till insatser med dokumenterad effekt. Mer kunskap är således ett nödvändigt medel för att skapa en god arbetsmiljö. Enligt regeringens bedömning är det med hänsyn till ett sådant viktigt allmänt intresse som avses i dataskyddsförordningens artikel nödvändigt för myndigheten att i sina samlingar kunna behandla personuppgifter som avslöjar etniskt ursprung, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening eller som rör hälsa eller en persons sexuella läggning. Som regeringen har konstaterat finns vissa risker som är förenade med behandlingen av dessa kategorier av känsliga personuppgifter. Dessa risker får dock anses vara relativt begränsade eftersom det i den föreslagna lagen finns bestämmelser om skydds- och säkerhetsåtgärder. Mot bakgrund av de skydds- och säkerhetsåtgärder som föreslås för att säkerställa registrerades grundläggande rättigheter och intressen får det anses proportionellt att myndigheten får behandla dessa kategorier av känsliga personuppgifter i sina samlingar. Lagen ska upplysa om att forskning som innefattar behandling av känsliga personuppgifter måste etikprövas Vid forskning som innefattar behandling av känsliga personuppgifter eller personuppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel eller administrativa frihetsberövanden krävs att forskningen prövas av enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. kan i samband med sitt godkännande ställa villkor för personuppgiftsbehandlingen i ett forskningsprojekt. Dessa villkor går utöver de krav som ställs enligt den föreslagna lagen. Lagen om behandling av personuppgifter vid utvärdering innehåller en bestämmelse som upplyser om ordningen med obligatorisk etikprövning. Också den nu föreslagna lagen bör innehålla en sådan upplysning. 2018/19:151 5.11 Myndigheten ska få ha samlingar av Samlingar av pseudonymiserade personuppgifter där kodnyckeln förvaras hos den myndighet Regeringens förslag: Myndigheten ska få ha samlingar av personuppgifter som behandlas automatiserat och som är försedda med en beteckning som den myndighet uppgifterna kommer från kan hänföra till ett personnummer eller motsvarande identitetsbeteckning. Personuppgifter i sådana samlingar ska inte få behandlas i syfte att röja en persons identitet. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Utredningens förslag till bestämmelser har dock en annan redaktionell utformning. Remissinstanserna: Myndigheten för arbetsmiljökunskap anger att dess möjlighet att fullgöra sina uppdrag på ett effektivt sätt skulle försvåras väsentligt om myndigheten inte skulle ges möjlighet att ha egna samlingar av avidentifierade personuppgifter. Datainspektionen ifrågasätter behovet av de aktuella uppgiftssamlingarna och avstyrker förslaget i denna del. anger att det hade varit värdefullt om utredningen hade redogjort för i vilka avseenden centralbyråns system inte bedöms svara mot de behov som Myndigheten för arbetsmiljökunskap har. Skälen för regeringens förslag Myndighetens uppdrag kräver studier av en stor mängd uppgifter För att kunna följa och analysera utvecklingen på arbetsmiljöområdet och utvärdera olika statliga arbetsmiljöinsatser behöver Myndigheten för arbetsmiljökunskap tillgång till en stor mängd uppgifter. Det kan t.ex. röra sig om uppgifter om arbetsskador och sjukfrånvaro. Uppgifterna behöver ofta omfatta ett längre tidsspann för att möjliggöra longitudinella studier. Myndigheten behöver även kunna kombinera olika variabler på ett sätt som innebär behandling av stora mängder av personuppgifter. För att detta ska vara möjligt föreslår utredningen att myndigheten ska få ha samlingar av personuppgifter som inte nödvändigtvis är knutna till ett avgränsat projekt. Det är kostsamt och tidskrävande att bygga upp nya samlingar Datainspektionen anser att lagstiftning som tillåter lagring av stora mängder personuppgifter inte kan motiveras av det faktum att andra myndigheter har en lång handläggningstid. Lagstiftningen kan i sådana fall inte anses vara proportionell mot det legitima mål som eftersträvas. Datainspektionen anger även att Myndigheten för arbetsmiljökunskap kommer att kunna ta fram effektiva rutiner som medför att handläggningstiden för ansökningar om att få ta del av uppgifter kommer att förkortas. Att bygga upp en samling av personuppgifter för ett särskilt projekt är kostsamt och tar . Uppgifter behöver samlas in från externa källor eller genom studier som myndigheten själv genomför. Ofta behöver uppgifterna bearbetas eftersom de är framtagna för ett annat ändamål än det ändamål som myndigheten behöver behandla uppgifterna för. Till exempel behöver uppgifter insamlade för statistikproduktion ofta bearbetas så att de kan användas för ett analys- eller utvärderingsprojekt. Därtill är det svårt att vid insamlingen av personuppgifter bestämma vilka uppgifter som är nödvändiga för ett visst projekt. Ofta uppstår nya frågeställningar under projektets gång som gör det nödvändigt att samla in andra uppgifter. Tiden är en viktig faktor vid sådana analyser och utvärderingar som behöver göras för att skapa beslutsunderlag för ny arbetsmiljöpolitik och insatser på arbetsmiljöområdet eftersom det sker snabba förändringar inom området. Samlingar som möjliggör analyser och utvärderingar utan långa ledtider fyller därför en viktig samhällsfunktion. I många fall behöver analyser och utvärderingar kunna göras för att de över huvud taget ska vara meningsfulla. Samlingarna möjliggör hög kvalitet, långsiktighet och effektivt användande av resurser Att myndigheten kan ha samlingar möjliggör långsiktighet i myndighetens arbete och en effektiv användning av statliga resurser eftersom uppgifterna i samlingarna kan återanvändas. Samlingarna ger också möjlighet till ett bättre underlag och minskat beroende av andra myndigheters dataunderlag. Om uppgifterna inte kan bevaras i samlingar som består mellan projekten begränsas myndighetens möjligheter att ta fram särskilda indikatorer på arbetsmiljöområdet och på andra sätt utveckla uppgifterna för att möjliggöra bättre framtida underlag. Detta innebär i sin tur att de utvecklade uppgifterna inte kan återföras till statistikansvariga myndigheter. De effektivitetsvinster och förbättringar som är förenade med spridningen av de utvecklade uppgifterna går därmed förlorade. anger att det hade varit värdefullt om utredningen hade redogjort för i vilka avseenden centralbyråns system för direktåtkomst (Microdata Online Access) inte bedöms svara mot de behov som Myndigheten för arbetsmiljökunskap har. system för direktåtkomst är ett verktyg som även Myndigheten för arbetsmiljökunskap kan ha stor nytta av. Systemet bedöms dock inte kunna ersätta de samlingar av personuppgifter som utredningen föreslår att myndigheten ska få ha. Samlingarna kommer att möjliggöra att myndigheten kombinerar stora mängder av personuppgifter som samlas in från olika statistikansvariga myndigheter som sedan kan utvecklas och anpassas för att svara mot myndighetens behov att långsiktigt kunna genomföra studier och utvärderingar utan långa utredningstider. Samlingarna är en viktig förutsättning för att myndigheten ska kunna utföra sitt kunskapsuppdrag med hög kvalitet, långsiktigt och att resurserna som tilldelas myndigheten ska kunna användas på ett effektivt sätt. Personuppgifterna i samlingarna ska inte direkt kunna hänföras till en person Samlingar av stora mängder personuppgifter som bevaras är oundvikligen förenade med risker för intrång i den personliga 2018/19:151 integriteten. Därför bör samlingarna vara omgärdade av särskilda säkerhetsåtgärder. Pseudonymisering är en säkerhetsåtgärd som enligt dataskyddsförordningen bör användas när det är lämpligt (artiklarna 32.1 och 89). Det är också en åtgärd som används av många svenska myndigheter, bl.a. utvärdering. Enligt dataskyddsförordningen är pseudonymisering behandling av personuppgifter på ett sätt som innebär att personuppgifterna kan tillskrivas en specifik registrerad utan att kompletterande uppgifter används, under förutsättning att dessa kompletterande uppgifter förvaras separat och är föremål för tekniska och organisatoriska åtgärder som säkerställer att personuppgifterna inte tillskrivs en identifierad eller identifierbar fysisk person (artikel 4.1). Det skulle kunna ställas krav på att uppgifter i samlingarna ska vara avidentifierade på ett sådant sätt att de varken direkt eller indirekt kan hänföras till en person. Ett sådant krav skulle dock innebära att det inte gick att uppdatera eller kontrollera uppgifterna. Det är lämpligare att det ställs krav på att personuppgifter i samlingarna inte direkt kan hänföras till en person. Det bör således inte vara omöjligt att knyta specifika uppgifter till en person, men myndigheten bör inte kunna återknyta uppgifterna till en person på egen hand. I stället bör det ställas krav på att den utlämnande myndigheten tar fram en kodnyckel med vilken den utlämnande myndigheten kan hänföra personuppgifterna till ett personnummer eller motsvarande identitetsbeteckning. Det bör vidare krävas att kodnyckeln inte förvaras hos Myndigheten för arbetsmiljökunskap, utan hos den myndighet som uppgifterna kommer från. En sådan ordning motsvarar säkerhetsåtgärden pseudonymisering i dataskyddsförordningen. Det ska inte vara tillåtet att behandla personuppgifterna i syfte att röja en persons identitet Enligt förslaget kommer Myndigheten för arbetsmiljökunskap inte direkt med hjälp av personuppgifterna i samlingarna att kunna identifiera enskilda personer. I samlingarna kommer det dock för varje individ att finnas ett antal variabler med vilka det skulle kunna vara möjligt att identifiera enskilda personer, s.k. bakvägsidentifiering. Det bör därför i den nya lagen finnas en bestämmelse som innebär att det inte är tillåtet att behandla personuppgifter i samlingarna i syfte att röja en persons identitet. 5.11.2Samlingar av pseudonymiserade personuppgifter där kodnyckeln förvaras hos Myndigheten för arbetsmiljökunskap Regeringens förslag: Myndigheten ska om det är nödvändigt för ett särskilt projekt även få ha samlingar av personuppgifter som behandlas automatiserat och som är försedda med en beteckning som förvaras skilt från uppgifterna och som myndigheten kan hänföra till ett personnummer eller motsvarande identitetsbeteckning. Personuppgifter i samlingarna ska inte få sambearbetas med varandra. Denna begränsning ska inte gälla för en sådan sambearbetning av personuppgifter som är nödvändig för att myndigheten ska kunna upprepa eller följa upp ett tidigare genomfört projekt. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att myndigheten ska få ha samlingar av personuppgifter som direkt kan hänföras till en person. Av utredningens förslag till lagtext framgår inte att en förutsättning är att uppgifterna är nödvändiga för ett särskilt projekt. Remissinstanserna: efterlyser en fördjupad grundlagsanalys när det gäller behandling av personuppgifter i samlingarna. Även efterlyser en mer ingående beskrivning och precisering av den integritetskänsliga registerföringen. Datainspektionen avstyrker och efterfrågar överväganden om ytterligare skyddsåtgärder. Skälen för regeringens förslag Myndigheten ska om det är nödvändigt för ett särskilt projekt få ha samlingar av pseudonymiserade personuppgifter I de flesta fall bör det komma att räcka för myndigheten att ha samlingar av pseudonymiserade personuppgifter som inhämtas från externa källor, t.ex. statistikansvariga myndigheter, för att kunna utföra sina arbetsuppgifter. I vissa fall bedöms det dock nödvändigt för myndigheten att på egen hand kunna samla in uppgifter genom enkät- eller intervjustudier eller samla in personuppgifter som inte är pseudonymiserade från andra källor. Utredningen föreslår därför att myndigheten, om det är nödvändigt för ett avgränsat projekt, ska få ha samlingar av personuppgifter som direkt kan hänföras till en person eller som är försedda med en beteckning som förvaras skilt från uppgifterna och som myndigheten kan hänföra till ett personnummer eller motsvarande identitetsbeteckning. Datainspektionen avstyrker utredningens förslag i denna del och efterfrågar att det i det fortsatta lagstiftningsärendet görs överväganden om behov av ytterligare skyddsåtgärder som visar att lagstiftningen är proportionell mot det eftersträvade syftet och att de registrerades grundläggande rättigheter och intressen säkerställs. Myndigheters samlingar av personuppgifter som direkt kan hänföras till en person är förenade med stora integritetsrisker. Det har inte framkommit att myndigheten skulle hindras från att utföra sitt uppdrag utan tillgång till samlingar av personuppgifter som direkt kan hänföras till en person. 2018/19:151 Därför bör det ställas krav på att de insamlade uppgifterna pseudonymiseras av myndigheten innan de tillförs samlingarna. Till skillnad från vad som gäller för de samlingar som myndigheten föreslås få ha i föregående avsnitt bör den särskilda beteckningen, eller kodnyckeln, dock kunna förvaras inom myndigheten så länge som den genom tekniska och organisatoriska åtgärder hålls skild från uppgifterna. På så sätt kan myndigheten sköta pseudonymiseringen på egen hand utan att behöva ta hjälp av en extern aktör. Vidare bör det ställas krav på att uppgifterna i samlingarna behandlas inom ramen för ett särskilt projekt. Det bör således som huvudregel inte vara möjligt att återanvända personuppgifterna i andra projekt. Det ska vidtas ytterligare åtgärder för att värna den personliga integriteten efterlyser en fördjupad analys när det gäller behandlingen av personuppgifter i de föreslagna samlingarna i relation till bestämmelsen i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Även efterlyser en mer ingående beskrivning och precisering av den integritetskänsliga registerföringen. Enligt 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen är var och en gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Av förarbetena till regeringsformen framgår att bestämmelsen är avsedd att endast omfatta vissa kvalificerade intrång i den personliga integriteten. Vid bedömningen av hur ingripande intrånget i den personliga integriteten kan anses vara i samband med insamling, lagring och bearbetning eller utlämnande av uppgifter om enskildas personliga förhållanden är det naturligt att stor vikt läggs vid uppgifternas karaktär och ändamålet med behandlingen. Därutöver kan även mängden uppgifter vara en betydelsefull faktor i sammanhanget. Även omfattningen av utlämnandet av uppgifter till andra som sker utan stöd av offentlighetsprincipen kan vara av betydelse. Det kan också beaktas på vilket sätt och för vilka syften mottagaren av uppgifterna hanterar utlämnande uppgifter, se propositionen En reformerad grundlag (prop. 2009/10:80 s. 183 f.). Enligt regeringens bedömning kan vissa av de kriterier som enligt förarbetena ska ligga till grund för bedömningen av vad som kan anses innebära ett betydande intrång vid behandlingen av personuppgifter vara uppfyllda vid den personuppgiftsbehandling som kommer att ske i myndighetens samlingar. Personuppgifterna kommer att vara många och inte sällan av integritetskänslig karaktär. talar andra faktorer emot att behandlingen i samlingarna utgör ett betydande intrång i den personliga integriteten. Personuppgifterna kommer att behandlas för vissa avgränsade ändamål som inte kan anses medföra särskilda integritetsrisker och uppgifterna bedöms inte komma att lämnas ut i någon mer omfattande utsträckning. Mot denna bakgrund gör regeringen bedömning att myndighetens behandling av personuppgifter i samlingarna inte utgör ett sådant betydande intrång i den personliga integriteten som avses i regeringsformen. Motsvarande bedömning gjordes i förarbetena till lagen om behandling av personuppgifter vid propositionen Behandling av personuppgifter vid utvärdering (prop. 2011/12:176 s. 19). Även om behandlingen av personuppgifter i samlingarna inte utgör ett betydande intrång i den personliga integriteten är det viktigt att den reglering som omgärdar myndighetens behandling i samlingarna värnar enskildas personliga integritet. Regeringen har ovan redogjort för ett antal förslag som syftar till att minska riskerna för intrång i den personliga integriteten. Personuppgifter bör framför allt vara pseudonymiserade. Sambearbetning av personuppgifterna kan medföra särskilda risker ur ett integritetsperspektiv. Med anledning av detta bör det införas ett förbud mot att sambearbeta personuppgifter. I vissa fall kan det dock vara värdefullt att kunna upprepa ett tidigare genomfört projekt. Det bör därför finnas en möjlighet till undantag från förbudet mot sambearbetning när det gäller uppgifter som härrör från olika avgränsade projekt. För att skydda integriteten hos de registrerade bör undantaget begränsas till sambearbetning i syfte att upprepa eller följa upp ett tidigare genomfört projekt. Utöver dessa åtgärder föreslås i andra delar av propositionen ytterligare integritetshöjande åtgärder. I avsnitt 5.7.1 föreslås begränsningar av ändamålen med behandlingen. Dessa begränsningar bör givetvis också gälla vid behandling av personuppgifter i samlingarna. I avsnitt 5.5 föreslås att det ska krävas medgivande när uppgifter samlas in direkt från den enskilde och i avsnitt 5.12 föreslås att tillgången till personuppgifter ska begränsas. Datainspektionen efterfrågar som nämnts överväganden om ytterligare skyddsåtgärder som visar att lagstiftningen är proportionell mot det eftersträvade syftet och att de registrerades grundläggande rättigheter och intressen säkerställs. Enligt regeringens bedömning är de ytterligare skyddsåtgärder som skulle kunna vara aktuella framför allt av organisatorisk karaktär. Liksom föreslår när det gäller forskningsdatabaser skulle det t.ex. kunna ställas krav på hur den interna åtkomsten till personuppgifter inom myndigheten ska ordnas, se SOU 2018:36. Regeringen bedömer emellertid att det är mindre lämpligt att införa krav på sådana åtgärder i den nu aktuella lagen eftersom Myndigheten för arbetsmiljökunskap är liten och inte behöver en lagreglering på detaljnivå av hur den ska organisera sig. I stället kommer det att finnas möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om begränsningar i vissa avseenden, se avsnitt 5.7.2. kan därtill i samband med sitt godkännande av forskning ställa ytterligare villkor för behandling av känsliga personuppgifter, se avsnitt 5.10. Det kan också nämnas att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har meddelat föreskrifter och allmänna råd om statliga myndigheters informationssäkerhet (MSBFS 2016:1). Föreskrifterna innehåller bl.a. en skyldighet för statliga myndigheter att bedriva ett systematiskt och riskbaserat informationssäkerhetsarbete. Mot bakgrund av de skydds- och säkerhetsåtgärder som föreslås för att säkerställa registrerades grundläggande rättigheter och intressen får det anses proportionellt enligt artikel 6.3 i dataskyddsförordningen att myndigheten får behandla personuppgifter i samlingar av personuppgifter. 2018/19:151 5.12 Tillgången till personuppgifter ska begränsas Regeringens förslag: Tillgången till personuppgifter ska begränsas till vad var och en behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Myndigheten för arbetsmiljökunskap tillstyrker förslaget. Datainspektionen anser att den föreslagna bestämmelsen inte medför en högre skyddsnivå än vad som följer direkt av dataskyddsförordningen. I övrigt har remissinstanserna inga synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: För behandling av känsliga personuppgifter med stöd av artikel , i eller j i dataskyddsförordningen gäller att nationell lagstiftning ska innehålla bestämmelser om lämpliga och särskilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundläggande rättigheter och intressen. Spridning av personuppgifter är en viktig faktor vid bedömning av integritetsrisker med behandling av personuppgifter.