prop · H603115 · 2019-03-14 00:00:00 — Genom dessa resolutioner lades bl.a. grunden för att etablera en oberoende mekanism som ska samla in bevis för de MR-kränkningar som begåtts för att möjliggöra framtida åtal. I ljuset av den negativa politiska utvecklingen i , och inför parlamentsvalen , antog EU rådsslutsatser . Rådet uppmanade regeringen att återställa demokratin och engagera sig i dialog med oppositionen för att möjliggöra legitima val. Rådet konstaterade att ett val där den huvudsakliga oppositionen upplösts inte kan anses legitimt och drog in stödet till . EU beslutade om fortsatt stöd till människorättsförsvarare. I slutsatserna konstaterades att riktade åtgärder kan övervägas om situationen inte förbättras, och rådet fastslog att EU:s utvecklingssamarbete måste genomlysas med hänsyn till utvecklingen. EU initierade en översyn av landets åtaganden om mänskliga rättigheter under EU:s initiativ Allt utom vapen. Efter parlamentsvalet , där det regeringsbärande partiet tog alla mandat, gjorde EEAS talesperson ett uttalande som bl.a. underströk vikten av en återgång till demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. EU och har ingått ett ramavtal för partnerskap och samarbete som trädde i kraft . EU för en nära dialog med den filippinska regeringen om hur kan vidta de åtgärder som krävs när det gäller respekt för mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljöskydd, rättsstatens principer och god samhällsstyrning för att landet ska kunna upprätthålla sin GSP+-status. EU och undertecknade ett frihandelsavtal, ett investeringsskyddsavtal och ett partnerskaps- och samarbetsavtal i anslutning till . Stärkta förbindelser mellan och EU enades om byggstenar för en strategi för hållbar sammankoppling mellan och i form av ett gemensamt meddelande och rådsslutsatser . Förslaget är heltäckande och omfattar bl.a. transporter, energi, digitala frågor och mellanfolkliga kontakter. EU underströk vikten av det regelbaserade internationella systemet, rättsstatens principer, mänskliga rättigheter, internationella standarder, transparens och en jämn spelplan för företag. Rådsslutsatser antogs om förstärkning av EU:s säkerhetssamarbete i och med . Slutsatserna betonade EU:s roll som en global säkerhetspartner, bekräftade EU:s grundläggande intresse av samarbete med partner i och underströk den ökande betydelse som säkerheten i har för europeiska intressen. Rådsslutsatserna talade om vikten av konkreta resultat inom ramen för hanteringen av gemensamma säkerhetsutmaningar och underströk behovet av ett mer operativt EU- samarbete om säkerhet och försvar i och med . Asien-Europa-mötet (ASEM) och Sydostasiatiska nationers förbund (ASEAN) ASEM:s tolfte toppmöte, i vilket utrikesministern deltog, ägde rum i . Ett ordförandeuttalande antogs som underströk stödet för det regelbaserade multilaterala systemet, i synnerhet WTO, samt vikten av jämställdhetsintegrering. Länderna kom överens om att fortsätta att arbeta för sammankoppling mellan och . I samband med ASEM hölls ett möte mellan ledarna för EU och ASEAN. EU-ASEAN:s post-ministeriella konferens ägde rum i . DEL 4 EKONOMISKA OCH FINANSIELLA Det ekonomisk-politiska samarbetet inom EU syftar bl.a. till att understödja ekonomisk tillväxt, hög sysselsättning, hög konkurrenskraft och varaktig konvergens mellan medlemsstaternas ekonomiska utfall. En grundläggande princip för den ekonomiska politiken i EU är öppen marknadsekonomi med fri konkurrens som främjar en effektiv resursfördelning. 22.1.1Medlemsstater som tagit emot stabilitetsstöd via stabilitetsmekanismer inrättade för euroländer enades Eurotoppmötet om ett tredje anpassningsprogram för genom Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM). Programmet omfattade och löpte till . Totalt har ca betalats ut inom anpassningsprogrammet, varav . möte beslutade att avsluta den tredje översynen av anpassningsprogrammet, som beslut togs om en fjärde delbetalning inom programmet om . Vid möte avslutades den fjärde och sista översynen av anpassningsprogrammet, vilket banade vägen för beslut om den femte och sista delbetalningen om . beslutade också om vissa ytterligare skuldlättnadsåtgärder, som ska göras tillgängliga fram till mitten av 2022, förutsatt att uppfyller sina åtaganden när det gäller fortsatta reformansträngningar. Det beslutades också att genomförandet av reformer ska övervakas inom ramen för ett system för förstärkt övervakning. beslutade kommissionen om aktivering av förstärkt övervakning som bl.a. innebär kvartalsvis rapportering om den ekonomiska och finansiella utvecklingen och genomförandet av reformer. stödprogram från ESM avslutades planenligt . presenterade kommissionen ett meddelande, och en första rapport, om genomförandet av reformåtaganden inom ramen för förstärkt övervakning. Kommissionen konstaterar att finanspolitiska mål uppfyllts och att vissa framsteg har gjorts gällande reformer. 2018/19:115 uppmanas att fortsätta reformansträngningarna. bidrog inte med finansiering till tredje stödprogram. har tidigare bidragit med finansiering till via EFSM och sin andel av IMF:s resurser. beslutades om ett anpassningsprogram till som omfattade , där IMF, EFSF och EFSM stod för vardera. avstod från den sista utbetalningen inom stödprogrammet och lämnade programmet 2014. har bidragit med finansiering till via EFSM och andel av IMF:s resurser. ansökte hos sina officiella långivare om att betala tillbaka återstoden av sitt lån till IMF . Denna motsvarar 3,863 särskilda dragningsrätter (motsvarande ca ). Enligt låneavtalet med övriga officiella långivare, och , behövde dessa först godkänna att gör en återbetalning till IMF, utan att de får motsvarande återbetalningar på sina lån. Som bidragsgivare till EU- budgeten, som står som garant till EFSM, deltog i EFSM:s beslut. Efter att övriga långivare hade godkänt ansökan betalade tillbaka återstoden av sitt lån till IMF . beslutades om ett anpassningsprogram till som omfattade i lån från ESM. –2013 betalades totalt ut. lämnade anpassningsprogrammet och kommissionen har därefter övervakat återbetalningsförmåga. Uppföljningar som gjorts visar att den spanska ekonomin har en stabil tillväxt, men att höga skuldnivåer och arbetslöshet gör ekonomin sårbar. beslutades om ett anpassningsprogram för som omfattade . Av detta utgjorde 67,5 miljarder externt stöd, lika fördelat mellan IMF, EFSM och EFSF (inklusive bilaterala långivare). De bilaterala långivarna var , och . har bidragit till finansiella stöd dels genom sin andel i EFSM och IMF, dels genom ett bilateralt lån om . Det svenska lånet betalades ut i fyra lika stora utbetalningar på var , och återbetalades 2017. Återbetalningen uppgick till med upplupen ränta. lämnade programmet och kommissionen har därefter övervakat återbetalningsförmåga. ekonomiska tillväxt har varit bland de starkaste inom EU och kommissionen bedömer landets återbetalningsförmåga som god. beslutades om ett anpassningsprogram till som omfattade , varav 9 miljarder via ESM och via IMF. har bidragit med finansiering till via sin andel av IMF:s resurser. Den uppföljning av programmet som har gjorts visar på en stark tillväxt och att arbetslösheten fortsätter att sjunka. Däremot ser kommissionen en risk med skuldnivåer och en hög andel dåliga lån. 22.1.2Betalningsbalansstöd till medlemsstater med annan valuta än euro Medlemsstater med annan valuta än euro som har drabbats av, eller allvarligt hotas av, svårigheter när det gäller betalningsbalansen, kan söka särskilt stöd från EU som ges i form av lån. Som framgår av tidigare årsböcker har tre medlemsstater fått betalningsbalansstöd under den ekonomiska och finansiella krisen, nämligen , och . Stödprogrammen är avslutade. Ingen medlemsstat har tagit emot betalningsbalansstödet. 22.1.3Makrofinansiellt stöd till länder utanför EU godkände rådet och två nya makrofinansiella stödprogram till och . För omfattar programmet ett lån på och inkluderar bl.a. åtgärder för att stärka den offentliga styrningen och minska risken för korruption. En första utbetalning om beslutades . För är det makrofinansiella stödet fördelat på i lån och i gåvomedel. Utbetalningar om i lån och i gåvomedel gjordes . Förutom dessa två nya insatser finns pågående makrofinansiella stödprogram till , och . Inga utbetalningar gjordes under dessa program . 22.2Ekonomisk styrning och samordning Stabilitets- och tillväxtpakten är EU:s gemensamma regelverk för att säkra sunda offentliga finanser. Pakten består av en förebyggande del som fokuserar på ett landsspecifikt medelfristigt budgetmål och en korrigerande del, det s.k. underskottsförfarandet. Medlemsstater med alltför stora underskott eller alltför hög skuldkvot kan bli föremål för ett underskottsförfarande. var två av EU:s medlemsstater i ett underskottsförfarande. var ett av de länder som inte var föremål för ett underskottsförfarande. beslutade om att avsluta underskottsförfarandet Skr. 2018/19:115 för . Landet ansågs då av rådet ha korrigerat sina alltför stora budgetunderskott. Kommissionen rekommenderade också att ett förfarande inom förebyggande delen skulle tillämpas för och . Inom ramen för det s.k. förfarandet vid betydande avvikelser fick och rekommendationer att korrigera en avvikelse från anpassningen mot det medelfristiga budgetmålet. Rådet ställde sig bakom rekommendationen . Information gavs till . Samma månad ägde också samråd med rum. Den 3–fattade beslut om att och inte hade vidtagit tillräckliga åtgärder som svar på vårens rekommendationer och ställde sig sedan bakom nya rekommendationer till och . Samråd med ägde rum . 22.2.2Makroekonomiska obalanser: förvarningsmekanismen Det makroekonomiska obalansförfarandet inleddes genom att kommissionen publicerade den årliga förvarningsrapporten. Utifrån denna preliminära ekonomiska analys av medlemsstaterna, inklusive en resultattavla med indikatorer, föreslogs vilka medlemsstater som skulle djupgranskas för att där påvisa eventuella makroekonomiska obalanser. överskred tre av indikatorernas tröskelvärden (minskande exportmarknadsandelar, snabbt stigande bostadspriser och hög privat skuldsättning) och kommissionen inledde en djupgranskning av . I djupgranskningen konstaterades att har makroekonomiska obalanser relaterade till hushållens skuldsättning och bostadspriserna. Samtliga djupgranskningar publicerades som del av kommissionens landsrapporter . Dessa var sedan en del av underlagen för de landsspecifika rekommendationer som presenterades av kommissionen och sedermera antogs av . fick en rekommendation som handlade om åtgärder för att komma till rätta med hushållens skuldsättning samt åtgärder för att stimulera bostadsbyggandet och öka effektiviteten på bostadsmarknaden. Samråd om 2018 års förvarningsrapport, kommissionens landsrapporter och de landsspecifika rekommendationerna ägde rum med och , mars, . informerades om landsrapporterna inom ramen för det nationella reform- och konvergensprogrammet. publicerade kommissionen förvarningsrapport och samråd om rapporten ägde rum med . 22.3Reformering av den ekonomiska och monetära unionen har arbetet med att reformera EMU fortsatt. höjdes efter Eurotoppmötet . De allra flesta möten om EMU-reformer 2018/19:115 har skett i s.k. inkluderande format, dvs. med deltagande av samtliga medlemsstater exklusive . Det har inneburit att har haft en mera aktiv roll än annars. Därtill har deltagit i ett informellt samarbete om EMU-fördjupning tillsammans med sju likasinnade länder: , , , , , och . Vid Eurotoppmötet utmejslades tre breda områden för fortsatt arbete: 1) bankunionen, 2) ESM, 3) finanspolitisk kapacitet. Vid mötet med i inkluderande format den 3–nåddes en uppgörelse som Eurotoppmötet i inkluderande format ställde sig bakom. Överläggning med finansutskottet om EMU-fördjupningen ägde rum . Information har getts inför mötena i Eurotoppmötet och i inkluderande format. ESM startade sin verksamhet 2012. Det har ansetts lämpligt att se över verksamheten, bl.a. efter en utvärdering av ESM som kom 2017. har arbetet inriktats på fyra områden: –Finansiell säkerhetsmekanism (backstop) till den enhetliga resolutionsfonden (SRF). –Översyn av ESM:s stödinstrument, särskilt de förebyggande stöden. –ESM:s roll för att förebygga och hantera kriser. –Offentligfinansiell skuldhållbarhet. När det gäller backstop nådde Eurotoppmötet en uppgörelse om huvuddragen i hur denna mekanism ska utformas. Uppgörelsen innebär att ESM ska tillhandahålla en kreditlina till SRF som kan aktiveras då SRF:s resurser är uttömda. Om ett icke-euroland deltar i bankunionen ska det tillhandahålla en parallell kreditlina under likvärdiga villkor. Backstop ska införas , men det kan ske tidigare om en riskminskning har nått tillräckligt långt. Storleken på backstop ska inrättas efter SRF som motsvarar av de garanterade insättningarna (uppskattningsvis ca 60–) då den är helt utbyggd. För svensk del har frågan om likvärdig behandling mellan euroländer och icke- euroländer haft hög prioritet i förhandlingen om backstop. ESM har två slag av förebyggande stöd. De är dels Precautionary Conditioned (), dels Enhanced Conditioned (). Diskussioner har förts om hur dessa stöd, som inte har använts, kan bli mera effektiva. Det har handlat om en avvägning mellan att göra stöden tillgängliga och att upprätthålla en grad av konditionalitet och restriktivitet. Vid Eurotoppmötet kom man överens om att ändra villkoren något för att få det förstnämnda förebyggande stödet. Fortsatt ska dock landet i fråga ha en sund ekonomi men kriterierna för att bedöma detta ändras. De ekonomisk-politiska åtagandena lättas på så vis att det räcker med ett unilateralt åtagande i ett s.k. Letter of Intent. Det andra förebyggande stödet (ECCL) ändras inte. ESM:s roll i krishanteringen har varit begränsad till rent finansiella aspekter. ESM kommer enligt överenskommelse i Eurotoppmötet att få en utökad roll när det gäller att förbereda och Skr. 2018/19:115 övervaka ekonomiska anpassningsprogram i förbindelse med stöd. viktig aspekt, inte minst för de medlemsstater som inte har euron som valuta, är att avgränsa ESM:s roll på ett sådant sätt att bestämmelser om kommissionens och rådets roller i den ekonomisk- politiska samordningen respekteras. Kommissionen och ESM träffade en överenskommelse som bedöms vara tillfredsställande ur svenskt perspektiv om hur deras respektive roller i det hänseendet skulle utformas. Frågan om offentligfinansiell skuldhållbarhet har varit föremål för intensiva och bitvis svåra diskussioner. Vissa medlemsstater har velat ha ett mera förutsägbart ramverk kring skuldhållbarhet medan andra har velat hålla fast vid det gällande regelverket som ger en hög grad av flexibilitet. Eurotoppmötet enades om vissa ramar som innebär att statsobligationer ska ha villkor som i högre grad underlättar skuldomstruktureringar. Vidare kommer skuldhållbarhet och återbetalningskapacitet att på ett tydligare sätt än vara ett villkor för att få stöd från ESM. lämnade kommissionen förslag till en förordning om inrättandet av ett reformstödsprogram i EU:s fleråriga budgetram för perioden –2027 (se faktapromemoria 2017/18:FPM142). Reformstödsprogrammet syftar till att tillhandahålla finansiellt och tekniskt stöd till medlemsstaternas genomförande av strukturreformer. Programmet uppgår enligt förslaget till . Stöd föreslås tillhandahållas genom tre instrument: 1) ett reformverktyg för att tillhandahålla finansiella incitament till medlemsstaternas genomförande av strukturreformer, 2) ett instrument för tekniskt stöd för att stärka den administrativa kapaciteten i medlemsstaterna och 3) en konvergensmekanism för att tillhandahålla finansiellt och tekniskt stöd till medlemsstater som är på väg att gå med i euron. Deltagande i programmet är enligt kommissionens förslag frivilligt. Överläggning med finansutskottet ägde rum . lämnade kommissionen förslag till en förordning om inrättandet av en stabiliseringsfunktion för att via lån upprätthålla nivån på investeringar i medlemsstater som drabbas av en asymmetrisk chock. detta ändamål föreslår kommissionen en låneram på totalt 30 miljarder Lånen ska garanteras av EU-budgeten. att deltagande medlemsstater sätter upp en fond för räntesubventioner på lånen genom att teckna ett mellanstatligt avtal. Funktionen är avsedd att omfatta euroländer och länder som deltar i växelkurssystemet ERMII (i dagsläget bara ). Det finns ett antal villkor för att kunna få stöd Bland annat ska arbetslösheten i den ansökande medlemsstaten öka snabbt, och landet bör uppfylla vissa krav kopplade till stabilitets- och tillväxtpakten och den europeiska terminen. 2018/19:115 Överläggning med finansutskottet ägde rum . 22.3.4InvestEU – initiativ för att främja investeringar i Inom ramen för EU:s fleråriga budgetram för perioden –2027 presenterade kommissionen programmet InvestEU (se faktapromemoria 2017/18:FPM159). Programmet ska via en EU- budgetgaranti på stödja olika investeringspartner, bl.a. Europeiska investeringsbanken (EIB) och nationella utvecklingsbanker, i syfte att mobilisera projektfinansiering i EU på . InvestEU samlar 14 centralt förvaltade finansiella instrument, däribland en uppföljare till Junckerplanens Efsi (se faktapromemoria 2014/15:FPM18 och 2016/17:FPM9) i en enhetlig struktur i syfte att förenkla och effektivisera dagens fragmenterade system. Överläggning med finansutskottet ägde rum . presenterade kommissionen ett meddelande om en förstärkt roll för euron internationellt, bl.a. i internationella betalningar, upplåning och valutareserver. I meddelandet refereras till kommissionspresidentens tal om tillståndet i unionen . I talet framhölls, med hänvisning till olika geopolitiska förändringar, att EU behöver utveckla sin kapacitet att vara en självständig global aktör, bl.a. genom en förstärkt roll för euron i det internationella systemet. Meddelandet innefattar initiativ eller åtgärder inom fyra områden: 1) Ekonomiska och monetära unionen (EMU), 2) EU:s finansiella sektor, 3) den internationella finansiella sektorn, 4) strategiska sektorer, främst energi, råvaror och transport. Kommissionen förutses återkomma med konkreta förslag inom flera av dessa områden. Vid Eurotoppmötet noterades kommissionens meddelande om en förstärkt roll för euron internationellt och en uppmaning gavs att ta arbetet vidare i detta syfte. Europeiska investeringsbanken (EIB) är ett fristående organ inom EU. Bankens huvudsyfte är att bidra till tillväxt och sysselsättning inom EU genom att erbjuda långsiktig finansiering av samhällsekonomiskt lönsamma projekt. En del av verksamheten genomförs via som erbjuder riskkapital och garantier till små och medelstora företag. Projekt inom Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi- projekt) är som regel mer riskfyllda än den verksamhet som EIB normalt bedriver. Sedan banken påbörjade verksamhet under Efsi 2015 har den därför behövt utveckla sina arbetsmetoder och anpassa sin affärsmodell till en projektportfölj med fler högriskprojekt. har förhandlingar Skr. 2018/19:115 inletts om InvestEU, uppföljaren till Efsi som löper ut , och som kommissionen lade fram inom ramen för förslaget till flerårig budgetram för perioden –2027. En viktig fråga i de fortsatta förhandlingarna är vilken roll EIB kommer att ha i förvaltningen och genomförandet av garantin. Detsamma gäller för kommissionens förslag om ett konsoliderat garantiinstrument för utomeuropeisk utlåning (EFSD+) som bl.a. ska ersätta de instrument som EIB använder i sin verksamhet utanför EU (av den totala utlåningen). En annan central fråga har varit att hantera konsekvenserna av att lämnar EIB i samband med brexit. För att banken ska kunna upprätthålla sin nuvarande verksamhet väntas kvarvarande medlemsstater delta i en kapitalhöjning för att ersätta det brittiska ägarkapitalet (inklusive utställda garantier), eftersom dessa återgår till efter utträdet. I samband med det väntas även ett antal styrningsreformer genomföras. höll G20 ett stats- och regeringschefsmöte samt fyra finansminister- och centralbankschefsmöten med deltagande från EU. Det övergripande temat för det argentinska G20-ordförandeskapet var att ”bygga konsensus för en rättvis och hållbar utveckling” med tre fokusområden: framtidens arbetsmarknad, infrastruktur och hållbart jordbruk. Därutöver fortsätter G20 arbetet på andra områden i enlighet med prioriteringar som överenskommits tidigare. Exempel på sådana områden är åtgärder för att främja finansiell stabilitet, insatser för att bekämpa penningtvätt och korruption samt arbetet för att stärka den internationella finansiella arkitekturen. EU företräds i G20 av representanter för EU:s ordförande och av kommissionen. Inför finansminister- och centralbankschefsmötena tar EU fram gemensamma ståndpunkter i form av ett mandat, s.k. Terms of Reference. Samråd med ägde rum , inför de tillfällen då diskuterade EU:s gemensamma ståndpunkter. EU har bl.a. verkat för att G20 ska stå upp för handel, öppenhet och multilateralt samarbete. Arbetet inom finansmarknadsområdet syftar till att säkerställa ett stabilt finansiellt system och en välfungerande och hållbar finansmarknad. 2018/19:115 23.1 presenterade kommissionen förslag innehållande revideringar av kapitaltäckningsregelverket i tillsynsförordningen (CRR), kapitaltäckningsdirektivet (CRD IV) och revideringar av regelverket för krishantering i krishanteringsdirektivet (BRRD). Revideringarna inkluderas som en del av de riskreducerande åtgärderna inom bankunionen och kallas tillsammans ”bankpaketet” (se faktapromemoria 2016/17:FPM39). Förhandlingen om förslagen nådde beslut om allmän inriktning på . Därefter inleddes trilogförhandlingar under det österrikiska ordförandeskapet, som avslutade dessa med en politisk överenskommelse för den största delen av förslagen . Överläggning med finansutskottet ägde rum . Samråd ägde rum i , . presenterade kommissionen ett förordningsförslag om att inrätta ett europeiskt insättningsgarantisystem (se faktapromemoria 2015/16:FPM27). Insättningsgarantisystemet ska utgöra den tredje pelaren i bankunionen. Förhandlingar om förslaget pågår . pågår även förhandlingar om en gemensam finansiell säkerhetsmekanism för att säkra den gemensamma resolutionsfonden. Fonden är en del av den gemensamma resolutionsmekanismen som är bankunionens andra pelare (se faktapromemoria 2012/13:FPM148). Deltagande i bankunionen är obligatoriskt för de medlemsstater som har euron som valuta. deltar inte i bankunionen och berörs därför inte av förslagen. presenterade kommissionen ett meddelande om fullbordande av bankunionen (se faktapromemoria 2017/18:FPM19). I meddelandet uttalade kommissionen målsättningen att en överenskommelse om förslagen skulle nås senast . På grund av starkt motstånd från flera medlemsstater i bankunionen har förhandlingarna om insättningsgarantisystemet varit låsta. Bland annat därför uppdrog Eurotoppmötet åt att börja arbeta med en färdplan för att inleda politiska förhandlingar. Frågan om färdplanen har därefter varit föremål för politisk diskussion i men låsningarna består. Förhandlingarna beräknas således fortsätta även . Samråd med om insättningsgarantisystemet ägde rum senast . Överläggning med finansutskottet ägde rum , och information gavs senast . Överläggning med finansutskottet om den gemensamma säkerhetsmekanismen ägde rum och information gavs senast . om den gemensamma säkerhetsmekanismen gavs senast i Skr. 2018/19:115 december 2018. antog slutsatser om en handlingsplan för att minska andelen nödlidande lån i EU. Handlingsplanen inkluderar ett flertal åtgärder på fyra områden: 1) tillsyn, 2) strukturreformer av regelverk för insolvens och skuldindrivning, 3) andrahandsmarknader för nödlidande lån och 4) främjande av omstrukturering av banksystemet. Uppdragen att utföra åtgärderna ställdes framför allt till kommissionen och de europeiska tillsynsmyndigheterna samt ECB i egenskap av bankunionens centrala tillsynsmyndighet.