prop · H603136 · 2019-06-10 00:00:00 — En tydlig trend är att tv-abonnemang via fiber (s.k. ip-tv eller bredbands-tv) fortsätter att öka medan tv-abonnemang via marknätet minskar. Den största förändringen för tv-marknaden under det senaste årtiondet är dock inte de förändrade distributionsformerna för linjära sändningar utan framväxten av internetbaserade playtjänster. Det handlar såväl om de traditionella tv-företagens egna playtjänster, t.ex. SVT Play och Dplay, som om olika prenumerationstjänster, t.ex. Netflix, Viaplay och HBO. Vid sidan om dessa tjänster har även globala distributionsplattformar som till stor del distribuerar material som skapats av användarna själva, framför allt Youtube, fått en central roll för konsumtionen av rörlig bild. Playtjänster och videoklipp utgjorde totalt av den totala tittartiden på rörlig bild 2018 enligt Nordicoms mätning. Det är en ökning med 25 procentandelar . Youtube är den playtjänst som har överlägset störst daglig räckvidd följt av Netflix. 3.2Public service i ett förändrat medielandskap Regelverket för public service-verksamheten har i , liksom i många andra länder, utvecklats . Det bygger på flera samverkande faktorer som tillsammans bidrar till stabila villkor som värnar verksamhetens integritet och oberoende: en särskild ägandeform, långsiktiga ramvillkor med fleråriga tillståndsperioder och ett stabilt finansieringssystem. Det är ett i grunden välfungerade system som bör värnas även under kommande tillståndsperiod. Med sina breda uppdrag i allmänhetens tjänst har public service en möjlighet att bidra till att motverka den fragmentisering som mediekonsumtionen i allt högre grad präglas av. understryker, i sitt remissvar på den parlamentariska public servicekommitténs slutbetänkande, public service-verksamhetens särskilda betydelse i det demokratiska systemet. konstaterar att de nordiska ländernas starka demokratier, sett till nivån av press- och yttrandefrihet, människors nyhetskonsumtion och medborgarnas kunskap om det politiska skeendet, i den internationella forskningen ofta anses kombinera ett starkt public service och en livskraftig privat mediemarknad. Public service fram till Public service-verksamhet bedrivs av programföretagen , och . Verksamheten startade när AB Radiotjänst fick ensamrätt till radiosändningar i . Aktierna i företaget ägdes dels av pressen, dels av ett näringslivskonsortium och verksamheten reglerades genom ett avtal med staten. 1956 även fick ensamrätt att sända tvprogram fick företaget namnet . Då tillkom också en ny ägargrupp i form av företrädare för olika folkrörelser. omorganiserades till en koncern med ett moderbolag () och fyra dotterbolag (, , och ). Genom ett beslut upplöstes , moderbolaget lades ned och de tre självständiga bolag som finns bildades. Efter att de tidigare ägargrupperna från näringslivet och dagspressen förklarat att de inte längre ville kvarstå som ägare beslutades att de tre programföretagen från skulle ägas av tre för ändamålet bildade stiftelser. samlades ägandet i den nuvarande gemensamma ägarstiftelsen, för , och (). Programföretagens verksamheter regleras av sändningstillstånd och anslagsvillkor. Tillstånd och villkor beslutas av regeringen med stöd av riksdagsbeslut. Enligt programföretagens sändningstillstånd ska verksamheten präglas av oberoende och stark integritet. Den ska bedrivas självständigt i förhållande till såväl staten som olika ekonomiska, politiska och andra intressen och maktsfärer i samhället. Den centrala uppgiften är att erbjuda ett mångsidigt programutbud som är tillgängligt för alla, speglar mångfalden i hela landet och kännetecknas av god kvalitet, allsidighet och relevans. sänder FM-radio i fyra rikstäckande programtjänster, 25 lokala programtjänster (P4) och ytterligare två programtjänster i . Totalt sändes i marknätet 2018 vilket är på ungefär motsvarande nivå som . De webbexklusiva sändningarna (sändningar enbart över internet) har däremot ökat . Ökningen var , . var antalet webbexklusiva sändningar oförändrat. sänder i fyra programtjänster som delas i fem kanaler: SVT1, SVT2, Barnkanalen, SVT24 och Kunskapskanalen som drivs tillsammans med . Programtjänsterna tillgängliggörs via marknät, satellit och internet. Samtliga kanaler vidaresänds via kabel och ip-tv. SVT1 och SVT2 sänds även i högupplöst kvalitet (hd-tv). Totalt sände i marknätet 2018 vilket är något lägre än föregående år. 2018/19:136 sändes unikt på webben var vilket är något högre än åren innan. Utbildningsradios utbildnings- och folkbildningsprogram sänds i Kunskapskanalen och i och kanaler på sändningstider som fastställs i överenskommelser mellan företagen. sändes av Utbildningsradios utbud i radio vilket är på ungefär motsvarande nivå som föregående år. Utbudet sändes i första hand i P1 och P4 Riks. Sändningar av Utbildningsradios tv-program uppgick vilket är en viss ökning jämfört med föregående år. av tv-sändningarna sändes i Kunskapskanalen. Programföretagen når en stor andel av befolkningen med sitt utbud. fortfarande företagens sändningar av radio och tv i marknätet som har den största räckvidden men det är de internetbaserade plattformarna som växer Användarmönstren för konsumtionen av radio och tv skiljer sig dock åt liksom mediekonsumtionen i olika åldersgrupper. tog av befolkningen del av utbud en vanlig vecka, vilket är en minskning Andelen som endast tog del av utbudet via traditionella plattformar uppgick till , en minskning med drygt 14 har andelen som enbart tar del av utbudet via internetbaserade tjänster ökat från 2014 till cirka 15 SVT1 är fortfarande 2018 den tv-kanal i som har högst daglig tittartidsandel i linjär tv, , följt av TV4 . Övriga tv-kanaler, såväl public service som andra kommersiella kanaler, har var för sig en betydligt lägre tittarandel på . Youtube är den absolut största tjänsten för rörlig bild på internet med en daglig räckvidd 2017 i hela befolkningen på och bland unga i åldrarna 9–på . Youtube följs av Netflix daglig räckvidd i kategorin 9–, och SVT Play med nådde ut till av befolkningen i åldrarna 12–en vanlig vecka. marknätet är stabilt och minskar inte på samma sätt som tv- tittandet i marknätet. Ökningen i de internetbaserade plattformarna är dock lika tydlig hos som hos . genomsnittliga veckoräckvidden för lyssning via en beställtjänst under 2018 var 1,5 miljoner digitala enheter. Tydligast märkts ökningen för mobilapplikationen SR Play vars användning ökat under P4 är den radiokanal som har absolut störst daglig räckvidd, drygt 39,5 procent av befolkningen tar del av sändningarna . är näst största radiokanal följt av P1 Även för ökar betydelsen av de Utbildningsradios radioprogram på webben har ökat i jämförelse med 2017 och antalet streamingstarter av Prop. 2018/19:136 Utbildningsradios tv-program har ökat . Barn och unga har i allt högre grad ersatt det linjära tv-tittandet med att titta på strömmat innehåll. når även ut till skolor och andra utbildnings- och folkbildningsinstitutioner med sitt utbud genom det slutna som hade ca 2,7 miljoner streamingstarter . Programföretagens räckvidd bland befolkningen som helhet är fortfarande stor men det finns utmaningar. Det gäller framför allt räckvidden i yngre målgrupper och via internet. I egna mätningar konstateras att de yngsta tittarna 9–och 16–lägger minst tid, av den totala tittartiden, på . Detta gäller oavsett om tittandet sker linjärt via marknätet eller via någon playtjänst. Motsvarande mönster finns i gruppen 20–utan högre utbildning. I den äldsta åldersgruppen 75–utgörs däremot av tittartiden av utbud. Räckvidden för kanal P3, som vänder sig till en ung publik, har sjunkit . har kanalen flera av landets populäraste program i olika playtjänster. Att programföretagen har ett högt förtroende hos allmänheten är avgörande för att de ska kunna uppfylla sina uppdrag i allmänhetens tjänst. Förtroendet för samhällets institutioner mäts av bl.a. och Medieakademin. Förtroendet för de svenska programföretagen är fortsatt högt men liksom för de flesta andra medieföretag visar vissa mätningar på en sjunkande trend. Enligt SOM- institutets mätningar är dock förtroendet för programföretagen stabilt. uppgav av befolkningen att de hade förtroende för innehållet i och att de hade förtroende för innehållet i . I Medieakademins årliga förtroendebarometer, som mäter allmänhetens generella förtroende för bl.a. företag, institutioner och organisationer, återfinns både och bland de tio aktörer som har högst förtroende i . I en attitydundersökning som genomförts av Novus och som bl.a. riktar sig till lärare, framkommer att av lärarna anser att är en trovärdig aktör. Vidare anser att har ett ganska eller mycket stort värde för samhället. De nationella mätningarna bekräftas även i internationella studier. I en studie från 2018 om attityder till medier i åtta västeuropeiska länder uttrycker av den vuxna befolkningen att de har förtroende för (och ingick inte i mätningen). Det är ett unikt högt resultat. Reglering av public service Regleringen av olika medieformer i tar sin utgångspunkt i Yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) reglerar yttrandefriheten i bl.a. radio, tv och vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas och tekniska upptagningar. YGL har till syfte att säkra ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt I YGL finns bl.a. ett censurförbud och förbud mot andra hindrande åtgärder från det allmänna. Där kommer även principen om redaktionell självständighet till uttryck. service-företagen såväl mot det allmänna som mot andra, t.ex. annonsörer. Yttrandefriheten i de medier som omfattas av YGL får inte begränsas på andra sätt eller i andra avseenden än vad som framgår av grundlagen. YGL hindrar reglering av verksamhet i tråd En av de grundläggande principerna i YGL är etableringsfriheten för sändningar i tråd. Etableringsfriheten är en näringsfrihet och syftar till att aktörer ska kunna verka fritt inom yttrandefrihetens område utan hinder i förväg från det allmänna. Något krav på tillstånd för verksamheten får inte ställas upp och möjligheten att driva verksamheten får inte begränsas av villkor som inte har stöd i grundlagen. Etableringsfriheten kommer till uttryck i 3 kap. 1 § YGL där det anges att varje fysisk och juridisk person har rätt att sända program genom tråd. Med sändning genom tråd avses sändning genom en särskilt anordnad Telefonnätet för fast telefoni, ip-nät och kabel-tv-nät är exempel på Tillhandahållanden via internet sker ofta genom tråd. inskränkningar i etableringsfriheten för trådsändningar får göras i lag och dessa framgår av 3 kap. 2 § YGL. För program som sänds på annat sätt än genom tråd (i etern) råder inte motsvarande etableringsfrihet som för trådsändningar. med att etersändningar sker i ett begränsat frekvensutrymme. skäl har det därför ansetts nödvändigt att reglera användningen av frekvensutrymmet (prop. 1990/91:64 s. 79 ff.). Rätten att sända program i etern får därför enligt 3 kap. 3 § YGL regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. finns i radio- och tv-lagen (2010:696). De senaste årens tekniska utveckling har lett till att medietjänster i allt större utsträckning utvecklas i en onlinemiljö, där distribution av innehåll sker över internet och där användaren själv bestämmer när och på vilken enhet ett visst innehåll ska konsumeras. Det här gäller även public service- Eftersom etableringsfriheten i tråd innebär att utrymmet för att ställa upp villkor för radio- och tv-program som tillgängliggörs via internet är begränsat är det inte möjligt att ställa upp krav på bl.a. saklighet, opartiskhet och mångfald i programutbudet för public service-företagens sändningar och tillhandahållanden genom tråd. YGL:s uppdelning mellan Prop. 2018/19:136 sändningar i tråd och på annat sätt innebär även att för radio och tv vid Myndigheten för press radio och tv (MPRT) inte kan granska verksamhet i tråd. Det får till exempel till följd att enskilda som anser att en webbexklusiv publicering är kränkande inte har möjlighet att begära en granskning av publiceringen. Att public service-innehållet svarar mot krav på t.ex. saklighet och opartiskhet och att dessa krav kan följas upp och granskas är centralt för allmänhetens förtroende för public service. Mot bakgrund av detta bedömde regeringen redan i propositionen Bildning och tillgänglighet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2014–2019 (prop. 2012/13:164) att regleringen av public service inte kan anses vara helt ändamålsenlig. har utvecklingen inneburit att tillhandahållanden av utbud via internet blivit allt viktigare för att nå publiken. Uppdelningen i YGL mellan sändning i tråd och sändning på annat sätt har därmed blivit allt mer problematisk ur ett public service-perspektiv och det är angeläget att en mer teknikneutral reglering av public service kommer till stånd. tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté med uppdrag att bl.a. överväga om det finns skäl att möjliggöra villkor för radio och tv i allmänhetens tjänst, oavsett om sändningen eller tillhandahållandet sker genom tråd eller på annat sätt (dir. 2018:51). Kommittén, som har antagit namnet tryck- och yttrandefrihetskommitté, har även i uppdrag att analysera om public service-företagens oberoende är tillräckligt garanterat genom nuvarande reglering och om kommittén finner att så inte är fallet överväga om oberoendet kan och bör stärkas ytterligare genom reglering i grundlag. Uppdraget ska redovisas och eventuella grundlagsändringar kan träda ikraft tidigast efter riksdagsvalet , sannolikt , dvs. efter att nästa tillståndsperiod har inletts. Uppdraget ges och avgränsas genom Radio- och tv-lagen (2010:696) innehåller bestämmelser om radio- och tv- sändningar, beställ-tv och sökbar text-tv. I lagen finns bestämmelser om krav på tillstånd att sända i marknätet och vilka villkor ett sändningstillstånd får innehålla. Det är regeringen som enligt radio- och tv-lagen meddelar tillstånd för public service-företagen att sända radio och Regeringen beslutar även enligt lagen om krav på tillgänglighet till tv- sändningar för personer med funktionsnedsättning. Det är inte möjligt att ställa upp några andra villkor för sändningarna än de som framgår av radio- och tv-lagen. Av lagen följer även att beslut om tillstånd inte får innehålla andra programrelaterade villkor än de som programföretagen godtagit och att inga ändringar i villkoren kan göras under pågående tillståndsperiod utan deras medgivande. Sändningstillstånden är grunden för public service-uppdraget Genom sändningstillstånden ges programföretagen en rätt att sända radio Sändningstillstånden gäller för tv-sändningar i 2018/19:136 standardupplöst kvalitet respektive analog radio i FM-nätet. Genom särskilda tillstånd har programföretagen även getts rätt att sända hd-tv samt digital ljudradio. Uppdragen till programföretagen kommer i huvudsak till uttryck genom de villkor som sändningstillstånden förenas med. Därmed är sändningstillstånden mer omfattande för public service-företagen än för övriga radio- och tv-företag. I tillstånden ställs krav på hur programverksamheten ska bedrivas och på vilken typ av innehåll som ska finnas i programutbudet, som exempelvis att programföretagen ska erbjuda nyheter och ett utbud för barn och unga. Vidare finns regler om bl.a. täckningsgrad, beredskaps- och säkerhetsfrågor, samt att företagen ska beakta behoven hos personer med funktionsnedsättning. Enligt det s.k. Amsterdamprotokollet (Protokoll om systemet för radio och tv i allmänhetens tjänst i medlemsstaterna [EGT C 340, 10.11.1997]), får medlemsstaterna själva definiera vad som ska ingå i public serviceuppdraget och välja hur det ska finansieras. Eftersom public service finansieras med allmänna medel ska dock regleringen av public serviceföretagens uppdrag följa om statsstöd. Den statliga finansieringen får inte påverka konkurrensen på den gemensamma marknaden på ett oproportionerligt sätt. För att det ska kunna göras en bedömning av systemets förenlighet med fördragets regler måste det finnas en klar och tydlig definition av de skyldigheter som åläggs företagen och definitionen av deras uppdrag bör vara så exakt som möjligt. Riktlinjerna från kommissionen om hur om statsstöd ska tillämpas utgår dock från ett tydligt försvar för public service oberoende och medger en kvalitativ definition av uppdraget. Det innebär bland annat att programföretagen ska kunna anförtros uppdraget att tillhandahålla ett brett, balanserat och varierat programutbud. Anslagsvillkor anger ramarna för public service-uppdraget Regeringen beslutar om anslagsvillkor för programföretagen. I anslagsvillkoren anges hur de medel som företagen tilldelas får användas, hur organisationen ska utformas, hur verksamheten ska bedrivas och hur redovisning och revision ska genomföras. Anslagsvillkoren får inte innehålla villkor om innehållet i sändningarna. I syfte att stärka programföretagens självständighet och integritet har beslutat att ersätta de årliga anslagsvillkoren med villkor som omfattar hela tillståndsperioden (prop. 2017/18:261 s. 44 f.). Förändringen innebär även att inför kommande tillståndsperiod ska fatta ett beslut om tilldelning av medel till public service-företagen som avser hela den period som tillståndet gäller (dvs. 2020–2025). Granskning och uppföljning av innehållsvillkor bedömer om public service-uppdraget är uppfyllt och tv vid MPRT har i uppdrag att i efterhand granska om program som har sänts i radio eller tv står i överensstämmelse med radio- och tv-lagen och de villkor som gäller för har även i uppgift att övervaka efterlevnaden av kraven om tillgänglighet till vissa sändningar. 2018/19:136 granskar program efter anmälan eller på eget initiativ. för press, radio och tv:s årsredovisning framgår att en majoritet av anmälningarna till avser public serviceföretagens sändningar och en stor del av anmälningarna rör opartiskhet och saklighet. gör även en bedömning av om public service-företagen har uppfyllt sina uppdrag enligt villkor i sändningstillstånden, anslagsvillkoren och andra beslut av regeringen som meddelats med stöd av radio- och tv-lagen. Bedömningen görs i efterhand utifrån de public service-redovisningar som , och lämnar in till nämnden. Eftersom sändningstillstånden enbart omfattar sändningar i marknätet sker bedömning av om innehållsvillkoren uppfyllts endast utifrån vad som redovisats om verksamheten i marknätet. Ett nytt medieetiskt system diskuteras Tidningsbranschen i har frivilligt enats om ett gemensamt regelverk för publicistik. Syftet är bl.a. att skydda enskilda mot lidande som kan orsakas genom oberättigad publicitet. Det pressetiska systemet utgör en form av självreglering som är fristående från staten och bekostas av branschens organisationer. har medieföretag, branschorganisationer och fackliga organisationer diskuterat möjligheten att inrätta ett nytt gemensamt medieetiskt system för prövning av frågor om privatlivsintrång och rätt till genmäle, med en allmänhetens medieombudsman (MO) och en medieetisk nämnd (MEN). Prövningarna ska omfatta publiceringar på alla plattformar i de medier som omfattas av eller frivilligt ansluter sig till systemet. Det innebär att även radio- och tvsändningar, samt de publiceringar på internet som inte kan prövas, skulle omfattas av det framtida systemet. Aktörerna har i en skrivelse till regeringen påtalat att införande av ett nytt självreglerande system kräver ändringar av bl.a. uppdrag i instruktionen för MPRT (Ku2018/00822/MF). Frågan utreds inom ramen AV-utredning (dir. 2018:55), som ska redovisas . 4.4Hur uppdraget ges under kommande tillståndsperiod Regeringens bedömning: Nuvarande struktur med sändningstillstånd, villkor för användning av avgiftsmedel samt beslut om tillgänglighet till tv-sändningar bör bestå under kommande tillståndsperiod 2020– 2025. Om grundlagsändringar genomförs som medger dels att krav kan ställas på public service-verksamheten i tråd, dels en möjlighet att granska innehåll i tråd, bör den verksamhet som programföretagen bedriver i tråd omfattas av samma innehållsvillkor som sändningarna i marknätet. överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. föreslår även att regeringen, om grundlagsändringar genomförs, under innevarande tillståndsperiod ska utfärda ett kompletterande regeringsbeslut med innehållsvillkor för programföretagens verksamhet Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrar sig, däribland Konstnärliga och , Myndigheten för press, radio och tv, , och , tillstyrker förslaget om att behålla nuvarande regleringsstruktur. och vill se särskilda beslut med tydligare målformuleringar för public services samiska uppdrag, Sameradion och SVT-Sápmi. enligt avse kortare tidsperioder än sändningstillstånden. Flera remissinstanser kommenterar regeringens förslag i prop. 2017/18:261 om att kommande tillståndsperiod ska vara tioårig. Huvuddelen av de instanser som uttalar sig i frågan, däribland Post- och , och TU – Medier i , anser att en tioårig tillståndsperiod är för lång mot bakgrund av den snabba Tillgänglighetsbeslutens förhållande till sändningstillståndens längd kommenteras av ett antal remissinstanser. och Unga med synnedsättning vill att tillgänglighetsbesluten harmoniseras med tillståndsperiodens längd, Myndigheten för delaktighet, Funktionsrätt och tillgänglighetsbesluten även i fortsättningen ska avse kortare perioder. Kommitténs förslag om att den verksamhet som programföretagen på internet ska förenas med grundlagen medger det, tillstyrks av flera remissinstanser, bl.a. , , samt , och . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap anser att ett teknikneutralt uppdrag inte bör få påverka robustheten i utsändningsförmågan och beredskapen som public service har genom marknätet. anser att de innehållsvillkor som eventuellt kommer att ställas på verksamheten online inte ska vara mer detaljerade än de villkor som ställs för sändningar i marknätet. Företaget påtalar även att programvillkoren avseende innehållet online, inklusive text, ska kunna granskas i sin helhet, bl.a. avseende kraven på opartiskhet och saklighet. Enligt bör de övergripande innehållsvillkoren vid en teknikneutral reglering bedömas avseende helheten, dvs. online och marknät tillsammans. anser att de villkor som gäller i marknätet inte automatiskt bör föras över till en eventuell reglering av public services uppdrag online. Skälen för regeringens bedömning Kommande tillståndsperiod inleds 2020. Eventuella ändringar i grundlagen som möjliggör för regeringen att ställa upp villkor för den verksamhet som , och bedriver i tråd kan sannolikt inte träda i kraft förrän . Mot bakgrund av den pågående grundlagsutredningen och den pågående utredningen som ser över radio- och tv-lagens bestämmelser i syfte att genomföra ändringar i AV-direktivet, bör formen för regleringen av public service-uppdraget inte förändras på ett genomgripande sätt inför kommande tillståndsperiod. Nuvarande reglering av programföretagens uppdrag, genom sändningstillstånd, villkor för användning av avgiftsmedlen (nuvarande anslagsvillkor), samt beslut om tillgänglighet till tv-sändningar, bör därmed bestå under kommande tillståndsperiod. vill ha särskilda beslut med tydliga målformuleringar kring programföretagens samiska uppdrag och anger att dessa ska gälla för än tillståndsperioden. Regeringen anser i likhet med kommittén att långa och stabila förutsättningar är nödvändigt för att värna oberoendet för public service. En reglering som innebär att olika delar av uppdraget regleras i separata beslut som löper över olika tidsperioder skulle därför inte vara ändamålsenligt. Anslagsvillkoren bör framöver benämnas villkor för användning av avgiftsmedel, förkortat medelsvillkor. Detta eftersom det nuvarande begreppet anslagsvillkor felaktigt kan missförstås som att tilldelningen av medel är kopplat till ett anslag i statsbudgeten.