prop · H603158 · 2019-09-04 00:00:00 — Direktivets begränsning i denna del bör alltså gälla investeringar i aktier och andra värdepapper som kan jämställas med aktier samt obligationer och andra skuldförbindelser som getts ut av företag i en grupp av emittenter eller låntagare som det uppdragsgivande företaget ingår i och 2018/19:158 som har inbördes anknytning. Även uttrycket grupp av emittenter eller låntagare med inbördes anknytning bör ges samma innebörd i detta sammanhang som i bestämmelserna om diversifiering av tillgångar (se avsnitt 8.2.1). När det gäller tjänstepensionsföretag som har flera uppdragsgivande företag behöver det inte införas några särskilda bestämmelser i den nya lagen för att genomföra andra tjänstepensionsdirektivet. De kvalitativa kraven i direktivet om att investeringar i de uppdragsgivande företagen ska göras på ett aktsamt sätt och med hänsyn till behovet av lämplig diversi- fiering tillgodoses redan av de grundläggande bestämmelser om aktsamhet och riskspridning som föreslås i avsnitt 8.2.1. Precis som Svensk Försäk- ring förordar innebär detta att kravet på diversifiering inte kommer att gälla för sådana investeringar i uppdragsgivande företag där de ersätt- ningsberättigade bär investeringsrisken (se avsnitt 8.2.1). Den möjlighet som andra tjänstepensionsdirektivet ger att undanta investeringar i statsobligationer från de föreslagna bestämmelserna bör utnyttjas. I enlighet med den övergripande aktsamhetsprincipen måste dock givetvis en bedömning av motpartens kreditvärdighet göras även vid investeringar i sådana tillgångar. Flera remissinstanser, bl.a. Svensk Försäkring och Kommuner och Landsting, anser att obligationer utgivna av kommuner och landsting inte heller bör omfattas av bestämmel- serna eftersom de får anses ha samma riskbild som statsobligationer. Regeringen konstaterar dock att det enligt andra tjänstepensionsdirektivet endast är investeringar i statsobligationer som får undantas från de nu aktuella kraven. Det finns därmed inte utrymme enligt direktivet att utvid- ga undantaget till att gälla även investeringar i obligationer utgivna av kommuner och landsting. Regeringens förslag: för fondförsäkringar ska investeras så att de så nära som möjligt motsvarar andelar i sådana fonder som är knutna till försäkringen och som försäkringstagaren eller den försäkrade från tid till annan bestämmer. Tjänstepensionsföretaget ska få begränsa antalet fonder som får investeras i. Utdelning och ersättning vid inlösen av andelarna ska bara få användas för förvärv av nya andelar i anknutna fonder och för utbetalning eller betalning av kostnader enligt försäkringsavtalet. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens för- slag. Utredningens förslag avviker från regeringens förslag genom att enligt utredningens förslag ska investeras i anknutna fonder som försäkringstagaren eller den försäkrade valt. I utredningens förslag an- vänds även en delvis annan terminologi. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag genom att enligt promemorians förslag ska investeras i anknutna fonder som försäkringstagaren eller den försäkrade valt. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller Prop. 2018/19:158 har inget att invända mot det. Svensk Försäkring anser att för fondförsäkringar ska investeras så att de så nära som möjligt motsvarar andelar i sådana fonder som de försäkrade har valt eftersom det i vissa fall kan förekomma en viss kortare tids fördröjning innan premierna har place- rats i den valda fonden. Skälen för regeringens förslag Andra tjänstepensionsdirektivet innehåller inte några särskilda bestäm- melser om fondförsäkringstillgångar. I försäkringsrörelselagen anges att för fondförsäkring ska investe- ras så att de så nära som möjligt motsvarar andelar i sådana fonder som är knutna till försäkringen och som försäkringstagaren eller den försäkrade från tid till annan bestämmer (6 kap. 9 §). Försäkringsföretaget får be- gränsa antalet fonder i vilka får placeras. Utdelning och ersättning vid inlösen av andelarna får bara användas för förvärv av nya andelar i anknutna fonder och för utbetalning eller betalning av kostnader enligt försäkringsavtalet. För försäkringsföretag som följer övergångsbestämmelserna (punkt 2 i övergångsbestämmelserna till lagen [2015:700] om ändring i försäkrings- rörelselagen [2010:2043]) gäller i huvudsak motsvarande bestämmelser (6 kap. 33 § FRL i lydelsen före ). för fond- försäkringar ska dock placeras i andelar i sådana till försäkringen anknutna fonder som försäkringstagaren eller den försäkrade från tid till annan be- stämmer. Tjänstepensionskassor omfattas inte av några motsvarande bestämmel- ser. Hur för fondförsäkring ska investeras I avsnitt 6.2 föreslås att tjänstepensionsföretag ska få tillhandahålla fond- försäkringar. Kännetecknande för sådana försäkringar är att försäkrings- tagaren eller den försäkrade bestämmer hur premierna ska investeras. Det bör därför införas särskilda bestämmelser om detta i den nya lagen om tjänstepensionsföretag. Regeringen anser, i likhet med Svensk Försäkring, att bestämmelserna bör utformas efter förebild av bestämmelserna i nu- varande lydelse av försäkringsrörelselagen (6 kap. 9 §). Dessa bestäm- melser överensstämmer i sak med dem som gäller för försäkringsföretag som följer övergångsbestämmelserna (se prop. 2015/16:9 s. 580). 8.2.6Investeringar i särskilda typer av tillgångar Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om att medlemsstaterna inte får kräva att tjänstepensions- institut som är registrerade eller auktoriserade inom deras territorium 2018/19:158 investerar i särskilda typer av tillgångar kräver inga lagstiftnings- åtgärder. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens bedömning: I andra tjänstepensionsdirektivet anges att medlemsstaterna inte får kräva att de tjänstepensionsinstitut som är registrerade eller auktoriserade inom deras territorium investerar i särskilda typer av tillgångar (artikel 19.4). Det finns inte några krav i svensk rätt om att tjänstepensionsföretag ska investera i särskilda typer av tillgångar. Eftersom svensk lagstiftning redan står i överensstämmelse med andra tjänstepensionsdirektivet i denna del krävs inga lagstiftningsåtgärder. Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om att medlemsstaterna inte får kräva att investeringsbeslut som fattas av ett tjänstepensionsinstitut som är registrerat eller auktoriserat inom dess territorium eller av dess kapitalförvaltare ska vara villkorat av något godkännande i förväg eller någon systematisk anmälan kräver inga lagstiftningsåtgärder. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens bedömning: I andra tjänstepensionsdirektivet anges att medlemsstaterna inte får kräva att investeringsbeslut som fattas av ett tjänstepensionsinstitut som är registrerat eller auktoriserat inom dess territorium eller av dess kapitalförvaltare ska vara villkorat av något godkännande i förväg eller någon systematisk anmälan (artikel 19.5). Det finns inte några krav i svensk rätt om att investeringsbeslut som fattas av tjänstepensionsföretag eller av dess kapitalförvaltare ska vara villkorade. Eftersom svensk lagstiftning redan står i överensstämmelse med andra tjänstepensionsdirektivet i denna del krävs inga lagstiftnings- åtgärder. Regeringens bedömning: Tjänstepensionsföretag bör inte omfattas av några kvantitativa begränsningar när det gäller investeringar utöver dem som följer av andra tjänstepensionsdirektivet. Utredningens bedömning överensstämmer i sak med regeringens bedömning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Promemorians bedömning överensstämmer i sak med regeringens bedömning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens bedömning Enligt andra tjänstepensionsdirektivet får medlemsstaterna fastställa mer detaljerade föreskrifter om investeringar för tjänstepensionsinstitut, om föreskrifterna är berättigade av aktsamhetsskäl, för att ta hänsyn till samt- liga planer som dessa tjänstepensionsinstitut förvaltar (artikel 19.6). Före- skrifterna får innefatta kvantitativa bestämmelser. Medlemsstaterna får dock inte hindra tjänstepensionsinstituten från att investera ∙upp till av de tillgångar som motsvarar de tekniska avsätt- ningarna – eller när det gäller planer där medlemmarna står för den finansiella risken, av hela portföljen – i aktier eller andra överlåtbara värdepapper som kan jämställas med aktier och företags- obligationer som är föremål för handel på reglerade marknader eller genom MTF-plattformar eller OTF-plattformar och att besluta om dessa tillgångars relativa vikt i investeringsportföljen; om det är motiverat av aktsamhetsskäl får medlemsstaterna tillämpa en lägre gräns, som inte får understiga , för tjänstepensionsinstitut som förvaltar pensionsplaner med en långsiktig lägsta garanterad räntesats, står för investeringsrisken och själva står för garantin, och ∙upp till av de tillgångar som motsvarar de tekniska avsätt- ningarna i tillgångar denominerade i andra valutor än dem som åtagan- dena är uttryckta i. Medlemsstaterna får dock, även i enskilda fall, ställa upp striktare investeringsregler, särskilt med tanke på tjänstepensionsinstitutets åtag- anden om det är motiverat av aktsamhetsskäl (artikel 19.7). Försäkringsrörelselagen innehåller inga kvantitativa begränsningar när det gäller försäkringsföretags investeringar. För försäkringsföretag som följer övergångsbestämmelserna (punkt 2 i övergångsbestämmelserna till lagen [2015:700] om ändring i försäkrings- rörelselagen [2010:2043]) finns bestämmelser med kvantitativa begräns- ningar avseende placering av skuldtäckningstillgångar (6 kap. 14 och 21 §§ FRL i lydelserna före ). 2018/19:158 dels hur mycket som får placeras i vissa tillgångsslag, dels hur stora placeringar som får göras i enskilda tillgångar. För tjänstepensionskassor gäller motsvarande bestämmelser som för försäkringsföretag som följer övergångsbestämmelserna (7 kap. 10 c § och 12 § andra stycket FRL jämförd med 24 b § UFL). Vid genomförandet i svensk rätt av första tjänstepensionsdirektivet behölls ett antal kvantitativa placeringsbestämmelser i försäkringsrörelselagen och lagen om understödsföreningar (se prop. 2004/05:165 s. 178 f.). Bestämmelserna uppfyllde krav i det numera upphävda konsoliderade liv- försäkringsdirektivet och de bedömdes inte strida mot första tjänste- pensionsdirektivet. Som skäl för att behålla bestämmelserna anfördes bl.a. intresset av en likformig reglering för all livförsäkring. I samband med genomförandet i svensk rätt av Solvens II-direktivet utmönstrades de nämnda bestämmelserna ur försäkringsrörelselagen (prop. 2015/16:9). Försäkringsföretags investeringar omfattas därmed inte längre av några kvantitativa begränsningar. Som framgår ovan gäller dock begränsningarna fortfarande för försäkringsföretag som följer övergångs- bestämmelserna och tjänstepensionskassor. Som föreslås i avsnitten 8.2.1, 8.2.3 och 8.2.4 bör huvudsakligen kvalita- tiva krav ställas på ett tjänstepensionsföretags investeringar. Det enda undantaget är de kvantitativa begränsningar av investeringar i uppdrags- givande företag som krävs för vissa tjänstepensionsföretag enligt andra tjänstepensionsdirektivet (se avsnitt 8.2.4). Enligt regeringens bedömning finns det inte skäl att införa ytterligare bestämmelser av kvantitativ art eftersom den föreslagna regleringen ger tillräckligt skydd för försäkrings- tagarnas, de försäkrades och andra ersättningsberättigades intressen. Det finns därför inte behov att utnyttja den möjlighet som andra tjänstepen- sionsdirektivet ger att införa sådana bestämmelser. 8.2.9Investeringsbestämmelser för gränsöverskridande verksamhet Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om att det för gränsöverskridande verksamhet inte får fastställas några investeringsregler utöver dem som anges i direktivet kräver inga lagstiftningsåtgärder. Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens bedöm- ning. Utredningen föreslår att om ett tjänstepensionsföretag driver verk- samhet i annat land inom EES (gränsöverskridande verksamhet) ska före- taget i vissa fall tillämpa de investeringsregler som gäller i det landet. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens bedömning Enligt andra tjänstepensionsdirektivet får den behöriga myndigheten i värdlandet för ett tjänstepensionsinstitut som driver gränsöverskridande verksamhet inte fastställa investeringsregler utöver dem som anges i direktivet för den del av tillgångarna som täcker tekniska avsättningar för gränsöverskridande verksamhet (artikel 19.8). I försäkringsrörelselagen finns det inte några bestämmelser om särskilda investeringsregler för gränsöverskridande verksamhet. För försäkringsföretag som följer övergångsbestämmelserna (punkt 2 i övergångsbestämmelserna till lagen [2015:700] om ändring i försäkrings- rörelselagen [2010:2043]) finns en bestämmelse om tillämpning av ut- ländska placeringsregler. Om ett annat land inom EES har bestämmelser som innebär begränsningar för ett försäkringsföretags placering av till- gångar i verksamhet avseende tjänstepensionsförsäkring utöver de bestäm- melser som framgår av försäkringsrörelselagen, ska ett företag som driver sådan verksamhet där, på begäran från behörig myndighet i det landet, tillämpa även de utländska bestämmelserna (6 kap. 24 § FRL i lydelsen före ). Tjänstepensionskassor omfattas av en motsvarande bestämmelse som de försäkringsföretag som följer övergångsbestämmelserna (7 kap. 14 § FRL jämförd med 24 b § femte stycket UFL). Investeringsbestämmelser för gränsöverskridande verksamhet I samband med genomförandet i svensk rätt av första tjänstepensions- direktivet infördes bestämmelser om tillämpning av utländska placerings- regler vid gränsöverskridande verksamhet avseende tjänstepensions- försäkring. Bestämmelserna föranleddes av att det enligt det direktivet var möjligt för ett värdland att kräva att vissa särskilt angivna begränsnings- regler skulle gälla ett utländskt instituts verksamhet i det landet. kunde därmed underkastas strängare placerings- regler beträffande verksamhet i ett annat land inom EES (se prop. 2004/05:165 s. 181). Utredningens förslag baseras på bestämmelserna i första tjänstepen- sionsdirektivet. Andra tjänstepensionsdirektivet innehåller inte några mot- svarande bestämmelser. Som framgår ovan är det i stället förbjudet för värdlandet att fastställa investeringsregler utöver dem som ska gälla för samtliga tjänstepensionsinstitut enligt direktivet. De bestämmelserna kräver inte några lagstiftningsåtgärder. Frågan om investeringsregler för utländska tjänstepensionsinstitut som driver verksamhet i behandlas i avsnitt 7.2. 2018/19:158 8.2.10 Regeringens bedömning: Svensk lagstiftning uppfyller redan kravet i andra tjänstepensionsdirektivet att tjänstepensionsföretag ska ha rätt att anlita kapitalförvaltare som är auktoriserade i andra länder inom EES. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens bedömning: Enligt andra tjänstepensionsdirek- tivet får medlemsstaterna inte begränsa tjänstepensionsinstitutens rätt att för förvaltningen av investeringsportföljen utse kapitalförvaltare som är etablerade och auktoriserade i en annan medlemsstat (artikel 32). Motsvar- ande bestämmelser finns i första tjänstepensionsdirektivet (artikel 19.1). Vid genomförandet av första tjänstepensionsdirektivet gjordes bedöm- ningen att svensk lagstiftning möjliggör att anlitar auktoriserade kapitalförvaltare i andra medlemsstater (prop. 2004/05:165 s. 212). Rättsläget har inte förändrats i detta avseende. Där- med krävs inga lagstiftningsåtgärder för att uppfylla andra tjänste- pensionsdirektivets krav när det gäller förebyggande av hinder mot att tjänstepensionsföretag anlitar kapitalförvaltare i andra länder inom EES. 8.2.11Nya EU-regler om aktieägares rättigheter Regeringens förslag: Tjänstepensionsföretag ska när det gäller aktier som är utgivna av bolag inom EES och som är upptagna till handel på en reglerad marknad –anta principer för aktieägarengagemang, som bl.a. ska beskriva hur tjänstepensionsföretaget integrerar aktieägarengagemang i sin in- vesteringsstrategi, och –redogöra för hur principerna tillämpas, bl.a. genom att be- skriva hur tjänstepensionsföretaget röstat i frågor som inte är Det ska vara möjligt att avvika från kraven, under förutsättning att det anges tydliga skäl. Tjänstepensionsföretag ska också när det gäller sådana aktier redo- göra för vissa inslag i sina aktieinvesteringsstrategier, bl.a. hur de viktigaste inslagen bidrar till tillgångarnas utveckling på medellång till lång sikt. Redogörelsen ska uppdateras , men bara om det skett någon väsentlig förändring. Tjänstepensionsföretag som träffar en överenskommelse med en kapitalförvaltare om investering i sådana aktier ska dessutom redogöra för vissa inslag i överenskommelsen, bl.a. hur den främjar ett engage- mang i portföljbolagen. Om överenskommelsen saknar ett eller flera av inslagen, ska tjänstepensionsföretaget tydligt ange skälen för det. Informationen ska publiceras på tjänstepensionsföretagets webbplats. Om tjänstepensionsföretaget inte har någon egen webbplats får publice- ringen ske på en annan webbplats som enkelt kan nås. Om tjänste- pensionsföretaget har gett en kapitalförvaltare i uppdrag att genomföra principerna för aktieägarengagemang, ska även uppgift om var kapital- förvaltaren har offentliggjort information om omröstningarna publiceras. Skyldigheterna ska inte omfatta tillgångar som motsvarar avsätt- ningar för villkorad återbäring och fondförsäkringsåtaganden där försäkringstagarna, de försäkrade eller andra ersättningsberättigade bär investeringsrisken. Bedömningen i promemorian Direktivet om ett ökat aktieägar- engagemang att även tjänstepensionsföretag ska omfattas av ändrings- direktivets krav, överensstämmer med regeringens förslag (se prome- s. 214–220, 233 och 268–270). Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens förslag EU-regler om aktieägares rättigheter Direktivet om aktieägares rättigheter antogs 2007. Syftet med direktivet är i första hand att underlätta för aktieägare som bor i en annan medlemsstat inom EU än den medlemsstat där bolagen är hemmahörande att utöva sitt ägarinflytande i bolagen. Bakgrunden till detta är att internationellt verk- samma aktieägare har en allt större ägarandel i de stora europeiska bolagen. Genom en förbättrad ägarstyrning ska företagens effektivitet och konkurrenskraft stärkas. antog EU ändringar i direktivet om aktieägares rättigheter. Bakgrunden till ändringsdirektivet är att det visat sig att aktieägarna i många fall stödde kapitalförvaltarnas överdrivna och kortsiktiga risk- taganden under finanskrisen. Enligt skälen i direktivet brister institu- investerare och kapitalförvaltare ofta i engagemang i de bolag som de investerar i och de är alltför inriktade på kortsiktiga vinster, vilket kan leda till att bolagsstyrning och resultat inte blir optimala (skäl 2). Med institutionella investerare avses, något förenklat, livförsäkringsföretag och tjänstepensionsinstitut (nya artikel 2 e i direktivet om aktieägares rättig- heter). Med kapitalförvaltare avses, något förenklat, värdepappersföretag, förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare) och förvalt- ningsbolag (nya artikel 2 f i direktivet om aktieägares rättigheter). Det övergripande målet med ändringsdirektivet är att motverka kortsiktiga risktaganden och främja ett transparent och långsiktigt engagemang i de stora europeiska bolagen. Principer för aktieägarengagemang och årliga redogörelser Ändringsdirektivet ställer bl.a. krav på transparens hos institutionella investerare. Institutionella investerare ska utarbeta och offentligt redovisa en policy för aktieägarengagemang som beskriver hur de integrerar aktieägarengagemanget i sin investeringsstrategi. Policyn ska ange hur aktörerna övervakar sina investeringsobjekt i relevanta frågor, bl.a. med avseende på strategi, finansiella och icke-finansiella resultat och risker, kapitalstruktur, social och miljömässig påverkan samt bolagsstyrning. Policyn ska också beskriva hur aktören för dialoger med investerings- objekten, utövar rösträtter och andra rättigheter knutna till aktier, samarbetar med andra aktieägare, kommunicerar med relevanta intressen- ter i investeringsobjekten och hanterar faktiska och potentiella intresse- konflikter i samband med sitt engagemang (nya artikel 3g.1 a i direktivet om aktieägares rättigheter). Institutionella investerare ska dessutom en gång offentligt redo- visa hur denna policy för aktieägarengagemang har genomförts, med en allmän beskrivning av röstningsbeteende, en förklaring av de viktigaste omröstningarna och en uppgift om användningen av röstningsrådgivares tjänster. De ska också offentligt redovisa hur de har röstat vid bolags- stämmor. Denna redovisning får utelämna omröstningar som är oviktiga på grund av ämnet för omröstningen eller storleken på aktieinnehavet (nya artikel 3g.1 b i direktivet om aktieägares rättigheter). Institutionella investerare ska kunna avstå från att anta en policy och från att lämna en årlig redogörelse. De ska också kunna avvika från det före- skrivna innehållet i policyn och redogörelsen. I sådant fall ska de lämna en tydlig och motiverad förklaring till varför de valt att inte följa ett eller flera av kraven (nya artikel 3g.1 i direktivet om aktieägares rättigheter). Enligt direktivet ska policyn, den årliga redogörelsen och förklaringarna kostnadsfritt finnas tillgängliga på den institutionella investerarens webb- plats. Medlemsstaterna får kräva att informationen ska offentliggöras kostnadsfritt på andra tillgängliga sätt på internet (nya artikel 3g.2 i direktivet om aktieägares rättigheter). När en kapitalförvaltare genomför policyn för aktieägarengagemang för en institutionell investerares räkning även vad gäller omröstningar, ska den institutionella investeraren ange var kapitalförvaltaren har offentliggjort informationen om omröstningarna (nya artikel 3g.2 i direktivet om aktie- ägares rättigheter). Investeringsstrategier och överenskommelser med kapitalförvaltare Enligt ändringsdirektivet ska institutionella investerare offentligt redovisa hur de viktigaste inslagen i deras kapitalinvesteringsstrategi stämmer över- ens med deras ansvarsförbindelsers profil och löptid, i synnerhet för lång- fristiga ansvarsförbindelser, och hur de bidrar till tillgångarnas utveckling på medellång sikt (nya artikel 3h.1 i direktivet om aktieägares rättigheter).