prop · H603102 · 2019-04-11 00:00:00 — Regeringens proposition 2018/19:102 omhändertagande av barn i vissa Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ändringar i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU, lagen (1971:289) om all- männa förvaltningsdomstolar och socialtjänstlagen (2001:453) avseende omhändertagande i vissa internationella situationer. förslagen tydliggörs att socialnämnden får omhänderta barn även om svenska domstolar inte är behöriga att besluta om beredande av vård enligt LVU. Syftet med förslagen är att klargöra att alla barn som vistas i ska kunna skyddas enligt LVU om förutsättningarna för tvångsvård är uppfyllda. I propositionen föreslås att förutsättningarna för omhänder- tagande i vissa internationella situationer ska förtydligas och att bestäm- melserna om handläggningen av ett omhändertagande i huvud- sak ska överensstämma mellan nationella och internationella situationer. Det föreslås även nya bestämmelser som möjliggör att ett omhänder- tagande för tillfällig vård fortsätter. Det föreslås att det är förvaltnings- rätten som, efter ansökan av socialnämnden, får medge att ett omhänder- Ett medgivande om fortsatt omhändertagande får, enligt förslaget, lämnas åt gången. dertagande föreslås få pågå under högst i följd, såvida inte fortsatt tillfällig vård är nödvändig. Vidare föreslås att det bl.a. i mål om fortsatt omhändertagande ska förordnas offentligt biträde för den som åtgärden avser samt för dennes vårdnadshavare, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. föreslås även att förvaltningsrätten och kammarrätten ska hålla muntlig förhandling, om det inte är uppenbart obehövligt. I propositionen föreslås också att socialnämndens beslut i fråga om fortsatt omhändertagande ska få överklagas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga ........................... 2.3Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) ........................................................................ Ärendet och dess beredning ............................................................ Vård enligt LVU............................................................... 4.4Svenska myndigheters behörighet i internationella omhändertagande och fortsatt omhändertagande av barn i vissa internationella situationer........................................ Behovet av ny lagstiftning................................................ 5.2Förutsättningar för omhändertagande i vissa internationella situationer ........................................ 5.3Kopplingen till II-förordningen och 1996 års Bestämmelser om handläggningen................................... Fortsatt omhändertagande för tillfällig vård..................... 5.6Handläggning av ansökan om fortsatt omhändertagande för tillfällig vård .................................. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Konsekvenser för barn...................................................... Konsekvenser för jämställdheten ..................................... 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga ......................... 8.3Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) ........................................................................ omhändertagande av barn och unga i vissa internationella situationer (Ds 2017:49)........................... Förteckning över remissinstanserna ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 2018/19:102 1 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar1 ska ha följande lydelse. En förvaltningsrätt är domför med en lagfaren domare ensam 1.vid åtgärder som endast avser måls beredande, 2.vid förhör med vittne eller sakkunnig som begärts av en annan förvaltningsrätt, 3.vid beslut som endast avser rättelse av felräkning, felskrivning eller annat uppenbart förbiseende, och 4.vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål. Om det inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsutten rätt, är en förvaltningsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte innefattar prövning av målet i sak. Åtgärder som endast avser beredandet av ett mål och som inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna domare, får utföras av någon annan som har tillräcklig kunskap och erfarenhet och som är anställd vid en allmän förvaltningsdomstol, en allmän domstol eller en hyresnämnd. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om detta. Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande i sak av 1.mål av enkel beskaffenhet, 2.mål om bevissäkring och betalningssäkring enligt skatteförfarandelagen (2011:1244), om besiktning enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), om en uppgifts eller handlings undantagande från kontroll enligt skatteförfarandelagen eller någon annan skatteförfattning, 3.mål om omhändertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, mål om vård vid en låsbar enhet enligt 15 b § samma lag, mål om avskildhet enligt 15 c § samma lag, mål om vård i enskildhet enligt 15 d § samma lag, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 § samma lag, mål om 3.mål om omhändertagande enligt 6 och 6 a §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, mål om vård vid en låsbar enhet enligt 15 b § samma lag, mål om avskildhet enligt 15 c § samma lag, mål om vård i enskildhet enligt 15 d § samma lag, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 § samma lag, mål om Lagen omtryckt 1981:1323. Senaste lydelse 2018:1262. ligt 13 § lagen (1988:870) om vård ligt 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, mål om av missbrukare i vissa fall, mål om samma lag, mål om avskildhet samma lag, mål om avskildhet enligt 34 b § samma lag, mål om enligt 34 b § samma lag, mål om vård vid en låsbar enhet enligt 14 § vård vid en låsbar enhet enligt 14 § lagen (1998:603) om verkställighet lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård, mål om av sluten ungdomsvård, mål om samma lag, mål om avskildhet en- samma lag, mål om avskildhet en- ligt 17 § samma lag, mål om till- ligt 17 § samma lag, mål om till- smittskyddslagen (2004:168), smittskyddslagen (2004:168), enligt 12 § första stycket och 33 § enligt 12 § första stycket och 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, mål enligt 18 § första tvångsvård, mål enligt 18 § första stycket 3–5 och 9 när det gäller de stycket 3–5 och 9 när det gäller de fall då vården inte har förenats med fall då vården inte har förenats med 6 lagen (1991:1129) om rätts- 6 lagen (1991:1129) om rätts- psykiatrisk vård, mål om förvar och psykiatrisk vård, mål om förvar och (2005:716), mål enligt strafftids- (2005:716), mål enligt strafftids- (2018:1251), (2018:1251), fängelselagen (2010:610) och mål fängelselagen (2010:610) och mål enligt lagen (1963:193) om sam- enligt lagen (1963:193) om sam- ställighet av straff m.m., ställighet av straff m.m., 4.mål enligt folkbokföringsförfattningarna, mål om preliminär skatt eller om anstånd med att betala skatt eller avgifter enligt skatteförfattningarna, 5.mål enligt lagen (2016:1145) om offentlig upphandling, lagen (2016:1146) om upphandling inom försörjningssektorerna, lagen (2016:1147) om upphandling av koncessioner eller lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet, 6.mål som avser en fråga av betydelse för inkomstbeskattningen, dock endast om värdet av vad som yrkas i målet uppenbart inte överstiger hälften av prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, 7.mål enligt lagen (2004:629) om trängselskatt, och 8.mål enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem och lagen (2013:311) om valfrihetssystem i fråga om tjänster för elektronisk identifiering. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga dels att 8, 9, 34, 35, 39 och 41 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 6 a, 9 a och 9 b §§, av följande lydelse. Är svensk domstol inte behörig att besluta om beredande av vård enligt denna lag, får socialnämnden besluta att den som är ska omhändertas, om 1.åtgärder av behörig utländsk myndighet inte kan avvaktas med hänsyn till risken för den unges hälsa eller utveckling eller till att den fortsatta utredningen allvarligt kan försvåras eller vidare åtgärder hindras, och 2.det är sannolikt att den unge tillfälligt behöver vård som avses i denna lag. För beslut enligt första stycket gäller 6 § andra stycket och, för det fall socialnämnden har ansökt om vård med stöd av lagen, 6 § tredje stycket. I 9 a och 9 b §§ finns bestämmelser om fortsatt omhändertagande för tillfällig vård av den unge. Denna paragraf ansluter, tillsammans med 7–9 b §§, till rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (II-förordningen) och lagen (2012:318) om 1996 års . Om förvaltningsrätten fastställer ett Om förvaltningsrätten fastställer ett tagande, skall socialnämnden inom från den dag då om- från den dag då om- hos förvaltningsrätten om att den hos förvaltningsrätten om att den unge skall beredas vård med stöd av denna lag. får medge förlängning av denna denna lag, eller tid, om ytterligare utredning eller 2. vara fortsatt omhändertagen någon annan särskild omständig- för tillfällig vård enligt 9 a §. het gör det nödvändigt. förlängning av , om ytter- ligare utredning eller någon annan särskild omständighet gör det nöd- 1. om ansökan om vård inte har 1. om ansökan om vård eller an- gjorts inom den tid som anges i 8 § sökan om fortsatt omhändertagan- och inte heller förlängning av tiden de för tillfällig vård enligt 9 a § inte har begärts, eller har gjorts inom den tid som anges i 8 § och inte heller förlängning av tiden har begärts, eller 2. när rätten avgör frågan om 2. när rätten avgör frågan om vård eller frågan om fortsatt om- Ett beslut om omhändertagande får inte verkställas om den unge är häktad. Om det inte längre finns skäl för Om det inte längre finns skäl för ett omhändertagande, skall social- ett omhändertagande, ska social- nämnden besluta att detta genast nämnden besluta att detta genast Ett sådant beslut får Ett sådant beslut får meddelas också av den rätt som meddelas också av den rätt som prövar en fråga om vård med stöd prövar en fråga om vård med stöd av lagen eller en fråga om fortsatt omhändertagande enligt 9 a §. enligt 6 a § ska fortsätta om den unge fortsatt behöver tillfällig vård och social- nämnden har ansökt om fortsatt som anges i 8 § första stycket, tiden 1 Senaste lydelse 2009:804. för ett beslut om förlängd tidsfrist Prop. 2018/19:102 enligt 8 § andra stycket inte har löpt ut eller tiden för ett gällande beslut om fortsatt omhändertagande inte har löpt ut. ska i ansökan ange hur den unge behöver vara omhändertagen och vilka omständigheter som utgör grund för ett fortsatt omhändertagande. Tillsammans med ansökan ska socialnämnden överlämna handlingarna i ärendet till förvaltningsrätten. Om ansökan har kommit in till förvaltningsrätten inom föreskriven tid, får omhändertagandet fortsätta i avvaktan på förvaltningsrättens beslut. Ett medgivande om fortsatt omhändertagande får lämnas åt gången, räknat från den dag då domstolen meddelar beslut i frågan. Ett fortsatt omhändertagande får pågå under högst i följd, såvida inte fortsatt tillfällig vård är nödvändig. Ett fortsatt omhändertagande för tillfällig vård enligt 9 a § upphör om socialnämnden inte har ansökt om att den unge ska vara fortsatt omhändertagen innan tiden för gällande beslut om fortsatt omhändertagande har löpt ut. Om det inte längre finns skäl för att den unge ska vara omhändertagen, ska socialnämnden eller, i förekommande fall, rätten besluta att omhändertagandet genast ska upphöra. Är den unge omhändertagen eller har ett tillfälligt flyttningsförbud meddelats, skall förvaltningsrätten ta upp målet till avgörande inom Om den unge är omhändertagen eller om ett tillfälligt flyttningsförbud har meddelats, ska förvaltningsrätten ta upp målet till 2 Senaste lydelse 2009:804. 2018/19:102 från den dag då ansökan om vård eller flyttningsförbud kom in. Förvaltningsrätten får förlänga , om ytterligare utredning eller någon annan särskild omständighet gör det nödvändigt. avgörande från den dag då ansökan om vård, fortsatt omhändertagande för tillfällig vård eller flyttningsförbud kom in. Förvaltningsrätten får förlänga , om ytterligare utredning eller någon annan särskild omständighet gör det nödvändigt. Imål om beredande eller upphörande av vård eller om flyttningsförbud enligt denna lag skall förvaltningsrätten och kammarrätten hålla muntlig förhandling, om detta inte är uppenbart obehövligt. Muntlig förhandling skall alltid hållas, om någon part begär det. Parterna skall upplysas om sin rätt att begära muntlig förhandling. Om en enskild part som har kallats vid vite att inställa sig personligen till en förhandling uteblir, får rätten förordna att han eller hon skall hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. Imål om beredande eller upphörande av vård, flyttningsförbud eller fortsatt omhändertagande för tillfällig vård enligt denna lag ska förvaltningsrätten och kammarrätten hålla muntlig förhandling, om detta inte är uppenbart obehövligt. Muntlig förhandling ska alltid hållas, om någon part begär det. Parterna ska upplysas om sin rätt att begära muntlig förhandling. Om en enskild part som har kallats vid vite att inställa sig personligen till en förhandling uteblir, får rätten förordna att han eller hon ska hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. I mål och ärenden angående bered- I mål och ärenden om beredande av ande av vård enligt 2 eller 3 §, vård enligt 2 eller 3 §, ligt 6 §, upphörande av vård enligt 6 a §, fortsatt omhändertagande 21 §, flyttningsförbud enligt 24 § enligt 9 a §, upphörande av fortsatt eller upphörande av flyttningsför- 9 b §, bud enligt 26 § eller vid överklag- upphörande av vård enligt 21 §, ande enligt 41 § första stycket 1 ska flyttningsförbud enligt 24 §, upp- offentligt biträde förordnas för den hörande av flyttningsförbud enligt som åtgärden avser samt för dennes 26 § eller vid överklagande enligt vårdnadshavare, om det inte måste 41 § första stycket 1 ska offentligt antas att behov av biträde saknas. biträde förordnas för den som åt- gärden avser samt för dennes vård- nadshavare, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Behövs offentligt biträde både för den unge och för dennes vårdnadshavare, förordnas gemensamt biträde, om det inte finns motstridiga intressen mellan dem. Senaste lydelse 2009:804. Senaste lydelse 2018:652. Vid överklagande enligt 42 § ska offentligt biträde förordnas för den som är och som åtgärden avser, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Offentligt biträde förordnas av den domstol som handlägger målet. I ärenden hos socialnämnd eller social distriktsnämnd förordnas offentligt biträde av förvaltningsrätten. beslut får överklagas till förvaltningsrätten, när nämnden har 1.beslutat om var vården av den unge ska inledas eller beslutat i fråga om att flytta den unge från det hem där han eller hon vistas, 2.beslutat i fråga om fortsatt vård med stöd av lagen, 3.med stöd av 14 § beslutat i fråga om umgänge eller beslutat att den unges vistelseort inte ska röjas, 4.fattat beslut enligt 22 § eller prövat om ett sådant beslut ska upphöra att gälla, 5. med stöd av 31 § beslutat i 5. med stöd av 31 § beslutat i fråga om umgänge, eller fråga om umgänge, 6. beslutat i fråga om fortsatt 6. beslutat i fråga om fortsatt 7. beslutat i fråga om upphör- ande av ett fortsatt omhändertag- ande för tillfällig vård. Andra beslut av nämnden enligt denna lag får inte överklagas. Rättens beslut enligt 8 § i fråga om förlängd ansökningstid och enligt 32 § om läkarundersökning får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . 5Senaste lydelse 2018:652. 2018/19:102 2.3 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen Härigenom föreskrivs att 10 kap. 4 § socialtjänstlagen (2001:453) ska ha Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får ges endast åt en särskild avdelning som består av ledamöter eller ersättare i nämnden i ärenden som är en uppgift för nämnden enligt 6 kap. 6, 8 och 11 a–13 §§ denna lag, 4 och 6 §§, 11 § första och andra styckena, 13 §, 14 § tredje stycket, 21, 22, 24, 26, 27 och 43 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga samt 11 och 13 §§ lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Första stycket gäller även i ärenden enligt 6 kap. 14 § om samtycke vägras och beslut enligt 9 kap. 3 § om att föra talan om återkrav enligt 9 kap. 1 §. Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får ges endast åt en särskild avdelning som består av ledamöter eller ersättare i nämnden i ärenden som är en uppgift för nämnden enligt 6 kap. 6, 8 och 11 a–13 §§ denna lag, 4, 6 och 6 a §§, 11 § första och andra styckena, 13 §, 14 § tredje stycket, 21, 22, 24, 26, 27 och 43 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga samt 11 och 13 §§ lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Första stycket gäller även i ärenden enligt 6 kap. 14 § om samtycke vägras och beslut enligt 9 kap. 3 § om att föra talan om återkrav enligt 9 kap. 1 §. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2012:321. Ärendet och dess beredning gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av bestämmelserna i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU, samt analysera behovet av förändringar och förtydliganden av regelverket (dir. 2012:79). Syftet med utredningen var bl.a. att ytterligare stärka barnrättsperspektivet och rättssäkerheten för barn och unga som tvångsvårdas enligt LVU samt att bidra till kvalitetsutveckling inom den sociala barn- och ungdomsvården, med särskilt fokus på tvångsvård. överlämnade utredningen slutbetänkandet Barns och ungas rätt vid tvångsvård – Förslag till ny LVU (SOU 2015:71). I betänkandet föreslogs bl.a. en särskild bestämmelse om omhändertagande i situationer som omfattas av artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (II-förordningen). Betänkandet har remitterats och en remissammanställning finns tillgänglig i Social-departementet (S2015/04694/FST). Mot bakgrund av de inkomna remissynpunkterna beslutade att tillsätta en utredare med uppdrag att biträda med att utreda de rättsliga förutsättningarna för att med stöd av LVU omhänderta barn och unga som befinner sig i men har sin hemvist utomlands (dnr S2017/02154/FST). Uppdraget redovisades i promemorian omhändertagande av barn och unga i vissa internationella situationer (Ds 2017:49). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1 och dess lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr S2017/05543/FST). I denna proposition behandlas de förslag som lämnats i promemorian. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.2–5.5 och i författningskommentaren. Med anledning av Lagrådets synpunkter om att bestämmelserna om omhändertagande i vissa internationella situationer ska placeras i en egen paragraf, 6 a § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, föreslås följdändringar i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar och i socialtjänstlagen (2001:453). Förslagen är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats i dessa delar. 2018/19:102 4 har ratificerat FN:s konvention om barnets rättigheter () och två tillhörande fakultativa protokoll: fakultativa protokollet om barnets rättigheter vid indragning i väpnade konflikter och fakultativa protokollet avseende försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi. har antagit regeringens förslag att göra till svensk lag (prop. 2017/81:186, bet. 2017/18: SoU25, rskr. 2017/18:389). Lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter träder i kraft . Den nya lagen innebär ett förtydligande av att domstolar och rättstillämpare ska beakta de rättigheter som följer av . slår bland annat fast att alla barn har samma rättigheter att växa upp under trygga förhållanden, att utvecklas och att skyddas mot övergrepp och utnyttjande. Av artikel 2 i framgår att konventionsstaterna ska respektera och tillförsäkra varje barn inom deras jurisdiktion de rättigheter som anges i utan åtskillnad av något slag, oavsett barnets eller dess förälders eller vårdnadshavares ras, hudfärg, kön, språk, religion, politiska eller annan åskådning, nationella, etniska eller sociala ursprung, egendom, funktionsnedsättning, börd eller ställning i övrigt. Vidare följer av artikel 20 att ett barn som tillfälligt eller varaktigt berövats sin familjemiljö eller som för sitt eget bästa inte kan tillåtas stanna kvar i denna miljö ska ha rätt till särskilt skydd och stöd från statens sida. omfattar alla barn som befinner sig i . I artikel 3 i fastslås även principen om barnets bästa. Principen om barnets bästa återfinns även i en rad olika bestämmelser i den svenska lagstiftningen. Bland annat framgår det av 1 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, att vid åtgärder som rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas och vid beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn ska vad som är bäst för barnet vara avgörande. En liknande bestämmelse finns i LVU, där det av 1 § femte stycket framgår att vid beslut enligt lagen ska vad som är bäst för den unge vara avgörande. I artikel 12 i fastslås att konventionsstaterna ska tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet. Barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. För detta ändamål ska barnet, i alla domstolsförfaranden och administrativa förfaranden som rör barnet, särskilt beredas möjlighet att höras, antingen direkt eller genom en företrädare eller ett lämpligt organ och på ett sätt som är förenligt med nationella processregler. 4.2 Vård enligt LVU Av 2 kap. 1 § SoL följer att varje kommun svarar för inom sitt område och har det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver. Alla personer som vistas i omfattas av bestämmelsen om kommunens yttersta ansvar. SoL bygger på frivillighet och insatser till barn och unga ska i första Prop. 2018/19:102 hand ges med stöd av denna lag. Om det inte är möjligt eller tillräckligt