prop · H603159 · 2019-09-04 00:00:00 — Av förvaltningslagen (2017:900) följer att får in- gripa i ett enskilt intresse endast om åtgärden kan antas leda till det avsedda resultatet (5 § tredje stycket). Åtgärden får aldrig vara mer långtgående än vad som behövs och får vidtas endast om det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de olägenheter som kan antas uppstå för den som åtgärden riktas mot. Bestämmelserna om pensionsstiftelsernas upplysningsskyldighet och möjlighet att förelägga om rättelse samt inspek- tionens verksamhetsformer och den styrning som sker genom det regleringsbrev som regeringen beslutar för myndigheten innebär att svensk lagstiftning i stor utsträckning redan uppfyller andra tjänste- pensionsdirektivets krav i fråga om principer för tillsyn, tillsyns- befogenheter och uppgiftslämnande. har dock enligt gällande rätt inte möjlighet att utföra inspektioner på plats hos pensionsstiftelser och på platser där utlagda verk- samheter utförs (jfr artiklarna 47.3 och 50 e i direktivet). Sådana befogen- heter har inspektionen däremot vid tillsyn enligt försäkringsrörelselagen (17 kap. 7 § första och tredje styckena). För att tillgodose andra tjänste- pensionsdirektivets krav bör därför få möjlighet att genomföra platsundersökningar även vid tillsynen över pensionsstiftelser. SPFA anser att det bör ske genom att det införs särskilda bestämmelser i tryggandelagen. Regeringen anser emellertid att det inte finns skäl att frångå den lagstiftningsteknik som har använts i tryggandelagen och att det därför bör ske genom att det i tryggandelagen införs en hänvisning till försäkringsrörelselagen. 13.2.2Finansinspektionens befogenheter att ingripa Regeringens förslag: ska förelägga en pensions- stiftelse eller dess styrelse att vidta rättelse om stiftelsens styrdokument eller egna riskbedömning inte är tillfredsställande med hänsyn till om- fattningen och beskaffenheten av stiftelsens förvaltning. Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om de behöriga myndigheternas befogenheter att ingripa kräver i övrigt ingen lagstiftningsåtgärd. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna instämmer i bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens förslag och bedömning Andra tjänstepensionsdirektivet och gällande rätt Andra tjänstepensionsdirektivet innehåller bestämmelser om de behöriga myndigheternas befogenheter att ingripa samt om deras förpliktelser (artikel 48). De behöriga myndigheterna ska kräva att varje tjänste- pensionsinstitut har sunda förvaltnings- och redovisningsmetoder samt tillfredsställande mekanismer för intern kontroll (artikel 48.1). Vidare ska de behöriga myndigheterna ha rätt att vidta administrativa sanktioner och andra åtgärder för alla överträdelser av de nationella bestämmelser som genomför direktivet. Sanktioner och andra åtgärder ska vara effektiva, proportionella och avskräckande (artikel 48.2). Medlemsstaterna kan välja straffrättsliga bestämmelser i stället för administrativa sanktioner (artikel 48.3). De behöriga myndigheterna ska, med vissa undantag, offentliggöra alla sanktioner som har fått laga kraft (artikel 48.4). Beslut om att förbjuda eller begränsa ett tjänstepensionsinstituts verksamhet ska vara utförligt motiverat och delges institutet. Beslutet ska också anmälas till Eiopa (artikel 48.5). De behöriga myndigheterna får inskränka ett tjänste- pensionsinstituts rätt att fritt förfoga över sina tillgångar (artikel 48.6). Om det behövs för att skydda de förmånsberättigades intressen får de behöriga myndigheterna utse en särskild förvaltare som övertar ledningens ansvar för driften (artikel 48.7). De behöriga myndigheterna får förbjuda eller begränsa verksamheten i ett tjänstepensionsinstitut om institutet inte kan skydda medlemmarnas och förmånstagarnas intressen, institutet inte längre uppfyller villkoren för att få bedriva sin verksamhet, institutet allvarligt har åsidosatt sina skyldigheter enligt de regler det omfattas av, eller vid gränsöverskridande verksamhet inte följer kraven i den tillämpliga social- och arbetsmarknadslagstiftningen i värdlandet (artikel 48.8). Beslut avseende tjänstepensionsinstitut, som fattats i enlighet med nationella regler som antagits till följd av direktivet, ska kunna överklagas till domstol (artikel 48.9). I första tjänstepensionsdirektivet (artikel 14) finns bestämmelser som i sak motsvarar flera av de ovan angivna bestämmelserna i andra tjänste- pensionsdirektivet (artikel 48.1, 48.2 och 48.5–48.9). I tryggandelagen finns bestämmelser om befogen- heter att ingripa mot pensionsstiftelser (35 §). får meddela de anmärkningar i fråga om en pensionsstiftelses förvaltning som inspektionen anser behövs (35 § första stycket). ska förelägga en pensionsstiftelse eller dess styrelse att vidta rättelse om avvikelse har skett från någon av de bestäm- melser som inspektionen har tillsyn över. Detsamma gäller om placerings- riktlinjerna är tillfredsställande eller om stiftelsen använder 2018/19:159 olämpliga kreditvärderingsförfaranden (35 § andra stycket). Ett före- läggande får förenas med vite (18 kap. 27 § FRL jämförd med 35 § femte stycket tryggandelagen). får även utse en särskild förvaltare att sköta hela eller delar av driften av en pensionsstiftelse eller begränsa en pensionsstiftelses förfoganderätt över sina tillgångar i (35 § tredje och fjärde stycket). Vidare ska vissa bestämmelser i försäk- ringsrörelselagen tillämpas på motsvarande sätt vid tillsyn över pensionsstiftelser (35 § femte stycket). Det gäller bestäm- melser om ingripande vid gränsöverskridande verksamhet (18 kap. 9 § FRL) och underrättelse till behöriga myndigheter inom EES och Eiopa om vissa beslut (18 kap. 15 § FRL). I förvaltningslagen finns ett krav på motivering av beslut (32 §). I den lagen finns även krav på underrättelse om beslut (33 §). En sådan under- rättelse ska alltid vara skriftlig, om det begärs av en part. Ett beslut om ingripande är en allmän handling som i de flesta fall är offentlig. beslut får överklagas till allmän förvaltningsdom- stol (36 § tryggandelagen). Något utvidgade möjligheter för att ingripa Som framgår ovan motsvarar flera bestämmelser i andra tjänstepensions- direktivet om de behöriga myndigheternas befogenheter att ingripa bestämmelser i första tjänstepensionsdirektivet. Dessa bestämmelser i första tjänstepensionsdirektivet är redan genomförda i svensk rätt (se prop. 2004/05:165 s. 201–210 och prop. 2011/12:70 s. 49–51). Finansinspek- tionens befogenhet att förelägga en pensionsstiftelse eller dess styrelse att vidta rättelse behöver dock utvidgas till att även omfatta brister i de styrdokument och den egna riskbedömning som stiftelsen ska upprätta respektive genomföra till följd av andra tjänstepensionsdirektivet (se avsnitten 10.8 och 10.10). Vidare bedöms bestämmelserna i andra tjänstepensionsdirektivet inte ta sikte på något handlande som är straffsanktionerat enligt gällande svensk rätt. Det finns därför inte några överträdelser för vilka det i enlighet med direktivet inte behöver fastställas bestämmelser om administrativa sank- tioner för att överträdelsen också utgör brott (artikel 48.3). I andra tjänstepensionsdirektivet ställs det krav på offentliggörande av beslut om administrativa sanktioner och andra åtgärder (artikel 48.4 första meningen). Detta krav tillgodoses genom att beslut i de flesta fall omfattas av offentlighetsprincipen. Enligt offentlighets- och sekretesslagen gäller visserligen sekretess för vissa uppgifter som före- kommer i tillsynsverksamhet avseende stiftelser (30 kap. 18 §). Andra tjänstepensionsdirektivet tillåter dock bl.a. att beslut offentliggörs anonymiserat om den behöriga myndigheten anser att ett offentliggörande skulle utgöra en oproportionerlig åtgärd eller äventyra finansmarknadernas stabilitet eller en pågående utredning (artikel 48.4 andra meningen). Bestämmelserna om sekretess i offentlighets- och sekretesslagen utgör därmed inget hinder mot att offentliggöra besluten på det sätt som föreskrivs i direktivet. informationshantering och Prop. Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om transparens och ansvarighet kräver ingen lagstiftnings- åtgärd. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte några synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Andra tjänstepensionsdirektivet innehåller bestämmelser om transparens och ansvarighet inom den offent- liga förvaltningen (artikel 51). Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheterna utför sina uppgifter enligt direktivet på ett trans- parent, oberoende och ansvarsfullt sätt med vederbörlig hänsyn till skyddet av konfidentiella uppgifter (artikel 51.1). Det ställs även upp krav på att viss information offentliggörs: texter till lagar och andra författningar, allmän vägledning om tjänstepensionsplaner, information om tillsynens granskningsprocess, aggregerade statistiska uppgifter om tillämpningen av centrala delar av tillsynsregelverket, huvudsyftet med tillsynen och de behöriga myndigheternas huvudsakliga funktioner och verksamhet samt bestämmelserna om sanktioner och andra åtgärder (artikel 51.2). Vidare ska medlemsstaterna säkerställa att tjänstepensionsinstituten har och tillämpar transparenta rutiner för utnämnande och entledigande av leda- möter i de behöriga myndigheternas styrelser och verkställande organ (artikel 51.3). Det är dock en felskrivning i den svenska språkversionen, i den engelska språkversionen anges att skyldigheten endast gäller medlems–staterna (”Member States shall ensure that they have in place and apply transparent procedures …”). Kraven i andra tjänstepensionsdirektivet om att de behöriga myndig- heterna ska utföra sina uppgifter på ett transparent, oberoende och ansvars- fullt sätt är redan uppfyllda genom de regler, instruktioner och verk- samhetsformer som gäller för . Det finns därför inte behov av någon lagstiftningsåtgärd. Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om tystnadsplikt kräver ingen lagstiftningsåtgärd. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte några synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Enligt andra tjänstepensions- direktivet ska medlemsstaterna ha bestämmelser som säkerställer att samt- liga personer som tjänstgör eller har tjänstgjort hos de behöriga myndig- heterna, liksom revisorer och sakkunniga som agerar för dessa myndig- heters räkning, är bundna av tystnadsplikt (artikel 52.1). 2018/19:159 får inte röja konfidentiella uppgifter som de mottagit i tjänsten för någon person eller myndighet, utom i sammanfattad eller aggregerad form som säkerställer att enskilda tjänstepensionsinstitut inte kan identifieras. Konfidentiella uppgifter får lämnas ut i civilrättsliga eller kommersiella förfaranden i samband med att en pensionsplan håller på att avvecklas (artikel 52.2). För svenskt vidkommande regleras det som anges om tystnadsplikt i andra tjänstepensionsdirektivet i första hand i offentlighets- och sekretess- lagen och i . Enligt offentlighets- och sekretesslagen gäller sekretess i verksamhet som avser tillsyn över stiftelser (30 kap. 18 §). Sekretessen avser uppgift om stiftelsens affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att stiftelsen lider skada om uppgiften röjs. Vidare gäller sekretess för uppgift om någon annan enskilds personliga eller eko- nomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Den som röjer en upp- gift som är hemlig enligt lag eller annan författning kan dömas för brott mot tystnadsplikt (20 kap. 3 § ). De redovisade bestämmel- serna uppfyller kraven i andra tjänstepensionsdirektivet när det gäller tystnadsplikt. Någon lagstiftningsåtgärd är därför inte nödvändig. 13.3.3Användning av konfidentiella uppgifter och informationsutbyte mellan behöriga myndigheter Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om användning av konfidentiella uppgifter och informations- utbyte mellan behöriga myndigheter kräver ingen lagstiftningsåtgärd. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte några synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Andra tjänstepensionsdirektivet innehåller bestämmelser om begränsningar av de behöriga myndig- heternas användning av konfidentiella uppgifter enligt direktivet (artikel 53). Bestämmelserna innebär att konfidentiella uppgifter endast får användas för kontroll, övervakning och korrigerande åtgärder avseende tjänstepensionsinstitutens verksamhet. Uppgifterna får även användas för att publicera nyckeltal för alla tjänstepensionsinstitut om detta är tillåtet enligt nationell rätt. Vidare får uppgifter användas vid överklaganden av behöriga myndigheters beslut samt vid domstolsförfaranden avseende bestämmelserna om införlivande av direktivet. Några motsvarande be- stämmelser finns inte i första tjänstepensionsdirektivet. Enligt andra tjänstepensionsdirektivet ska det vara tillåtet för behöriga myndigheter att utbyta information med andra behöriga myndigheter inom en medlemsstat eller i andra medlemsstater (artikel 55). Det ska även vara tillåtet att utbyta information med myndigheter eller organ som har i upp- drag att upprätthålla finansiell stabilitet, delta i avvecklingen av pensions- planer, personer som ansvarar för lagstadgad revision i tjänstepensions- institut, försäkringsföretag och andra finansiella institut. Tystnadsplikten ska gälla för mottagarna av uppgifterna. Information får även utbytas med myndigheter som övervakar organ eller personer som deltar i avveckling Prop. 2018/19:159 av pensionsplaner eller ansvarar för lagstadgad revision. Andra tjänstepensionsdirektivets bestämmelser om användning av kon- fidentiella uppgifter och informationsutbyte (artiklarna 53 och 55) till- godoses genom bestämmelser i 7–10 kap. offentlighets- och sekretess- lagen. Motsvarande bedömning gjordes vid genomförandet av bestämmel- ser i Solvens II-direktivet (artiklarna 67 och 68) som har stora likheter med de nu aktuella bestämmelserna i andra tjänstepensionsdirektivet (se prop. 2015/16:9 s. 361 f.). Någon lagstiftningsåtgärd är därför inte nödvändig. 13.3.4Överföring av information till vissa myndigheter på nationell nivå och inom EU Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om överföring av information till vissa myndigheter på nationell nivå och inom EU kräver ingen lagstiftningsåtgärd. Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens bedöm- I promemorian föreslås att den allmänna bestämmelsen i tryggande- lagen om samarbetsskyldighet ska utvidgas till att omfatta Europeiska kommissionen, (ESRB), Eiopa, Europeiska bankmyndigheten () och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). Remissinstanserna har inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Andra tjänstepensionsdirektivet innehåller bestämmelser om överföring av information från behöriga myndigheter till andra myndigheter på nationell nivå och inom EU (artikel Bestämmelserna om tystnadsplikt och användning av konfidentiella uppgifter i direktivet ska inte hindra att behöriga myndigheter för över information till centralbanker, myndigheter som övervakar betalsystemen, ESRB samt de europeiska tillsynsmyndigheterna: Eiopa, och . Dessa myndigheter ska även ha rätt att vidarebefordra information som de nationella behöriga myndigheterna kan behöva i sin tillsynsverksamhet. Den information som tas emot ska omfattas av tystnadsplikt som är minst lika sträng som den som framgår av andra tjänstepensionsdirektivet. Som anges i avsnitt 13.3.2 gäller sekretess i verksamhet avseende tillsyn Sådan överföring av information till centrala institutioner som avses i andra tjänstepensionsdirektivet kan därmed omfatta uppgifter som är sekretessbelagda enligt offentlighets- och En uppgift för vilken sekretess gäller får enligt offentlighets- och sekretesslagen inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter, om inte annat anges i den lagen eller i lag eller förordning som den lagen hänvisar till (8 kap. 1 § OSL). Sekretessbelagda uppgifter får inte heller röjas för en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation om inte utlämnan- de sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning, eller uppgiften i motsvarande fall skulle få lämnas ut till en svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndighetens prövning står klart att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten eller den mellanfolkliga organisationen (8 kap. 3 § OSL). 2018/19:159 Sekretess hindrar dock inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § OSL). Beträffande överföring av information till centralbanker och andra liknande organ finns bestämmelser om uppgifts- skyldighet i förordningen (2009:93) med instruktion för Finansinspek- tionen. Enligt förordningen ska bl.a. samråda med och lämna de uppgifter som behövs till i viktigare frågor som har samband med betalningssystemets stabilitet eller som berör ansvar för valuta- och kreditpolitiken och för betalningsväsendet (7 § första stycket 3 och andra stycket). Detta utgör en sådan sekretessbrytande bestämmelse som möjliggör överföring av information på det sätt som krävs enligt andra tjänstepensionsdirektivet. När det gäller informationsöverföring till ESRB och de europeiska tillsynsmyndigheterna följer uppgiftsskyldighet av de EU-förordningar som ligger till grund för Europeiska systemet för finansiell tillsyn (ESFS). Som framgår ovan får sekretessbelagda uppgifter lämnas ut till en utländsk myndighet om det sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning. Eftersom EU-förordningar likställs med lag hindrar svensk sekretesslagstiftning inte att lämna nödvändiga uppgifter inom ramen för ESFS (jfr prop. 2011/12:70 s. 76). Det som anförs ovan innebär att andra tjänstepensionsdirektivets bestämmelser om överföring av information till centrala institutioner inte kräver någon lagstiftningsåtgärd. skyldighet enligt andra tjänstepensionsdirektivet att samarbeta med utländska institutioner behandlas i avsnitt 13.3.7. 13.3.5Utlämning av information till vissa nationella organ Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om utlämning av information till central förvaltning med ansvar för finansiell lagstiftning, och till enheter med ansvar för undersökningar, kräver ingen lagstiftningsåtgärd. Promemorians bedömning överensstämmer delvis med regeringens bedömning. I promemorian behandlas inte andra tjänstepensions- direktivets bestämmelser om utlämning av information till enheter med ansvar för undersökningar. Remissinstanserna har inte några synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: I andra tjänstepensionsdirektivet finns bestämmelser om utlämning av information till vissa nationella organ (artikel 57). Bestämmelserna i direktivet om tystnadsplikt, använd- ning av konfidentiella uppgifter och informationsutbyte ska inte hindra att information lämnas ut av behöriga myndigheter till andra avdelningar inom medlemsstaternas centrala förvaltning som ansvarar för tillämp- ningen av lagstiftning om tillsyn över tjänstepensionsinstitut, kredit- institut, finansiella institut, investeringstjänster och försäkringsföretag eller till inspektörer som agerar för sådana avdelningars räkning (artikel 57.1). Vidare anges under vilka förutsättningar som en medlemsstat får tillåta att konfidentiell information om tillsynen över tjänstepensions- Prop. 2018/19:159 institut lämnas ut till parlamentariska undersökningskommittéer, revi- sionsrätter och andra enheter med ansvar för undersökningar i den egna medlemsstaten (artikel 57.2). När det gäller utlämning av information till central förvaltning med ansvar för finansiell lagstiftning kan det konstateras att sekretess inte hindrar att uppgift lämnas till eller regeringen (10 kap. 15 § OSL). Det krävs därför inte någon lagstiftningsåtgärd för att genomföra direktivet i denna del (artikel 57.1). Andra tjänstepensionsdirektivets bestämmelser om utlämnande av information som rör tillsyn över tjänstepensionsinstitut till vissa nationella organ (artikel 57.2) har stora likheter med bestämmelser i kapitaltäck- ningsdirektivet (artikel 59.2). De bestämmelserna i kapitaltäcknings- direktivet medförde inga åtgärder när det direktivet genomfördes i svensk rätt eftersom det ansågs att det inte fanns skäl att utöka Finansinspek- tionens möjligheter enligt sekretesslagstiftningen att överlämna sekretess- belagd information till andra myndigheter (prop. 2013/14:228 s. 218). Det finns inte skäl att göra någon annan bedömning i fråga om motsvarande bestämmelser i andra tjänstepensionsdirektivet. Bestämmelserna bör där- för inte föranleda någon lagstiftningsåtgärd. Regeringens bedömning: Bestämmelserna i andra tjänstepensions- direktivet om villkor för informationsutbyte kräver ingen lagstiftnings- åtgärd. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna har inte några synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: I andra tjänstepensionsdirektivet finns bestämmelser om villkor för informationsutbyte (artikel 58). Informationen ska utbytas, föras över eller lämnas ut för utförande av övervakning eller tillsyn (artikel 58.1 a). Den information som mottas ska omfattas av tystnadsplikt (artikel 58.1 b). När informationen härrör från en annan medlemsstat får den inte lämnas ut utan uttryckligt samtycke från den behöriga myndighet från vilken den härrör och, när så är lämpligt, endast för de ändamål för vilka myndigheten gett sitt samtycke (artikel 58.1 c). Vidare ska direktivets bestämmelser om användning av konfidentiella uppgifter inte hindra medlemsstaterna från att, i syfte att stärka stabiliteten och integriteten i det finansiella systemet, tillåta informationsutbyte mellan de behöriga myndigheterna och de myndigheter eller organ som är ansvariga för att avslöja och utreda överträdelser av bolagsrätt som är tillämplig på uppdragsgivande företag (artikel 58.2 första stycket). För de medlemsstater som tillåter sådant informationsutbyte ställs vissa villkor upp (artikel 58.2 andra stycket). Det finns även bestämmelser om vad som ska gälla för det fall myndigheter som har till uppgift att utreda och avslöja överträdelser av bolagsrätt anlitar personer som inte är anställda inom den offentliga förvaltningen (artikel 58.3). 2018/19:159 Bestämmelserna i andra tjänstepensionsdirektivet om villkor för informationsutbyte (artikel 58.1) har stora likheter med bestämmelser i (artikel 68.2 andra stycket). När Solvens II-direktivet genomfördes i svensk rätt gjordes bedömningen att offentlighets- och sekretesslagen innehåller bestämmelser som är förenliga med de bestäm- melserna (prop. 2015/16:9 s. 362). Samma bedömning bör göras i fråga om bestämmelserna om villkor för informationsutbyte i andra tjänste- pensionsdirektivet. Det behövs därför inte några ytterligare bestämmelser i svensk rätt för att genomföra det direktivet i denna del. Även bestämmelserna i andra tjänstepensionsdirektivet som behandlar utbyte av information mellan de behöriga myndigheterna och myndigheter som ansvarar för att utreda överträdelser av bolagsrättslig lagstiftning (artikel 58.2 och 58.3) har stora likheter med bestämmelser i direktivet (artikel 68.3). I likhet med den bedömning som gjordes när Solvens II-direktivet genomfördes anser regeringen att inte heller bör utnyttja den möjlighet till reglering som andra tjänstepensions- direktivet ger i detta avseende (jfr samma prop.). De nu aktuella bestäm- melserna i andra tjänstepensionsdirektivet föranleder därför inte någon lagstiftningsåtgärd. institutioner och behandling av personuppgifter