prop · H60350 · 2019-03-05 00:00:00 — Utredningen anser att det är mest ändamålsenligt att bestämmelser som reglerar frågor om erkännande och verkställighet av nordiska avgöranden på privaträttens område generellt behålls oförändrade. Genom den nya lagen upphävs LIMF. På samma sätt upphävs de be- stämmelser som avser makars förmögenhetsförhållanden i NÄF och IAL. Definitionen av äktenskapsförord i förordningen om makars förmögen- hetsförhållanden är vidare än den som ges av begreppet i svensk rätt. äktenskapsförord i förordningens mening avses varje avtal mellan makar eller blivande makar varigenom dessa reglerar sina förmögenhets- Förutom äktenskapsförord i svensk bemärkelse omfattas därför med stor sannolikhet även bodelningsavtal och föravtal av defini- Enligt förordningen gäller som grundläggande formkrav att ett äkten- skapsförord ska vara skriftligt, daterat och undertecknat. om datering för äktenskapsförord, bodelningsavtal och föravtal i äkten- Utredningen föreslår att det i avseende dessa rättshandlingar införs de ytterligare krav som ställs enligt förord- ningen angående den formella giltigheten av äktenskapsförord. Utredningens förslag till ny lag om internationella frågor rörande makars, registrerade partners och sambors förmögenhetsförhållanden bör träda i kraft som förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden börjar tillämpas, nämligen . Genom den nya lagen bör LIMF upphävas. Det föreslås övergångsbestämmelser med innebörd att bestämmelserna om tillämplig lag i LIMF fortfarande ska gälla för makar och registrerade part- ner som har ingått äktenskap respektive registrerat partnerskap före och som inte därefter har valt tillämplig lag på sina för- mögenhetsförhållanden, dvs. s.k. äldre äktenskap respektive äldre regist- rerade partnerskap. I övergångsbestämmelser föreslås vidare att en giltig rättshandling (dvs. lagvalsavtal) mellan sambor som företagits före ikraft- trädandet inte ska förlora sin giltighet genom den nya lagen. Även utredningens förslag till ändringar i bör träda i kraft . Det föreslås övergångsbestämmelser med innebörd att ett giltigt äktenskapsförord, bodelningsavtal eller föravtal som ingåtts före ikraftträdandet inte ska förlora sin giltighet genom lagänd- ringarna. 2018/19:50 Bilaga 5 1Förslag till lag om internationella frågor rörande makars, registrerade partners och sambors förmögenhetsförhållanden Härigenom föreskrivs följande. Kompletterande bestämmelser till förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden 1 § I detta kapitel finns kompletterande bestämmelser till 1.rådets förordning (EU) 2016/1103 av om genom- förande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om makars förmögenhetsförhållanden, i den ursprungliga lydelsen1 (förordningen om makars förmögenhetsförhållanden), och 2.rådets förordning (EU) 2016/1104 av om genom- förande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap, i den ursprung- liga lydelsen2 (förordningen om registrerade partners förmögenhetsför- hållanden). 2 § Om det finns svensk internationell behörighet enligt förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden och annan behörig domstol saknas, är behörig. 3 § Om ett lagvalsavtal ska registreras hos enligt bestäm- melserna i artikel 23 i förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden, ska bestämmelserna i 16 kap. 2, 4 och 5 §§ tillämpas. 4 § bestämmelser om förfogande över makars ge- mensamma bostad och bohag och om en makes rätt att vid bodelning överta sådan egendom ska alltid tillämpas, om bostaden och bohaget finns i . 1EUT L 183, , s. 1. 2EUT L 183, , s. 30. Rättsverkningar vid legal separation 5 § Har det utomlands meddelats ett slutligt beslut om legal separation och har makarna inte återupptagit sammanlevnaden, ska egendom som ma- karna har förvärvat efter separationen inte ingå i en bodelning där svensk lag är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden. Vid en sådan bodelning ska täckning för skulder beräknas med hänsyn till förhållandena vid separationen. Erkännande och verkställighet enligt förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden 6 § En ansökan om att ett utländskt avgörande ska erkännas eller förklaras verkställbart i enligt någon av förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden görs till tingsrätten. Rege- ringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilka tingsrätter som får pröva en ansökan. 7 § En ansökan enligt någon av förordningarna om makars respektive re- gistrerade partners förmögenhetsförhållanden om ändring av ett beslut med anledning av en ansökan enligt 6 § görs till den tingsrätt som har med- delat beslutet. Om en sådan ansökan görs av den som har gjort ansökan enligt 6 §, ska den ha kommit in till tingsrätten från den dag då beslutet meddelades. 8 § Vid handläggning i domstol av ärenden som avses i 6 och 7 §§ tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte något annat följer av förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden. 9 § Om ett avgörande förklaras verkställbart, verkställs avgörandet enligt utsökningsbalken på samma sätt som en svensk dom som har vunnit laga kraft, om inte något annat följer av förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden. 10 § Om tingsrätten vid det förfarande som avses i 6 § bifaller en ansökan om verkställbarhetsförklaring, ska tingsrättens beslut anses innefatta ett beslut om kvarstad eller någon annan åtgärd som avses i 15 kap. rätte- gångsbalken. 2018/19:50 Bilaga 5 Särskilda bestämmelser för vissa nordiska förhållanden 1 § Detta kapitel gäller i förhållande till de stater som är anslutna till kon- ventionen mellan , , , och innehållande internationellt privaträttsliga bestämmelser om 2018/19:50 Bilaga 5 äktenskap, adoption och förmynderskap3 (den nordiska äktenskapskon- ventionen) och konventionen mellan , , , och om arv, testamente och boutredning4 (den nordiska arvskonventionen). Bestämmelserna gäller om inte annat följer av förordningen om makars förmögenhetsförhållanden. Bestämmelserna om internationell behörighet och tillämplig lag är inte tillämpliga i förhållande till . 2§ Det som sägs i 5 och 8–12 §§ gäller makars förmögenhetsförhållanden, om båda makarna 1.är medborgare i någon konventionsstat och 2.när de ingick äktenskapet a)var medborgare i någon konventionsstat och b)då tog hemvist i en av konventionsstaterna. Bestämmelserna tillämpas inte om båda makarna efter äktenskapets ingående har tagit hemvist utanför konventionsstaterna. Svensk domstols internationella behörighet 3 § I samband med ett yrkande om legal separation eller äktenskapsskill- nad enligt 7 § förordning (1931:429) om vissa internationella rättsförhål- landen rörande äktenskap, adoption och förmynderskap får också av sam- ma eller annan domstol prövas frågor om bodelning. 4 § Om en talan angående en fråga om bodelning väcks enligt 3 § vid behörig domstol eller annan myndighet i olika konventionsstater mellan samma parter, ska den domstol eller annan myndighet vid vilken talan väckts senare självmant avvisa talan till förmån för den andra domstolen eller myndigheten. Vid tillämpning av första stycket ska en fråga om legal separation och en fråga om äktenskapsskillnad anses vara samma fråga. 5 § En ansökan om boskillnad mellan makarna tas upp av svensk domstol om 1.makarna har hemvist i , eller 2.makarna har hemvist i olika konventionsstater och den make som ansökan riktar sig mot har hemvist i . 6 § En fråga som gäller bodelning med anledning av en makes död ska tas upp av svensk domstol om bodelningen förrättas i enlighet med svensk lag enligt 14 §. En tvist som gäller bodelning med anledning av en makes död får också, trots att domstol i en annan nordisk stat är behörig, tas upp av svensk domstol om parterna är överens om det. Det gäller dock inte om dödsboet är föremål för behandling av domstol, testamentsexekutor, bobestyrer eller av domstol förordnad boutredningsman eller skiftesman eller om tvisten gäller 7 § Vid bodelning med anledning av en makes död som förrättas i efter en medborgare i en annan nordisk stat ska makarnas samtliga tillgångar och skulder i och utomlands omfattas. 8 § Har makar eller blivande makar avtalat att en viss stats lag ska tilläm- pas på deras förmögenhetsförhållanden, ska det gälla om 1. avtalet avser a)lagen i en konventionsstat där någon av dem hade hemvist eller var medborgare när avtalet ingicks, eller b)lagen i den konventionsstat där de båda senast hade hemvist, ifall den ena maken eller båda makarna under äktenskapet har tagit hemvist ien annan konventionsstat än den där de tog hemvist när de gifte sig, och 2. något annat inte följer av 10–12 §§. 9 § Om tillämplig lag inte har bestämts genom avtal, tillämpas lagen i den konventionsstat där makarna tog hemvist när de gifte sig. Om båda makarna senare har tagit hemvist i en annan konventionsstat och varit bosatta där , tillämpas i stället den statens lag. Om båda makarna tidigare under äktenskapet har haft hemvist i den staten eller om makarna är medborgare i den staten, tillämpas dock den statens lag så snart de har tagit hemvist där. 10 § I fråga om en makes behörighet att råda över fast egendom, över egendom som är likställd med fast egendom eller över en bostad ska alltid lagen i den konventionsstat där egendomen finns tillämpas. 11 § Ett byte av den lag som tillämpas på makarnas förmögenhetsförhål- landen inverkar inte på rättsverkningarna av en rättshandling som har företagits före bytet. Giltigheten av bestämmelserna i ett äktenskapsförord bedöms enligt den lag som ska tillämpas på makarnas förmögenhetsförhållanden när frågan blir aktuell. 12 § Ett lagvalsavtal eller ett äktenskapsförord mellan makarna är giltigt till formen, om det när det ingicks uppfyllde formkraven i 1.den lag som enligt 8 eller 9 § var tillämplig på makarnas förmögenhets- förhållanden, eller 2.lagen i en konventionsstat där makarna eller en av dem var medborgare. Om en konventionsstats lag saknar formkrav för lagvalsavtal, bedöms giltigheten enligt den lagens formkrav för äktenskapsförord. Ett äktenskapsförord mellan makar som har hemvist i när rätts- handlingen företas gäller här i landet mot tredje man, endast om registrering sker enligt 7 kap. 3 § tredje stycket . 2018/19:50 Bilaga 5 13 § Om makar har beviljats legal separation och är på deras förmögen- hetsförhållanden lagen i en konventionsstat tillämplig, i vilken det saknas regler om legal separation, ska 1.bestämmelserna i den staten om bodelning efter äktenskapsskillnad tillämpas, 2.egendom som en make förvärvar efter den legala separationen vara hans eller hennes enskilda, och 3.avdrag för att täcka skulder beräknas med hänsyn till förhållandena vid den legala separationen. 14 § Bodelning med anledning av en makes död förrättas enligt svensk lag om den avlidne var medborgare i , , eller och vid sin död hade hemvist i . Bodelning med anledning av en makes död förrättas också enligt svensk lag om en efterlevande make som är medborgare i , , eller har suttit i oskiftat bo och han eller hon har hemvist i . Detsamma gäller om en efterlevande make har suttit i oskiftat bo och vid sin död var medborgare i , , eller och då hade hemvist i . 15 § Lagakraftvunnen dom eller administrativ myndighets beslut som i , , eller har meddelats med tillämpning av bestämmelser om internationell behörighet som motsvarar 3 eller 5 §, ska gälla i . 16 § Om inget annat följer av 15 §, ska i fråga om erkännande och verk- ställighet av dom eller förlikning från , , eller avseende en fråga om makars förmögenhetsförhållanden tillämpas lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område eller lagen (1932:540) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i . Om dessa lagar inte gäller, tillämpas 4 kap. om inte något annat följer av förordningen om makars förmögenhetsförhållanden. 3 kap. Frågor om sambors förmögenhetsförhållanden 1 § Detta kapitel gäller för frågor om sambors förmögenhetsförhållanden i internationella situationer, om inte annat följer av en unionsrättsakt. Bestämmelserna gäller endast sådana samboförhållanden där ingen av samborna är gift. Svensk domstols internationella behörighet 2 § En fråga om sambors förmögenhetsförhållanden får tas upp av svensk domstol om 1.svaranden har hemvist i , 2.käranden har hemvist i och svensk lag enligt 5 eller 6 § är tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden, 3.frågan rör egendom i , eller 4.svaranden i en uppkommen fråga har godtagit att saken prövas i eller har gått i svaromål i saken utan invändning om domstolens behörighet. Om frågan gäller bodelning med anledning av en sambos död tillämpas 3 § i stället för första stycket. 3§ En fråga om bodelning med anledning av en sambos död får tas upp av svensk domstol 1.om den avlidne sambon hade hemvist i , 2.i fall som anges i 2 § första stycket 1, 2 och 4, eller 3.på begäran av den efterlevande sambon om svensk domstol, i andra fall än som avses i 1, är behörig att ta upp en fråga om arv efter den avlidne enligt och rådets förordning (EU) nr 650/2012 av om behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt godkännande och verkställighet av officiella handlingar i samband med arv och om inrättandet av ett europeiskt arvsintyg, i den ursprungliga lydelsen5. 4§ Framställs ett yrkande om sambors förmögenhetsförhållanden i en svensk domstol, när det redan pågår ett förfarande utomlands som kan leda till ett motstridigt avgörande, ska talan avvisas om det kan antas att av- görandet i det utländska förfarandet blir gällande här i landet. I stället för att talan avvisas får målet eller ärendet förklaras vilande i avvaktan på ett lagakraftvunnet avgörande i det utländska förfarandet. Talan får prövas om det finns särskilda skäl. 5 § Om sambor eller blivande sambor i skriftligt, daterat och undertecknat avtal har kommit överens att en viss stats lag ska tillämpas på deras för- mögenhetsförhållanden, ska det gälla om 1.avtalet avser lagen i en stat där någon av dem hade hemvist eller var medborgare när avtalet ingicks, och 2.något annat inte följer av 7–14 §§. Om den ena sambon är död, får den efterlevande sambon ingå ett avtal enligt första stycket med den avlidnes arvingar och universella testaments- tagare. Förekomsten och giltigheten av ett lagvalsavtal eller av ett villkor i ett sådant avtal ska fastställas enligt den lag som skulle vara tillämplig på det enligt första eller andra stycket, om avtalet eller villkoret var giltigt. 6 § Har tillämplig lag inte bestämts genom avtal, gäller lagen i den stat där samborna tog hemvist när de inledde samboförhållandet. Om båda samborna senare har tagit hemvist i en annan stat och varit bosatta där , tillämpas i stället den statens lag. Har båda samborna tidi- gare under samboförhållandet haft hemvist i den staten eller är båda sam- borna medborgare i den staten, tillämpas dock den statens lag så snart de har tagit hemvist i staten. 5EUT L 201, 27.7.2012, s. 107. 2018/19:50 Bilaga 5 2018/19:50 Bilaga 5 7 § En rättshandling mellan sambor avseende deras förmögenhetsför- hållanden är giltig, om den stämmer överens med den lag som blir tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden när rättshandlingen företas. Företas rättshandlingen före samboförhållandet, är den giltig, om den stämmer överens med den lag som blir tillämplig när samborna inleder samboförhållandet. Rättshandlingen ska vidare anses giltig till formen, om den uppfyller formkraven enligt lagen i den stat där den företas eller där samborna då har hemvist. 8 § En utländsk bodelning med anledning av en sambos död ska anses giltig till formen, om den uppfyller formkraven enligt 1.den lag som var tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden, 2.lagen i den stat där den förrättades, eller 3.lagen i den stat där den avlidne hade hemvist eller var medborgare. Särskilda bestämmelser om bodelning m.m. 9 § På begäran av en sambo eller en dödsbodelägare ska svensk lag tillämpas beträffande förfarandet vid bodelning, även om utländsk lag är tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden. Bestämmelserna i svensk lag om förfarandet vid bodelning får tillämpas också när den utländska lagen föreskriver en annan form för delning eller avräkning beträffande sambors egendom. 10 § Vid en bodelning ska sambornas samtliga tillgångar och skulder i och utomlands beaktas, om inte något annat följer av den lag som är tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden. Vid lottläggningen bör en sambo i första hand tilldelas egendom som tillhör honom eller henne utomlands. Om det finns egendom utomlands och det kan antas att bodelningen inte kommer att gälla i det landet, får bodelningen begränsas till att gälla en viss del av sambornas egendom. En sådan begränsning får dock inte göras, om någon av samborna med rimliga skäl motsätter sig det. Vid en bodelning med anledning av en sambos död ska det beaktas vad som tillkommit den efterlevande sambon vid motsvarande förrättning efter den döde utomlands. 11 § Bestämmelserna i 16–18 §§ och 22–25 §§ sambolagen (2003:376) om förfogande över sambors gemensamma bostad och bohag och om en sambos rätt att vid bodelning överta sådan egendom ska alltid tillämpas, om bostaden och bohaget finns i . 12 § Vid en bodelning som görs i får jämkning ske enligt 15 § sambolagen (2003:376), även om en utländsk lag är tillämplig på sam- bornas förmögenhetsförhållanden. Hänsyn till tredje mans intressen 13 § Inskränkningar som en utländsk lag innehåller i en sambos rätt att förfoga över sådan fast egendom eller tomträtt som tillhör denna sambo och finns i kan inte göras gällande mot tredje man i vidare mån än vad som följer av svensk lag. Detsamma gäller inskränkningar i en sambos rätt att förfoga över sin övriga egendom eller att skuldsätta sig, om tredje man och sambon befann sig i när rättshandlingen företogs och tredje man inte kände till eller borde ha känt till inskränkningen. 14 § Begränsningar som en utländsk lag innehåller i en sambos skyldighet att med sin egendom svara för sina skulder kan inte göras gällande i , om skulden hänför sig till en rättshandling varigenom en sambo har förfogat över sin fasta egendom eller tomträtt och egendomen finns här Detsamma gäller om skulden hänför sig till en rättshandling varigenom en sambo har förfogat över annan egendom eller skuldsatt sig, om tredje man och sambon befann sig i när rättshandlingen företogs och tredje man inte kände till eller borde ha känt till inskränkningen. Erkännande och verkställighet av utländska avgöranden 15 § Ett lagakraftvunnet avgörande om sambors förmögenhetsförhål- landen av en utländsk domstol eller en annan myndighet eller av en bodel- ningsförrättare gäller i , om det har meddelats i 1.en stat vars lag enligt 5 eller 6 § var tillämplig på frågor om sambornas förmögenhetsförhållanden, eller 2.den stat där svaranden hade hemvist. 16 § Det utländska avgörandet gäller dock inte i , om 1.avgörandet har meddelats mot en part som inte har gått i svaromål och som inte har fått kännedom om den väckta talan i tillräcklig tid för att kunna svara i saken eller mot en part som annars inte har fått rimliga möjligheter att föra sin talan i det utländska förfarandet, 2.avgörandet strider mot ett svenskt avgörande, 3.avgörandet strider mot ett här i landet gällande utländskt avgörande i ett förfarande som började tidigare än det andra utländska förfarandet, 4.det i pågår ett förfarande som kan leda till ett motstridigt avgörande, eller 5.det utomlands pågår ett förfarande som kan leda till ett motstridigt avgörande, såvida det förfarandet har börjat tidigare än det andra utländska förfarandet och kan antas leda till ett här i landet gällande avgörande. 17 § Ett utländskt domstolsavgörande som är verkställbart i domstols- landet och som gäller i får verkställas, om avgörandet har för- klarats verkställbart här. En ansökan om att avgörandet ska förklaras verkställbart i görs till tingsrätten. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilka tingsrätter som får pröva en ansökan. Sökanden ska tillsammans med ansökan ge in avgörandet i original eller i kopia som har bestyrkts av en behörig myndighet samt de ytterligare handlingar som tingsrätten behöver för sin prövning. 2018/19:50 Bilaga 5 18 § Om ett avgörande förklaras verkställbart, verkställs avgörandet på samma sätt som ett motsvarande svenskt avgörande som har vunnit laga kraft. En föreskrift om tvångsmedel i avgörandet ska dock inte tillämpas. Vid handläggning i domstol av ett ärende om verkställbarhetsförklaring tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. 19 § Om det finns svensk internationell behörighet enligt detta kapitel och annan behörig domstol saknas, är behörig. 20 § Vid tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel ska den som är bosatt i en viss stat anses ha hemvist där, om bosättningen med hänsyn till vistelsens varaktighet och omständigheterna i övrigt får anses stadig- varande. 21 § En bestämmelse i utländsk lag får inte tillämpas och ett utländskt avgörande gäller inte i , om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att tillämpa bestämmelsen eller att erkänna avgörandet. Särskilda bestämmelser om erkännande och verkställighet av vissa utländska avgöranden 1 § Detta kapitel gäller för frågor om erkännande och verkställighet av avgöranden om makars respektive registrerade partners förmögenhets- förhållanden, om inte annat följer av förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden, 2 kap. denna lag, lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privat- rättens område eller lagen (1932:540) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i . 2 § Ett lagakraftvunnet avgörande om makars eller registrerade partners förmögenhetsförhållanden av en utländsk domstol eller en annan myn- dighet eller av en bodelningsförrättare gäller i , om det har meddelats i 1.en stat vars lag enligt i gällande lagvalsregler var tillämplig på makarnas respektive de registrerade partnernas förmögenhetsförhållanden, eller 2.den stat där svaranden hade hemvist. 3 § Det utländska avgörandet gäller dock inte i , om 1.avgörandet har meddelats mot en part som inte har gått i svaromål och som inte har fått kännedom om den väckta talan i tillräcklig tid för att kunna svara i saken eller mot en part som annars inte har fått rimliga möjligheter att föra sin talan i det utländska förfarandet, 2.avgörandet strider mot ett svenskt avgörande, 3.avgörandet strider mot ett tidigare meddelat utländskt avgörande som gäller här, 4.det i pågår ett förfarande som kan leda till ett motstridigt avgörande, eller 5.det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att erkänna avgörandet. 4 § I fråga om verkställighet av ett avgörande som avses i 2 § gäller vad som föreskrivs i 3 kap. 17–18 §§. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden. 3.Bestämmelserna i 3–7, 9–12 och 19–20 §§ lagen (1990:272) om inter- nationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden tillämpas fortfarande avseende makar och registrerade partner som har ingått äktenskap respektive registrerat partnerskap före och som inte har valt tillämplig lag på sina förmögenhetsförhållanden eller därefter. 4.Ett giltigt lagvalsavtal mellan sambor som företogs före ikraftträdan- det förlorar inte sin giltighet genom den nya lagen.