prop · H70341 · 2019-11-27 00:00:00 — 2016 med avseende ; Regeringsbeslut UD2017/20467/IU, Regleringsbrev för avseende . 2017/18:1 Budgetpropositionen – Utgiftsområde 7, s. 18. 74Se Sida av Tracs hjälptexter för normal handläggning av en insats, . 75Sida, ”Det här är svenskt bistånd”, hämtad . 76Sida, ”Arbetssätt och metoder”, hämtad . 77Regeringsbeslut UD2017/01299/KH, Strategi för humanitära bistånd genom (Sida) 2017–2020. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N emergency humanitarian assistance . Resolutionen innehåller principer om humanitet, opartiskhet, neutralitet och oberoende som ska vara vägledande för det humanitära biståndet.78 Det humanitära biståndet betalas ut efter att en begäran om finansiellt stöd vid en humanitär kris eller katastrof, en så kallad nödappell, har inkommit. I de flesta fall kommer dessa appeller från FN. Sidas humanitära bistånd ges antingen som ett- eller treåriga stöd vid utdragna kriser, eller som stöd i samband med humanitära katastrofer. I det senare fallet ska Sida kunna betala ut stöd . Denna granskning avser det stöd som Sida ger vid utdragna kriser, eftersom det är i denna typ av insatser som samverkan med det långsiktiga utvecklingssamarbetet kan ske. Sida uppdrar åt olika samarbetspartner, till exempel FN-organ, den internationella rödakorsrörelsen och andra civilsamhällesorganisationer att genomföra det humanitära biståndet. Det humanitära stödet består av materiellt bistånd, såsom mat, vatten, husrum och sjukvårdsanläggningar samt av skyddsinsatser som exempelvis kan handla om registrering av flyktingar eller utbildning i olika slags rättigheter.79 Sida har personal på huvudkontoret i och på utlandsmyndigheterna i de partnerländer där har ambassader, generalkonsulat eller delegationer. Sidas huvudkontor är uppdelat i åtta avdelningar, varav fem arbetar med insatshantering, och tre med stöd och styrning. Flertalet av Sidas insatser inom det långsiktiga utvecklingssamarbetet hanteras av Sidas personal vid utlandsmyndigheterna och av lokalt anställd personal, som formellt är anställda av ambassaden, men vilka arbetar för Sida. Det humanitära biståndet, däremot, handläggs och beslutas vid den humanitära enheten på i denna enhet finns det en ansvarig handläggare, en så kallad geografisk fokalpunkt, för varje land som får humanitärt bistånd. Vid utlandsmyndigheterna har Sida, i de flesta fall, en personalstyrka som består av ett biståndsråd, som är chef för utvecklingssamarbetet, samt ett antal handläggare som arbetar med utvecklingsinsatser. Handläggarna är också ansvariga för olika tematiska ämnesområden, och humanitärt bistånd är ett sådant område. Den handläggare som är ansvarig för humanitärt bistånd har en så kallad delad tjänst som inkluderar både humanitärt bistånd och ett eller flera tematiska 78FN Resolution 46/182, Strengthening of the coordination of humanitarian assistance of the United Nations, 1991. har beslutat om ett antal följdresolutioner som bekräftat och gjort tillägg till resolution 46/182, se FN, ””, hämtad . 79Sida, ”Humanitärt bistånd – så går det till”, hämtad ; Sida, ”Sidas humanitära bistånd”, hämtad . 80Den humanitära enheten är en del av avdelningen för , och humanitärt bistånd. Se Sida, ”Vår organisation”, hämtad . R I K S R E V I S I O N E N S I D A S H U M A N I T Ä R A B I S T Å N D O C H L Å N G S I K T I G A U T V E C K L I N G S S A M A R B E T E områden inom det långsiktiga utvecklingssamarbetet. har fått olika uppgifter om den benämning som dessa personer går under, bland annat har de beskrivits som humanitär fokalpunkt och humanitär samordnare. har i den här granskningen valt att använda humanitär fokalpunkt då det är den benämning som används i arbetsbeskrivningen för dessa tjänster.81 Humanitära fokalpunkter finns på utlandsmyndigheterna i de partnerländer där finansierar både humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete. 81Se Sida, Division of labour concerning contribution management, crisis analysis and dialogue in the implementation of Sida’s humanitarian support, 2018. 26 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 3Regeringens styrning och förutsättningar för samverkan 3.1 Revisionsfråga och bedömningskriterier I detta kapitel redovisar iakttagelser som rör den första revisionsfrågan Har regeringens styrning av det internationella biståndet skapat förutsättningar för samverkan mellan det humanitära biståndet och utvecklingssamarbetet? För att besvara revisionsfrågan har , utifrån de bedömningsgrunder och -kriterier som beskrevs i avsnitt 1.4, granskat om regeringen: •genom sin styrning har skapat förutsättningar för samverkan mellan humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete. •har tydliggjort mandat- och arbetsfördelningen mellan aktörer inom de två biståndsformerna, samt hur samverkan ska ske givet denna fördelning. •har skapat förutsättningar för samfinansiering och samrapportering. Ovanstående bedömningskriterierna utgör, enligt , centrala förutsättningar för samverkan mellan de båda biståndsformerna. 3.2Förutsättningar för samverkan i regeringens styrdokument Regeringens styr Sida genom myndighetens instruktion, regleringsbrev och strategier.82 Även om regeringens skrivelser till inte har någon formellt styrande funktion, så är det i dessa dokument som regeringen redogör för det svenska biståndets inriktning.83 menar att om regeringen vill få genomslag för sin och intention om ökad samverkan mellan humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete, bör detta framgå med tydlighet av dessa dokument. De mål som regeringen fastställer i skrivelser och strategier har stor betydelse för Sida, eftersom de avgör inriktningen för myndighetens arbete. har därför undersökt om det finns gemensamma mål för de två biståndsformerna på strateginivå, samt om det framgår hur samverkan kan ske på Sida inom ramen för målen för respektive biståndsform. Granskningen avser de styrdokument som gällde (2015–2017). 82Regeringen, ”Så styrs – Myndigheter och bolag med statligt ägande”, hämtad ; Regeringsbeslut , Riktlinjer för strategier inom svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd, s. 1. 83Se till exempel Regeringens skrivelse 2013/14:131 Biståndspolitisk plattform, s. 1. R I K S R E V I S I O N E N S I D A S H U M A N I T Ä R A B I S T Å N D O C H L Å N G S I K T I G A U T V E C K L I N G S S A M A R B E T E 3.2.1 Ökad tonvikt på samverkan Betydelsen av samverkan mellan humanitärt bistånd och utvecklingssamarbete understryks både i regeringens skrivelse 2013/14:131 Biståndspolitisk plattform och i regeringens skrivelse 2016/17:60 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd. Den biståndspolitiska plattformen anger att samverkan inom svenskt internationellt bistånd ska bidra till resiliens och katastrofriskreducering i de kontexter där det genomförs.84 I policyramverket höjer regeringen ambitionen på samverkansområdet genom att en av fem centrala huvudprioriteringar inom det humanitära området är ”[ökad] samverkan och ökade synergier mellan humanitära insatser och långsiktigt utvecklingssamarbete, för att minska risken för återkommande humanitära kriser”.85 uppger vidare att ”[genom] att lägga mer kraft på konfliktlösning, katastrofriskreducering, utbildning, hållbart utnyttjande av naturresurser, miljö- och klimatarbete samt långsiktig utveckling kommer regeringen att söka bidra till att kriser inte uppstår, blir utdragna och återkommande. Detta kräver förbättrade synergier, samordning och samarbete med de långsiktiga utvecklingssamarbete.”86 Så kallade ”breda långsiktiga utvecklingsinsatser” förväntas också minska risken för, och konsekvenserna av, humanitära kriser.87 Ovanstående skrivelser understryker också att det humanitära biståndet alltid måste utgå från de humanitära principerna, vilket innebär att samverkan inte får ske på bekostnad av de humanitära biståndets opartiska uppdrag.88 Eftersom de humanitära behoven har ökat i världen, anser regeringen att en bredare och mer effektiv ansats behövs som ”utöver humanitär finansiering fokuserar på konfliktförebyggande och långsiktigt utvecklingssamarbete för att minska framtida humanitära behov”.89 Regeringen anser vidare att utvecklingssamarbetet har en viktig roll när det gäller att hantera grundorsakerna till humanitära kriser samt i att stärka människors och samhällens resiliens. Detta kräver ett nära samspel mellan humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete.90 I regeringens regleringsbrev till Sida har regeringen också gett Sida flera uppdrag som delvis handlar om samverkan mellan humanitärt 84Regeringens skrivelse 2013/14:131 Biståndspolitisk plattform, s. 16, 31, 38. 85Regeringens skrivelse 2016/17:60 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd, s. 40–41. 41–42. 88Regeringens skrivelse 2013/14:131 Biståndspolitisk plattform, s. 38; Regeringens skrivelse 2016/17:60 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd, s. 41. 89Regeringsbeslut UD2017/01299/KH, Strategi för humanitära bistånd genom (Sida) 2017–2020, s. 2. 90Ibid., s. 2. Detta är också i linje med de åtaganden som har gjort i Agenda och inom för katastrofriskreducering 2015–2030. 28 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete.91 Exempelvis fick Sida regleringsbrev ett uppdrag som rörde kapacitetsbyggnad och resiliens mot katastrofer. Uppdraget inkluderade även hur Sida planerade att stärka motståndskraften mot naturkatastrofer och konfliktrelaterad sårbarhet.92 Regeringen skriver dock inte något om samverkan mellan humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete i Sidas instruktion.93 Regeringen har gjort åtaganden inom ramen för flera internationella överenskommelser som rör samverkan. Till exempel har regeringen förbundit sig till att genomföra för katastrofriskreducering 2015–2030, Agenda 2030 och Grand Bargain. Enligt regeringen har dessa åtaganden bidragit till en ökad insikt om betydelsen av ett holistiskt och sammanlänkat angreppssätt för att minska risken för och konsekvenserna av, humanitära kriser och katastrofer.94 Samverkan uppmuntras också i den så kallade Parisdeklarationen , vilket har varit en av de mest tongivande överenskommelserna inom internationellt bistånd. Parisdeklarationen säger, bland annat, att givare ska arbeta för att överbrygga glappet mellan humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete.95 Den har uttryckt höga ambitioner ifråga om att implementera dessa internationella överenskommelser.96 Såväl inom det internationella givarsamfundet som på Sida benämns arbetet med samverkan också som ett nexus mellan det humanitära biståndet och det långsiktiga utvecklingssamarbetet. har detta arbete breddats till att inkluderat ett freds- och säkerhetsperspektiv, och många svenska och internationella biståndsaktörer pratar därför om ett trippel-nexus.97 91Förutom de uppdrag som nämns nedan har regeringen bland annat gett Sida i uppdrag att rapportera biståndet genom multilaterala organisationer, målkonflikter och samstämmighet inom ramen för PGU (Regeringsbeslut UD2016/20546/IU, s. 5) samt att komma in med ett underlag för Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling (Regeringsbeslut UD2017/20467/IU, s. 6). 92Regeringsbeslut UD2016/20546/IU, s. 5. 93Se Förordning (2010:1080) med instruktion för (Sida). 94Regeringsbeslut UD2017/01299/KH, Strategi för humanitära bistånd genom , s. 2. 95OECD/DAC, The declaration on aid effectiveness and the Agenda for Action 2005/2008, 2008, s. 19, se också s. 2. 96Se till exempel Regeringen, ”Handlingsplan Agenda 2030”, hämtad ; Regeringens skrivelse 2015/16:182 Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030, s. 33. 97Intervju fyra personer UD #1, se också Professionals in Humanitarian and Protection, “What is the "humanitarian-development-peace nexus"?”, hämtad . R I K S R E V I S I O N E N S I D A S H U M A N I T Ä R A B I S T Å N D O C H L Å N G S I K T I G A U T V E C K L I N G S S A M A R B E T E 3.2.2Avsaknad av gemensamma målformuleringar på strateginivå försvårar samverkan Det övergripande målet för svenskt internationellt bistånd är, som tidigare nämnts, ”att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck”.98 För det humanitära biståndet finns även ett separat övergripande mål: ”att bidra till att rädda liv, lindra nöd och upprätthålla mänsklig värdighet till förmån för nödlidande människor som har utsatts för, eller står under hot att utsättas för, väpnade konflikter, naturkatastrofer eller andra katastrofliknande förhållanden”.99 Dessa två mål var formulerade på samma sätt under hela den granskade perioden (2015–2017), men regeringens beskrivning av hur de två målen förhåller sig till varandra har förändrats. I biståndsplattformen utgjorde målet för det humanitära biståndet ett av sex delmål som tillsammans skulle bidra till att uppfylla det övergripande målet för internationellt bistånd.100 I policyramverket är målet med det humanitära biståndet inte längre ett uttalat delmål. Istället är det angivet i samband med det övergripande målet, utan något förtydligande om hur de två målen förhåller sig till varandra.101 På fråga från har gjort ett förtydligande där de uppger att målet för det humanitära biståndet är underordnat det övergripande målet för internationella bistånd. Det humanitära biståndsmålet är, enligt , en specificering av vad det humanitära biståndet ska uppnå inom ramen för det övergripande målet.102 har dock inte förtydligat hur det humanitära biståndet ska bidra till det övergripande biståndsmålet. Denna oklarhet avspeglas i de granskade strategierna. har inte kunnat identifiera några gemensamma målformuleringar på strateginivå för de granskade landstrategierna och de två humanitära strategier som gällde . Avsaknaden av gemensamma mål bidrar till att bibehålla uppdelningen mellan det humanitära biståndet och det långsiktiga utvecklingssamarbetet. Dock står inga av målformuleringarna i direkt konflikt med varandra.103 Flera av de granskade landstrategierna har målformuleringar 2017/18:1 Budgetpropositionen – Utgiftsområde 7, s. 16, se också prop. 2013/14:1 Budgetpropositionen – Utgiftsområde 7, bet. 2013/14:UU2. 99Regeringens skrivelse 2016/17:60 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd, s. 3–4; Regeringens skrivelse 2013/14:131 Biståndspolitisk plattform, s. 38. 100Regeringens skrivelse 2013/14:131 Biståndspolitisk plattform, s. 38. 101Regeringens skrivelse 2016/17:60 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd, s. 3–4. 102E-post från , . 103Regeringsbeslut UF2013/70393/UD/AF, Bilaga: Resultatstrategi för internationella bistånd till Sydsudan 2014–2016: Regeringsbeslut UF2013/72260/UD/AF, Resultatstrategi för internationella bistånd i –2016; Regeringsbeslut UF2014/51155/UD/ASO, Bilaga: Resultatstrategi för internationella bistånd till 2014–2019; Regeringsbeslut 30 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N som ligger nära formuleringarna i de granskade humanitära strategierna, bland annat om resiliens. Exempelvis är ett av målen för det svenska utvecklingssamarbetet med ”stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar och naturkatastrofer”.104 Det är i linje med de skrivningar om resiliens och katastrofförebyggande som finns i strategierna för humanitärt bistånd.105 Den humanitära strategin innehåller inte något mål som handlar om resiliens. Däremot säger den att resiliens, tillsammans med jämställdhet och konfliktkänslighet, systematiskt ska integreras i det humanitära biståndet.106 Resiliens utgör enligt strategin också en ”skärningspunkt [där] samspelet mellan humanitärt stöd och långsiktigt utvecklingssamarbete ska stärkas”.107 Det finns således tematiska beröringspunkter mellan strategierna. Dock skulle gemensamma målformuleringar på strateginivå förbättra förutsättningarna för samverkan eftersom de flesta av Sidas insatser utformas och finansieras i förhållande till målen för en specifik strategi. Anledningen är att det är så myndighetens resultat ska rapporteras till regeringen.108 UF2014/68018/UD/, Bilaga: Strategi för internationella utvecklingssamarbete med 2015–2019; , Resultatstrategi för internationella bistånd till –2019, 2013c; Regeringsbeslut UD2015/201/AF, Bilaga: Strategi för utvecklingssamarbete med 2015-2019; Regeringsbeslut UD2016/01030/AF, Bilaga: Strategi för utvecklingssamarbete med 2016-2020; Regeringsbeslut UD2016/04313/AF, Bilaga: Strategi för utvecklingssamarbete med 2016-2019; Regeringsbeslut UD2016/10924/AF, Bilaga: Strategi för utvecklingssamarbete med 2016-2020; , Resultatstrategi för internationella bistånd till 2013–2017, 2013a; , Resultatstrategi för internationella bistånd till 2013–2017, 2013b. 104Regeringsbeslut UD2016/04313/AF, s. 1. 105Regeringsbeslut UF2011/19399/UD/SP, Strategi för humanitärt bistånd genom (Sida) 2011-2014, s. 10–11; Regeringsbeslut UD2017/01299/KH, Strategi för humanitära bistånd genom (Sida) 2017–2020, s. 6. 106Regeringsbeslut UD2017/01299/KH, Strategi för humanitära bistånd genom (Sida) 2017–2020, s. 1. Delmålen för den humanitära strategin är behovsbaserad, snabb och effektiv humanitär respons; ökat skydd för krisdrabbade människor samt ökad respekt för den internationella humanitära rätten och de humanitära principerna; ökad inflytande för krisdrabbade människor; sam stärkt kapacitet och effektivitet i det humanitära systemet. 108Regeringsbeslut UF2013/72260/UD/AF; Regeringsbeslut UF2014/51155/UD/ASO, s. 1; Regeringsbeslut UF2014/68018/UD/; Regeringsbeslut UD2015/201/AF, s. 2; Regeringsbeslut UD2016/01030/AF, s. 4; Regeringsbeslut UD2016/04313/AF, s. 1; Regeringsbeslut UD2016/10924/AF; , 2013a, s. 6. R I K S R E V I S I O N E N S I D A S H U M A N I T Ä R A B I S T Å N D O C H L Å N G S I K T I G A U T V E C K L I N G S S A M A R B E T E 3.2.3 Samverkan i analys och genomförande av strategier Vad strategier på biståndsområdet ska innehålla framgår av specifika riktlinjer.109 Riktlinjerna nämner inte humanitärt bistånd eller samverkan. Däremot uppger de att en komplementaritet mellan olika resultatstrategier ska eftersträvas och att svenskt bistånd måste vara flexibelt och erbjuda differentierade samarbetsformer.110 Riktlinjerna specificerar att strategierna, i de fall det är relevant, ska uppge hur Sida genom en kombination av humanitära insatser och långsiktigt utvecklingssamarbete ska kunna möta de behov som finns i partnerländer, som de understryker att det är av yttersta vikt att de humanitära principerna respekteras. Riktlinjerna specificerar vidare att samordning och synergier mellan strategier för utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd ska eftersträvas för att öka effektiviteten och kvaliteten i biståndet. Detta kan exempelvis göras genom strategiöverskridande analys och planering, samt gemensamma målformuleringar.111 Riktlinjerna antogs det året, och hade därmed inte hunnit få genomslag . har ändå valt att inkludera dem i granskningen eftersom de visar att regeringen har förtydligat styrningen på samverkansområdet genom dessa riktlinjer. I de två humanitära strategier som gällde under den granskade perioden112 understryks vikten av att samverka med det långsiktiga utvecklingssamarbetet i genomförandet av det humanitära biståndet. Det handlar till exempel om att samverka för att förebygga katastrofer, skapa hållbara lösningar på humanitära kriser och arbeta parallellt med återuppbyggnad.113 Sidas humanitära bistånd ska utveckla arbetsmetoder för att ”ett närmare operationellt samarbete [med det långsiktiga utvecklingssamarbetet] ska ske också på landnivå, genom gemensamma analyser, planering och långsiktiga målformuleringar”.114 I samtliga av de granskade landstrategiernas kontextbeskrivningar ingår även analyser av den humanitära situationen, eftersom den påverkar det långsiktiga 109Regeringsbeslut , Riktlinjer för strategier inom svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd. De riktlinjer som framför allt varit aktuella är regeringspromemoria , Riktlinjer för resultatstrategier inom internationella bistånd. 110Regeringspromemoria , Riktlinjer för resultatstrategier inom internationella bistånd. Noteras bör att de riktlinjer som föregick dessa innehöll skrivningar om samverkan, se , Riktlinjer för samarbetsstrategier, s. 42, 2010. 111Regeringsbeslut , Riktlinjer för strategier inom svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd, s. 4 och 6–7. 112Se bilaga 3 för en lista över de skrivelser och strategier som gällde . 113Regeringsbeslut UF2011/19399/UD/SP, Strategi för humanitärt bistånd genom (Sida) 2011-2014, s. 10–11; Regeringsbeslut UD2017/01299/KH, Strategi för humanitära bistånd genom (Sida) 2017–2020, s. 6–7. 114Regeringsbeslut UD2017/01299/KH, Strategi för humanitära bistånd genom (Sida) 2017–2020, s. 7. 32 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N I landstrategierna kartläggs, exempelvis, respektive lands sårbarhet för naturkatastrofer och klimatförändringar och de flykting- och konfliktsituationer som förekommer.115 I sex av tolv granskade landstrategier anger regeringen att verksamheten ska samverka med humanitärt stöd när så är lämpligt.116 Det handlar till exempel om samverkan för att underlätta övergången från humanitärt bistånd till långsiktigt utvecklingssamarbete.117 3.3Mandat- och arbetsfördelning samt möjligheter till samfinansiering och samrapportering I detta avsnitt undersöker om regeringen har tydliggjort mandat- och arbetsfördelningen mellan det humanitära biståndet och det långsiktiga utvecklingssamarbetet inom Sida. Vidare undersöker vilka möjligheter till samfinansiering och samrapportering som ges i regeringens styrning, med utgångspunkten att det endast ska göras i de fall där den inte riskerar att äventyra de humanitära principerna om humanitet, neutralitet, oberoende och opartiskhet. 3.3.1 En tydlig mandat- och arbetsfördelning konstaterar att mandat- och arbetsfördelningen är tydlig i regleringsbrev och strategier. Bland annat ska det humanitära biståndet utgå från globala humanitära behov och de humanitära principerna, medan det långsiktiga utvecklingssamarbetet ska bidra till minskad fattigdom.118 Regeringen understryker att samverkansarbetet ska präglas av denna tydliga arbetsfördelning, som är baserad på mandat.119 Regeringen framhåller också att komplexa kriser kräver mandatöverskridande samarbete mellan humanitärt bistånd och långsiktigt 115Jämför Regeringsbeslut UF2013/70393/UD/AF, s. 2; Regeringsbeslut UF2013/72260/UD/AF, s. 1–2; Regeringsbeslut UF2013/72334/UD/AF, Bilaga: Resultatstrategi för internationella bistånd till 2014-2018, s. 1;Regeringsbeslut UF2014/51155/UD/ASO, s. 2; Regeringsbeslut UF2014/68018/UD/; , 2013) Resultatstrategi för internationella bistånd till , s. 4–5; Regeringsbeslut UD2015/201/AF, s. 3; Regeringsbeslut UD2016/01030/AF; Regeringsbeslut UD2016/04313/AF, s. 6; Regeringsbeslut UD2016/10924/AF, s. 4; , 2013a, s. 2; , 2013b, s. 2–3. 116Regeringsbeslut UF2013/70393/UD/AF, s. 2; Regeringsbeslut UF2013/72260/UD/AF, s. 2; Regeringsbeslut UF2014/68018/UD/; Regeringsbeslut UD2016/01030/AF, s. 4; Regeringsbeslut UD2016/04313/AF, s. 6; Regeringsbeslut UD2016/10924/AF. 117Regeringsbeslut UD2016/01030/AF, s. 4; Regeringsbeslut UD2016/04313/AF, s. 6; Regeringsbeslut UD2016/10924/AF. 118Regeringens skrivelse 2016/17:60 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd; Regeringsbeslut UD2017/01299/KH, Strategi för humanitära bistånd genom (Sida) 2017–2020. 119Regeringens skrivelse 2016/17:60 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd, s. 41–42 och 47; Regeringsbeslut UD2017/01299/KH, Strategi för humanitära bistånd genom (Sida) 2017–2020, s. 2 och 7. Se också prop. 2002/03:122. Gemensamt ansvar: politik för global utveckling. R I K S R E V I S I O N E N