prop · H70344 · 2019-11-21 00:00:00 — Trots detta höll regeringen fast vid SOU:ns ursprungliga bedömning om 5 000 transporter,149 vilket sedan visade sig vara lågt räknat.150 Dock bedömde regeringen att ändringen skulle vara mer kostsam för Kriminalvården än vad både SOU:n och Statskontoret beräknat.151 I de underlag som har presenterat 146Riksrevisionen har gått igenom underlag för myndighetsdialoger, månadsmöten med rikspolischefen, rambud, ramberedning, interna PM till den politiska ledningen samt interna beräkningsfiler och uppdrag som har getts till . 147Intervju chefstjänsteman, , huvudman, . 148SOU 2011:7 Transporter av frihetsberövade; Statskontoret 2011, Transporter av frihetsberövade – en konsekvensanalys 2011:28. 149Enligt uppgift bedömde departementet att invändningarna inte var tillräckliga för att lagändringen skulle stoppas. Intervju chefstjänsteman, , huvudman, . 150Kriminalvården räknar i budgetunderlaget med 53 500 transporter , varav 29 520 beräknas vara överlämnade handräckningstransporter som innebär en kostnad på . När verksamheten är fullt utbyggd räknar Kriminalvården med 71 100 transporter, varav 45 830 handräckningstransporter som innebär en kostnad på . 151SOU:n beräknade den årliga kostnaden till ca , Statskontoret till ca och regeringen till , se prop. 2016/17:57, s. 67. 44 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N för Riksrevisionen152 finns heller inga tecken på att departementet övervägt att lagtexten kunde tolkas på olika sätt, vilket heller inte tycks ha lyfts av myndigheterna inför förändringen. och Kriminalvården har däremot tolkat lagstiftningen olika, vilket har skapat problem.153 I detta fallet har ansvarsfördelningen mellan myndigheterna således varit otydlig. menar att tolkningen av ansvaret ska göras av myndigheterna, men sätter enligt indirekt ramarna genom medelsfördelningen. För att kunna göra en rimlig budget för myndigheterna behöver departementet därför även indirekt ta ställning i frågan om ansvarsfördelning. 4.2 Myndigheternas interna fördelning och överväganden Myndigheterna bör enligt överväga om deras äskanden och interna resursfördelning utöver myndighetens egna behov ska anpassas till rättskedjans behov. För att undersöka detta har granskat dels myndigheternas interna fördelning och dels vilka överväganden de gör i samband med den fördelningen och under beredningen av sina respektive budgetunderlag. har jämfört myndigheternas interna fördelningar för att se likheter och skillnader i deras respektive geografiska fördelning med utgångspunkt i att om en myndighet förstärker en viss region kan även övriga myndigheter behöva göra det, då en stor del av medelsfördelningen grundas på ärendeflöden. Med tanke på att myndigheterna kan ha olika planeringshorisonter och olika behov olika år behöver samma region inte nödvändigtvis stärkas av alla myndigheterna . har därför i stället tittat på de samlade ökningarna och minskningarna . Jämförelsen har även gett underlag till frågor till myndigheterna kring deras överväganden i samband med justeringar i fördelningen. har vidare granskat om grundfördelningen till de geografiska områdena är likvärdig mellan myndigheterna. Jämförelserna ska inte tolkas som ett krav på likadana fördelningar utan snarare som en indikator på samstämmighet och ingång för vidare frågor. Jämförelsen har av praktiska skäl begränsats till perioden –2018. 2014–2015 omorganiserades , och Kriminalvården. 152SOU 2011:7 och prop. 2016/17:57 med remissvar, kommenterade dagordningar inför möten med rikspolischefen respektive Kriminalvårdens generaldirektör, uppdrag till myndigheterna, myndigheternas redovisning av uppdragen, rapport beställd av en extern utredare. 153Enligt bör samtliga transporter av frihetsberövade flyttas över till Kriminalvården för att uppdrag ska kunna renodlas. Kriminalvården anser att av praktiska och ekonomiska skäl bör fortsätta utföra en del kortare transporter, utryckningstransporter och transporter av anhållna. R I K S R E V I S I O N E N S T Y R N I N G E N A V R Ä T T S K E D J A N har och samma geografiska indelning med 7 områden respektive regioner, medan Kriminalvården har 6 regioner.154 Jämförelser mellan myndigheterna är svåra att göra för perioden eftersom polismyndigheternas, åklagarkammarnas, domkretsarnas och Kriminalvårdens dåvarande geografiska upptagningsområden inte överensstämde. Domstolar har ingen geografisk indelning utan varje domstol är en egen myndighet. har för jämförelsens skull grupperat tingsrätterna enligt och geografiska indelning. För Kriminalvården görs enbart jämförelser med häktesverksamheten som är mest påverkad av hur övriga led i rättskedjan bemannar sina organisationer på en viss ort.155 till den genomsnittliga andelen som varje region/område fått av de totala medlen som fördelas till regionerna/områdena –2018156 har myndigheterna haft en liknande grundfördelning till de geografiska områdena, med hänsyn tagen till att Bergslagen, Mitt och Nord överlappar varandra geografiskt mellan myndigheterna. Vissa undantag finns dock; Bergslagen/Mitt/Nord har tillsammans fått en större andel inom än inom de övriga (jämfört med ) medan har fått en mindre andel inom än inom övriga. Tingsrätterna i Öst har å sin sida fått en mindre andel än Öst inom de övriga myndigheterna. Tabell 1 Genomsnittlig andel av medel i procent 2015–2018 Källa: Egna beräkningar utifrån , Fördelning medelsramar –2018; , Sammanställning VP-budget 2010– 154Bergslagen är inom uppdelad mellan Nord och Mitt. En del av Mitt inom och ingår i Kriminalvårdens Nord. Kriminalvårdens Syd är mindre än övrigas; en del av övrigas Syd ingår i Kriminalvårdens Öst. 155Personer bör hållas häktade i närhet till den ort där brottsutredningen bedrivs eller där ärendet kommer tas upp i domstol. Intagna på anstalt behöver inte placeras efter sådana kriterier. 156I förhållande till häktesverksamheten har andelen beräknats utifrån häktesverksamhetens total. 46 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 2018; 2019, Budgetfördelning Tr och Hr 2011–2018; Kriminalvården , Budget Kriminalvårdsanslaget 2015–2018. Myndigheternas justeringar i den interna fördelningen, sett till den procentuella förändringen åren 2015–2018 för varje geografiskt område, skiljer sig delvis från varandra. Syd är det geografiska område som har fått störts ökning inom och näst störts inom häktesverksamheten, men en minskning i inom tingsrätterna. Bergslagen och Mitt tillhör de som har fått störst ökningar inom och , men minst inom tingsrätterna och Kriminalvården. Nord är det geografiska område som har fått störst ökningar inom och tingsrätterna, men däremot näst minst inom . Om man slår ihop Bergslagen, Mitt och Nord har ökningarna varit likvärdiga inom och Kriminalvården, men större inom och betydligt mindre för tingsrätterna.157 Se tabell 2 nedan. Tabell 2 Procentuell förändring per region 2015–2018 -3,6 -0,5 -3,2 Källa: Egna beräkningar utifrån , Fördelning medelsramar –2018; , Sammanställning VP-budget 2010– 2018; 2019, Budgetfördelning Tr och Hr 2011–2018; Kriminalvården , Budget Kriminalvårdsanslaget 2015–2018; , om styrningen av rättskedjan – faktagranskning Fördelningen till tingsrätterna följer i mindre utsträckning de övriga myndigheternas interna fördelning. Däremot är enbart ca hälften158 av ärendena i tingsrätterna brottmål som kopplar till övriga kedjans verksamhet, vilket gör att även annan hänsyn än rättskedjan behöver tas i fördelningen. 157Däremot har de fått sina ökningar vid lite olika tillfällen; inom och Kriminalvården främst 2016 och 2017, inom främst 2017 och 2018 och för tingsrätterna främst 2016 och 2018. 158Se exempelvis siffror i , Årsredovisning 2017, s. 22. Övriga mål är i huvudsak tvistemål. R I K S R E V I S I O N E N S T Y R N I N G E N A V R Ä T T S K E D J A N 4.2.2 Överväganden vid äskanden och intern fördelning har gått igenom det material som myndigheterna har sparat kring beredningen av budgetunderlagen och den interna fördelningen . Materialet omfattar mötesanteckningar från och underlag till ledningsgrupper och interna budgetdialoger, olika versioner av utkast till budgetunderlag samt instruktioner och planeringar kopplade till arbetet. Generellt tycks mycket liten hänsyn tas till externa faktorer i den interna fördelningen eller i beredningen av budgetunderlagen.159 Fokus ligger i stället på interna faktorer, främst personalfrågor. De externa faktorer som tas upp kopplar sällan till kedjan mer än indirekt, såsom ärendevolymer.160 Vissa tingsrätter för dock resonemang om hur polis och åklagares arbete i domkretsen påverkar domstolens ärendevolymer161 och inom har tillskotten till och dess påverkan på diskuterats i mer generella termer i ledningsgruppen.162 Justeringarna i den interna fördelningen som presenterats ovan förklaras av myndigheterna som resultat av att medel redovisas annorlunda, såsom att en del av häktesverksamheten i Syd tidigare redovisades under anstaltsverksamheten eller att fördelningsmodellen föll sig så just de granskade åren. Undantag från detta är att uppger sig ha behövt förstärka Syd som en följd av de inre gränskontrollerna i regionen som sattes upp 2015.163 Sammantaget bedömer att regeringen, och myndigheterna i låg utsträckning tar hänsyn till rättskedjan i resursfördelningen mellan och inom myndigheterna. De dokumenterade prioriteringar och avvägningar som gör kopplar till de separata myndigheterna, men det är sällan det framgår att det görs några bedömningar av rättskedjan som helhet och hur myndigheterna eller verksamhetsområden bör prioriteras gentemot varandra. Det tycks heller inte beaktas ett kedjeperspektiv vid justeringar i fördelningen mellan myndigheterna. 159Dock görs till viss del ändå hänvisningar till rättskedjan i budgetunderlagen, se avsnitt 3.2.1. 160Andra påverkansfaktorer som lyfts är lagändringar samt brottslighetens och samhällets utveckling. 161Se minnesanteckningar från budgetdialoger med tingsrätter och hovrätter 2017 och 2018. Det handlar exempelvis om att åklagarna har blivit effektivare, att har ökat personalstyrkan men att åklagarna inte har kunnat gör det vilket har lett till att åklagarna är en flaskhals och att det minskade utflödet från påverkar måltillströmningen. 162Se exempelvis , Protokoll från ledningsgruppsinternat och Protokoll från möte med ledningsgrupp /11. 163E-post , ; E-post , och ; E- post , ; E-post Kriminalvården, . 48 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N interna avstämningar under beredningen av resursfördelningen mellan myndigheterna fokuserar enligt den granskade dokumentationen inte på att få en effektiv rättskedja utan på om någon hänvisning eller aspekt har förbisetts. Möjligen förekommer frågor kring kedjans effektivitet mer i de löpande avstämningarna på handläggarnivå som inte har kunnat ta del av då de inte finns dokumenterade. Att handläggare stämmer av med varandra leder dock inte nödvändigtvis till att kedjeperspektivet beaktas tillräckligt. För det kan det även behövas en djupare analys eftersom det ofta kan handla om komplexa samband. Det kan vara svårt för handläggare med ansvar för enskilda sakområden att ha överblick över dessa samband. Myndigheterna tycks inte i någon större omfattning beakta varandra eller kedjan som helhet vare sig i de överväganden som görs inför äskanden och intern fördelning, eller i samband med justeringar i den interna fördelningen. R I K S R E V I S I O N E N S T Y R N I N G E N A V R Ä T T S K E D J A N 5 Slutsatser och rekommendationer övergripande slutsats är att styrningen av olika delar av rättskedjan inte tar tillräcklig hänsyn till konsekvenser för och effektivitet i hela rättskedjan. Visserligen finns en medvetenhet, främst inom men även inom myndigheterna, om behovet av kedjeperspektiv. har bland annat kunnat konstatera att även om arbetsprocesserna kan skapa förutsättningar för kedjeperspektiv har de också inbyggda risker som försämrar förutsättningarna för kedjeperspektiv. Vidare har granskningen visat att de styrande dokumenten delvis präglas av ett kedjeperspektiv, men också att detta perspektiv i vissa av dem har minskat . uppföljning och viktigare underlag inkluderar kedjeperspektiv men fokuserar på de olika delarna i kedjan. Kedjeperspektivet har heller inte varit framträdande i resursfördelningen mellan och inom myndigheterna. menar därför sammantaget att frågan om en väl fungerande rättskedja kan ha en mer framträdande plats i styrningen och i avstämningarna som görs, samt att detta underlättas av en utvecklad analys och uppföljning inom området. Detta utvecklas mer nedan. Granskningen visar att det i de styrande dokumenten ingår övergripande inslag kopplade till ett rättskedjeperspektiv. kan rättskedjeperspektivet stärkas, exempelvis avseende målen för utgiftsområdets olika verksamheter och i de styrande dokument som regeringen riktar till de enskilda myndigheterna. Styrningen genom mål, uppdrag och uppföljning handlar i första hand om de enskilda myndigheterna, med vissa undantag. Även beredning avseende resursfördelningen är främst myndighetsinriktad. Perspektivet ”effektiv rättskedja” är begränsat i dokumentationen och överväganden görs främst per enskild myndighet utan koppling till helheten. För att arbeta mot en mer sammanhållen och effektiv rättskedja och undvika kortsiktiga punktinsatser kan regeringen i sin styrning i större utsträckning tillämpa ett mer strategiskt och övergripande fokus på hur rättskedjan som helhet ska arbeta effektivt och utifrån detta identifiera var enskilda insatser i styrningen ska göras. Det skulle kunna stärka kedjeperspektivet i styrningen och därigenom gynna kedjans verksamhet och arbetet för att nå mål. Ett sätt att introducera ett sådant strategiskt, övergripande fokus kan vara genom att ta fram en långsiktig strategi. Det skulle även kunna göras genom att ta fram strategiska målområden som kopplar samman målen för verksamhetsområdena med målen för rättsväsendet och kriminalpolitiken. 50 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Ett kedjeperspektiv framgår delvis i myndigheternas väsentliga dokument men är, av delvis förklarliga skäl, inte en framträdande fråga i myndigheternas planering eller budgetering. En tydligare prioritering i regeringens styrning på effektiviteten i rättskedjan skulle sannolikt skapa incitament för myndigheterna att i större utsträckning säkerställa samverkan för en effektiv rättskedja. 5.2 Kedjeperspektiv i avstämningarna Granskningen visar att det både inom och vid myndigheterna finns arbetsprocesser som kan bidra till ett kedjeperspektiv. Rutiner och riktlinjer inom departementet lyfter att det bör ske avstämningar och att ett kedjeperspektiv ska beaktas. fokuserar de dokumenterade avstämningarna inom och i huvudsak på att olika aspekter och hänvisningar tas upp. För att säkerställa en effektiv rättskedja bör avstämningarna i större omfattning även beakta effekterna för kedjan utöver effekter för enskilda myndigheter. Ett sådant fokus förutsätter kunskap och analys av de ofta komplexa samband som samspelar i kedjan. Förutom regelbundna kontakter med de enskilda myndigheterna sker även kontakter mellan departementet och myndigheterna samlat, knutet till frågor som bedöms behöva diskuteras gemensamt. Enligt kan det vara befogat att komplettera dessa med mer fasta rutiner för gemensamma kontaktytor. Exempelvis skulle ett kedjeperspektiv kunna underlättas om mer regelbundet hade gemensamma samtal med rättskedjans myndigheter, utan förekommen anledning, som snarare fokuserar på olika processer, målområden och övergripande frågor, såsom planering eller hantering av verksamhetsvolymer. sker samverkan mellan myndigheterna avseende prioriteringar och planering i begränsad utsträckning. För att ge förutsättningar för tydligare inslag av ett kedjeperspektiv bör myndigheterna i sitt planerings-, prognos- och budgetarbete i större omfattning samordna sina prioriteringar och resurser och därigenom bidra till kedjans samlade insatser och undvika flaskhalsar. Detta kan till exempel ske inom befintliga samverkansforum eller genom att nya sådana sätts upp, exempelvis mellan myndigheternas ekonomiavdelningar. 5.3 Behov av analys och uppföljning En grundläggande förutsättning för att kunna styra mot en sammanhållen och effektiv rättskedja är enligt mer kunskap om och analys av sambanden i rättskedjan tillsammans med långsiktighet i styrning och planering. Den nuvarande uppföljningen av verksamheten i rättskedjan gör det svårt att fullt ut följa processerna genom hela kedjan. Vidare är kedjeperspektivet begränsat i myndigheternas underlag till regeringen. Detta riskerar att leda till att kunskapen om kedjan som helhet brister. En uppföljning med mer helhetsperspektiv kan öka R I K S R E V I S I O N E N S T Y R N I N G E N A V R Ä T T S K E D J A N kunskapen, liksom myndigheternas incitament att arbeta tillsammans mot de övergripande målen. har tagit vissa steg för att förbättra sin kunskap genom att inleda ett projekt med i syfte att se sambanden i rättskedjan och hur de kan beaktas i budgetarbetet. Övergripande analyser av rättskedjan kan dock behövas även i det löpande arbetet för att säkerställa styrning mot en effektiv rättskedja. Analysfunktionen och budgetsamordningsfunktionen fyller delvis detta behov. Däremot kan deras roller i styrningen stärkas. Eventuellt skulle arbetet bli effektivare om en samlad funktion fick ett uttalat ansvar för att säkerställa att hänsyn tas till vad som är det mest effektiva för rättskedjan som helhet, utöver att se till att olika aspekter blir belysta och vilka konsekvenserna blir för varje enskild myndighet. En sammanhållen styrning av rättskedjan kan underlättas av en sådan sammanhängande analys. Genom att utgöra ett kunskapsunderlag på alla nivåer i den interna hierarkin kan sådana övergripande analyser också motverka riskerna med ett uppdelat ansvar inom och riskerna med att ett stort ansvar för att avgöra när avstämning behövs läggs på handläggarna. Mot bakgrund av resonemanget ovan anser att styrningen av rättskedjan kan förbättras genom utvecklad kunskap inom området och tydligare kedjeperspektiv i styrningen samt i löpande arbetsprocesser och avstämningar. •att i styrningen tydliggöra ett mer långsiktigt rättskedjefokus. Det kan till exempel handla om utvecklad långsiktig planering eller målformulering för hur myndigheterna gemensamt och på lång sikt ska arbeta mot mål, •att säkerställa en stärkt tillgång till uppföljning och analys som har ett mer övergripande perspektiv. Det kan både handla om att stärka inslaget av analyser som kopplar till rättskedjans samlade behov och att komplettera den uppföljning som görs för att få en mer sammanhängande uppföljning, •att öka helhetsperspektivet i kontakterna med myndigheterna, till exempel genom att bredda kontaktytorna genom gemensamma dialoger med samtliga myndigheter i rättskedjan. rekommenderar myndigheterna i rättskedjan •att i större utsträckning diskutera strategiska frågor gemensamt för att nå samsyn kring prioriterade områden samt kring hur de bör agera, gemensamt och enskilt, för att rättskedjan ska fungera effektivt. 52 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N , , , 2007,” Collaborative Governance in Theory and Practice” i Journal and . Brå m.fl. 2017, Den framtida verksamhetsvolymen i rättskedjan. Centrala prognoser för perioden –2020. Brå 2018, En modell för uppföljning av rättskedjans myndigheter. Brå 2019, Utvärdering av försöksverksamheten Snabbare lagföring. Danermark, 2004, Samverkan – en fråga om makt. , , , 2003, ”Producing human services. Why do agencies collaborate?” i Public management review, vol. 5, nr 1 2003 63-81. , , ”Fulla häkten trots utbyggnad” SR , (hämtad ). Myndigheten för samhällsskydd och beredskap 2011, Samverkan - för säkerhets skull!. Perklev, , ”Regeringens polissatsning kräver att åklagarna blir fler” , aklagarna-blir-fler/ (hämtad ). 2011, Att hantera brottmål effektivt – en utmaning för regeringen och rättsväsendet Rir 2011:27. Rissvik, , ”Ministern om kritiken: känner inte igen bilden” SR , =6901549 (hämtad ). SOU 2011:7 Transporter av frihetsberövade. Statskontoret 2011, Transporter av frihetsberövade – en konsekvensanalys 2011:28. Statskontoret 2016, Utvecklad styrning – om sammanhållning och tillit i förvaltningen 2016:26. Statskontoret 2018, Ombildningen till en sammanhållen polismyndighet. Statskontoret 2019, Myndigheternas prognoser över flödet i brottmålsprocessen 2019:4. , ; Wällstedt, 2017, Intresserande samverkan. Från samsyn till framsyn – en studie inom , Akademin för ekonomistyrning i staten rapport 2017:2. R I K S R E V I S I O N E N S T Y R N I N G E N A V R Ä T T S K E D J A N Visam 2005, Mot en modern sammanhållen förvaltning. Erfarenheter från sex myndigheters samverkan i 15 projekt. Lagstiftning, propositioner etc. 2009/10:FiU38 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt. Budgetpropositioner för utgiftsområde 4 Rättsväsendet för åren 1998, 2010–2018. Förordning (2007;1073) med instruktion för . Förordning (2007:1172) med instruktion för Kriminalvården. Förordning (1996:1515) med instruktion för . Förordning (2014:1102) med instruktion för . Förordning (2015:743) med instruktion för . Förvaltningslagen (1986:223). Förvaltningslagen (2017:900). 2009/10:175 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt. 2011/12:10 Ändrade regler om förundersökningsledning och förundersökningsbegränsning. 2016/17:57 Transporter av frihetsberövade. Regeringsformen (1974:152). Regleringsbrev för Polisen/, , Domstolar och Kriminalvården för åren 2010–2018. , Dispositioner och tidplaner för BU. , Powerpoint: Processen för budgetunderlaget. , Powerpoint: Resursfördelningsmodell för de olika domstolsslagen. , Underlag från budgetarbetet 2017 och 2018. verksamhetsplaner för åren 2010–2018. 2016, Inriktning för Domstolars budgetunderlag 2018–2020. 2017, Beslut om budget- och planeringsramar för åren 2018–2020 dnr 1088–2017. 2018, E-post . 2018, styrmodell dnr DV0870-2018. 2018, Så verksamhetsplanerar vi 2019–2021 dnr 0863-2018. 2019, Budgetfördelning Tr och Hr 2011–2018. 54 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 2019, Faktagranskning av rapport , Kommenterad dagordning inför kvartalsmöte med kriminalvården . , Ramberedningar med underlag och föredragningspromemorior 2015–2018. , Underlag från beredningen av budgetpropositionerna . , Underlag från beredningen av satsningen på . , Underlag från beredningen av flytten av ansvaret för transporter av frihetsberövade från polismyndigheten till Kriminalvården. Kriminalvårdens budgetunderlag för åren 2010–2018. Kriminalvården, Underlag från budgetarbetet 2017 och 2018. Kriminalvårdens verksamhetsplaner för åren 2010–2018. Kriminalvårdens årsredovisning för åren 2010–2018. Kriminalvården , Kriminalvårdens riktlinjer för budgetprocessen 2017:3. Kriminalvården , Kriminalvårdens riktlinjer för verksamhetsplansprocessen VP 2017:5. Kriminalvården , Kriminalvårdens anvisningar för budgetunderlagsprocessen version 1.0. Kriminalvården , Budget Kriminalvårdsanslaget 2015–2018. Mötesprotokoll från centrala samverkan med , Domstolar (inklusive möten med ) respektive Kriminalvården åren 2014–2018. , presentation ”Migration, polis och mångkulturella områden”. Polisens/budgetunderlag för åren 2010–2018. Polisens/verksamhetsplaner för åren 2010–2018. Polisens/årsredovisningar för åren 2010–2018. , Underlag från budgetarbetet 2017 och 2018. , Arbetsordning för 2018:21. , Fördelning medelsramar –2018. internrevision 2018, Granskning av strategiska styrning inklusive styrmodell, dnr A249.985/2017. 2011, Handledning för myndigheterna instruktioner, PM 2011-06- 14, S/SFÖ. R I K S R E V I S I O N E N