prop · H70326 · 2019-10-15 00:00:00 — som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa bestämmelser. kungariket har antagit förordning 859/2003, men inte förordning 1231/2010. i förordning 1231/2010 har förordning 859/2003 upphört att gälla endast mellan medlemsstater som är bundna av förordning 1231/2010. Förordning 859/2003 gäller således fortfarande i vissa fall. I de fallen ska förordning 1408/71, enligt den angivna bestämmelsen i förordning 883/2004, fortsätta att gälla och ha kvar sin rättsverkan. sammanläggning fortsätta att tillämpas. vissa synpunkter när det gäller regleringen i nämnda artikel i förordning 2019/500 och uttrycker en önskan om att få ytterligare stöd för Regeringen kan inledningsvis konstatera att den svenska lagen och förordning 2019/500 är uppbyggda på olika sätt. noteras att förordningen inte hade antagits när propositionen till lagen Syftena bakom och det sakliga innehållet i de nationella bestämmelserna beskrivs i propositionen Åtgärder för att mildra konsekvenserna på det sociala området med anledning av brexit (prop. 2018/19:53), som låg till grund för de bestämmelserna. Där framgår att regleringen ska mildra de allvarligaste konsekvenserna för enskilda av att lämnar EU (se s. 18). Regeringen vill därutöver framhålla att det i den tidigare propositionen uttalades att utgångspunkten bör vara att förordning 883/2004 bör tillämpas på samma sätt som före utträde ur EU. De bestämmelser i förordningen som lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen hänvisar till och som ger uttryck för bl.a. principerna om likstäl- lighet och sammanläggning bör alltjämt tillämpas, liksom de bestäm- melser som är nödvändiga för att dessa ska få avsedd effekt. exempelvis röra sig om beräkningsregler som har tillämpats före ut- trädestidpunkten eller andra regler som är avgörande för att bestämmel- serna ska få avsedd effekt (se prop. 2018/19:53 s. 22 och författnings- kommentaren till 1 § i samma prop. s. 39). När det gäller bestämmelserna om sammanläggning, vilka framför allt uppehåller sig vid i sitt remissvar, kan det konstateras att 3 § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen inte hänvisar till en särskild artikel i förordning 883/2004. Ansvaret för att tolka innehållet i författningar ligger såväl hos de tillämpande myndigheterna och arbetslöshetskassorna som hos domstol- arna samt, när det gäller EU-rätt, ytterst hos . ning om hur Europeiska kommissionen har resonerat om innehållet i förordning 2019/500 finns i den tidigare nämnda vägledande noten som kommissionen har utarbetat. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att vidta några ytterligare nationella lagstiftningsåtgärder i detta samman- Regeringen delar uppfattning att det efter utträde inte längre kommer att finnas något admini- strativt samarbete som reglerar skyldigheter och rättigheter mellan tillämpande myndigheter i EU och i eftersom förord- ning 883/2004 och tillämpningsförordning 987/2009 upphör att tillämpas. Myndigheten har i detta sammanhang påtalat svårigheterna med att till exempel kontrollera utbetalningar från på annat sätt än att den enskilda personen anmäler sådana till myndigheten. sition 2018/19:53 (s. 25) har regeringen berört frågan vad gäller inhämt- ande av information och uttalat att det efter utträdet kommer att bli upp till den enskilde att försöka inhämta relevant och behövlig information. Regeringens bedömning är att det behov som identifierats i myndighetens nu avgivna yttrande, liksom i det tidigare avgivna yttrandet, är något som torde kunna inhämtas med hjälp av den enskilde. När det gäller de av myndigheten identifierade behoven och andra behov som skulle behöva befästas i en administrativ överenskommelse med Prop. 2019/20:26 kommer regeringen att hålla kontakt med de tillämpande myndigheterna i 5.3Det tydliggörs att vissa bestämmelser endast gäller vid ett avtalslöst utträde Regeringens förslag: Det ska i 2–4, 5 och 6 §§ lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen anges att bestämmelserna är tillämpliga endast för det fall att lämnar EU utan ett avtal som reglerar utträdet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Arbetsförmedlingen, , Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen, Inspektionen för socialförsäkringen, och i tillstyrker förslaget. ser positivt på förslagen. , , , , , Kammarrätten i , , , vid och a-kassor har inga synpunkter eller har inget att invända mot förslaget. Förvaltningsrätten i har inget att invända mot innehållet i förslaget, men anser att det bör övervägas om inte formuleringen ”utan ett utträdesavtal” även bör läggas till i 6 § första stycket 1 och 2. Kommuner och Landsting (SKL) anser att lagtexten bör förenklas genom att det i en separat paragraf anges vilka bestämmelser som ska tillämpas om lämnar EU utan ett avtal. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i propositionen Ytterligare fortsatt utbetalning av garantipension inom EES och samt inom (prop. 2018/19:131) föreslagit en ny 4 a § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen, som uttryckligen anges gälla endast om lämnar EU med ett utträdesavtal. Mot denna bakgrund bör det för tydlighetens skull även i lagens övriga paragrafer uttryckligen anges vilken situation de bestämmelserna är avsedda att täcka. Enligt regeringens mening är en sådan utformning av lagtexten i detta fall mest transparent, och regeringen delar därför inte SKL:s bedömning att det vore tydligare att det samlat, i en separat paragraf, anges i vilka situationer de olika bestämmelserna ska tillämpas. Det huvudsakliga syftet med de bestämmelser som berörs av förslagen i denna proposition är att mildra konsekvenserna om lämnar EU utan ett utträdesavtal. Detta är visserligen inte uttryckligen angivet i lagtexten, men ett godkänt utträdesavtal skulle med stöd av principen om företräde tillämpas i stället för nämnda bestämmelser vid en normkonflikt. Avsikten är inte att bestämmelserna ska erbjuda ett mer omfattande skydd än vad det mellan och ingångna avtalet skulle innebära, om lämnar EU med ett avtal. Det föreslås till följd av detta att det i bestämmelserna uttryckligen ska framgå att de gäller endast om lämnar EU 2019/20:26 utan ett utträdesavtal. Regeringen gör, till skillnad mot Förvaltningsrätten i , bedömningen att eftersom det i 6 § första stycket anges att bestämmelsen endast gäller i det fall det inte blir något utträdesavtal, behöver detta inte upprepas i 6 § första stycket 1 och 2. I fråga om 4 §, som utgör en rent nationell reglering, täcks som angetts ovan avtalssituationen in genom den tidigare föreslagna 4 a §. Att de två situationerna, med och utan utträdesavtal, behandlas i olika paragrafer trots att de avser samma förmåner beror på att deras upphörande vilar på olika grunder. 5.4Vissa andra ändringar görs Regeringens förslag: De hänvisningar till socialförsäkringsbalken som finns i 4 § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen ska utökas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Arbetsförmedlingen, , Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen, Inspektionen för socialförsäkringen, och i tillstyrker förslaget. ser positivt på förslaget. , , , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , Kammarrätten i , , och vid har inga synpunkter eller har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i propositionen Ytterligare fortsatt utbetalning av garantipension inom EES och samt inom (prop. 2018/19:131) föreslagit bl.a. att vissa bestämmelser i de paragrafer i socialförsäkringsbalken som bestämmelsen i 4 § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen hänvisar till ska flyttas till andra paragrafer: nya 5 kap. 18 a §, 67 kap. 16 a och 17 a §§ samt 81 kap. 9 a § (se lagförslag 2.2 i angiven proposition). Regeringen har föreslagit att de ändringarna, som inte innebär något nytt i sak, ska träda i kraft . Med anledning av detta bör hänvisningarna i 4 § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen omfatta även de nya paragraferna, för att det sakliga innehållet i den paragrafen ska vara oförändrat efter utgången av 2019. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen om sociala trygghetsför- måner efter det att har lämnat Europeiska unionen ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Arbetsförmedlingen, , Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen, Inspektionen för socialförsäkringen, och i tillstyrker för- Prop. 2019/20:26 slaget. ser positivt på förslaget. , , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , Kammarrätten i , , , vid och a-kassor har inga synpunkter eller har inget att invända mot förslaget. Kommuner och Landsting (SKL) har anfört att det finns skäl att överväga om ikraftträdandet kan ske som regeringen bestämmer och inte vid ett bestämt datum. Skälen för regeringens förslag: De föreslagna ändringarna bör träda i kraft så att de som berörs kan anpassa sig efter den nya regleringen. I detta ligger att den nya omställningsperioden, som föreslås utgå från ett faktiskt utträde, bör börja gälla i förhållande till den utträdestidpunkt som är för handen, dvs. Det tidigaste möjliga datumet för ett ikraftträdande bedöms vara . Det kan i detta sammanhang noteras att de nya paragraferna i socialförsäkringsbalken som 4 § lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen ska hänvisa till har föreslagits träda i kraft (se lagförslag 2.2. i prop. 2018/19:131). Ett tidigare ikraftträdandedatum än detta kan följaktligen inte komma i fråga när det gäller den nämnda 4 §. Mot denna bakgrund och med beaktande av att det redan följer av bestämmelserna i lagen att de ska tillämpas endast om träder ut ur EU anser regeringen att något annat ikraftträdandedatum än det föreslagna inte är aktuellt. Regeringen bedömer således att det inte finns anledning att, så som SKL anför, föreskriva att regeringen ska bestämma den dag som lagen ska träda i kraft. 6 Konsekvenser av förslagen 6.1Finansiella konsekvenser och konsekvenser för individen Syftet med regeringens förslag är att anpassa lagstiftningen i lagen (2019:168) om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen till den pågående utträdesprocessen, för det fall att det blir ett avtalslöst utträde . lagda utträdesdatumet innebär att de bestämmelser som är tidsbegränsade i nämnda lag riskerar att inte vara ändamålsenliga i förhållande till det syfte som de är avsedda att säkerställa, dvs. att mildra konsekvenserna för enskilda och myndigheter samt att möjliggöra för omställning i samband med ett avtalslöst utträde. Det är således av yttersta vikt att säker- ställa att, även vid ett senarelagt utträdesdatum, så väl enskilda som till- ämpande myndigheter ska ges en rimlig tid för omställning. betalning av sociala trygghetsförmåner till föreslås kunna göras till och med den sjätte månaden efter månaden då Förenade kungariket har trätt ut ur EU. I fråga om ersättning för vårdkostnader före- 2019/20:26 slås för omställning och att bestämmelsen är fortsatt tillämplig på sådana ansökningar som inkommit till före eller , men som inte har avgjorts slutligt före periodens slut. Om regeringens förslag inte skulle genomföras innebär det att utbetalningarna av sociala trygghetsförmåner upphör vid utgången av 2019 eftersom nu gällande reglering endast medger fortsatt utbetalning till utgången av året. Utfallet i utträdesprocessen är ännu okänt och flera alternativ kan fortfarande inträffa. Om utträdet blir senarelagt ytterligare finns det en risk för att de tidsbegränsade bestämmelserna inte kommer att kunna tillämpas. Därmed finns det en risk att utbetalningarna av sociala trygghetsförmåner till förmånstagare i skulle behöva upphöra i samband med utträdet eftersom den rättsliga grunden för fortsatt utbetalning inte har hunnit träda i kraft. Det är vidare viktigt att notera att några av de inkomstgrundade förmånerna kommer att kunna betalas ut till , oaktat förslagen i propositionen, så länge dessa förmåner exporteras med stöd av nationella bestämmelser. Förslagen avser framför allt en förlängning av de bestämmelser som finns i lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen och som avser fortsatt utbetalning av sociala trygghetsförmåner till personer i . I princip innebär den föreslagna förlängningen oförändrade förhållanden i jämförelse med tillämpningen . Eftersom utfallet av utträdesprocessen ännu är oklart riskerar det att innebära att myndigheten med kort framförhållning behöver ställa om verksamheten och under en mer akut fas påbörja förändringar i hantering av ärenden om inte förslagen genomförs. Denna uppfattning delas av som i sitt remissvar uppgett att en kort framförhållning till ett avtalslöst utträde, i kombination med att de tidsbegränsade bestämmelserna löper ut vid utgången av 2019, skulle skapa en mycket svår situation för myndigheten. Genom förslagen ges myndigheten en möjlighet att göra nödvändiga omställningar i verksamheten och kommunicera till enskilda avseende sådana förändringar som uppstår efter utgången av den föreslagna förlängningen. Vidare får myndigheten möjlighet, som anförts av i , att fortsätta genomföra nödvändiga och tidiga informationsinsatser som riktar sig till enskilda. Förslagen avser framför allt en förlängning av de bestämmelser som finns i lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen och som avser fortsatt utbetalning av sociala trygghetsförmåner till personer i . I princip innebär den föreslagna förlängningen oförändrade förhållanden i jämförelse med tillämpningen . Eftersom utfallet av utträdesprocessen ännu är oklart riskerar det att innebära att myndigheten med kort framför- Prop. 2019/20:26 hållning behöver ställa om verksamheten och under en mer akut fas påbörja förändringar i hantering av ärenden om inte förslagen genomförs. Genom förslagen ges myndigheten en möjlighet att göra nödvändiga omställningar i verksamheten och kommunicera till enskilda avseende sådana förändringar som uppstår efter utgången av den föreslagna förlängningen. Vidare får myndigheten möjlighet, som anförts av i , att fortsätta genomföra nödvändiga och tidiga informationsinsatser som riktar sig till enskilda. Bedömningen är att antalet personer i som söker planerad vård i kommer att minska i takt med att utträdesdatumet närmar sig, och antalet ärenden om ersättning för vård bedöms därför om något bli färre än i normala fall. skriver i sitt remissvar att redovisningen även bör omfatta ärenden där personen söker nödvändig vård, och bedömning är att antalet personer som söker nödvändig vård inte kommer att förändras i nämnvärd omfattning. Den nödvändiga vården står för en större andel än den planerade vården, vilket bör innebära att det totala antalet ärenden inte kommer att minska i någon större utsträckning. Även mot bakgrund av kompletterande uppskattning av ärendeutvecklingen, bedöms den föreslagna ändringen av bestämmelsen om ersättning för vissa vårdkostnader inte medföra några konsekvenser för . 6.4Konsekvenser för Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och för arbetslöshetskassorna Bestämmelserna om fortsatt utbetalning enligt lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen omfattar inte arbetslöshetsersättning. Förslagen om förlängd giltighet av dessa bestämmelser bedöms därför inte påverka antalet ärenden hos Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och arbetslöshetskassorna. Det finns inte några tillgängliga statistikuppgifter på aggregerad nivå om hur många kvinnor respektive män som får sociala trygghets- förmåner utbetalade till och som därmed skulle komma att omfattas av förslagen. Det är inte heller möjligt att på förhand säga vilka individer som kan komma att göra anspråk på svenska trygghetsförmåner efter att ha varit bosatta i före landets utträde ur EU och som därmed kan anses ha intjänade perioder eller andra omständigheter som kommer behöva beaktas för en ansökan om framtida förmån. Det är vidare mot denna bakgrund mycket svårt att på ett samlat sätt göra en bedömning av konsekvenserna för kvinnor eller män för det fall att förslagen om förlängning inte genomförs. Enligt FN:s konvention om barnets rättigheter ska konsekvenserna för barn redovisas i alla åtgärder som vidtas och som påverkar barn. 2019/20:26 om ytterligare förlängning bedöms ha positiva konsekvenser för flertalet barn då det annars riskerar att sätta barn och familjer i en situation där förmåner inte skulle kunna fortsätta betalas ut till alternativt endast betalas ut som kan vara otillräcklig för att säkerställa att barn och familjer hinner vidta nödvändiga åtgärder och därigenom anpassa sig till den nya situationen. Såsom har angetts i avsnitt 5.3 ovan, är bedömningen att antalet personer i som söker planerad vård i troligen kommer att minska i takt med att utträdesdatumet närmar sig, och antalet ärenden om ersättning för vård bedöms därför om något bli färre än i normala fall. Kommuner och Landsting (SKL) anser att konsekvensanalysen avseende landets regioner och kommuner är otillräcklig. Lagförslaget får vissa konsekvenser för regioner och kommuner till följd av att de har ett kostnadsansvar enligt lagen (2013:514) om landstingens och kommunernas kostnadsansvar för viss vård i utlandet. SKL menar att det av promemorian inte framgår att det finns statistik eller något annat till stöd för bedömningen om att antalet personer som söker planerad vård i kommer att minska. SKL anser därför att det finns skäl att förtydliga och komplettera konsekvensanalysen i detta avseende. Regeringens bedömning av antalet personer som kan beräknas söka vård är grundad på en uppskattning gjord av . Det är inte möjligt att med exakthet förutsäga utvecklingen i detta avseende. Vidare konstaterade regeringen i propositionen Åtgärder för att mildra konsekvenserna på det sociala området med anledning av brexit (prop. 2018/19:53 s. 38) att den föreslagna tidsbegränsade bestämmelsen varken innebär något nytt åliggande eller något utvidgat kostnadsansvar för landstingen i jämförelse med vad som gäller . Regeringens bedömning är därför att den föreslagna ändringen av bestämmelsen om ersättning av vissa vårdkostnader inte medför några konsekvenser för landstingen och inte heller för företag. Förslaget till lag om ändring i lagen (2019:168) om sociala trygghetsförmåner efter det att I första stycket anges att bestämmelsen om likställande av förmåner, inkomster, omständigheter eller händelser i artikel 5 i och rådets förordning (EG) nr 883/2004, i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) 2017/492, ska fortsätta att tillämpas i vissa fall. ett tillägg som innebär att bestämmelsen i stycket endast gäller om För- enade kungariket lämnar EU utan ett utträdesavtal, dvs. tal träder i kraft så blir paragrafen inte tillämplig. till bestämmelsen i övrigt finns i propositionen Åtgärder för att mildra konsekvenserna på det sociala området med anledning av brexit (prop. 2019/20:26 2018/19:53 s. 39). Därutöver görs en redaktionell ändring. I ett nytt andra stycke anges att första stycket inte gäller för personer som omfattas av och rådets förordning (EU) 2019/500. De personer som avses är de som anges i förordningens artikel 2. Övervägandena finns i avsnitt 5.2 och 5.3. I första stycket anges att bestämmelserna om sammanläggning av perioder i och rådets förordning (EG) nr 883/2004, i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) 2017/492, ska fortsätta att tillämpas i vissa fall. Det görs ett tillägg som innebär att bestämmelsen i stycket endast gäller om lämnar EU utan ett utträdesavtal, dvs. om ett utträdesavtal träder i kraft så blir paragrafen inte tillämplig. Författningskommentar till bestämmelsen i övrigt finns i prop. 2018/19:53 (s. 39 f.). Därutöver görs en redaktionell ändring. I ett nytt andra stycke anges att första stycket inte gäller för personer som omfattas av och rådets förordning (EU) 2019/500. De personer som avses är de som anges i förordningens artikel 2. Övervägandena finns i avsnitt 5.2 och 5.3. I paragrafen regleras rätten till fortsatt utbetalning av garantipension till ålderspension för personer födda eller senare och garantipension till omställningspension i vissa fall för personer i . Det görs ett tillägg i första stycket som innebär att bestämmelsen endast gäller om lämnar EU utan ett utträdesavtal, dvs. om ett utträdesavtal träder i kraft så blir paragrafen inte tillämplig. Vidare utökas hänvisningarna till vissa paragrafer i socialförsäkringsbalken med anledning av de ändringar i 5, 67 och 81 kap. socialförsäkringsbalken som görs i propositionen Ytterligare fortsatt utbetalning av garantipension inom EES och samt inom (prop. 2018/19:131 avsnitt 2.2) och som föreslås träda i kraft . Detta innebär ingen ändring i sak. Författningskommentar till bestämmelsen i övrigt finns i prop. 2018/19:53 (s. 40). I ett nytt andra stycke föreskrivs att rätten att få en förmån utbetald gäller till utgången av den sjätte månaden efter den månad då har lämnat Europeiska unionen, dock senast till utgången av 2020. Efter den tidpunkten kan således garantipension till ålderspension för personer födda eller senare och garantipension till omställningspension inte betalas ut med stöd av bestämmelsen i första stycket. Utgångspunkten för den angivna tidsperioden är månaden med som är medlem i EU och detta utan att ett utträdesavtal har trätt i kraft, vilket följer av första stycket. Om denna dag exempelvis infaller 1, upphör perioden vid utgången av maj år 2. Perioden kan emellertid aldrig sträcka sig längre än till utgången av 2020. Övervägandena finns i avsnitt 5.1, 5.3 och 5.4. I paragrafen regleras rätten till fortsatt utbetalning av förmån i vissa fall för personer som före den tidpunkt som lämnade EU hade rätt att få eller fick en förmån utbetald i med stöd av och rådets förordning (EG) nr 883/2004, i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) 2017/492. Det görs ett tillägg i första stycket som innebär att bestämmelsen endast gäller om lämnar EU utan ett utträdesavtal, dvs. om ett utträdesavtal träder i kraft så blir paragrafen inte tillämplig. Författningskommentar till bestämmelsen i övrigt finns i prop. 2018/19:53 (s. 40 f.). Därutöver görs en redaktionell ändring. I andra stycket föreskrivs att rätten att få en förmån utbetald gäller till utgången av den sjätte månaden efter den månad då har lämnat Europeiska unionen. Efter den tidpunkten kan således de förmåner som avses inte betalas ut med stöd av bestämmelsen i första stycket. Utgångspunkten för den angivna tidsperioden är månaden med som är medlem i EU och detta utan att ett utträdesavtal har trätt i kraft, vilket följer av första stycket. Om denna dag exempelvis infaller 1, upphör perioden vid utgången av maj år 2. Den tidigare bestämmelsen i andra stycket, innebärande att det som föreskrivs i första stycket inte gäller för arbetslöshetsersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, flyttas till ett nytt tredje stycke. Vidare ändras bestämmelsen för att anpassas till den nya bestämmelsen i andra stycket. Detta innebär ingen ändring i sak. Övervägandena finns i avsnitt 5.1 och 5.3. I paragrafen regleras att bestämmelserna om ersättning av utgifter för vårdförmåner i och rådets förordning (EG) nr 883/2004, i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) 2017/492, och bestämmelserna i lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet är fortsatt tillämpliga för viss vård. Det görs ett tillägg i första stycket som innebär att bestämmelsen endast gäller om lämnar EU utan ett utträdesavtal, dvs. om ett utträdesavtal träder i kraft så blir paragrafen inte tillämplig. Författningskommentar till bestämmelsen i övrigt finns i prop. 2018/19:53 (s. 41 f.).