prop · H603143 · 2019-06-25 00:00:00 — 1 § En fysisk eller juridisk person som enligt skattelagstiftningen i en stat inom Europeiska unionen anses höra hemma där och vars inkomst- eller förmögenhetsbeskattning påverkas direkt av en tvist mellan och en annan stat inom Europeiska unionen om tolkningen och tillämpningen av ett skatteavtal dem emellan, har rätt att ansöka om att dessa stater ska lösa tvisten. När och hur ska ansökan om tvistlösning ges in? 2 § En ansökan om tvistlösning ska ges in till från den dag då sökanden fick del av det beslut eller besked om en åtgärd som gett eller kommer att ge upphov till en sådan tvist som anges i 1 kap. 1 §. Ansökan ska vara skriftlig. Vad ansökan om tvistlösning ska innehålla 3 § En ansökan om tvistlösning ska innehålla 1.uppgift om vilka medlemsstater som berörs av tvisten, 2.identifikationsuppgifter i form av namn och postadress, personnummer, samordningsnummer, organisationsnummer eller motsvarande registreringsnummer och motsvarande utländska nummer och andra uppgifter som behövs för att identifiera den eller de personer som är berörda av tvisten, 3.uppgift om vilka beskattningsår tvisten avser, 4.relevanta fakta och omständigheter i tvisten, 5.uppgift om tillämpligt skatteavtal och nationella föreskrifter, 6.uppgift om vilka omständigheter som ligger till grund för ansökan, 7.kopia av beslut, förslag till beslut eller annat liknande dokument som ligger till grund för tvistefrågan, 8.en försäkran om att sökanden ska lämna fullständiga och skyndsamma svar på förfrågningar från och tillhandahålla de uppgifter som begär, 9.uppgift om överklaganden, rättsliga förfaranden och domstolsavgöranden som har koppling till tvistefrågan i de fall sådana uppgifter finns tillgängliga, 10.uppgift om huruvida en begäran om ömsesidig överenskommelse som rör tvistefrågan har lämnats in inom ramen för ett annat liknande förfarande i de fall sådana uppgifter finns tillgängliga, och 11.en försäkran om att sökanden är medveten om att ingivandet av ansökan om tvistlösning enligt denna lag innebär att ett sådant annat liknande förfarande rörande tvistefrågan som avses i 10 ska avslutas. 4 § får förelägga sökanden att ge in de uppgifter som behövs för att tvisten ska kunna prövas i sak. Föreläggandet ska utfärdas från det att ansökan om tvistlösning togs emot. 2018/19:143 Bilaga 4 2018/19:143 Bilaga 4 I föreläggandet ska det anges att sökanden ska lämna svar från det att föreläggandet togs emot och att följden av att det inte följs kan bli att ansökan om tvistlösning avvisas. Prövning av ansökan om tvistlösning 5 § ska pröva om en ansökan om tvistlösning ska godtas. Prövningen ska göras från den dag som är senast av 1.dagen för mottagandet av ansökan, eller 2.dagen för mottagandet av kompletterande uppgifter efter ett föreläggande enligt 4 §. Tidsfristen gäller inte om sökanden har överklagat ett beslut som gett upphov till den tvist som ligger till grund för ansökan. Tidsfristen ska då räknas från den dag då en dom eller ett slutligt beslut i det förfarandet har fått laga kraft eller förfarandet har vilandeförklarats. 6 § En ansökan om tvistlösning ska avvisas om 1.det inte finns någon tvist, 2.ansökan inte har lämnats in inom den tid som anges i 2 §, 3.ansökan inte innehåller de uppgifter som anges i 3 §, eller 4.inte har kompletterats enligt 4 §. 7 § En ansökan om tvistlösning som inte prövas inom den tid som anges i 5 § ska anses ha godtagits. Sökandens återkallelse av ansökan om tvistlösning 8 § Sökanden får när som helst under förfarandet enligt denna lag återkalla en ansökan om tvistlösning. En återkallelse ska vara skriftlig och ges in till . Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse 1 § Om samtliga behöriga myndigheter har godtagit ansökan om tvistlösning, ska försöka lösa tvisten genom en ömsesidig överenskommelse med utländsk behörig myndighet. Om myndigheterna inte träffar en överenskommelse , eller högst efter förlängning av en behörig myndighet, från det senaste av någon av de behöriga myndigheternas beslut att godta en ansökan om tvistlösning ska underrätta sökanden om detta. En sådan underrättelse ska innehålla en motivering till varför en överenskommelse inte har träffats. En sökande som har fått en sådan underrättelse får begära att en rådgivande kommitté inrättas i enlighet med vad som anges i 4 kap. 1 §. 2 § Om sökanden har överklagat ett beslut som gett upphov till tvisten ska tidsfristen i 1 § räknas från den dag då en dom eller ett slutligt beslut i det förfarandet har fått laga kraft eller förfarandet vilandeförklarats. 3 § får begära att sökanden ger in de uppgifter som behövs för att ska kunna träffa en ömsesidig överenskommelse enligt denna lag. Sökanden ska lämna svar på en begäran om komplettering från det att begäran togs emot. Följder av en ömsesidig överenskommelse 4 § ska underrätta sökanden när en ömsesidig överenskommelse träffats och om överenskommelsens innebörd. 5 § Sökanden ska från det att denne underrättades om den ömsesidiga överenskommelsens innebörd meddela om överenskommelsen godtas och om sökanden, i frågor som omfattas av den ömsesidiga överenskommelsen, avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder eller återkallar sådana åtgärder som redan har vidtagits. Om sökanden återkallar åtgärder som redan har vidtagits ska denne ge in bevis för att dessa avslutats. 6 § ska vidta de åtgärder som krävs för att en ömsesidig överenskommelse ska kunna verkställas efter det att sökanden, i enlighet med 5 §, har meddelat att överenskommelsen godtas och att denne avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder eller har gett in bevis för att sådana åtgärder som redan har vidtagits har avslutats. Om inte har vidtagit de åtgärder som krävs för att verkställa överenskommelsen inom en månad från det att sökanden har meddelat att överenskommelsen godtas och att denne avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder, får sökanden begära att vidtar de åtgärder som krävs för att verkställa överenskommelsen. ska antingen vidta sådana åtgärder eller i ett beslut avslå begäran. Inledande av ett förfarande vid ömsesidig överenskommelse i andra fall 7 § Bestämmelserna i detta kapitel ska tillämpas också i fall då en rådgivande kommitté som har inrättats enligt 4 kap. 1 § beslutat att en tidigare avvisad ansökan om tvistlösning ska godtas och en behörig myndighet begär att ett förfarande vid ömsesidig överenskommelse ska inledas. I sådant fall ska tidsfristen i 1 § räknas från den dag då den rådgivande kommittén meddelade sitt beslut. 2018/19:143 Bilaga 4 2018/19:143 Bilaga 4 och kommitté för alternativ tvistlösning Begäran om inrättande av en rådgivande kommitté 1 § En sökande som underrättats om att de behöriga myndigheterna inte träffat en ömsesidig överenskommelse får begära att en rådgivande kommitté inrättas för att lösa tvisten. En sökande vars ansökan avvisats av en utländsk behörig myndighet, men inte av alla behöriga myndigheter, får begära att en rådgivande kommitté inrättas för att pröva ansökan om tvistlösning. En sådan begäran ska dock inte tas upp till prövning i de fall en avvisad ansökan om tvistlösning är föremål för överprövning, avvisningsbeslutet kan överklagas eller en domstol har bekräftat att avvisningsbeslutet var riktigt och det inte går att avvika från domstolens bedömning. Formerna för begäran om inrättande av en rådgivande kommitté 2 § Begäran om att inrätta en rådgivande kommitté ska vara skriftlig och ges in till från den dag som är senast av 1.dagen då sökanden tog emot en underrättelse om att de behöriga myndigheterna inte träffat en ömsesidig överenskommelse inom föreskriven tid, 2.dagen då sökanden tog emot det senaste av behöriga myndigheters beslut att avvisa eller godta en ansökan om tvistlösning, eller 3.dagen då sökanden tog emot ett beslut om att en tidigare avvisad ansökan om tvistlösning slutligt prövats. 3 § Tillsammans med en begäran om att inrätta en rådgivande kommitté enligt 1 § andra stycket ska sökanden lämna en försäkran om att det aktuella avvisningsbeslutet inte kan överklagas eller om att ingen överprövning av avvisningsbeslutet pågår och att sökanden avstår från sin rätt att överklaga beslutet. 4 § ska avslå en begäran om att inrätta en rådgivande kommitté, om sökanden eller en företrädare för sökanden avseende den fråga som är föremål för tvisten har dömts till påföljd enligt skattebrottslagen (1971:69). Inrättande av en rådgivande kommitté 5 § ska, i samråd med utländsk behörig myndighet, inrätta en rådgivande kommitté från den dag då begäran om inrättande togs emot. Detta gäller dock inte om 1.begäran om inrättande har avslagits enligt 4 §, eller 2.utländsk behörig myndighet har avslagit en sådan begäran. Vid inrättandet ska utnämna en eller flera oberoende personer för räkning. 6 § Om en rådgivande kommitté inrättas ska , från mottagandet av begäran om att inrätta kommittén, underrätta sökanden om 1.att en rådgivande kommitté har inrättats, 2.den dag då den rådgivande kommittén senast ska lämna ett yttrande om hur tvisten ska lösas, och 3.tillämpliga skatteavtal och nationella föreskrifter. ska även skicka över arbetsordningen för den rådgivande kommittén till sökanden inom den tidsperiod som anges i första stycket. Begäran om att utnämna oberoende personer 7 § Om en rådgivande kommitté inte har inrättats enligt 5 § från det att begäran om inrättande av en sådan kommitté gavs in får sökanden begära att utnämner oberoende personer till den rådgivande kommittén för räkning. Begäran ska ges in till från det att 120- dagarsperioden har löpt ut. I begäran ska det anges om någon behörig myndighet utöver inte har utnämnt oberoende personer. Om en sökande som är obegränsat skattskyldig i ger in en begäran om att utnämna oberoende personer för en annan medlemsstats räkning till , ska hjälpa denne till rätta. 8 § ska pröva begäran om att utnämna oberoende personer. Om avslår begäran ska det ske i ett beslut. 9 § Om inte har utnämnt minst en oberoende person till den rådgivande kommittén enligt 5 § andra stycket ska , efter en begäran enligt 7 §, utnämna en sådan person och en ersättare för räkning. Om varken eller någon utländsk behörig myndighet har utnämnt minst var sin oberoende person till kommittén, ska utnämna två oberoende personer för räkning. Oberoende personer och ersättare ska utnämnas från förteckningen över oberoende personer som anges i artikel 9 i skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen. Begäran om att få del av arbetsordningen 10 § En sökande som inte fått del av den rådgivande kommitténs arbetsordning från inrättandet av kommittén får begära att skickar över den standardiserade arbetsordning som fastställts av Europeiska kommissionen enligt artikel 11.3 i skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen, till kommittén för tillämpning. 2018/19:143 Bilaga 4 2018/19:143 Bilaga 4 Bevis och närvaro under förfarandet i den rådgivande kommittén 11 § Sökanden eller en annan person som är berörd av tvisten får ge in bevis av betydelse för tvisten till den rådgivande kommittén om de behöriga myndigheterna samtycker till det, eller om kommittén begär det. 12 § ska ge in bevis till den rådgivande kommittén om kommittén begär det. är dock inte skyldigt att ge in bevis, om 1.ett inhämtande av uppgifterna skulle kräva att en svensk myndighet vidtar förvaltningsåtgärder som är oförenliga med svensk rätt, 2.uppgifterna inte är tillgängliga enligt svensk rätt, 3.uppgifterna avser handels-, affärs-, industri- eller yrkeshemlighet eller kommersiell hemlighet eller i näringsverksamhet nyttjat förfaringssätt, eller 4.ett utlämnande av uppgifterna skulle strida mot grunderna för rättsordningen (ordre public). 13 § Sökanden eller en annan person som är berörd av tvisten får närvara under förfarandet i en rådgivande kommitté om de behöriga myndigheterna samtycker till det, eller om kommittén begär det. 14 § Sökanden, en annan person som är berörd av tvisten eller en företrädare för någon av dessa personer får inte till någon obehörigen röja vad han eller hon har fått reda på under förfarandet i en rådgivande kommitté. Motsvarande tystnadsplikt gäller också för en oberoende person. I det allmännas verksamhet tillämpas offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Kommitté för alternativ tvistlösning 15 § får komma överens med utländsk behörig myndighet om att inrätta en kommitté för alternativ tvistlösning i stället för en rådgivande kommitté. 16 § Om en kommitté för alternativ tvistlösning har inrättats ska , inom den period som anges i 6 § andra stycket, underrätta sökanden om 1.att en kommitté för alternativ tvistlösning har inrättats, 3.den dag då kommittén för alternativ tvistlösning senast ska lämna ett yttrande om hur tvisten ska lösas, och 4.tillämpliga skatteavtal och nationella föreskrifter. 17 § En sökande som inte fått del av arbetsordningen för kommittén för alternativ tvistlösning från inrättandet av kommittén får begära att skickar över den standardiserade arbetsordning som fastställts av Europeiska kommissionen enligt artikel 11.3 i Prop. 2018/19:143 skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen, till kommittén Bilaga 4 18 § Bestämmelserna om bevis och närvaro under förfarandet i en rådgivande kommitté och om tystnadsplikt och sekretess i 11–14 §§ samt om kostnader för förfarandet i 9 kap. gäller även vid förfarandet i en kommitté för alternativ tvistlösning, om inte något annat anges i arbetsordningen för kommittén för alternativ tvistlösning. Ömsesidig överenskommelse efter yttrande från en kommitté 1 § Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas om en rådgivande kommitté som har inrättats enligt 4 kap. 1 § har lämnat ett yttrande. Det som sägs om en rådgivande kommitté gäller även för en kommitté för alternativ tvistlösning som har inrättats enligt 4 kap. 15 §. 2 § ska, från den dag då tar emot ett yttrande från den rådgivande kommittén, lösa tvisten genom en ömsesidig överenskommelse med utländsk behörig myndighet. Den ömsesidiga överenskommelsen ska grundas på yttrandet från den rådgivande kommittén om inte kommer överens med utländsk behörig myndighet om att lösa tvisten på annat sätt. 3 § ska underrätta sökanden när en ömsesidig överenskommelse träffats och om överenskommelsens innebörd. Om sökanden inte från det att överenskommelsen träffades skriftligen har underrättats om den ömsesidiga överenskommelsens innebörd, får sökanden hos begära att få en sådan underrättelse. ska antingen underrätta sökanden om innebörden av överenskommelsen eller i ett beslut avslå begäran. Följder av en ömsesidig överenskommelse efter yttrande från en kommitté 4 § Sökanden ska från det att denne underrättades om den ömsesidiga överenskommelsens innebörd meddela om överenskommelsen godtas och om sökanden avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder i frågor som omfattas av den ömsesidiga överenskommelsen. 5 § Om har kommit överens med utländsk behörig myndighet om att lösa tvisten på annat sätt än vad som följer av yttrandet från den rådgivande kommittén, ska vidta de åtgärder som krävs för att den ömsesidiga överenskommelsen ska kunna verkställas efter det att sökanden, i enlighet med 4 §, har meddelat 2018/19:143 Bilaga 4 att överenskommelsen godtas och att denne avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder. Om inte har vidtagit de åtgärder som krävs för att verkställa överenskommelsen inom en månad från det att sökanden har meddelat att överenskommelsen godtas och att denne avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder, får sökanden begära att vidtar de åtgärder som krävs för att verkställa överenskommelsen. ska antingen vidta sådana åtgärder eller i ett beslut avslå begäran. 6 § Om har kommit överens med utländsk behörig myndighet om att lösa tvisten i enlighet med yttrandet från den rådgivande kommittén, ska vidta de åtgärder som krävs för att den ömsesidiga överenskommelsen ska verkställas om 1.sökanden, i enlighet med 4 §, har meddelat att överenskommelsen godtas och att denne avstår från att vidta andra rättsliga åtgärder, och 2.det inte genom utländsk behörig myndighet eller prövning enligt artikel 8 i skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen, framkommit att det finns brister i opartiskhet hos en oberoende person i en rådgivande kommitté eller hos en medlem i en kommitté för alternativ tvistlösning. ska vidta de åtgärder som krävs för att överenskommelsen ska verkställas månader efter att yttrandet överlämnats till . Om inte har vidtagit de åtgärder som krävs för att verkställa överenskommelsen efter att yttrandet överlämnats till , får sökanden begära att vidtar de åtgärder som krävs för att verkställa överenskommelsen. ska antingen vidta sådana åtgärder eller i ett beslut avslå begäran. 6 kap. Tvistlösningsförfarandets upphörande 1 § Tvistlösningsförfarandet enligt denna lag ska upphöra om 1.Skatteverket meddelar ett beslut som innebär att det inte längre finns någon tvist, 2.Skatteverket tar emot en skriftlig återkallelse av ansökan om tvistlösning från sökanden, eller 3.tvisten av någon annan anledning upphör. 2 § Tvistlösningsförfarandet enligt denna lag ska upphöra om en domstol meddelat beslut i tvistefrågan som det inte är möjligt att avvika från i den medlemsstaten och 1.de behöriga myndigheterna inte har träffat en ömsesidig överenskommelse, eller 2.den rådgivande kommittén eller kommittén för alternativ tvistlösning inte har lämnat ett yttrande till de behöriga myndigheterna. Särskilda bestämmelser för fysiska personer och mindre företag 1 § En sökande som är en fysisk person eller ett mindre företag enligt artikel 3.4 och 3.7 i och rådets direktiv /34/EU av om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av och rådets direktiv /43/EG och om upphävande av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG och som är obegränsat skattskyldig i får, med åberopande av artikel 17 i skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen, till ge in 1.en ansökan om tvistlösning, 2.ett svar på ett föreläggande om komplettering av en ansökan, 3.en begäran om kompletterande uppgifter till ansökan, 4.en återkallelse av ansökan, eller 5.en begäran om inrättande av en rådgivande kommitté. 2 § ska från mottagandet av en handling som getts in enligt 1 § översända handlingen till utländsk behörig myndighet. Vid översändandet ska ange att handlingen har getts in med stöd av artikel 17 i skattetvistlösningsdirektivet. En handling som har getts in på detta sätt ska anses ha kommit tillhanda den dag då verket översände handlingen till utländsk behörig myndighet. Om tar emot ytterligare uppgifter som svar på ett föreläggande enligt 2 kap. 4 § eller en begäran om att ge in uppgifter enligt 3 kap. 3 §, ska skicka en kopia av svaret till utländsk behörig myndighet. Sådana uppgifter ska anses ha kommit tillhanda den dag då de togs emot av . 3 § Om får en underrättelse från utländsk behörig myndighet om att den har tagit emot en sådan handling som anges i 1 §, ska handlingen anses ha kommit tillhanda den dag då verket tog emot underrättelsen. Om underrättelsen är en kopia med ytterligare uppgifter som svar på ett föreläggande om komplettering av ansökan eller en begäran om kompletterande uppgifter under förfarandet vid ömsesidig överenskommelse, ska handlingen i stället anses ha kommit tillhanda den dag då den överlämnande behöriga myndigheten tog emot handlingen. 2018/19:143 Bilaga 4 Förhållandet till andra nationella förfaranden 1 § En sökande ska ha tillgång till tvistlösningsförfarandet enligt denna lag även om det finns ett nationellt beslut avseende tvistefrågan som fått laga kraft. 2 § får förklara tvistlösningsförfarandet enligt denna lag vilande om det pågår ett straffrättsligt förfarande i den fråga som gett upphov till tvisten och som kan leda till påföljd enligt skattebrottslagen (1971:69). Tvistlösningsförfarandet enligt denna lag får vilandeförklaras från och med den dag då ansökan om tvistlösning godtogs 2018/19:143 Bilaga 4 till dess att ett slutligt beslut har fått laga kraft i det straffrättsliga förfarandet. 3 § Om en ansökan om tvistlösning lämnas in enligt 2 kap. 2 § ska avsluta varje annat sådant förfarande vid ömsesidig överenskommelse om den aktuella tvisten som pågår enligt ett skatteavtal mellan och en annan stat inom Europeiska unionen. 9 kap. Kostnader för tvistlösningsförfarandet 1 § får besluta att sökanden ska stå för oberoende personers kostnader och arvoden med anledning av en tvist enligt denna lag om har kommit överens med utländsk behörig myndighet om det och 1.sökanden har återkallat ansökan om tvistlösning, eller 2.en rådgivande kommitté har bekräftat att utländsk behörig myndighets beslut att avvisa ansökan om tvistlösning var riktigt. ska inte ersätta kostnader som uppstår för sökanden eller en annan person som är berörd av tvisten. 1 § Beslut enligt 2 kap. 6 §, 3 kap. 6 § andra stycket, 4 kap. 4 § och 8 § andra meningen, 5 kap. 3 § andra stycket, 5 § andra stycket och 6 § tredje stycket och 9 kap. 1 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas för beskattningsår som börjar efter och ska tillämpas på ansökningar om tvistlösning som getts in efter . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och Genomförande av direktivet om skattetvistlösningsmekanismer inom Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om tvistlösningsförfarande i ärenden som rör skatteavtal inom Europeiska unionen. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga och departementssekreteraren . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I skattetvistlösningsdirektivet finns bestämmelser om att en sökande ska ge in handlingar, bl.a. ansökan om tvistlösning, till samtliga behöriga myndigheter, dvs. även till de utländska myndigheterna. Detta framgår inte av lagen. Undantagsbestämmelserna i 7 kap., som innebär att fysiska personer och mindre företag endast behöver ge in handlingar till , framstår då som något svårbegripliga. En upplysningsbestämmelse om direktivets huvudregel när det gäller ingivande av handlingar bör därför föras in sist i 1 kap. Bestämmelsen bör även få en egen rubrik. Följande lydelse föreslås. 5 § I skattetvistlösningsdirektivet, i den ursprungliga lydelsen, finns bestämmelser om krav på att sökanden i vissa fall också ska ge in handlingar till utländsk behörig myndighet. 2 kap. 3 § I paragrafen görs en uppräkning av vilka uppgifter som en ansökan om tvistlösning ska innehålla. I punkt 4 anges att ansökan ska innehålla relevanta fakta och omständigheter i tvisten och i punkt 6 anges att uppgift om vilka omständigheter som ligger till grund för ansökan ska uppges. Direktivets artikel 3.3 innehåller en lista som i viss mån motsvarar de i paragrafen angivna kraven. I punkten c) anges bl.a. att uppgifter om relevanta fakta och omständigheter i fallet ska uppges och mer specifikt arten av och datum för de åtgärder som ger upphov till tvistefrågan. Någon direkt motsvarighet till paragrafens punkt 6 finns alltså inte i direktivet, 2018/19:143 Bilaga 5 2018/19:143 Bilaga 5 men den kan uppfattas som en variant av den precisering som punkt c) innehåller vad gäller art och datum. Direktivets formulering måste förstås som att det är fråga om just en precisering av det mer allmänna kravet på att uppge relevanta fakta och omständigheter och inte något nytt i förhållande till det. Mot den bakgrunden ter sig punkt 6 i paragrafen överflödig och den bör därför utgå. 2 kap. 4 § I paragrafens första stycke första mening anges att får förelägga sökanden att ge in de uppgifter som behövs för att tvisten ska kunna prövas i sak. Av lagrådsremissen framgår att de kompletterande uppgifter som kan komma i fråga är de som anser behövs för att tvisten ska kunna prövas i sak och att detta inte nödvändigtvis innebär att det är fråga om exakt de uppgifter som sökanden är skyldig att ge in enligt 3 §.