prop · H603124 · 2019-05-29 00:00:00 — Avskattning ska ske om försäkringsgivaren överlåter försäkringen till en försäkringsgivare som inte meddelar pensionsförsäkring eller för över försäkringen till en sådan del av sin verksamhet som inte avser pensionsförsäkring. Avskattning ska i den första situationen ske när ansvaret för försäkringen övergår på den övertagande försäkringsgivaren och i den andra situationen när försäkringen förs över (58 kap. 19 § IL). Avskattning ska vidare ske om pensionsförsäkringsavtalet ändras så att försäkringen inte längre uppfyller villkoren för att utgöra en pensionsförsäkring, parterna på annat sätt förfogar över avtalet i strid med villkoren för pensionsförsäkring eller om kontrolluppgifter inte lämnas på föreskrivet sätt. Avskattningen ska ske när avtalsändringen eller förfogandet över försäkringen inträffar eller då kontrolluppgifterna rätteligen skulle ha lämnats (58 kap. 19 a § IL). Om uppgift om tidpunkten för överlåtelsen eller överföringen inte lämnas i kontrolluppgiften, kan för att stämma av om kontrolluppgift har lämnats , i samband med kontrollinsats behöva efterfråga detta från försäkringsgivarna. Detta medför merarbete för och försäkringsgivarna. Med den föreslagna nya uppgiften om tidpunkt för överlåtelse eller överföring skulle kontrollen av om en kontrolluppgift har kommit in i rätt tid underlättas, bl.a. genom att hanteringen kan göras maskinellt och förfrågningar från kan därmed undvikas. har också upplyst att myndigheten efterfrågar uppgift om tidpunkten för överlåtelsen eller överföringen. Mot denna bakgrund föreslås en skyldighet att lämna uppgift om den dag då överlåtelsen eller överföringen gjordes i kontrolluppgiften enligt 22 kap. 9 § SFL om överlåtelse eller överföring av en pensionsförsäkring. Tidsfristen för att lämna kontrolluppgift förlängs Kontrolluppgifter ska lämnas för varje kalenderår och ska normalt ha kommit in till närmast efterföljande kalenderår (24 kap. 1 § SFL). Kontrolluppgifter enligt 22 kap. 9–11 §§ SFL ska dock ha kommit in till från den dag då den omständighet som utlöste kontrolluppgiftsskyldigheten inträffade (24 kap. 2 § SFL). anser att tidsfristen bör förlängas från den dag då den omständighet som utlöste kontrolluppgiftsskyldigheten inträffade. Försäkringsbranschen har vid ett flertal tillfällen framfört till att det är svårt att få fram uppgifter så att kontrolluppgiften kan lämnas komplett . Komplettering av kontrolluppgift medför merarbete för och försäkringsgivarna. Under remissbehandlingen av promemoria Förslag till vissa ändringar i skatteförfarandelagen framkom att med beaktande av konsekvenserna om tidsfristen inte iakttas, dvs. 2018/19:124 för försäkringstagaren, anser att tidsfristen inte är realistisk. och Svensk Försäkring välkomnar förslaget om tidsfristen. Mot den bakgrunden föreslås att kontrolluppgifter enligt 22 kap. 9–11 §§ SFL ska ha kommit in till , i stället för , från den dag då den omständighet som utlöste kontrolluppgiftsskyldigheten inträffade. Förslaget föranleder ändringar i 22 kap. 9, 10 och 12 §§ samt 24 kap. 2 § SFL. Överlåtelser och överföringar av vissa Regeringens förslag: Ett försäkringsavtal som har tecknats före den , och som överlåts till en annan försäkringsgivare eller överförs från en enhet hos försäkringsgivaren till en annan enhet, ska efter en sådan överlåtelse eller överföring inte anses ha ingåtts vid den tidpunkt då ansvaret för försäkringen övergår på den nya försäkrings- givaren respektive när försäkringen förts över. Efter en sådan över- låtelse eller överföring ska pensionsförsäkringsavtalet uppfylla i 58 kap. 16 a § IL från den tidpunkt då ansvaret för försäkringen övergår på den nya försäkringsgivaren respektive när försäkringen förs över. Förslagen i promemoria överensstämmer med Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker för- slaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag Innebörden av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna infördes nya skatteregler för pensionsförsäkringar. Förändringarna innebar bl.a. att kravet på att en pensionsförsäkring ska vara meddelad i utvidgades till att gälla hela EES-området, att ett nytt kvalitativt villkor infördes enligt vilket ett pensionsförsäkringsavtal ska innehålla villkor om att försäkringsgivaren ska lämna kontroll- uppgifter samt att de särskilda reglerna för beskattning av kapital- pensionsförsäkringar slopades (prop. 2007/08:55, bet. 2007/08:SkU24, 2007/08:155). Enligt ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2008:134) om ändring i inkomstskattelagen ska äldre bestämmelser gälla för försäkringsavtal som ingåtts före Om ett sådant försäkringsavtal efter överlåts till en annan försäkringsgivare eller förs över från en enhet hos försäkringsgivaren till en annan enhet, ska dock de nya bestämmelserna Efter en sådan överlåtelse eller överföring ska försäkringsavtalet anses ha ingåtts då ansvaret för försäkringen övergår på 2018/19:124 den nya försäkringsgivaren respektive när försäkringen förts över. ska från den tidpunkten uppfylla det nya kvalitativa villkoret i 58 kap. 16 a § IL om att försäkringsgivaren ska lämna kontrolluppgifter. Syftet med de nu aktuella övergångsbestämmelserna var att se till att det nya villkoret om kontrolluppgiftslämnande blir tillämpligt på alla nya försäkringar och alla situationer då en ny försäkringsgivare tar över ansvaret för avtalet oavsett hur försäkringen eller dess värde skapats (samma prop. s. 86). Motsvarande ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna finns i lagen (2008:136) om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. gäller i fråga om kapitalpensionsförsäkringar att de, även efter att särreglerna slopats, ska likställas med pensionsförsäkringar vid tillämpning av lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel och därmed beskattas med den lägre skattesatsen, under förutsättning att försäkringsavtalet har ingåtts före och övriga villkor är uppfyllda. För försäkringar som tidigare beskattades med premieskatt gäller att försäkringsavtalet måste ha ingåtts före för att försäkringens värde ska undantas från avkastningsskatt (se avsnitt 6.3 för en närmare beskrivning av kapitalpensionsförsäkringar och försäkringar som tidigare beskattades med premieskatt). har i ett ställningstagande (dnr 131 727157-08/111) gjort bedömningen att en kapitalpensionsförsäkring efter en överlåtelse till en annan försäkringsgivare eller överföring till en annan del av försäkringsgivarens verksamhet efter 2008 – till följd av de nu aktuella övergångsbestämmelserna – förlorar sin skatterättsliga status av pensionsförsäkring när det gäller avkastningsskatt och därmed ska beskattas med den högre skattesatsen. Utformningen av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna kan mot denna bakgrund leda till att den lägre beskattningen med avkastningsskatt för kapitalpensionsförsäkringar och försäkringar som tidigare beskattades med premieskatt går förlorad i samband med en överlåtelse eller överföring. Detta eftersom försäkringsavtalen enligt övergångsbestämmelserna ska anses ha ingåtts i samband med en sådan överlåtelse eller överföring. Försäkringsavtalen kommer därmed inte längre att uppfylla kravet på att vara tecknade före respektive . Den lägre beskattningen med avkastningsskatt av vissa försäkringsavtal ska bestå efter överlåtelse eller överföring av avtalet Ändringar i övergångsbestämmelser bör göras med stor restriktivitet. Det förhållandet att överlåtelser eller överföringar av kapitalpensionsförsäkringar och försäkringar som tidigare beskattats med premieskatt kan leda till att avkastningsskatten blir högre än om någon överlåtelse eller överföring inte har skett bedöms dock kunna medföra att försäkringsföretag avstår från att t.ex. effektivisera verksamheten genom omstrukturering. Det finns därför enligt regeringens mening skäl att ändra nu aktuella övergångsbestämmelser på så sätt att ett försäkringsavtal, som har tecknats före och som överlåts till en annan försäkringsgivare eller överförs från en enhet hos försäkringsgivaren till en annan enhet, inte ska anses ha ingåtts då ansvaret för försäkringen övergår på den nya försäkringsgivaren respektive när Prop. 2018/19:124 försäkringen förts över. Det är av vikt att upprätthålla syftet med de nu aktuella övergångsbestämmelserna. Det finns därför skäl att utforma övergångsbestämmelserna på ett sådant sätt att ett försäkringsavtal efter en överlåtelse eller överföring ska uppfylla villkoren i 58 kap. 16 a § IL från den tidpunkten då ansvaret för försäkringen övergår på den nya försäkringsgivaren respektive när försäkringen förts över. Eftersom det endast är pensionsförsäkringsavtal som måste uppfylla villkoren i 58 kap. 16 a § bör bestämmelsen begränsas till sådana avtal. Om kontrolluppgift som avses i 58 kap. 16 a § IL inte lämnas kan det på samma sätt som leda till avskattning av försäkringsvärdet enligt 58 kap. 19 a § IL. Förslaget föranleder ändringar i punkt 9 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2008:134) om ändring i inkomstskattelagen samt ändringar i punkt 3 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2008:136) om ändring i lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel. Regeringens förslag: De nya bestämmelserna om avgifter ska träda Vid återköp eller överföring som avser försäkringsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet, men efter och inte förnyats efter ikraftträdandet, ska 1. äldre bestämmelser gälla i fråga om avgifter för att täcka administrativa kostnader som belöper på återköpet eller överföringen, 2. de nya bestämmelserna gälla i fråga om avgifter för att täcka kvar- Förslaget i promemoria överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag genom att enligt promemorians förslag ska de nya bestämmelserna träda i kraft . Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Svensk Försäkring anser att det ikraft- trädandedatum som föreslås i promemorian är orealistiskt med hänsyn till de ingrepp i rådande produkt-, avgifts- och informationsmodeller som förslaget innebär för företagen samt den tid som krävs för föreskriftsarbete Svensk Försäkring föreslår att ändringarna i stället ska träda i kraft tidigast . 2018/19:124 att den lagstadgade flytträtten bör utökas till att omfatta samtliga privata pensionsförsäkringar och individuella tjänstepensionsförsäkringar, oavsett när i tiden de är tecknade. förespråkar full retroaktivitet, dvs. att förslaget ska gälla även för försäkringsavtal som är tecknade före , åtminstone i fråga om fondförsäkring. anser att förslaget innebär en risk för att kvarstående anskaffningskostnader för äldre försäkringsavtal övervältras på det kvarvarande försäkringstagarkollektivet. anser att en retroaktiv tillämpning inte är lika starkt motiverad vid återköp av kapitalförsäkringar och att sådana försäkringar därför inte bör omfattas av retroaktivitet. Inspektionen anser vidare att förslaget bör tillämpas retroaktivt även i fråga om avgiftsuttag för administrativa kostnader och att promemorians förslag innebär en risk för att avgifter, som tas ut för att täcka kvarstående anskaffningskostnader, i stället kommer att tas ut som en del av avgiften för administrativa kostnader. För det fall promemorians förslag ändå genomförs föreslår att övergångsregeln kompletteras med en regel om att avgiftsuttaget för administrativa kostnader ska vara begränsat till exempelvis högst av gällande inkomstbasbelopp för försäkringar som tecknats före ikraftträdandet. Svensk Försäkring, , SFM och ProSkandia avstyrker förslaget om retroaktiv tillämpning. Svensk Försäkring och SFM anser att det i promemorian inte framförs sådana tungt vägande skäl som motiverar ett ingrepp i redan gällande avtalsförhållanden samt att kvarvarande försäkringstagare riskerar att drabbas av kostnader om förutsättningarna för gällande avtal ändras. Svensk Försäkring påpekar även att promemorian inte innehåller någon särskild utredning när det gäller den föreslagna regleringen avseende återköp. Mot den bakgrunden anser man att en retroaktiv tillämpning av regleringen måste vara utesluten i denna del. Avslutningsvis efterfrågar man även ett klargörande av vad som avses med försäkringar som ”inte förnyats”. Skälen för regeringens förslag Frågan om retroaktiv tillämpning Som redogörs för i avsnitt 4 gäller den civilrättsliga återköpsrätten enligt försäkringsavtalslagen och flytträtten sedan den och anser att förslaget bör gälla även för försäkringsavtal som är tecknade före . Enligt regeringens uppfattning framstår det som mindre lämpligt om de bestämmelser som föreslås skulle vara tillämpliga även på avtal som tecknats före det att flytträtten infördes. Det beror på att försäkrings- avtalsparterna hade anledning att utgå från väsentligen andra förutsättningar än efter det att den lagstadgade flytträtten infördes. Frågan är i stället om de bestämmelser som föreslås i denna proposition ska tillämpas endast på avtal som ingås efter ikraftträdandet eller om de även ska tillämpas på avtal som har ingåtts före ikraftträdandet, men efter Som framhållits i tidigare lagstiftningsärenden är retroaktiv lagstiftning något som av principiella skäl bör undvikas på det förmögenhetsrättsliga området, om inte tungt vägande skäl motiverar det (se t.ex. prop. 2006/07:26 s. 47). På det nu aktuella området finns dock, som framhålls i avsnitt 7.3, ett starkt konsumentskyddsintresse av att effektivisera återköps- och flytträtten genom mer transparenta och lägre avgifter. Vidare är det utifrån ett konsumentperspektiv viktigt att en försäkringstagare med en gällande försäkring, i lämplig omfattning, erbjuds samma återköps- och flyttavgifter som en försäkringstagare som tecknar en ny försäkring, särskilt med hänsyn till att de nu aktuella försäkringarna ofta löper under långa avtalstider och att det annars skulle ta en avsevärd tid innan förslagen får genomslag på marknaden. Mot detta måste dock, som flera remissinstanser också påpekar, ställas parternas berättigade intresse av att de grundläggande förutsättningarna för ingångna avtal inte rubbas i onödan. Sammantaget bedömer regeringen, till skillnad från Svensk Försäkring, , SFM och ProSkandia, att det i detta fall får anses att det finns tillräckligt tungt vägande skäl för en viss retroaktiv tillämpning. De bestämmelser om avgifter för att täcka direkta kostnader för den administrativa hanteringen som föreslås i denna proposition (se avsnitt 7.3) innebär emellertid huvudsakligen preciseringar och förtydliganden av det som gäller och det kan därför inte hävdas att konsumentskyddsintresset motiverar retroaktiv tillämpning. De föreslagna bestämmelserna i denna del bör därför, i motsats till vad anser, gälla endast för nya avtal, dvs. avtal som tecknats eller förnyas efter ikraftträdandet. Regeringen anser däremot att förslaget i den del som avser avgift för att täcka kvarstående anskaffningskostnader – inklusive den tioåriga begränsningsregeln – bör gälla retroaktivt både vid återköp och flytt (se avsnitt 7.3). Den kvarstående anskaffningskostnaden har uppkommit till följd av att försäkringsföretaget har betalat en hög s.k. up frontersättning till en försäkringsförmedlare i samband med att avtalet ingicks. Som nämns i avsnitt 7.3 innebär de nya reglerna i lagen om försäkringsdistribution ett förbud mot bl.a. sådana ersättningsformer. Förbudet gäller för nytecknade avtal och försäkringsdistribution som sker fr.o.m. och, i fråga om tjänstepensionsförsäkringar som är exponerade mot marknadsvolatilitet, fr.o.m. . Enligt regeringens uppfattning framstår det inte som skäligt att den som väljer att utnyttja sin lagstadgade återköps- eller flytträtt ska bära försäkringsföretagets anskaffningskostnad än , oavsett om avtalet tecknades före eller efter det att bestämmelserna i lagen om försäkringsdistribution har börjat tillämpas. Eftersom avgift för att täcka den kvarstående anskaffningskostnaden enligt förslaget i denna proposition endast ska få tas ut , innebär detta att återköps- eller flyttavgiften får uppgå till högst ett belopp som motsvarar den direkta administrativa handläggningskostnaden om återköpet eller flytten äger rum efter det att försäkringen tecknades. Förslagen i promemorian innebär att för försäkringsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet av de nya bestämmelser som föreslås men efter , och som inte förnyats efter ikraftträdandet, ska äldre bestämmelser gälla i fråga om uttag av avgifter som avser administrativa kostnader och de nya bestämmelserna i fråga om uttag av avgifter som avser kvarstående anskaffningskostnader. Med anledning av att Svensk Försäkring efterfrågar ett klargörande beträffande vad som avses med försäkringar som ”inte förnyats” i det aktuella förslaget finns det anledning 2018/19:124 att klargöra att det avser att försäkringsavtalets försäkringstid inte ändrats. Det kan därvid noteras att en individuell personförsäkring får avtalas antingen eller på den försäkrades livstid (11 kap. 2 § FAL). Har ingen tid angetts i avtalet, är försäkringstiden . i praktiken att för försäkringsavtal som har ingåtts efter , men före (se nedan), och vars försäkringstid förnyats efter den sistnämnda tidpunkten, ska förslagen gälla både i fråga om admi- nistrativa kostnader och kvarstående anskaffningskostnader. svarande försäkring vars försäkringstid däremot inte förnyats efter den , ska endast förslaget i fråga om kvarstående anskaffnings- kostnader gälla och äldre bestämmelser gälla i fråga om administrativa De övergångsbestämmelser som föreslås i denna proposition i fråga om uttag av avgifter som avser att täcka kvarstående anskaffningskostnader bör alltså enligt regeringens uppfattning omfatta de försäkringar som tecknades före ikraftträdandet, dvs. , men efter den sista och som inte har förnyats efter ikraftträdandet. framför att förslaget innebär en risk för att försäkrings- företagen kommer att övervältra de kvarstående anskaffningskostnaderna för äldre försäkringsavtal på det kvarvarande försäkringstagarkollektivet. framhåller i stället att det finns en risk för att avgifter som tas ut för att täcka kvarstående anskaffningskostnader kommer att tas ut som en del av avgiften för administrativa kostnader. inspektionen föreslår därför att övergångsbestämmelsen kompletteras med en bestämmelse om att uttaget av avgifter som avser administrativa kostnader ska vara begränsat till exempelvis högst av gällande inkomstbasbelopp för försäkringar som tecknats före ikraftträdandet. Regeringen konstaterar inledningsvis att i denna proposition föreslås en tidsbegränsning för den del av återköps- eller flyttavgiften som avser att täcka kvarstående anskaffningskostnader. Vidare föreslås att den begränsningen till viss del ska gälla retroaktivt. Som framgår av avsnitt 7.3 anser regeringen att försäkringsföretag bör kunna amortera av sina Därefter bör eventuella kvar- stående kostnader inte längre kunna övervältras på den som väljer att åter- köpa eller flytta sitt försäkringssparande. Förslaget kommer således att på- verka bl.a. de försäkringsföretag som saknar en bortre tidsgräns för uttag av återköps- och flyttavgifter som avser kvarstående anskaffnings- En konsekvens av förslaget är att de försäkringsföretagen kommer att behöva ändra sina avgiftsuttag. I fråga om försäkringar som tecknas efter ikraftträdandet bör förslaget inte innebära några problem för försäkringsföretagen, eftersom företagen då kan utgå från de nya bestäm- melserna när de planerar amorteringen av anskaffningskostnaderna. det gäller de nya bestämmelser som föreslås gälla retroaktivt, och således även i förhållande till försäkringar som tecknats före ikraftträdandet, kommer däremot de försäkringsföretag som ingått långa avtal till höga anskaffningskostnader att bli tvungna att hantera de kostnader som enligt förslaget inte längre kommer att få övervältras på konsumenterna genom avgifter vid återköp och flytt. dessa kostnader i stället att belasta det kvarvarande försäkringstagar- kollektivet eller aktieägarna (beroende på bolagsform). enligt regeringens uppfattning en ofrånkomlig konsekvens av förslaget. Förslaget att avgift för att täcka kvarstående anskaffningskostnader ska få Prop. 2018/19:124 tas ut bör dock jämfört med promemorians förslag innebära att företagens behov av att övervältra kostnaderna inte blir lika stort. Enligt regeringens mening bör det däremot inte vara möjligt för företagen att, som befarar att det finns risk för, täcka anskaffningskostnaderna genom en del av avgiften för att täcka administrativa kostnader. Som anges i avsnitt 7.3 bör de nya bestämmelserna (liksom principen om god försäkringsstandard) innebära en skyldighet för försäkringsföretagen att tydligt redogöra för sina kunder vilka kostnader som avgifterna avser att täcka och hur avgifterna beräknats. Det finns därmed inte heller tillräckliga skäl för en sådan prisreglering som föreslår i fråga om uttag av avgifter för att täcka administrativa handläggningskostnader. Svensk Försäkring anser att det ikraftträdandedatum som föreslås i promemorian är orealistiskt med hänsyn till de ingrepp i rådande produkt-, avgifts- och informationsmodeller som förslaget innebär för företagen samt den tid som krävs för föreskriftsarbete hos . Svensk Försäkring föreslår därför att ändringarna i stället ska träda i kraft tidigast . Regeringen anser att de nya bestämmelserna bör träda i kraft den Det datumet är lämpligt dels med hänsyn till att bestämmelserna i lagen om försäkringsdistribution om provisionsbegränsningar vid distribution av tjänstepensionsförsäkringar ska börja tillämpas , dels med anledning av de förslag i denna proposition som avser ändringar i skatteförfarandelagen (2011:1244) i fråga om kontrolluppgifter (se avsnitt 8.2). Enligt regeringens uppfattning bör berörda försäkringsföretag därmed ha tillräckligt med tid för att göra de anpassningar som är nödvändiga med anledning av förslagen i propositionen. Regeringens förslag: De nya bestämmelserna i lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel, inkomstskattelagen och skatteförfarandelagen ska träda i kraft . Bestämmelserna i inkomstskattelagen ska tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Bestämmelserna i skatteförfarandelagen tillämpas första gången på uppgifter som avser beskattningsår som börjar efter . Vid överföring till en pensionsförsäkring som har tecknats före den ska det mottagande försäkringsavtalet från överföringstidpunkten uppfylla villkoren i 58 kap. 16 a § inkomstskattelagen. För det mottagande pensionsförsäkringsavtalet gäller från överföringstidpunkten bestämmelserna i 58 kap. 19 a § inkomstskattelagen. Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för försäkringsavtal som har överlåtits till en annan försäkringsgivare eller har överförts från en enhet hos försäkringsgivaren till en annan enhet före ikraftträdandet. 2018/19:124 Förslaget i promemoria och promemoria överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemoria lämnas inte något förslag om att det mottagande försäkringsavtalet, vid överföring till en pensionsförsäkring som har tecknats före , ska uppfylla villkoren i 58 kap. 16 a § IL. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker förslaget. anser att övergångsbestämmelserna till inkomstskattelagen bör kompletteras för att förhindra att värdet i pensionsförsäkringar som omfattas av villkoren i 58 kap. 16 a § IL samt reglerna om avskattning i 58 kap. 19 a § IL förs över till äldre pensionsförsäkringar som inte omfattas av dessa villkor. , , Svensk Försäkring och anser att äldre bestämmelser inte ska gälla för försäkringsavtal som har överlåtits eller överförts före ikraftträdandet. De föreslår att reglerna utformas så att samma skattesats tillämpas på aktuella försäkringsavtal oavsett om dessa har blivit föremål för överlåtelse eller överföring före eller efter ändringens ikraftträdandedatum. Skälen för regeringens förslag