prop · H70311 · 2019-09-24 00:00:00 — I beräkningen av förväntat utbildningsbehov bör därför ett avdrag göras för personer som har fått uppehållstillstånd som flyktingar, skyddsbehövande eller anknytningar till dessa personer för den period statlig ersättning utbetalas. Med denna justering anser regeringen att det är motiverat att inkludera sfi i kostnadsutjämningen för vuxenutbildning, eftersom kommunerna har en skyldighet att tillhandahålla sfi för invånare bosatta i kommunen som saknar grundläggande kunskaper i svenska språket. En invånare som uppfyller dessa kriterier har rätt att delta i sfi det år man fyller , oavsett skälen till att personen har beviljats uppehållstillstånd. Behovet av sfi har bedömts vara som störst efter att en person har beviljats uppehållstillstånd. Regeringen bedömer, till skillnad från och kommuner, att de skillnader i behov av vuxenutbildning som finns mellan kommuner till stor del beror på strukturella faktorer, snarare än på brister i andra skolformer. Regeringen anser att utredningens förslag på variabler, med de justeringar som anges i detta avsnitt, fångar upp behovet av vuxenutbildning på ett tillräckligt träffsäkert sätt. Den genomsnittliga kostnaden per person i målgruppen i landet bör beräknas som summan av nettokostnaderna för respektive verksamhet i landet dividerat med antalet personer i målgruppen i landet. Det förväntade utbildningsbehovet i respektive kommun samt genomsnittskostnaden per person i målgruppen och verksamhet i landet bör uppdateras . Sysselsättningsgraden i kommunen kan antas påverka behovet av vuxenutbildning på så sätt att behovet är högre i kommuner där sysselsättningsgraden är låg och tvärtom. Regeringen anser därför att utbildningsbehovet som beräknas för de tre verksamheterna bör korrigeras utifrån sysselsättningen i kommunen. Med sysselsatt avses vuxna personer som endera förvärvsarbetar eller studerar på universitet eller högskola. Regeringen anser, till skillnad från kommun, att studerande inom högskolan ska inkluderas i korrigeringen utifrån sysselsättningsgrad eftersom det annars skulle medföra att behovet av vuxenutbildning överskattas. Regeringens bedömning: I kostnadsutjämningen för individ- och familjeomsorg bör beräkningen av standardkostnaden baseras på följande variabler: andelen barn och ungdomar i åldern 0–som lever i hushåll med låg inkomststandard justerat för inkomster från eko- nomiskt bistånd, andelen lågutbildade födda i i åldern 20–40 år, roten ur tätortsbefolkningen i kommunen, andelen av befolkningen boende i flerfamiljshus byggda –1975, ohälsotal och en variabel för justering av inkomsteffekt som beror på gränspendling till I beräkningen av kompensation för lönekostnadsskillnader inom individ- och familjeomsorg bör lönekostnadsindexet och lönekostnads- Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens bedöm- Utredningen föreslår att variablerna andel barn och ungdomar i åldern 0–som lever i ekonomiskt utsatta hushåll samt andel invånare används i beräkningen av standardkostnaden. Remissinstanserna: En stor andel av de remissinstanser som yttrar sig, Myndigheten för vård- och omsorgsanalys, och kommuner, tillstyrker i huvudsak förslaget eller har inga invändningar mot det. Även om flera remissinstanser är positiva till att variabeln andelen av befolkningen som fått ekonomiskt bistånd än sex månader tas bort ur modellen anser emellertid många av dessa, bl.a. , och kommuner, att viss påverk- barhet inom delmodellen kvarstår eftersom en av de nya variabler som föreslås – barn och ungdomar i ekonomiskt utsatta hushåll – även innefattar förekomsten av ekonomiskt bistånd. SKL m.fl. anser att variabeln ökar påverkbarheten inom delmodellen. (SCB) föreslår att en variabel för låg inkomststandard ersätter variabeln för kommuner är kritiska till att ta bort variabeln andelen av befolkningen som fått ekonomiskt bistånd än ur delmodellen. Skälen för regeringens bedömning I den nuvarande delmodellen för individ- och familjeomsorg beräknas standardkostnaden utifrån variablerna andelen arbetslösa utan ersättning, andelen lågutbildade personer födda i i åldern 20–, roten ur tätortsbefolkningen i kommunen, andelen av befolkningen boende i flerfamiljshus byggda –1975 och andelen av befolkningen som fått ekonomiskt bistånd än . Nya variabler i beräkningen av standardkostnaden Att uppskatta de strukturella kostnaderna för individ- och familjeomsorg i kommunerna är förenat med svårigheter, eftersom de individer som mottar de olika insatserna inte är en tydligt definierad kategori. analyser visar att förklaringsgraden i den nuvarande modellen, dvs. hur väl de ingående variablerna förklarar skillnader i nettokostnader mellan kommunerna, har sjunkit sedan nuvarande modell infördes. Vidare pekar utredningen på problem med påverkbarhet och skeva incitament vad gäller variabeln andelen av befolkningen som fått ekonomiskt bistånd än och instabilitet vad gäller variabeln för arbetslöshet. Regeringen instämmer med utredningens bedömning att det finns behov av att uppdatera modellen genom att byta ut vissa av de variabler som används för beräkning av standardkostnaden. Regeringen delar utredningens bedömning att variabeln andelen av befolkningen som fått ekonomiskt bistånd än kan uppfattas som problematisk eftersom den baseras på kommunala beslut och inte på strukturella faktorer. ser regeringen, vilket bl.a. och kommuner framhåller, att ekonomiskt bistånd är något som har en stor påverkan på kostnaderna inom individ- och familjeomsorgen. Det är dock önskvärt att utjämningen inom delmodellen utgår från de strukturella faktorer som kan ge upphov till ett behov av ekonomiskt bistånd i en kommun, snarare än den faktiska förekomsten av ekonomiskt bistånd i kommunen. En risk för påverkbarhet avseende variabeln andelen av befolkningen som fått ekonomiskt bistånd än var något som även Statskontoret pekade på inom ramen för myndighetens uppföljning av kostnadsutjämningen (Fi2014/2297/K). Med den av utredningen föreslagna variabeln barn och unga i ekonomiskt utsatta hushåll minskar visserligen genomslaget av faktisk förekomst av ekonomiskt bistånd i delmodellen, men som flera remissinstanser påpekar, kvarstår påverkbarheten till viss del. Regeringen anser att det är angeläget att eliminera denna påverkbarhet inom kostnadsutjämningen. Mot denna bakgrund bör den av utredningen föreslagna variabeln ersättas med en annan. Regeringen anser, i likhet med SCB, att variabeln låg inkomststandard framstår som lämplig att använda i beräkningen. SCB pekar på att en fördel med variabeln låg inkomststandard är att den kommer att vara en del av den officiella statistiken, till skillnad från det mått som utredningen föreslår. Regeringen anser att vid beräkningen bör variabeln låg inkomststandard justeras på så sätt att inkomster från ekonomiskt bistånd exkluderas. I jämförelse med utredningens förslag sjunker delmodellens förklaringsgrad från när variabeln för inkomststandard byts ut. En hög förklaringsgrad är önskvärd men i en avvägning mellan å ena sidan en något högre förklaringsgrad och å andra sidan en minskad påverkbarhet i systemet bedömer regeringen att en minskad påverkbarhet är mer angelägen. Ändringen av variabeln för inkomststandard leder till att den av utredningen föreslagna variabeln andel invånare inte blir signifikant i beräkningen av standardkostnaden, dvs. variabeln bidrar inte till att förbättra modellens förklaringsgrad. Regeringen anser därför att variabeln inte bör användas i beräkningen. Regeringen avser att i övrigt förändra beräkningen av standardkostnaden i enlighet med utredningens förslag. Förändringen innebär således sammantaget att variablerna andel arbetslösa utan ersättning och andelen av befolkningen som fått ekonomiskt bistånd än tas ur modellen. Variablerna andel barn och ungdomar i åldern 0–som lever i hushåll med låg inkomststandard, ohälsotal och en 2019/20:11 variabel för justering av inkomsteffekt som beror på gränspendling till och läggs till i modellen. Kompensation för lönekostnadsskillnader överförs och uppdateras Tillägg och avdrag för skillnader i lönekostnader beräknas i nuvarande system inom ramen för delmodellen för löner. I enlighet med vad som anförs i avsnitt 5.2.2 anser regeringen att kompensationen bör överföras till respektive verksamhetsmodell. Som anförs i avsnitt 6.2 bör beräkningen av lönekostnadsindex och lönekostnadsandelen uppdateras i enlighet med utredningens förslag. För individ- och familjeomsorg innebär detta att lönekostnadsandelen ökar något jämfört med den nuvarande modellen. Regeringens bedömning: I kostnadsutjämningen för äldreomsorg bör indelningen efter civilstånd ändras till sammanboende respektive ensamboende i beräkningen av standardkostnaden. Kompensationen för hemtjänst i glesbygd bör innefatta även ålders- gruppen 65–och kompensationen bör uppdateras. I beräkningen av kompensation för lönekostnadsskillnader inom äldreomsorg bör lönekostnadsindexet och lönekostnadsandelen upp- Utredningens förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrar sig, Myndigheten för vård- och omsorgsanalys, SKL, SmåKom samt , och kommuner tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. Flera remissinstanser, bl.a. , och kommuner anser att normkostnaderna bör ses över och uppdateras. och kommuner påpekar att det är viktigt att följa vård- och omsorgsutvecklingen framöver eftersom antalet äldre kommer att öka kraftigt och att behovet av äldreomsorg kan förändras mellan olika Skälen för regeringens bedömning I den nuvarande delmodellen för äldreomsorg är grunden för standard- kostnaden en åldersersättning som beräknas utifrån sex olika grupper, där befolkningen i åldern eller äldre är indelad efter ålder och civilstånd. För varje grupp finns en beräknad genomsnittlig kostnad, en s.k. norm- Åldersersättningen beräknas genom att andelen personer i kommunen i respektive grupp multipliceras med den aktuella norm- Till åldersersättningen görs tillägg eller avdrag för skillnader i dödlighet, andelen äldre födda utanför samt för merkostnader för institutionsboende och hemtjänst i glesbygd för befolkningen i åldern Ny definition av civilstånd för beräkning av normkostnaden Den indelning utifrån civilstånd som görs vid beräkning av åldersersättningen syftar till att kompensera för att ensamstående behöver mer kommunalt ordnad vård och omsorg eftersom de inte har tillgång till närstående i hemmet. I den nuvarande modellen delas de äldre upp i grupperna gifta och ogifta. Utredningens analys har visat att det har blivit vanligare att äldre personer är sammanboende utan att vara gifta, särskilt i åldersgruppen 65–. I likhet med utredningen och flera remissinstanser, däribland SKL, bedömer regeringen att indelningen i gifta respektive ogifta bör ersättas med sammanboende respektive ensamboende för att öka träffsäkerheten i modellen. Nivån på normkostnaden bör anpassas till den nya indelningen, i enlighet med utredningens förslag. Nuvarande normkostnader baseras på beräkningar . Utredningen föreslår att normkostnaderna även framöver baseras på dessa beräkningar, med justeringen enligt ovan och uppräkning utifrån prisutvecklingen. Utredningen fann i sin analys av nyttjandet av äldreomsorg i olika åldersgrupper att det relativa nyttjandet mellan åldersgrupperna har varit stabilt . Regeringen bedömer mot denna bakgrund, till skillnad från bl.a. , och kommuner, att normkostnaderna inte behöver förändras. I likhet med flera remissinstanser, bl.a. SKL samt , och kommuner, anser regeringen emellertid att utvecklingen avseende behov av äldreomsorg i olika åldersgrupper bör följas, mot bakgrund av den kraftiga ökningen av antalet äldre med behov av omsorg som kommer att ske framöver. Utökad kompensation för gleshet I den nuvarande delmodellen för äldreomsorg sker ingen kompensation för hemtjänst i glesbygd för åldersgruppen 65–. Regeringen anser, i likhet med bl.a. SmåKom, att kompensationen för hemtjänst i glesbygd bör kompletteras med denna åldersgrupp. Regeringen anser vidare att kompensationen för hemtjänst i glesbygd bör uppdateras i enlighet med utredningens förslag, som baseras på en ny beräkning i modell Struktur utifrån aktuell befolkningsstatistik och geografiskt boendemönster. Vidare bör ersättningsbeloppen i beräkningen räknas upp utifrån prisutvecklingen och milersättningen för resor uppdateras i enlighet med utredningens förslag. Regeringen anser att utredningens uppdaterade beräkningar bör ligga till grund för ett kommunspecifikt index för merkostnader för hemtjänst i glesbygd. Indexet bör ligga fast och relateras till åldersersättningen i beräkningen av kompensation, för att kompensationen inte ska urholkas i förhållande till övriga delar i kostnadsutjämningen. Kompensation för lönekostnadsskillnader överförs och uppdateras Tillägg och avdrag för skillnader i lönekostnader beräknas i nuvarande system inom ramen för delmodellen för löner. I enlighet med vad som anförs i avsnitt 5.2.2 bör kompensation för lönekostnadsskillnader inom äldreomsorg överföras till delmodellen. Som anförs i avsnitt 6.2 bör beräkningen av lönekostnadsindex och lönekostnadsandelen uppdateras i 2019/20:11 enlighet med utredningens förslag. För äldreomsorg minskar lönekostnadsandelen jämfört med den nuvarande modellen. Regeringens bedömning: I kostnadsutjämningen för infrastruktur och skydd bör standardkostnaden beräknas med komponenterna klimat- tillägg för gator och vägar, ortstillägg för gator och vägar samt tillägg I beräkningen av komponenterna för gator och vägar bör tilläggen uppdateras och viss justering av zonindelningen för klimattillägget och av indelningen för ortstillägget göras. I beräkningen av komponenten räddningstjänst bör tilläggen upp- Utredningens förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrar sig, bl.a. , , och kommuner, tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. föreslår att det görs en förnyad genomlysning av underlaget till komponenten gator och vägar, bl.a. mot bakgrund av att underlagen är och kommuner anser att klimat- och ortstilläggen bör uppdateras med mer aktuella data. anser att indelningen av i tre klimatzoner är för grov och föreslår en förfinad zonindelning vid beräkning av klimat- och ortstillägg. och kommuner anser att skillnaden i tillägg mellan de olika klimatzonerna bör vara större. SKL och kommun lyfter fram att skillnader i inkomster från parkeringsavgifter skulle kunna betraktas som en strukturell skillnad mellan kommuner och att det därför bör övervägas om dessa bör ingå i kostnadsutjämningen. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen föreslår i avsnitt 5.2.2 att en ny delmodell för infrastruktur och skydd ska införas. kostnaden för infrastruktur och skydd bör beräknas utifrån summan av komponenterna klimattillägg för gator och vägar, ortstillägg för gator och vägar samt tillägg för räddningstjänst. Komponenterna bör överföras till denna delmodell från delmodellen för bebyggelsestruktur. Klimat- och ortstilläggen för gator och vägar kompenserar för skillnader i kostnader för drift och underhåll av kommunala gator och vägar. Klimattillägget avser att utjämna för skillnader i kostnader för vinter- väghållning och baseras på vilken klimatzon en kommun tillhör. klimatzoner som används i nuvarande modell bygger på en indelning av har i en ersättningsmodell för drifts- bidrag till enskilda vägar delat in landet i tre klimatzoner, som ska spegla hur behovet av vinterunderhåll fördelas över landet. bl.a. och kommuner, har synpunkter på modellen. Regeringen anser emellertid, i likhet med utredningen, att indelning på ett tillräckligt träffsäkert sätt speglar de skillnader som klimattillägget är tänkt att utjämna för. Indelningen i klimatzoner bör därför justeras till dessa tre zoner. Klimattilläggen bör justeras utifrån den nya zonindelningen och räknas upp i enlighet med utredningens förslag. 2019/20:11 Tilläggen bör räknas upp med ett prisindex. Ortstillägget avser merkostnader till följd av hög trafikbelastning, termiska sprickor och tjälskador. Utredningen har kunnat konstatera att det inte finns skäl för den variation av ortstillägget som finns inom gruppen pendlingskommuner nära storstad. Regeringen anser därför att ett lika stort ortstillägg i kronor per invånare bör utgå till samtliga kommuner i kommungruppen. Regeringen anser att ortstilläggen bör räknas upp i enlighet med utredningens förslag. Tilläggen bör räknas upp med ett prisindex. Enligt lagen (1957:259) om rätt för kommun att ta ut avgift för vissa upplåtelser av offentlig plats, m.m. får en kommun, i den omfattning det behövs för att ordna trafiken, ta ut ersättning i form av en avgift för rätten att parkera. Det kan finnas flera olika sätt att ordna trafiken och regeringen ser inte skäl att inkludera intäkter från parkeringsavgifter i delmodellen. Regeringen anser därmed att utredningens förslag bör ligga till grund för kompensationen för gator och vägar i delmodellen. I kommande översyner kan det däremot finnas behov av en förnyad genomlysning av de underlag som ligger till grund för beräkningen av komponenten, i enlighet med vad bl.a. och för fram i sina remissvar. Komponenten tillägg för räddningstjänst kompenserar glest befolkade kommuner med ett litet lokalt befolkningsunderlag för merkostnader för räddningstjänst. Utredningen har kunnat konstatera att det fortsatt finns ett starkt samband mellan invånardistans och kostnader för räddningstjänst. En högre invånardistans är tänkt att spegla behovet av mindre enheter och längre körtider. Utredningen har vidare kunnat konstatera att delmodellen genom att använda det lokala befolkningsunderlaget som grund på ett bra sätt fångar de glesa och geografiskt utsatta kommuner som inte har möjlighet till samverkan. Regeringen bedömer liksom utredningen att modellen bör behållas, men att kostnadsuppgifterna som ligger till grund för tilläggen bör uppdateras. Regeringens bedömning: I kostnadsutjämningen för verksamhetsövergripande kostnader bör standardkostnaden beräknas med komponenterna befolkningsminskning, eftersläpning av intäkter, uppvärmning, byggnation och administration. I beräkningen av komponenterna uppvärmning, byggnation och administration bör uppdateringar och vissa justeringar göras. I komponenten befolkningsminskning bör ersättningsbeloppet uppdateras. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrar sig, bl.a. , , och kommuner, tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. 2019/20:11 , , och kommuner m.fl. anser att utredningen inte har beaktat kostnader till följd av kraftig befolkningsökning i tillräcklig utsträckning. menar att det saknas en förklaring till varför glesa men stora kommuner inte längre ska kompenseras för merkostnader för administration. och kommuner m.fl. anser att gränsen i folkmängd för att få den högsta ersättningen för merkostnader för administration bör höjas. anser att en mer finfördelad skala vore önskvärd i beräkningen av merkostnader för administration. Några remissinstanser, bl.a. och kommuner, anser att kostnader för mark bör beaktas i beräkningen av merkostnader för byggnation. kommun anser vidare att investeringar i obligatoriska verksamheter som görs av kommunala bolag bör beaktas. Skälen för regeringens bedömning Regeringen föreslår i avsnitt 5.2.2 att en ny delmodell för verksamhetsövergripande kostnader ska införas. Standardkostnaden för verksamhetsövergripande kostnader bör beräknas utifrån komponenterna befolkningsminskning, eftersläpning av intäkter, uppvärmning, byggnation samt administration. Komponenterna administration, uppvärmning och byggnation bör överföras till denna delmodell från nuvarande delmodell för bebyggelsestruktur och komponenterna befolkningsminskning och eftersläpning av intäkter bör överföras från nuvarande delmodell för befolkningsförändringar. Kompensation för befolkningsminskning och eftersläpning av intäkter När befolkningen minskar stiger de faktiska kostnaderna per invånare för lokaler, anläggningar och pensionsskulder och det kan på kort sikt vara svårt att anpassa kostnaderna när efterfrågan på service minskar. Regeringen anser att det, liksom i nuvarande system, bör utgå en ersättning till kommuner vars befolkning har minskat med . Ersättningsbeloppet bör uppdateras i enlighet med utredningens förslag. I kommuner där befolkningen växer snabbt ökar efterfrågan på service i snabbare takt än skatteunderlaget. I nuvarande system finns därför en kompensation för eftersläpning av intäkter. Kriterierna för att få kompensation för eftersläpning av intäkter och beräkningen av denna bör vara desamma som i nuvarande system. Vissa remissinstanser, bl.a. och kommuner, för fram att utredningen inte har beaktat merkostnader till följd av kraftig befolkningsökning i tillräcklig utsträckning. I det nuvarande systemet ges kompensation för kraftig befolkningsökning dels via kompensationen för eftersläpning av intäkter, dels i delmodellerna för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet, för grundskola samt för gymnasieskola. Utredningen har haft ett brett uppdrag att överväga om större samhällsförändringar i tillräcklig grad fångas upp i det nuvarande systemet och har inte funnit skäl att utöka kompensationen för kraftig befolkningsökning för kommuner utöver vad som redan finns. Regeringen ser därför inte skäl att införa ytterligare kompensation. Utjämning för kostnader för uppvärmning Kompensationen för uppvärmning syftar till att utjämna för skillnader i kostnader för uppvärmning av kommunala fastigheter mellan olika delar av landet. Regeringen anser att merkostnader för uppvärmningskostnader, liksom i nuvarande system, bör beräknas utifrån genomsnittlig lokalyta per invånare i kommunerna, den genomsnittliga uppvärmningskostnaden per kvadratmeter i landet samt energiförbrukningen per kvadratmeter i respektive kommun i enlighet med utredningens förslag. Utredningen har gjort en ny beräkning av genomsnittlig lokalyta, bl.a. utifrån aktuella uppgifter avseende uppvärmd yta för de verksamheter som är föremål för utjämning, samt en ny beräkning av den genomsnittliga uppvärmningskostnaden per kvadratmeter. I beräkningen av energiförbrukningen per kvadratmeter i respektive kommun har de geografiska justeringsfaktorer som anges i byggregler – föreskrifter och allmänna råd (BFS 2011:6), använts. Dessa justeringsfaktorer bygger på en indelning av landet i tolv klimatzoner och ska spegla klimatberoende skillnader i energiförbrukning. Ersättningsbeloppet för beräkningen av tillägg och avdrag för uppvärmningskostnader bör räknas upp med ett prisindex. Utjämning för kostnader för byggnation Kompensationen för byggnation syftar till att utjämna för strukturellt betingade kostnadsskillnader vid nybyggnation och återinvesteringar i kommunala byggnader och anläggningar. Kompensationen bygger i nuvarande system på två faktorer: ett index för byggnadsarbetarlöner och en klimatfaktor. Basen för utjämningen är ett beräknat genomsnittligt investeringsbehov per invånare. Utredningen har gjort en justering och uppdatering av index för byggnadsarbetarlöner samt en ny beräkning av lönekostnadsandelen, dvs. den andel av det genomsnittliga investeringsbehovet som indexet ska appliceras på. Vidare har utredningen gjort en ny beräkning av det genomsnittliga investeringsbehovet per invånare. Utredningen fann inte skäl att ändra klimatfaktorn. Regeringen anser att kompensationen för byggnation ska uppdateras utifrån utredningens förslag. Ersättningsbeloppen för byggnation bör räknas upp med ett prisindex. I beräkningen av genomsnittligt investeringsbehov ingår endast kommunala investeringar. kommun för fram att delmodellen kan behöva beakta investeringar för obligatorisk verksamhet som görs i kommunala bolag. Regeringen avser inte att inkludera investeringar av kommunala bolag i beräkningen av merkostnader för byggnation .