prop · H603136 · 2019-06-10 00:00:00 — och Film anser att roll blivit mer otydlig efter att filmavtalet upphört och anser att det är oklart om de agerar som ett kommersiellt företag eller som en aktör med ett statligt uppdrag och offentlig finansiering. () efterfrågar kvantitativa mål för film och dramaproduktion. Film efterfrågar ett större ansvarstagande från sida avseende talangutveckling. anser att uppdrag på dramaområdet bör förtydligas, bli mer offensivt och tillföras ökade resurser. Skälen för regeringens bedömning och förslag: har ett ansvar för att bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion. Ansvaret för svensk film regleras i sändningstillståndet och är en del av kulturuppdraget. Den svenska filmpolitiken genomfördes tidigare till stor del genom det så kallade filmavtalet mellan staten och ett antal av filmbranschens aktörer. Genom avtalet garanterades medel till produktion, distribution och visning av svensk film. var en av parterna i avtalet och bidrog till produktionen av svensk film genom att dels bidra med en viss summa som ingick i de medel för filmstöd som sedan fördelades av , dels garantera att använda ungefär motsvarande belopp för samproduktion, medfinansiering och köp av visningsrätter av nya svenska filmer. är den nationella filmpolitiken en integrerad del av kulturpolitiken och filmavtalet har upphört gälla. Mot bakgrund av att därmed är en part i ett filmavtal har kommittén analyserat om det finns skäl att ändra de krav som ställs på företaget när det gäller ansvaret för svensk film. har, som producent och beställare av svensk film, en avgörande betydelse för den svenska filmen. Med sin långsiktiga och stabila finansiering har företaget andra förutsättningar än övriga aktörer på marknaden och därav följer ett särskilt ansvar. Regeringen anser, liksom kommittén, att företagets ansvar för att bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion fortsatt bör vara en viktig del av företagets kulturuppdrag. Det bör dock även fortsatt vara ansvar att definiera Prop. 2018/19:136 och utveckla formerna för sina satsningar på svensk filmproduktion. Regeringen anser därmed inte, till skillnad från , Film och , att filmuppdraget bör förtydligas ytterligare avseende kvantitativa mål eller innehåll. Däremot kan det understrykas att filmuppdraget som en del av kulturuppdraget ska fördjupas, utvecklas och vidgas . Av sändningstillståndet framgår att inom ramen för sitt kulturuppdrag ska svara för en omfattande produktion av kulturprogram i vid mening, där särskild vikt ska läggas vid dramaproduktion. Vid sidan om filmuppdraget bör ansvaret för dramaproduktion i bred bemärkelse fortsatt vara en viktig uppgift för . är ett litet språkområde. Precis som i andra länder som tillhör mindre språkområden, t.ex. våra nordiska grannländer, överlever inte den inhemska filmproduktionen utan offentligt stöd eller subventioner. Ledtiderna i filmproduktioner är långa och kostnaderna höga. För att fungera väl behöver filmbranschen, så långt det är möjligt, finansiell förutsebarhet och långsiktigt stabila förutsättningar. beslut gällande inriktningen på och omfattningen av företagets satsningar på svensk film har stor betydelse för alla aktörer i den svenska filmbranschen. bör därför genom ökad transparens avseende kommande satsningar på svensk filmproduktion bidra till mer långsiktiga planeringsförutsättningar för den svenska filmbranschen. Företaget bör därför återkommande i förväg redogöra för hur det avser att satsa på svensk filmproduktion. En ökad transparens bidrar också till bättre planeringsförutsättningar för andra aktörer som och de regionala filmfonderna. En redogörelse bör omfatta men, liksom påtalar, är det inte nödvändigt att den sträcker sig över hela tillståndsperioden. Den bör vara offentlig och i första hand vända sig till branschens aktörer snarare än till regeringen. Det bör vara som beslutar om formerna för redogörelsen. På samma sätt som bör även i de årliga public service-redovisningarna redovisa sin verksamhet för att bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion. Regeringens bedömning: Programföretagen bör även i fortsättningen göra sina arkiv tillgängliga utifrån respektive uppdrag och vad som anses vara publicistiskt motiverat. Den parlamentariska public service-kommittén lämnade ingen bedömning i denna fråga. Remissinstanserna: Konstnärliga och Litterära Yrkesutövares och Copyswede, Kungl. (KB), Stiftelsen saknar ett tydliggörande om programföretagens ansvar och åtagande för de stora arkiv som byggts upp, ägs och förvaltas av företagen. och ser en risk i att arkiven kommer att gallras om de inte behövs för programverksamheten och de efterfrågar därför ett 2018/19:136 tydligare arkivuppdrag för programföretagen. anser att ska öppna sitt arkiv för allmänheten i ett liknande format som ”Öppet arkiv”. Skälen för regeringens bedömning: Programföretagens arkiv utgör en viktig del av vårt gemensamma audiovisuella kulturarv. I den senaste public service-propositionen Bildning och tillgänglighet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2014–2019 (prop. 2012/13:164) bedömer regeringen att tillgängliggörande av arkivmaterial är en grundläggande aktivitet för verksamheter som agerar i allmänhetens tjänst. Vidare konstateras att programföretagen själva utgör betydelsefulla delar av svensk historia och det gemensamma kulturarvet. Det anses därför vara naturligt att programföretagen, inom ramen för den ordinarie medelstilldelningen, digitaliserar och tillgängliggör arkivmaterial i den utsträckning programföretagen anser det publicistiskt motiverat utifrån sina respektive uppdrag. Frågan om programföretagens arkiv hanterades inte av kommittén. Regeringen konstaterar dock, liksom remissinstanserna, att programföretagen fortsatt har ett ansvar att göra arkiv och tidigare produktioner tillgängliga för allmänheten som en gång har finansierat produktionerna. Arkiven är också värdefulla resurser för forskning. Arbetet med att tillgängliggöra arkiven bör därmed fortsätta under kommande tillståndsperiod. anser att ska öppna sitt arkiv för allmänheten i ett liknande format som Öppet arkiv. satsning Öppet arkiv är en välfungerande modell för att tillgängliggöra arkivmaterial. Regeringen anser dock att formerna för tillgängliggörandet av arkiven bör beslutas av programföretagen. Till skillnad från KB och anser inte regeringen att det finns tillräckliga underlag för att ge programföretagen ett tydligare arkivuppdrag. Det är KB som har det nationella arkivansvaret för att programföretagens radio- och tv-program bevaras och tillgängliggörs, exempelvis för studier och forskning. Ansvaret uppfylls bl.a. genom att programföretagen levererar s.k. pliktexemplar av sina program till KB. Regeringen är medveten om att äldre material i arkiven inte har omfattats av pliktlagstiftning och att utvecklingen inom forskningen kan ställa nya kvalitetskrav på arkivmaterialet. Programföretagen har därför naturligtvis ett fortsatt stort ansvar för arkiven och bör i samverkan med andra berörda aktörer, som KB och , tillse att deras unika audiovisuella kulturarv bevaras. En viktig fråga i detta arbete är det långsiktiga bevarandet av det analoga filmarv som finns i arkiv. Folkbildningsuppdraget och medie- och Regeringens bedömning: Folkbildning bör fortsätta vara en central del av public service-uppdraget. Medie- och informationskunnighet bör även fortsättningsvis vara en viktig del i folkbildningsuppdraget. parlamentariska public service-kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig i denna del instämmer i bedömningen, bl.a. Myndigheten för tillgängliga medier, Myndigheten för press, radio och tv, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , , , och . understryker dock att medie- och informationskunnighet bör vara en del både i folkbildningsuppdraget och i det allmänna utbildningsuppdraget. Några remissinstanser, bl.a. och i (LO), lyfter särskilt Utbildningsradios betydelse såväl för medie- och informationskunnighet som för folkbildning i allmänhet och anser att företaget bör tilldelas ökade resurser. och Specialpedagogiska skolmyndigheten betonar att Utbildningsradios utökade utbildningsuppdrag bör bestå även under kommande tillståndsperiod. LO, , Funktionsrätt och anser att folkbildningsuppdraget bör utvidgas och stärkas. anser att medie- och informationskunnighet bör vara ett särskilt utpekat uppdrag. Skälen för regeringens bedömning: Enligt sändningstillstånden ska alla tre programföretagens utbud som helhet präglas av folkbildningsambitioner. , som ska koncentrera sin verksamhet till utbildningsområdet, har därutöver ett särskilt ansvar för att tillhandahålla ett utbud av folkbildningsprogram. och remissinstanserna anser regeringen att folkbildning fortsatt bör vara en central del av public service-uppdraget. Till skillnad från bl.a. LO, och Funktionsrätt anser regeringen därmed inte att det finns behov av att stärka folkbildningsuppdraget ytterligare. Däremot delar regeringen och Specialpedagogiska skolmyndighetens uppfattning att Utbildningsradios utökade utbildningsuppdrag bör bestå även under kommande tillståndsperiod. Medie- och informationskunnighet () definieras huvudsakligen som förmågan att finna, analysera, kritiskt värdera och själv skapa information i olika medier och kontexter. Mot bakgrund av den omfattande utvecklingen av mediekonsumtionen och den allt mer individualiserade medieanvändningen har betydelsen av , framförallt hos barn och unga men också i befolkningen i stort, fått större fokus . Allt fler aktörer arbetar på olika sätt för att stärka i hela samhället. Utöver skolväsendet och kan särskilt nämnas bibliotekssektorn, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och Forum för levande historia. Programföretagen har unika möjligheter och förutsättningar att bidra till att stärka människors medie- och informationskunnighet. Frågan har på olika sätt engagerat alla tre företag . har ett särskilt ansvar och företaget har också pekat ut som ett fokusområde . är och bör fortsatt vara en naturlig del av folkbildningsuppdraget men bör, som påtalar, även vara en självklar del i företagets utbildningsutbud. Regeringen ser positivt på Utbildningsradios initiativ till ökade satsningar på . är redan en viktig del av 2018/19:136 Utbildningsradios folkbildnings- och utbildningsuppdrag och regeringen ser därför, till skillnad från , inte något behov av att utpekas som ett uppdrag i sändningstillstånden. Regeringen anser i likhet med kommittén, till skillnad från bl.a. och LO, inte heller att särskilda medel bör avsättas för detta ändamål. Om ser behov av ökade satsningar bör det kunna hanteras inom ramen för den generella ökning av medelstilldelningen som föreslås för kommande tillståndsperiod, se avsnitt 11. Nyhetsverksamheten är en central del av både och uppdrag. Enligt sändningstillstånden ska nyhetsverksamheten bedrivas så att en mångfald i nyhetsurval, analyser och kommentarer kommer till uttryck. Den ska ge allsidig information som utgår från olika perspektiv och stimulera till debatt. Som konstaterats ovan har de senaste årens medieutveckling inneburit stora utmaningar för många kvalitativa nyhetsmedier framför allt på lokal nivå. På allt fler platser runt om i landet har det uppstått så kallade ”vita fläckar”, dvs. områden som saknar journalistisk bevakning. En bristande journalistisk bevakning är i förlängningen ett allvarligt demokratiskt problem. Ett viktigt mediepolitiskt mål är att garantera mångfald. En kombination av starka oberoende public service-företag och en mångfald av kvalitativa kommersiella nyhetsmedier med högt förtroende hos allmänheten är grunden för en välfungerande mediemångfald. Den regelbundna användningen av olika nyhetsmedier är stabil men liksom medieutvecklingen i stort präglas nyhetskonsumtionen av omfattande strukturförändringar. Den tydligaste trenden är att morgontidningarna tappar läsare. av befolkningen hade 2018 tillgång till en prenumererad morgontidning (Nordicoms Mediebarometer 2018). Så låg har andelen inte varit . Antalet läsare minskar även om läsningen av de digitala utgåvorna räknas med. Även kvällstidningarna tappar läsare av pappersutgåvorna men till skillnad från morgontidningarna ersätts minskningen i papper av en kraftig ökning av tidningarnas digitala utgåvor. Totalt sett ökar därmed antalet läsare. Konsumtionen av nyheter via traditionell linjär tv är fortfarande hög men har sjunkit den senaste . uppgav att de tittade på nyhetsprogram i tv en genomsnittlig dag. uppgav att de ser nyheter på tv. Flest ser på nyheter via följt av TV4. Även är fortfarande en viktig nyhetsförmedlare. angav att de tar del av nyheter via en genomsnittlig dag. och har dock svårt att nå ut i motsvarande omfattning via internet. domineras i stället av kvällstidningarna. uppgav ungefär 20 Prop. 2018/att de tagit del av nyheter via kvällstidningarna. andelen, , anger dock att de tagit del av nyheter via Facebook. Bland ungdomar i åldern 15–och i åldersgruppen 25–är den andelen . Bland barn i åldern 9–är i stället Youtube den vanligaste källan till nyheter via internet. 7.4.1Public service i svagt bevakade områden Regeringens förslag: och ska inom ramen för sin nyhetsverksamhet stärka sin journalistiska bevakning i svagt bevakade områden. Den parlamentariska public service-kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som uttalar sig tillstyrker förslaget, bl.a. Myndigheten för press, radio och tv, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), högskola, , Svensk Scenkonst, , Region , och och är positiva till förslaget, men betonar att det kräver en ökad medelstilldelning. understryker att förslaget inte enbart bör gälla glesbygd utan även tätbefolkade, utsatta storstadsområden. konstaterar vidare att förslaget är särskilt viktigt mot bakgrund av kommersiella mediers nedskärningar inom den lokala journalistiken. understryker vikten av att det finns tillräckliga resurser för att uppfylla kraven på spegling även av samiska förhållanden och för att förmedla samisk kultur. understryker vikten av att public service-företagen själva måste avgöra vilka områden som är svagt TU – Medier i (TU) uttrycker en oro för att ökade resurser till public service i syfte att etablera närvaro i svagt bevakade områden riskerar att påverka de kommersiella mediernas konkurrensmöjligheter Att ensidigt tillföra resurser till public service-företagen anser TU inte kommer att stärka mediemångfalden långsiktigt. Skälen för regeringens förslag: Tillgången till en kvalitativ nyhetsförmedling på nationell, regional och lokal nivå är en central del av vårt demokratiska system. Att hela befolkningen upplever att deras vardag belyses inom nyhetsjournalistiken är av stor betydelse för förtroendet för journalistiken i stort. De utmaningar som medieutvecklingen inneburit för de kvalitativa nyhetsmedierna och den minskande tillgången till kvalitetjournalistik är därför oroande. Kravet på journalistisk bevakning av svagt bevakade områden är redan en del av och Båda programföretagen har också utökat sin lokala och regionala närvaro. Detta har skett såväl genom satsningar på nya lokalredaktioner som på mer mobila arbetssätt som gör det enklare att sända även från platser där redaktioner saknas. 2018/19:136 I syfte att stärka tillgången till kvalitativ journalistik i hela landet anser regeringen, i likhet med kommittén och en majoritet av remissinstanserna, att och bör stärka sin journalistiska bevakning i svagt bevakade områden. Svagt bevakade områden bör i första hand definieras geografiskt och befolkningsmässigt men kan också definieras ämnesspecifikt. Som vissa remissinstanser konstaterar, bl.a. , och , finns det andra områden som skulle kunna anses vara svagt bevakade, t.ex. storstädernas förorter, visst kulturutbud och speglingen av nationella minoriteter. Regeringen anser dock, liksom , att det bör vara upp till public service-företagen att avgöra på vilket sätt bevakningen mer specifikt ska stärkas. Stärkt bevakning bör ses som en del av speglingsuppdraget och ska framför allt resultera i ökad bevakning av svagt bevakade områden. Uppdraget bör dock även innebära att det innehåll som har producerats lokalt, eller som på något annat sätt behandlar ett svagt bevakat område, i högre grad får utrymme i rikssändningarna. Liksom och konstaterar bedöms det ökade kravet innebära ökade kostnader för företagen. Regeringen återkommer till konsekvenserna av detta i avsnitt 11. TU – Medier i (TU) uttrycker en oro för att ökade resurser till public service i syfte att etablera närvaro i svagt bevakade områden riskerar att påverka de kommersiella mediernas konkurrensmöjligheter negativt. Att ensidigt tillföra resurser till public service-företagen anser TU inte kommer att stärka mediemångfalden långsiktigt. Kvalitativa kommersiella nyhetsmedier utgör, tillsammans med en oberoende public service, centrala delar av vår demokrati. Det finns naturligtvis en viss risk att en ökad public service-närvaro på lokal nivå kan påverka de kommersiella nyhetsmediernas konkurrensförutsättningar negativt. Regeringen bedömer dock att risken för en sådan utveckling är liten (se avsnitt 7.4.2). En sådan risk måste även ställas i relation till risken för att ett område helt står utan kvalitativ journalistisk bevakning. Mycket talar också för att en ökad journalistisk rapportering föder ett ökat nyhetsintresse vilket kan gynna etableringen av fler medier. I syfte att stärka de kommersiella mediernas möjligheter har regeringen dessutom infört ett stöd för lokal journalistik, inom ramen för mediestödet, som särskilt syftar till att stödja nyhetsmedier som väljer att starta, utöka eller bibehålla bevakning i svagt bevakade områden. 7.4.2Värna en mångfald av lokala nyhetsmedier Regeringens förslag: och ska i sin nyhetsverksamhet ta hänsyn till kvalitativa nyhetsmediers konkurrensförutsättningar, i syfte att värna en mångfald av perspektiv på en livskraftig mediemarknad. Den parlamentariska public service-kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna yttrar sig inte i denna del. Av de som yttrar sig är ungefär hälften huvudsakligen positiva och hälften huvudsakligen negativa till förslaget. Myndigheten för press, radio och tv (MPRT) välkomnar förslaget men anser liksom att det bör konkretiseras. anser att även ett system där public service betalar för innehåll från andra medieföretag bör övervägas. är positiva men hade hellre sett ett uttryckligt krav på att främja en mångfald av perspektiv på mediemarknaden. Region konstaterar att public service-företagen har en särställning på mediemarknaden och att de därmed bör ha ett särskilt ansvar för att värna lokala och regionala kommersiella medier. avstyrker förslaget och även och är tveksamma. ifrågasätter framför allt uttrycket ”ta hänsyn till” och anser att det kan leda till tolkningssvårigheter. Exempelvis skulle det kunna tolkas som att public service endast ska ha en marknadskompletterande roll. och påtalar vidare att inlett ett flertal samarbeten med olika medieföretag lokalt och regionalt. Även är kritiska då de anser att ett krav på hänsyn till andra mediers konkurrensförutsättningar riskerar att påverka public service-företagens nyhetsvärdering. kommenterar inte förslaget direkt men understryker att det är de lokala medierna som är grunden för medieinfrastrukturen i landet. Närradions riksorganisation betonar generellt vikten av samverkan med ideellt drivna radio- och tv-stationer. TU – Medier i anser att programföretagen i högre grad uttryckligen ska ange lokala medier som källa vid användningen av deras material och understryker vikten av att innehåll som görs tillgängligt via globala plattformar även kan användas av nationella aktörer. Skälen för regeringens förslag: En kombination av starka oberoende public service-företag och en mångfald av kvalitativa kommersiella nyhetsmedier är grunden för en välfungerande mediemångfald. Med sin stabila finansiering och sitt uppdrag i allmänhetens tjänst har public service en särställning på marknaden. Regeringen anser därför, liksom kommittén och ett antal av remissinstanserna, bl.a. MPRT, och , att public service bör ha ett särskilt ansvar för att bidra till att värna en mediemångfald. och bör därför i sin nyhetsverksamhet ta hänsyn till kvalitativa nyhetsmediers konkurrensförutsättningar, i syfte att värna en mångfald av perspektiv på en livskraftig mediemarknad. Regeringen anser i likhet med kommittén och till skillnad från MPRT, och inte att kravet bör konkretiseras ytterligare eller att det bör införas ett uttryckligt krav på samverkan. Det bör vara upp till och att närmare utforma sin verksamhet även när det handlar om att värna en mångfald av medier och perspektiv. Som och påtalar förs allt oftare en dialog kring förhållningssätt och samverkansformer mellan public service och övriga aktörer på den svenska mediemarknaden vilket är positivt. Hur public service väljer att samverka med lokala medieaktörer bör därför vara en 2018/19:136 fråga som det är upp till programföretagen själva, i dialog med de kommersiella medieaktörerna, att avgöra. Liksom när det gäller övriga villkor för programföretagens verksamhet bör de insatser som vidtagits för att uppfylla detta villkor redovisas i public service-redovisningarna. Kravet innebär att programföretagen, på ett övergripande plan, bör ha ett förhållningssätt som utgår från en medvetenhet om de kommersiella nyhetsmediernas förutsättningar. Regeringen ser därmed inte, till skillnad från , att kravet riskerar att påverka public service-företagens nyhetsvärdering. Regeringen har viss förståelse för tveksamhet inför uttrycket ”ta hänsyn till” som skulle kunna tolkas som att public service endast ska ha en marknadskompletterande roll. Som konstaterats ovan, bör inte public service-uppdraget definieras utifrån vad andra aktörer gör eller inte gör. Public service-uppdraget utgår från hela publikens behov. Att programföretagen har ett ansvar att ta hänsyn till kvalitativa nyhetsmediers konkurrensförutsättningar innebär att det är en faktor som bör tillmätas betydelse i utvecklingen av programföretagens nyhetsverksamhet. Det betyder dock inte att det är den enda avgörande faktorn. anser att ett system där public service betalar för innehåll från andra medieföretag bör övervägas. Regeringen konstaterar att public service-företagen lägger stora resurser på extern produktion inom t.ex. drama och dokumentär. Att göra på liknande sätt inom nyhetsverksamheten vore dock inte helt oproblematiskt eftersom flera av de krav på oberoende, saklighet och opartiskhet som gäller för public service inte omfattar kommersiella medier. Det är också tveksamt om långtgående journalistiska samarbeten kring innehållsproduktion skulle gynna konkurrensen och mångfalden på mediemarknaden. I stället finns snarare en risk för att fler aktörer erbjuder samma eller liknande innehåll. 7.4.3Fokus på ljud respektive rörlig bild i nyhetsverksamheten Regeringens bedömning: Att programföretagen ska upprätthålla en god balans mellan kärnverksamhet och kompletterande verksamhet och mellan olika delar av kärnverksamheten innebär att och bör bedriva sin nyhetsverksamhet med fokus på ljud respektive rörlig bild. Den parlamentariska public service-kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna som uttalar sig i denna del, bl.a. Myndigheten för tillgängliga medier, , , Myndigheten för delaktighet, och , håller inte med om bedömningen mot bakgrund av att tillgången till text vid publiceringar via internetbaserade tjänster är viktig för personer med funktionsnedsättningar. En kombination av text, ljud och bild framhålls som avgörande ur ett tillgänglighetsperspektiv. , , TU – Medier i , Prop. 2018/19:136 , i (LO) och instämmer i bedömningen. och betonar dock betydelsen av text för att tillgängliggöra innehåll och skapa användarvänliga tjänster i en digital miljö.