prop · H60384 · 2019-04-02 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2018/19:84 rekommendation om sysselsättning och anständigt arbete för fred och motståndskraft Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Genom skrivelsen informeras om Internationella arbetsorganisationens () rekommendation nr 205 om sysselsättning och anständigt arbete för fred och motståndskraft, i enlighet med vad som föreskrivs i stadga. Ärendet och dess beredning .............................................................. och förhållande till .............................................. Rekommendation om sysselsättning och anständigt arbete för fred och motståndskraft..................................................................... Varför uppdateras den tidigare rekommendationen?.......... Rekommendationens huvudsakliga innehåll ...................... Syfte och tillämpningsområde ........................... Rekommendationen på svenska och engelska .................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Ärendet och dess beredning Vid den Internationella arbetskonferensens 106:e möte, som ägde rum i mellan , antogs rekommendation nr 205 om sysselsättning och anständigt arbete för fred och motståndskraft. Rekommendationen är en revidering och uppdatering av tidigare rekommendation (nr 71) om reglering av sysselsättning vid övergången från krig till fred. Rekommendationen antogs med 378 röster för, 5 emot, och 8 nedlagda röster. Av de svenska ombuden röstade regerings-, arbetstagar- och arbetsgivarrepresentanter för rekommendationen. Rekommendationen har enligt bestämmelserna i nr 144 om samråd på trepartsbasis för att främja normer remitterats till svenska , som i sin tur inhämtat remissyttranden. ILO- kommitténs yttrande och en remissammanställning finns tillgängliga i A2017/01619/EUI. Rekommendationen på svenska och engelska återges i bilagan. 2ILO och förhållande till Internationella arbetsorganisationen () är för sysselsättnings- och arbetslivsfrågor. mandat regleras i huvudsak i dess grunddokument – stadgan och den s.k. Philadelphiadeklarationen . Genom sin anslutning till 1920 inträdde som medlem av . Organisationen har 187 medlemsländer. Den leds av en verkställande styrelse som sammanträder och är trepartiskt sammansatt med företrädare för regeringar, arbetsgivare och arbetstagare. Ledamöterna väljs för en treårig mandatperiod. beslutande församling, Internationella arbetskonferensen, sammanträder i regel en gång . Som ett resultat av de diskussioner som förs under Internationella arbetskonferensen kan konferensen med stöd av stadga anta konventioner eller rekommendationer. Internationella arbetskonferensen kan också anta resolutioner och deklarationer. En konvention är avsedd att ratificeras av organisationens medlemmar och blir därmed juridiskt bindande. En rekommendation kan tjäna som vägledning i samband med nationell lagstiftning, men saknar den juridiskt bindande karaktär som en ratificerad konvention har. Inte heller resolutioner eller deklarationer är juridiskt bindande. efter arbetskonferensens session är medlemsstaterna enligt artikel 19 i stadga skyldiga att för landets lagstiftande församling lägga fram antagna konventioner och rekommendationer för lagstiftning eller andra åtgärder. Enligt stadgan innebär denna skyldighet i de fall det gäller en konvention ett ställningstagande i fråga om ratifikation. 2018/19:84 har antagit 189 konventioner och 205 rekommendationer, men ungefär hälften av konventionerna gäller inte längre. 8 konventioner har identifierats som s.k. kärnkonventioner och berör grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet såsom föreningsfrihet och rätt till kollektiva förhandlingar, diskriminering i arbetslivet och avskaffande av barnarbete och tvångsarbete. har ratificerat 93 konventioner av vilka 66 stycken är i kraft, däribland de 8 kärnkonventionerna. 3Rekommendation om sysselsättning och anständigt arbete för fred och motståndskraft Varför uppdateras den tidigare uppdrag är att främja social rättvisa genom att förbättra förhållanden för människor i arbetslivet utifrån insikten om att social rättvisa är avgörande för universell och varaktig fred. spelar en central roll för främjandet av mänskliga rättigheter och för sociala och ekonomiska rättigheter i arbetslivet, genom sin normbildning på området och sin I samband med slut antog 1944 rekommendation nr 71 angående reglering av sysselsättning vid övergången från krig till fred, det första normativa instrument som lyfte betydelsen av social rättvisa för en varaktig övergång från krig till fred. Situationen har förändrats sedan rekommendationen antogs med många både interna och internationella konflikter och ett ökat antal katastrofer orsakade av till exempel klimatförändringar och miljöförstöring. Antalet människor som påverkas av våldsamma konflikter har ökat Omkring 1,5 miljarder människor lever i konfliktdrabbade och sviktande stater och ytterligare 200 miljoner människor påverkas av långsamma eller plötsliga katastrofer. uppgick antalet flyktingar i världen till 65 miljoner 2016, vilket är det högsta antalet sedan . Fattiga länder tar emot drygt 80 procent av antalet flyktingar i världen. Vidare beräknas antalet migranter i världen ligga kring av befolkningen. av migrationen sker inom och mellan utvecklingsländer. av sociala eller ekonomiska skäl har valt att lämna sina hemländer hamnar ofta i andra låg- och medelinkomstländer som illegal arbetskraft (Employment and decent work for peace and resilience, Report V 1 2016 2016/17:60, skr. 2017/18:146). Mot den bakgrunden gjorde bedömningen att det fanns behov av att uppdatera rekommendation nr 71. Avsikten med revideringen är att utöka tillämpningsområdet av rekommendationen och ge en uppdaterad vägledning om betydelsen av sysselsättning och anständigt arbete för förebyggande, återhämtning, fred och motståndskraft krissituationer som uppstår till följd av konflikter Rekommendationen avser även att vidga tidigare fokus från uppbyggnad Skr. 2018/19:84 till att nu även inkludera förebyggande arbete för att öka länders beredskap och motståndskraft om de drabbas av konflikter och kriser. Rekommendationen består av en ingress, 14 avsnitt och en bilaga med referenser. I ingressen framhålls ett antal principer och ställningstaganden som ligger till grund för rekommendationen. Av dessa framgår bland annat att sysselsättning och anständigt arbete är viktigt för att främja fred, förebygga krissituationer och för att återhämta och bygga upp samhällen. I ingressen slås även fast att respekten för alla mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen, inklusive respekten för grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet och för internationella arbetsregler, måste säkerställas. Vidare konstateras att kriser påverkar kvinnor och män olika. Betydelsen av jämställdhet för att främja fred och skapa förutsättningar för återhämtning och att bygga upp motståndskraft, lyfts också fram. Medlemsstaterna uppmanas vidare att utveckla och stärka sociala skyddsåtgärder för att förebygga kriser och utveckla resiliens (motståndskraft, återhämtnings- och anpassningsförmåga). Enligt rekommendationen kan social dialog vara viktig för att utveckla åtgärder för att hantera krissituationer som uppstår till följd av konflikter och katastrofer. Vikten av att skapa eller återskapa förutsättningar för hållbara företag, särskilt för små och medelstora företag, betonas också. Rekommendationens materiella innehåll kan delas upp i fyra huvuddelar: syfte och tillämpningsområde, vägledande principer, strategiska förhållningssätt och förhållningssätt inom särskilda områden. I avsnitt I anges att syftet med rekommendationen är att ge medlemsstaterna vägledning om hur de kan skapa sysselsättning och anständigt arbete för förebyggande, återhämtning, fred och motståndskraft i samband med krissituationer som uppstår till följd av konflikter och katastrofer. I avsnittet finns definitioner av orden katastrof, motståndskraft och krishantering. Rekommendationen är avsedd att gälla för arbetstagare, arbetssökande och arbetsgivare i alla sektorer i ekonomin som påverkas av krissituationer. Av rekommendationen framgår 14 vägledande principer som medlemsstaterna bör ta hänsyn till när de vidtar åtgärder för sysselsättning och anständigt arbete i förebyggande syfte och på grund av krissituationer som uppstår till följd av konflikter och katastrofer. Exempelvis bör det beaktas att främjandet av full, produktiv, fritt vald sysselsättning och anständigt arbete är avgörande för arbetet med att främja fred, förebygga 2018/19:84 kriser, skapa förutsättningar för återhämtning och bygga upp motståndskraft. Vidare framhålls behovet av att respektera, främja och förverkliga grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, andra mänskliga rättigheter och andra internationella arbetsregler, och av att beakta eventuella andra tillämpliga internationella instrument och dokument. Bland principerna anges även respekt, främjande och förverkligande av lika möjligheter och lika behandling för kvinnor och män, och av att bekämpa diskriminering. Vikten av social dialog och god samhällsstyrning lyfts också fram. I avsnitt III om strategiska förhållningssätt uppmanas medlemsstaterna att anta ett brett förhållningssätt för att stegvis genomföra sammanhängande och heltäckande strategier för att främja fred, förebygga kriser, skapa förutsättningar för återhämtning och bygga upp motståndskraft. Det handlar bland annat om att •stabilisera försörjningsmöjligheter och inkomster genom omedelbara sociala skydds- och sysselsättningsåtgärder •främja hållbar sysselsättning och anständigt arbete, socialt skydd och social inkludering, hållbar utveckling, skapande av hållbara företag (särskilt små och medelstora företag), övergången från den informella till den formella ekonomin, en rättvis omställning till en miljömässigt hållbar ekonomi och tillgången till offentliga tjänster •säkerställa samråd och uppmuntra arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer att aktivt delta i planerings-, genomförande- och övervakningsåtgärder för återhämtning och motståndskraft, och ta hänsyn till synpunkter från berörda organisationer i det civila samhället i den utsträckning de förekommer •tillämpa ett jämställdhetsperspektiv vid all planering av krisförebyggande insatser och krishantering, samt vid alla instanser som rör genomförande, övervakning och utvärdering •främja en social dialog och kollektiva förhandlingar •bygga upp eller återbygga arbetsmarknadsinstitutioner, inklusive arbetsförmedlingar, för stabilisering och återhämtning. I avsnittet ges också vägledning för vad krishantering efter en konflikt eller katastrof i förekommande fall bör omfatta, bl.a. en samordnad och fullständig behovsbedömning med ett tydligt jämställdhetsperspektiv och en snabb krishantering för att tillgodose grundläggande behov och tillhandahålla service, inklusive socialt skydd, försörjningsstöd m.m. 3.2.4Förhållningssätt inom särskilda sakområden I rekommendationen anges vad medlemsstaterna, i linje med angivna principer och förhållningssätt, bör göra inom följande sakområden: • sysselsättnings- och inkomstmöjligheter (avsnitt IV) •rättigheter, jämlikhet och icke-diskriminering (avsnitt V) •utbildning, yrkesutbildning och vägledning (avsnitt VI) •socialt skydd (avsnitt VII) •arbetsrätt, arbetsmarknadsmyndigheter och arbetsmarknadsinformation (avsnitt VIII) •social dialog och arbetsgivar- och arbetstagarorganisationernas roll (avsnitt IX) •migranter som påverkas av krissituationer (avsnitt X) •flyktingar och återvändande (avsnitt XI) •förebyggande, begränsning och beredskap (avsnitt XII) •internationellt samarbete (avsnitt XIII). Regeringens bedömning: Rekommendation nr 205 om sysselsättning och anständigt arbete för fred och motståndskraft leder inte till några åtgärder. : Rekommendation nr 205 om sysselsättning och anständigt arbete för fred och motståndskraft har remitterats till , som i sin tur inhämtat yttranden från Arbetsförmedlingen, , , , , Försvarsmakten, , i , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , , i , , Akademikers , Kommuner och Landsting och . anser att rekommendationen inte bör leda till några författningsändringar i . Remissinstanserna: Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Kommuner och Landsting och Akademikers har avstått från att yttra sig. Företagarna har avstått från att svara. i , , , och har inga synpunkter på remissen. och anser att rekommendationen ligger utanför deras expertområden och har därför inga synpunkter att lämna. Arbetsförmedlingen, och gör bedömningen att rekommendationen inte leder till några särskilda åtgärder för deras verksamhetsområden. konstaterar att rekommendationen inbegriper bestämmelser om social trygghet. I 117 kap. socialförsäkringsbalken finns särskilda bestämmelser om socialförsäkringen under krig och krigsfara, som även kan tillämpas i händelse av att skulle hamna i krig eller varken påverkar dessa eller andra bestämmelser i socialförsäkringsbalken. kan inte se att rekommendationen skulle leda till några författningsändringar eller andra åtgärder för del, men framhåller att rekommendationen berör flera områden som faller utanför Svenskt Näringslivs verksamhetsområde. Näringsliv att det saknas en definition av vilka som omfattas av begreppen migranter, migrerande arbetstagare och flyktingar i kapitel X och XI. LO och TCO ser positivt på utformningen av rekommendationen, och kan inte se några problem eller hinder för i förhållande till Den är emellertid relativt komplex och omfattar många olika områden på arbetsmarknaden. LO och TCO anser därför att det bör göras en analys i nära dialog med arbetsmarknadens parter för att se om några åtgärder bör övervägas vid lagstiftning eller på annat sätt. Särskild vikt bör då läggas vid en jämställdhetsanalys. analysen leda till att en handlingsplan tas fram för att underlätta arbete med anledning av rekommendationen. Försvarsmakten har uppgett i huvudsak följande. berör i första hand Försvarsmakten via dess samverkan med aktörer inom Åtgärder som kan komma att följa av rekommendationen kan komma att beröra Försvarsmaktens planläggning, resursavvägning, ansvarsfördelningsaspekter samt eventuell begäran kopplat till samverkansrutiner inom ramen för samverkan mellan bl.a. militärregioner Sakområden som berörs i rekommendationen är områden som Försvarsmakten omhändertar inom etablerade arbetsprocesser och rutiner med uppgift att möta krav i fråga om samverkan, diskrimineringslagstiftning, från regeringen när det gäller jämställdhetsintegrering av myndigheten samt inom Försvarsmaktens arbete för att leva upp till regeringens handlingsplan för kvinnor, fred och säkerhetsagendan. myndigheter kommer att behöva uppdatera tidigare behovsanalyser med hänsyn till rekommendationen i ett första led, innan eventuellt efterföljande behov av stöd eller bistånd kommer att kunna ställas till arbetsmarknadens parter är redan reglerat för Försvarsmaktens och I förhållande till de aspekter som tas upp i rekommendationen som berör arbetsmarknaden och sysselsättning kommer flertalet av rekommendationerna att hanteras i första led av arbetsmarknadens parter innan eventuellt ytterligare åtgärder tillkommer Skälen för regeringens bedömning: Regeringen välkomnar rekommendationen som kan ge betydelsefull vägledning i arbetet i konflikt- och krisdrabbade länder, för såväl medlemsstaterna som för . Den bör även kunna utgöra ett viktigt instrument för andra FN-organ, som migrationsorganisationen (IOM). Rekommendationen rör viktiga områden och ger ett nytt, uppdaterat, normativt ramverk, som fokuserar på hur sysselsättning kan bidra till resiliens och mildra krisers effekter på ekonomier och samhällen och som även lyfter behovet av att integrera flyktingar på arbetsmarknaden. uppdaterar och vidgar tillämpningsområdet från postkonfliktsituationer till att även omfatta naturkatastrofer, miljö- och klimatförändringar. Rekommendationen vidgar också tidigare fokus från uppbyggnad till att nu även inkludera förebyggande arbeten med att öka länders beredskap för och motståndskraft mot att drabbas av konflikt och kriser. Behandlingen av rekommendationen vid Internationella arbetskonferensen visade att den har ett mycket brett trepartiskt stöd. Erfarenheten har visat att en trepartisk mekanism genom vilka regeringar, arbetsgivare och arbetstagare fastställer rättigheter och skyddsregler på arbetsmarknaden kan medverka till att minska intressekonflikter mellan parterna och bidra till stabilitet och demokratisk utveckling i världen. har därför en viktig funktion att fylla, genom att agera utvecklingsaktör på egen hand eller i partnerskap med andra, och för att säkerställa att andra utvecklingsorgan uppfyller internationella standarder kopplade till arbetsmarknads- och sysselsättningsfrågor. På global nivå har sysselsättnings- och arbetslivsfrågornas roll i kampen mot fattigdom stärkts genom FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling. Sysselsättning under anständiga förhållanden är en nyckelfaktor när en akut humanitär situation övergår till, eller överlappas av, ett återuppbyggnadsarbete. LO och TCO föreslår att en analys bör göras, som om det bedöms nödvändigt, bör leda till att en handlingsplan tas fram för att underlätta arbete med anledning av rekommendationen. Regeringens bedömning är att någon ytterligare analys inte behövs. Regeringen arbetar aktivt för att främja ett mer hållbart arbetsliv och förbättrade förutsättningar för produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor. I regeringen nya strategi för samarbetet med (2017– 2020) framhålls att roll som en ledande internationell organisation på sysselsättnings-, arbetsmarknads- och arbetslivsområdet ska befästas och synliggöras. I strategin anges t.ex. att ska stödja en bred diskussion om mänskliga rättigheter i arbetslivet och hur dessa samverkar med handel och utveckling. En nyckelfråga för regeringen i arbetet med FN:s globala flyktingramverk är att återställa flyktingars självständighet genom en ökad tillgång till självförsörjning i värdländer. Regeringen verkar i det sammanhanget också för att bidra till värdsamhällens utveckling och stärka flyktingars självförsörjning genom jobbskapande, yrkesutbildning och tillgång till andra inkomstgenererade verksamheter. Även i arbetet med FN:s globala migrationsramverk verkar regeringen för att skydda migranters mänskliga rättigheter och att underlätta en säker och reglerad rörlighet av migrantarbetare med anständiga villkor, framförallt migrantarbetande kvinnor (skr. 2017/18:146). Konfliktförebyggande och resiliens har kommit att ta allt större plats i utrikes- och säkerhetspolitik. Klimatförändringar, vattenbrist och hot mot den globala hälsan bidrar till att förvärra konflikter och kriser och driver allt fler människor på flykt. arbete inriktas mot förebyggande insatser och kapacitetsuppbyggnad, men även utbildningsinsatser. Insatser för fred och säkerhet är en viktig del av utvecklingssamarbetet (Handlingsplan Agenda 2030, Fi 2018:3). I detta arbete ingår också att synliggöra och stärka kvinnors inflytande och meningsfulla deltagande som aktörer för fred och säkerhet ( 2018/19:84 nationella handlingsplan för genomförande av FN:s säkerhetsresolutioner om kvinnor, fred och säkerhet (2016–2020). I regeringens skrivelse för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd (skr. 2016/17:60) anges inriktningen för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd. Målet är att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. I ramverket lyfts bl.a. sysselsättning och utbildning som grundläggande för att förebygga konflikter och att minska risken för återfall i konflikt. I regeringens strategi för hållbar fred 2017–2022, anges att produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor och utbildning är grundläggande för att förebygga konflikter och att minska risken för återfall i väpnad konflikt. Regeringen har också antagit tre nya strategier för hållbar utveckling som täcker perioden –2022. Strategin för globala utvecklingssamarbete inom hållbar ekonomisk utveckling utgår ifrån flera av de globala målen i Agenda , inklusive målet att verka för varaktig, inkluderande och hållbar ekonomisk tillväxt, full och produktiv sysselsättning och anständiga arbetsvillkor för alla. Frågan om stärkt ekonomisk egenmakt för kvinnor lyfts särskilt fram. Strategin för globala utvecklingssamarbete inom hållbar social utveckling ska bidra till en förbättrad jämlik och jämställd hälsa, utbildning av god kvalitet genom hela livet, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) samt tillgång till rent vatten, sanitet och hygien. Strategin för globala utvecklingssamarbete inom hållbar miljö, hållbart klimat och hav samt hållbart nyttjande av naturresurser syftar bl.a. till att bidra till minskad sårbarhet hos människor som lever i fattigdom, liksom till miljömässigt hållbara städer och samhällen, ökad tillgång till grundläggande samhällstjänster samt hållbara produktions- och konsumtionsmönster. De frågor som behandlas i rekommendationen ligger i linje med regeringens politik och insatser. Regeringen anser att rekommendationen inte bör leda till några författningsändringar eller andra åtgärder i . Regeringen bedömer vidare att rekommendationens bestämmelser inte påverkar systemen på den svenska arbetsmarknaden. Skrivelsen har inga budgetära konsekvenser, jämställdhetskonsekvenser och heller ingen påverkan på miljön. Rekommendationen på svenska och engelska 2018/19:84 Bilaga R205 – Rekommendation (nr R205 - Employment 205)om sysselsättning och Decent Work for Peace and anständigt arbete för fred och Resilience Recommendation, 2017 (No. arbete för fred och motståndskraft for peace and resilience Antagen: , Internationella Adoption: , 106th ILC arbetskonferensensettsession (16 2017) - Status: hundrasjätte sammanträde (16 Up-to-date instrument. ) – Status: Uppdaterat instrument. by the Governing Body samlats där till sitt Office, and having met in its 106th Session on 5 2017, stadga om att en allmän och varaktig fred endast kan uppnås and lasting peace can om den grundas på social rättvisa, be established only if it is based upon social , and deklarationen, 1944, den allmänna (1944), (1948), Principles and Rights at Work arbetslivet och dess uppföljning, and its Follow-up (1998) and the 1998, samt deklaration om social rättvisa för en rättvis for a Fair Globalization globalisering, 2008, (2008), and beaktar behovet av att revidera Taking into account the need (Transition from War to Peace) från krig till fred), 1944, för att 71), with a view to broadening och ge uppdaterad vägledning om its scope and providing up-to- betydelsen av sysselsättning och date guidance on the role of employment and decent work in förebyggande, återhämtning, fred prevention, recovery, peace and resilience with respect to crisis situations arising from conflicts till följd av konflikter och and disasters, and development, human rights and och hållbara företag, sustainable enterprises, and är medveten om betydelsen av of employment and decent work arbete för att främja fred, for promoting peace, preventing uppstår till följd av konflikter och conflicts and disasters, enabling recovery and resilience, för återhämtning och bygga upp är medveten om att de länder Recognizing that the countries som tar emot flyktingar inte får receiving refugees may not be in befinna sig i konflikt- och ensure respect for all human rights and the rule of law, rights at work and for arbetslivet och för internationella arbetsregler, särskilt de rättigheter in particular those rights and beaktar behovet av att inse att kriser påverkar kvinnor och män women and men differently, and the critical importance of gender män samt kvinnors och flickors equality and the empowerment egenmakt för att främja fred, of women and girls in promoting och bygga upp motståndskraft, är medveten om vikten av att through social dialogue, to crisis situations arising from conflicts