prop · H603162 · 2019-09-06 00:00:00 — 5.4.2Fortsatt möjlighet att använda beteckningarna regionfullmäktige och regionstyrelse Regeringens bedömning: bör fortsatt ha möjlighet att använda beteckningarna regionfullmäktige och regionstyrelse. Vid genomförande av val enligt vallagen i bör beteckningen kommunfullmäktige fortsatt användas. Kommitténs förslag överensstämmer inte med regeringens bedömning. Kommitténs huvudförslag är att möjligheten för att använda beteckningarna regionfullmäktige och regionstyrelse ska upphöra att gälla. Kommitténs alternativa förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrar sig i frågan, däribland , Kommuner och Landsting (SKL), Sala kommun, kommun och SmåKom, avstyrker kommitténs huvudförslag men tillstyrker dess alternativa förslag. anser att det alternativa förslaget överensstämmer med den syn och de behov som finns på . kommun anger att ordet region redan använts , som beteckning på de organ som har övertagit det regionala Därför anser kommunen att inte heller 2018/19:162 kommun fortsatt ska betecknas . ett regionalt utvecklingsansvar och fullgör de uppgifter som ankommer på Sala kommun anför en liknande synpunkt. SKL anser att då har kvar sitt uppdrag för regional utveckling och benämningen Region är en accepterad avvikelse bör den fortsatt SmåKom anser att själv ska få avgöra vilken beteckning som ska användas. Skälen för regeringens bedömning: Kommittén föreslår i första hand att kommuns möjlighet att använda beteckningarna regionfull- mäktige och regionstyrelse enligt lagen om regionalt utvecklingsansvar ska upphöra att gälla. Det innebär att kommunen skulle betecknas och att fullmäktige och styrelse skulle betecknas kommunfullmäktige och kommunstyrelse. kommuner på regional nivå ändras från landsting till region framstår det enligt kommittén som problematiskt om även fortsättningsvis skulle använda beteckningarna regionfullmäktige och Det blir då inte längre fråga om att organisationer med olika formella namn har rätt att använda sig av samma beteckning, utan att en kommun skulle använda det som är den formella beteckningen för en annan typ av organisation. Det skulle enligt kommittén inte bidra till den tydlighet som eftersträvas med en enhetlig beteckning, vare sig nationellt Regeringen delar kommitténs bedömning att det finns risk för otydlighet om även fortsättningsvis tillåts använda beteckningarna regionfullmäktige och regionstyrelse. I övriga län kommer det med förslaget i avsnitt 5.2 att finnas en kommun på regional nivå som betecknas region och flera kommuner på lokal nivå som betecknas kommuner. kommer det däremot enbart finnas en kommun på lokal nivå () och ingen kommun på regional nivå. kommun möjlighet att fortsätta använda sig av beteckningarna region- fullmäktige och regionstyrelse medför därför, vilket också kommittén påtalar, att dessa beteckningar i avser en annan typ av organisation än i övriga län. Med en sådan möjlighet riskerar det att bli otydligt vilken typ av organisation, som ansvarar för de kommunala Regeringen konstaterar i avsnitt 5.2 att en ändrad beteckning inte motiveras av att landstingen övertagit ansvaret för det regionala Regeringen anser därför, till skillnad från och Sala kommuner, att ansvaret för det regionala utvecklingsansvaret inte bör vara avgörande för kommuns möjligheter att använda Beteckningarna landsting och region åsyftar själva organisationen, dvs. kommuner på regional nivå. beteckningen inte är knuten till vilka uppgifter som organisationen ansvarar för och att beteckningen kvarstår även om uppgifterna ändras. Detsamma gäller också beteckningarna regionfullmäktige och Trots detta har möjlighet att använda sig av beteckningarna regionfullmäktige och regionstyrelse till följd av att kommunen getts ansvar för de uppgifter som i andra län hanteras av kommuner på regional nivå, dvs. är en s.k. landstingsfri Denna möjlighet är då inte avhängig vilka specifika uppgifter som ansvaret omfattar utan att kommunen getts motsvarande ansvar som gäller för kommuner på regional nivå i alla andra län. Detta medför att om Prop. 2018/19:162 ges fortsatt möjlighet att använda beteckningarna kommer den möjligheten att kvarstå så länge kommunen fortfarande ges detta ansvar. Enligt regeringen finns det därför skäl som talar för att ska ha möjlighet att fortsätta använda beteckningarna region- fullmäktige och regionstyrelse. Beteckningarna har använts av kommunen och därmed är dessa väl etablerade hos befolkningen. Sannolikt kommer kommunen även fortsättningsvis att ansvara för de uppgifter som i andra län sköts av landsting (regioner). Dessutom är länet relativt litet sett till befolkningens storlek och geografiskt väl avgränsat vilket gör det enklare för kommunen att nå ut med information om dess beteckning till allmänheten. I övriga län sker val till både kommun- och . Eftersom det bara finns en organisation i sker val därmed endast till ett fullmäktige. Sammantaget konstaterar regeringen därmed att redan i flera olika avseenden särskiljer sig från övriga län, vilket motiverar en avvikande begrepps- användning. Regeringen anser sammanfattningsvis att fortsatt bör ha möjlighet att använda beteckningarna regionfullmäktige och region- styrelse. Eftersom är en landstingsfri kommun anser regeringen vidare att beteckningen kommunfullmäktige fortsatt bör användas vid genomförande av val enligt vallagen i . 6Författningsändringar till följd av en ny beteckning Förslaget om ändrad beteckning på landsting föranleder ändringar och följdändringar i ett stort antal författningar där beteckningen förekommer. Flertalet ändringar är av okomplicerat slag, exempelvis att landsting ersätts av region eller av regionfullmäktige. I vissa fall krävs emellertid omformuleringar. Regeringen bedömer att det inte är lämpligt att använda begreppet regional som beteckning på företeelser med anknytning till landstingen eftersom den förekommer i så många andra sammanhang. I vissa fall där både och landstingskommunal förekommit i samma författning bedömer regeringen att det är möjligt att utmönstra sistnämnda beteckning. Detta mot bakgrund av att beteckningen , enligt regeringsformens terminologi, avser både kommuner och landsting (se prop. 2009/10:80 s. 209). I de fall beteckningen landsting i en författning hänför sig till förhåll- anden i förfluten tid föreslås som huvudregel inte någon ändring. Detta gäller exempelvis lagen (2005:1137) om skattereduktion för virke från 2018/19:162 stormfälld skog vid 2006–taxeringar och lagen (1994:1221) om införande av stiftelselagen (1994:1220). Några följdändringar kräver särskilda lösningar. Regeringens över- väganden i fråga om dessa redovisas nedan. Ordet region, regional osv. förekommer i många författningar. Kommittén har gjort bedömningen att sådana ord bör undvikas i lagstiftningen i den mån de syftar på något annat än de nuvarande landstingen. Det går dock inte enligt regeringen att förbehålla begreppet region en viss betydelse i annan lagstiftning än den som behandlas. Regeringen delar emellertid kommitténs bedömning att orden region, regional osv. i så stor utsträckning som möjligt bör utmönstras ur befintliga författningar och föreslår att begreppet region i ellagen och sjukvårdsregion i hälso- och sjukvårdslagen ges nya beteckningar (se nedan). I övriga fall bedömer regeringen att beteckningen inte behöver bytas ut, utan att detta lämpligen kan övervägas i samband med att författningar ses över i andra sammanhang. Ett sådant exempel är beteckningen regional kollektivtrafikmyndighet i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik. Regeringens förslag: Begreppet region i ellagen ska ersättas med nätregion i samband med att beteckningen landsting byts ut mot region. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt i denna Skälen för regeringens förslag: Ordet landsting förekommer i en paragraf i ellagen (1997:857). I 2 kap. 11 a § stadgas att en nätkoncessions giltighet får göras beroende av att säkerhet ställs för vissa kostnader. Landsting och vissa andra aktörer är enligt bestämmelsen undantagna från kravet på ställd säkerhet. Beteckningen landsting i ellagen ska enligt regeringens förslag ersättas Detta ord används dock redan i en annan betydelse i 4 kap. Bestämmelsen reglerar utformningen av nättariffer för regionled- Vid denna utformning ska vissa kostnader beaktas samlat för nät- koncessionshavarens samtliga regionledningar inom en och samma Vad en regionledning är definieras i 1 kap. 4 a §. Det är en ledning som omfattas av en nätkoncession för linje och vars spänning understiger Vad som utgör en region är däremot varken uttryckligen reglerat eller tydligt utifrån det sammanhang i vilket ordet förekommer. Begreppet fyller en funktion för utjämning av kostnaderna för de s.k. uttagskunderna, som systemet med differentierade nättariffer för södra och norra delarna av landet upprätthålls. Enligt förarbetena får frågan om vad som utgör samma region avgöras genom nätmyndighetens praxis (se 1996/97:136 s. 155 och prop. 2008/09:141 s. 98). Eftersom det inte tydligt framgår av ellagen att ordet region betecknar något annat än landsting bör det ersättas. I ellagen används redan ordet ”område” med en särskild betydelse (se 2 kap. 2 §). därför att ordet region behålls som ett ordled, men att bestämmelsen i 4 kap. 8 § förtydligas så att det framgår att termen avser något annat än Prop. 2018/19:162 landsting. Regeringen anser, liksom kommittén, att det enklaste och tydligaste alternativet är beteckningen nätregion och föreslår därför att begreppet region i ellagen ska ersättas med nätregion i samband med att beteckningen landsting byts ut mot region. 6.1.2Ändring i hälso- och sjukvårdslagen Regeringens förslag: De sjukvårdsregioner som landet har delats in i för hälso- och sjukvård som berör flera landsting ska benämnas samverkansregioner. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget och flertalet övriga remissinstanser har inga invändningar. Ett fåtal remissinstanser, bl.a. , och läns landsting, är tveksamma till förslaget och förespråkar att benämningen bör inkludera att det handlar om vård och samverkan. Landstingen nämner som alternativ att nuvarande sjukvårdsregioner i stället benämns Vårdsamverkan Syd, Vårdsamverkan Sydost, Vårdsamverkan Väst osv. Skälen för regeringens förslag: I hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL, förekommer såväl begreppet landsting som begreppet sjukvårdsregion. Regeringen får, med stöd av 6 kap. 1 § HSL, meddela föreskrifter om att landet ska delas in i regioner för den hälso- och sjukvård som berör flera landsting. Sådana föreskrifter finns i 3 kap. 1 § hälso- och sjukvårdsförordningen. Enligt bestämmelsen är landet indelat i sex regioner: , , /Malmö- regionen, , /och Umeå- regionen. I 2 kap. 7 § HSL anges att med nationell högspecialiserad vård avses i denna lag offentligt finansierad hälso- och sjukvård som behöver koncentreras till en eller flera enheter men inte till varje sjukvårdsregion för att kvaliteten, patientsäkerheten och kunskapsutvecklingen ska kunna upprätthållas och ett effektivt användande av hälso- och sjukvårdens resurser ska kunna uppnås. Begreppet sjukvårdsregion bör enligt regeringen ersättas när beteckningen på kommuner på regional nivå ändras. Det finns en uppenbar risk för sammanblandning med landstingen, eftersom även dessa, efter ändringen av beteckning, kommer att vara regioner som ansvarar för hälso- och sjukvård. Regeringen anser liksom kommittén, men till skillnad från , och läns landsting, att samverkansregion är en lämplig benämning eftersom den knyter an till sjukvårdsregionernas syfte och är mer distinkt i förhållande till landstingen (regionerna). Regeringen har för avsikt att bestämma benämningen på de olika samverkansregionerna i förordning. Det bör då tydligt framgå av namnen vilket geografiskt område som avses. 2018/19:162 6.1.3 Regeringens förslag: De två bestämmelser i tryckfrihetsförordningen där beteckningen landsting används ska anpassas till regeringsformens terminologi. I dessa bestämmelser ska därför beteckningen ”landstings- fullmäktige” ersättas med ”fullmäktige i kommunen på regional nivå” och ”” med ”styrelsen i kommunen på regional nivå”. Den bestämmelse i tryckfrihetsförordningen som reglerar valet av juryledamöter om en kommun i ett län inte tillhör ett landsting ska upphävas. I riksdagsordningen ska beteckningen landsting ersättas med region i den tilläggsbestämmelse där den förekommer. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt i denna Skälen för regeringens förslag: Beteckningen landsting förekommer i både i tryckfrihetsförordningen och i riksdagsordningen. I regeringsformen ersattes begreppet landsting med uttrycket ”kommuner på regional nivå” genom en ändring 2011. Regeringen bedömde då att det inte var nödvändigt att i grundlag reglera hur de två typerna av kommuner som finns ska betecknas (prop. 2009/10:80 s. 209). Denna princip bör enligt regeringen nu genomföras fullt ut. I riksdagsordningen förekommer beteckningen landsting endast i en tilläggsbestämmelse. Det finns inte anledning att använda regeringsformens uttryck i sådana bestämmelser eftersom de kan ändras på samma sätt som vanlig lag. I stället bör ”landsting” där ersättas med ”region”, i likhet med vad regeringen förslår för övriga lagar. De två aktuella bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen finns i tolfte kapitlet. Enligt dessa ska välja juryledamöter för vilka i vissa fall får utse ersättare. Bestämmelserna bör anpassas till regeringsformens terminologi. De bör alltså enligt regeringen ändras så att ”” ersätts av ”fullmäktige i kommunen på regional nivå” och ”” med ”styrelsen i kommunen på regional nivå”. Det finns vidare en föreskrift i tryckfrihetsförordningen som generellt reglerar valet av juryledamöter i den situationen att en kommun i ett län inte tillhör ett landsting. Den enda kvarvarande kommun som inte tillhör något landsting är emellertid , för vilken valet av juryledamöter är särskilt reglerat. Eftersom den inte längre fyller någon funktion, anser regeringen att det finns anledning att upphäva den generella föreskriften. De två bestämmelser i tryckfrihetsförordningen där beteckningen landsting används bör anpassas till regeringsformens terminologi. I dessa bestämmelser bör därför beteckningen ”” ersättas med ”fullmäktige i kommunen på regional nivå” och ”” med ”styrelsen i kommunen på regional nivå”. Den bestämmelse i tryckfrihetsförordningen som reglerar valet av jury- män om en kommun i ett län inte tillhör ett landsting bör upphävas. I riksdagsordningen bör beteckningen landsting ersättas med region i Prop. 2018/19:162 den tilläggsbestämmelse där den förekommer. Regeringens förslag: Lagförslagen ska, med följande undantag, träda Ändringarna i 29 kap. 2 § och 36 kap. 9 § ska träda i Ändringarna i 3, 8 och 13 §§ lagen om kommunalekonomisk utjämning ska träda i kraft . Ändringarna i lagen om ändring i patientdatalagen ska träda i kraft Ändringarna i lagen om nationell läkemedelslista ska träda i kraft den Ändringarna i lagen om ändring i lagen om nationell läkemedelslista ska träda i kraft . Ändringarna i lagen om ändring i hälso- och sjukvårdslagen ska träda Ändringarna i lagen om ändring i offentlighets- och sekretesslagen ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. Regeringens bedömning: Det finns inget behov av några övergångs- Kommitténs förslag överensstämmer huvudsakligen med regeringens. Kommittén lämnar dock inget förslag om att möjligheten för kommuner på regional nivå att använda beteckningarna regionfullmäktige och regionstyrelse i lagen om regionalt utvecklingsansvar ska upphöra att gälla och gör ingen bedömning. Kommittén föreslår att alla lagar förutom tryckfrihetsförordningen ska träda ikraft . Remissinstanserna: Ingen remissinstans har några invändningar mot Skälen för regeringens förslag och bedömning: Ändringarna bör enligt regeringens uppfattning träda i kraft före , bl.a. så att val kan ske till regionfullmäktige. Eftersom en del av förberedelserna för valet sker innan valåret är det lämpligt att ändringarna har trätt i kraft . Det faktum att landstingen redan använder sig av beteckningen region och många därmed uppfattar att beteckningen redan har ändrats talar för att ändringen ska träda i kraft . Regeringen föreslår mot den bakgrunden att lagförslagen i huvudsak ska träda i kraft . Förslaget till ändring i tryckfrihetsförordningen kan, med hänsyn till ord- ningen för grundlagsändringar, träda i kraft först efter valet . är enligt regeringen den 2018/19:162 perioden –2022 kommer således begreppen och finnas kvar i tryckfrihetsförordningen. Förslaget innebär endast en ändrad beteckning på landstingen och deras organ. Det är inte fråga om att föra över befogenheter till en annan aktör eller att på något annat sätt förändra de nuvarande landstingen. Det kan därmed knappast uppstå någon tvekan om vilka organ som avses i 12 kap. tryckfrihetsförordningen. Därtill har bristande terminologisk sam- stämmighet mellan grundlag och annan lag tidigare tillfälligt godtagits i fråga om kommunbegreppen (se prop. 1990/91:117 s. 23). Eftersom samtliga och landstingsstyrelser redan betecknas regionfullmäktige och enligt den möjlighet som ges i lagen om regionalt utvecklingsansvar finns det i praktiken redan en bristande terminologisk samstämmighet. Denna kommer att upphöra genom regeringens förslag. Det bör emellertid fram till att ändringarna trätt i kraft i tryckfrihetsförordningen även fortsättningsvis vara möjligt att tillämpa bestämmelserna om val av jurymän på regionfullmäktige och regionstyrelser. Regeringen har i propositionen Brott mot förtroendevalda (prop. 2018/19:154) föreslagit ändringar i 29 kap. 2 § . Den propositionen överlämnades till . Den där föreslagna ändringen föreslås träda i kraft . Den nu föreslagna ändringen i denna bestämmelse föreslås av författningstekniska träda i kraft . Regeringen har i propositionen Skärpta straffrättsliga sanktioner mot företag (prop. 2018/19:164) föreslagit ändringar i bl.a. 36 kap. 9 § . Den där föreslagna ändringen föreslås träda i kraft . Den nu föreslagna ändringen i den bestämmelsen föreslås av författningstekniska skäl träda i kraft . Regeringen har i lagrådsremissen Ändringar i kostnadsutjämningen för kommuner och landsting föreslagit ändringar i bl.a. 3, 8 och 13 §§ lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning. De där föreslagna ändringarna föreslås träda i kraft . De nu föreslagna ändringarna i dessa bestämmelser föreslås av författningstekniska skäl träda i kraft . Lagen (2018:1214) om ändring i patientdatalagen (2008:355) träder i kraft . Den nu föreslagna ändringen i den lagen kommer, genom den valda författningstekniken, att träda i kraft . De bestämmelser i lagen (2018:1212) om nationell läkemedelslista som berörs av förslagen i den här propositionen träder i kraft . Ändringarna som föreslås kommer träda i kraft . Lagen (2018:1241) om ändring i lagen om nationell läkemedelslista träder i kraft . Den nu föreslagna ändringen i den lagen kommer, genom den valda författningstekniken, att träda i kraft . Lagen (2018:1997) om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) träder i kraft . Den nu föreslagna ändringen i den lagen kommer, genom den valda författningstekniken, att träda i kraft . Lagen (2018:1276) om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. Den nu föreslagna ändringen i den lagen kommer, genom den valda författnings- tekniken, att träda i kraft . Det finns enligt regeringen inget behov av några övergångs- Prop. 2018/19:162 bestämmelser. 8.1Landstingens, kommunernas och befolkningens synpunkter vid ändringar i landstings- indelningen 8.1.1Konsekvenser för kommuner och landsting Hänsyn ska tas till landstingens, kommunernas och befolkningens synpunkter Förslagen om att reglera vilken hänsyn som ska tas till landstingens och kommunernas synpunkter vid ändringar i landstingsindelningen innebär att kommuner och landsting kommer att ges tillfälle att yttra sig om förslag till ändringar i indelningen. Förslaget om att reglera vilken hänsyn som ska tas till befolkningens synpunkter får inte några direkta konsekvenser för kommuner och landsting. Landstingen ska inhämta synpunkter från befolkningen Ekonomiska konsekvenser för landstingen En fråga om ändring i landstingsindelningen kan väckas av ett landsting eller en medlem av ett landsting som skulle beröras av ändringen. Regeringen och Kammarkollegiet kan också ta upp en fråga om indelningsändring på eget initiativ. Regeringens förslag innebär att berörda landsting som ett led i beredningen av ett yttrande eller en ansökan om ändrad landstingsindelning ska inhämta synpunkter från befolkningen, om det inte är uppenbart obehövligt. Befolkningens synpunkter inhämtas som ett led i den egna beredningen, och som ett underlag för regeringens ställningstagande i frågan. har frågor om ändrad landstingsindelning sällan aktualiserats. När det aktualiseras kommer inhämtandet av befolkningens synpunkter att medföra kostnader för berörda landsting. Kostnaderna kommer att vara beroende av på vilket sätt landstingen väljer att inhämta synpunkterna och om de redan har uppbyggda strukturer för dialog med invånarna. Inhämtade av befolkningens synpunkter är visserligen en ny lagstadgad uppgift för landstingen när de väljer att ansöka om ändrad indelning eller lämna ett yttrande över förslag till ändrad indelning. Det ligger emellertid redan i landstingens uppgifter att föra en dialog med sina invånare inför t.ex. beslut av denna karaktär och landstingen avgör själva om de vill göra en ansökan eller lämna ett yttrande. Mot denna bakgrund anser regeringen att den nya uppgiften inte medför sådana ekonomiska konsekvenser för landstingen som innebär att den kommunala finansieringsprincipen ska tillämpas. 2018/19:162 Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Förslaget innebär en inskränkning av den kommunala självstyrelsen efter- som landstingen blir skyldiga att anpassa sina beredningsformer vid beslutsfattandet i ett visst avseende. Att befolkningens synpunkter ska inhämtas som ett led i den regionala representativa demokratins beredningsprocess syftar till att ge fullmäktige ett allsidigt beslutsunderlag när den ska ta ställning i fråga om en indelningsändring. Förslaget innebär vidare att landstingen måste involvera befolkningen i den diskussion som föregår beslutet. Detta motiverar enligt regeringen inskränkningen i den kommunala självstyrelsen. Ett alternativ hade varit att, såsom när det gäller ändringar i kommunindelningen, låta Kammarkollegiet besluta om en särskild undersökning av befolkningens inställning efter anmälan från den särskilda utredaren. Regeringen anser dock att det, eftersom ändringar i landstingsindelningen ofta är mer komplexa, finns skäl att låta den representativa demokratin ta ansvar för inhämtandet av synpunkter. Bestämmelsen har utformats så att landstingen själva kan bestämma på vilket sätt synpunkterna ska inhämtas. Därmed blir förslaget mindre ingripande än om det också hade reglerats hur synpunkterna ska inhämtas. Förslagen om att reglera vilken hänsyn som ska tas till befolkningens synpunkter vid ändringar i landstingsindelningen och att landstingen ska inhämta synpunkter från befolkningen innebär att landstingens invånare som huvudregel kommer att ges tillfälle att på något sätt yttra sig om förslag till ändringar i indelningen. Regeringen bedömer att förslagen om att reglera vilken hänsyn som ska tas till landstingens, kommunernas och befolkningens synpunkter vid änd- ringar i landstingsindelningen framför allt påverkar den som utreder en sådan ändring, dvs. Kammarkollegiet eller en särskild utredare, och den som beslutar i frågan, dvs. regeringen eller Kammarkollegiet.