prop · H7039 · 2019-09-24 00:00:00 — Arbetstagaren kommer därmed att ha samma rätt till skatteförmåner som obegränsat skattskyldiga svenska medborgare. Direktivets krav i denna del tillgodoses således genom gällande rätt och kräver inte några författningsändringar. I beskattas var och en för sig och någon sambeskattning sker inte. Inte heller i övrigt finns det i detta avseende några särskilda familje- relaterade skatteförmåner på tjänstebeskattningens område. Möjligheten enligt direktivet att begränsa rätten till skatteförmåner som hänför sig till arbetstagarens familj är därför inte aktuell för svensk del och bör inte utnyttjas. Tillgång till varor och tjänster Regeringens bedömning: Direktivets krav på likabehandling i fråga om tillgång till varor och tjänster tillgodoses genom gällande rätt och kräver inte några författningsändringar. Möjligheten att begränsa rätten till likabehandling när det gäller förfaranden för att få bostad bör inte utnyttjas. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna har inte några syn- punkter på promemorians bedömning. Några av remissinstanserna, bl.a. Linnéuniversitetet och , tar upp att det kan vara svårt att få tillgång till vissa varor och tjänster i utan personnummer. ifrågasätter om bestämmelserna om folkbokföring är förenliga med direktivet. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 22.1 och 22.3 ska forskare och praktikanter, volontärer och au pairer som är i ett anställningsförhållande, liksom studerande, ha rätt till likabehandling i förhållande till medborgarna i den berörda medlemsstaten enligt artikel i direktiv /98/EU när det gäller tillgång till varor och tjänster och leveranser av allmänt tillgängliga varor och tjänster, inbegripet förfaranden för att erhålla bostad enligt nationell rätt, utan att detta påverkar avtalsfriheten i enlighet med unionsrätten och nationell rätt. Rätten till likabehandling i fråga om tillgång till varor och tjänster ska även gälla för praktikanter, volontärer och au pairer som inte anses vara i ett anställningsförhållande (artikel 22.4). Medlemsstaterna får begränsa rätten till likabehandling i fråga om tillgång till bostäder för forskare och övriga personkategorier enligt artikel 22.2 d, artikel 22.4 och hänvisningen till artikel 12.2 d i direktiv /98/EU. Utländska arbetstagare som lagligen vistas i ska ha rätt till likabehandling i förhållande till medborgarna i den berörda medlemsstaten i fråga om tillgång till varor och tjänster som är tillgängliga för allmän- Enligt 2 kap. 9 § diskrimineringslagen (2008:567) är diskriminering av arbetssökande och arbetstagare förbjuden i fråga om arbetsmarknads- politisk verksamhet och arbetsförmedling utan offentligt uppdrag. 2 kap. 12 § samma lag följer att diskriminering är förbjuden för den som utanför privat- och familjelivet tillhandahåller varor, tjänster eller bostäder Det finns alltså inga begränsningar på grund av medborgarskap för att få tillgång till sådana varor och tjänster som avses i direktivet, förfaranden för att erhålla bostäder eller för att ta del av Några av remissinstanserna, bl.a. Linnéuniversitetet och högskola, tar upp att det kan vara svårt att få tillgång till vissa varor och tjänster i utan personnummer. Liknande synpunkter lämnas av , som även ifrågasätter om bestämmelserna om folk- bokföring är förenliga med direktivet. Enligt 3 § folkbokföringslagen (1991:481) är huvudregeln att den som efter inflyttning anses vara bosatt i ska folkbokföras. En person anses bosatt här i landet om han eller hon kan antas komma att regelmässigt tillbringa sin nattvila eller mot- svarande vila (dygnsvilan) i landet under . gäller oavsett om personen är svensk medborgare, /EES-medborgare eller medborgare i tredje land. Enligt 4 § samma lag får en utlänning som måste ha uppehållsrätt eller uppehållstillstånd för att få vistas i , folkbokföras endast om detta villkor är uppfyllt eller om det finns syn- nerliga skäl för att han eller hon ändå ska folkbokföras. är eller har varit folkbokförda kan tilldelas ett samordningsnummer enligt 18 a § folkbokföringslagen (1991:481). Enligt 2 § förordningen (2017:154) med instruktion för ska folkbokföringen spegla befolkningens verkliga bosättning, identitet och familjerättsliga förhållanden så att olika samhälls- funktioner får ett korrekt underlag för beslut och åtgärder. personnumret eller samordningsnumret ger några rättigheter eller förmåner i sig. har konstaterat att ett beslut om folkbokföring inte i sig har några direkta rättsverkningar. är att i den utsträckning som en bestämmelse i annan författning förutsätter att någon är folkbokförd för att t.ex. omfattas av en social förmån kan en sådan föreskrift i vissa situationer strida mot och den ska då inte Prop. 2019/20:9 tillämpas (HFD 2014 ref 6). Mot denna bakgrund anser regeringen att bestämmelserna om folkbokföring inte kan anses strida mot direktivets bestämmelser om likabehandling i fråga om tillgång till varor och tjänster. Sammanfattningsvis anser regeringen att direktivets bestämmelser om likabehandling med svenska medborgare i fråga om tillgång till varor och tjänster tillgodoses av gällande rätt och därför inte kräver några författ- ningsändringar. Möjligheten enligt direktivet att begränsa tillgången till bostäder bör inte utnyttjas. Regeringens bedömning: Direktivets krav på likabehandling i fråga om tillgång till lagstadgade pensioner tillgodoses genom gällande rätt och kräver inte några författningsändringar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter på promemorians bedöm- Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 22.1 och 22.3 ska forskare och praktikanter, volontärer och au pairer som är i ett anställ- ningsförhållande, liksom studerande, genom hänvisningen till artikel 12.4 i direktiv /98/EU, ha rätt till likabehandling i förhållande till med- borgarna i den berörda medlemsstaten när det gäller tillgång till lagstadgad pension. I artikel 12.4 i direktiv /98/EU anges att arbetstagare från tredjeland som flyttar till ett tredjeland, eller deras efterlevande som vistas i tredjeländer och som har rättigheter vilka härleds från arbetstagaren, ska avseende ålder, invaliditet eller död erhålla lagstadgad pension grundad på arbetstagarens tidigare anställning och förvärvad i enlighet med den lagstiftning som avses i artikel 3 i förordning (EG) nr 883/2004, på samma villkor och med samma satser som medborgarna i de berörda medlems- staterna, när de flyttar till ett tredjeland. De tillämpliga svenska bestämmelserna om utbetalning av förmåner vid ålderdom, förmåner till efterlevande och vid arbetsskada till en person som vistas eller bor utomlands finns i 5 kap. 13–16 §§ och 6 kap. 16 och 17 §§ socialförsäkringsbalken och omfattar inkomstgrundad ålderspension, inkomstrelaterad efterlevandepension och efterlevandeskydd i form av premiepension. Något krav på likabehandling i fråga om tillgång till bosättningsgrundad pension såsom garantipension ställer direktivet emel- lertid inte upp. Kravet på likabehandling avser i detta sammanhang endast rätt till lagstadgade pensioner som är grundade på tidigare anställning. De ovan omnämnda bestämmelserna är inte beroende av vilket medbor- garskap förmånstagaren har. Direktivets krav på likabehandling i fråga om rätt till de aktuella förmånerna tillgodoses således genom gällande rätt och kräver inte några författningsändringar. Regeringens bedömning: Några lagändringar behövs inte med anled- ning av direktivets krav på att tillhandahålla kommissionen statistik. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter på promemorians Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 37 i direktivet ska medlemsstaterna utse en nationell kontaktpunkt som ska ansvara för att motta och översända den information som behövs för genomförandet av artiklarna 28–32 om rörlighet. Vidare ska medlemsstaterna, enligt artikel 38, tillhandahålla kommissionen uppgifter om antalet tillstånd som har utfärdats och antalet underrättelser som har mottagits enligt artikel 28.2eller 31.2 och, i möjligaste mån, uppgift om antalet personer vilkas tillstånd har förlängts eller återkallats. Statistikuppgifterna ska redovisas utifrån medborgarskap och i möjligaste mån efter tillståndens giltighetstid. Regeringen har utsett till kontaktpunkt enligt direk- tivet (se 10 § förordningen [2019:502] med instruktion för Migrations- verket). Enligt 2 § samma förordning ska bl.a. föra register och statistik över utlänningar i landet i den utsträckning det behövs för verksamheten. uppdrag får anses innefatta att till- handahålla kommissionen sådana statistikuppgifter som avses i artikel 38 och det bedöms inte finnas behov av ytterligare reglering. Några lag- ändringar för att genomföra direktivet i denna del är därför inte nöd- vändiga. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Vid tillämpning av de nya bestämmelserna i utlänningslagen ska uppehållstillstånd som har beviljats före ikraftträdandet för studier eller forskning enligt 4 kap. 5 § respektive 7 a § utlänningsförordningen anses motsvara uppehållstillstånd som har beviljats enligt 5 b kap. 3 § respektive 1 §. I fråga om återkallelse av uppehållstillstånd som har beviljats före ikraftträdandet ska dock de äldre bestämmelserna om återkallelse gälla. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. I pro- memorian görs bedömningen att det inte behövs några övergångsbestäm- melser. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna har inte några syn- punkter på promemorians förslag och bedömning. och anser att ikraftträdandet bör anpassas så att de ansök- ningar om uppehållstillstånd som görs inför en viss terminsstart handläggs Prop. 2019/20:9 enligt samma regler. Skälen för regeringens förslag: I artikel 40 anges att medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet . Det svenska genomförandet av direktivet är således försenat och av inte minst den anledningen är det angeläget att lagändringarna träder i kraft . Med hän- syn till detta finns det inte utrymme att anpassa ikraftträdandet efter utbildningars terminsstart som och önskar. Regeringen föreslår därför att lagändringarna ska träda i kraft . De föreslagna reglerna ska, om inte något annat särskilt föreskrivs, tillämpas vid prövning som sker från och med den dag då de träder i kraft (jfr RÅ 1991 ref. 1). I promemorian görs bedömningen att det inte finns något behov av övergångsbestämmelser. Förslagen i propositionen innebär dock att det i utlänningslagen (2005:716) införs regler om uppe- hållstillstånd för bl.a. forskning och studier inom högre utbildning och att de nuvarande reglerna i utlänningsförordningen (2006:97) om uppehålls- tillstånd för motsvarande personkategorier och situationer, och då inte minst reglerna i 4 kap. 5 § och 7 a § UtlF om uppehållstillstånd för studier och forskning, kommer att behöva upphävas av regeringen. Utan en över- gångsbestämmelse finns det en risk för oklarheter i fråga om vad som ska gälla för t.ex. förlängning av tillståndstiden eller möjligheten att ansöka uppehållstillstånd efter slutförd forskning eller slutförda studier för de utländska studenter och forskare som har ett äldre uppehållstillstånd. Den mest naturliga och ändamålsenliga lösningen för att komma till rätta med denna problematik är, enligt regeringen, att låta sådana uppehållstillstånd som har beviljats före ikraftträdandet för studier eller forskning anses motsvara uppehållstillstånd som har beviljats för studier inom högre utbildning och forskning enligt förslagen till 5 b kap. 3 § respektive 1 §. I fråga om återkallelse av sådana uppehållstillstånd som har beviljats före ikraftträdandet bör dock, som Lagrådet tar upp, de äldre bestämmelserna om återkallelse fortfarande gälla. Regeringen föreslår övergångsbestäm- melser med sådan innebörd. 22Kostnader och andra konsekvenser Regeringens bedömning: Förslagen bedöms leda till marginellt ökade kostnader för förvaltningsmyndigheterna – i första hand Migrations- verket – och migrationsdomstolarna. Dessa kostnader kan hanteras inom myndigheternas befintliga anslag. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna instämmer i eller har inga synpunkter på promemorians bedömning. och () anser att förslagen i promemorian kan komma att leda till ökade kostnader för . Skälen för regeringens bedömning Av skälen till direktivet framgår bl.a. att invandring från länder utanför unionen är en källa till högkvalificerad arbetskraft och att särskilt stude- rande och forskare är allt mer eftersökta (skäl 3). Vidare anges att direktivet bör bidra till att unionen får en ställning som en attraktiv plats för forskning och innovation och stärka unionen i den globala konkur- rensen om begåvningar. Detta kan leda till en ökning av unionens samman- tagna konkurrenskraft och tillväxt som man skapar arbets- tillfällen som i högre grad bidrar till BNP:s tillväxt (skäl 8). Regeringens förslag bör leda till flera positiva konsekvenser för de personkategorier och värdenheter som berörs. Till exempel bör det under- lätta för studenter och forskare att de i fortsättningen i fler fall än kommer att kunna ansöka om ett nytt uppehållstillstånd utan att behöva lämna . Ett annat exempel på positiva konsekvenser för studenter och forskare är att de får möjlighet att stanna i efter slutförd forskning eller slutförda studier för att söka jobb eller undersöka förutsättningarna för att bedriva näringsverksamhet här. En ökad närvaro på lärosätena av utländska forskare och studenter bör även vara positivt för svenska studenter och forskare som därmed får uppleva en ökad internationalisering på hemmaplan. Utredningen om ökad internationalisering av universitet och högskolor har tagit del av och jämfört flera internationella studier av de samhälls- ekonomiska konsekvenserna av internationalisering inom högre utbild- ning och kommit fram till att utländska studenter påverkar värdlandets ekonomi positivt, oberoende av om studenterna betalar studieavgift. Flera studier i vilka de ekonomiska effekterna av utländska studenter i olika länder har jämförts visar på att de ekonomiska effekterna av inresande studenter är positiva på både kort och lång sikt (SOU 2018:3 s. 79). Antalet beviljade uppehållstillstånd för forskning har varierat mellan drygt 900 och drygt 1 200: beviljades 1 126 tillstånd, beviljades 1 083 tillstånd, beviljades 907 tillstånd, beviljades 1 222 tillstånd och beviljades 1 155 tillstånd. Beträffande antalet beviljade uppehållstillstånd för högskole- studier har dessa ökat något; beviljades 9 145 tillstånd, beviljades 9 076 tillstånd, beviljades 9 026 tillstånd, beviljades 10 514 tillstånd och beviljades 10 194 tillstånd. När det sedan gäller uppehållstillstånd efter slutförda studier, s.k. jobbsökartillstånd, har antalet beviljade sådana varit relativt begränsat. Det kan dock noteras att antalet jobbsökartillstånd har ökat stadigt sedan tillståndet infördes : registrerades 122 beviljade tillstånd, beviljades 334 tillstånd, beviljades 445 tillstånd, beviljades 562 tillstånd och beviljades 644 tillstånd. –2017 beviljades 3 131 nationella arbets- tillstånd för före detta studenter, dvs. både utlänningar som haft ett uppe- hållstillstånd för studier och utlänningar som haft uppehållstillstånd efter avslutade studier. Enligt uppgifter från beviljades av de studenter som efter studierna skaffade ett arbete på den svenska arbetsmarknaden ett nationellt arbets- tillstånd för ett högkvalificerat yrke. yrkena som denna grupp beviljas nationella arbetstillstånd för är it- arkitekt, systemutvecklare, civilingenjör och dataspecialist. Regeringens förslag syftar till att underlätta överföring av kunskaper och kompetens till och till att stärka attraktions- och konkurrenskraft som kunskapsnation och destinationsland för bl.a. utländska forskare och studenter. Det innebär sannolikt att fler personer kommer att komma till för att forska eller studera, men det är givetvis svårt att bedöma i vilken omfattning. På samma sätt är det svårt att med exakthet bedöma i vilken utsträckning som de föreslagna reglerna kommer att innebära att fler personer som har haft ett uppehållstillstånd som omfattas av direktivet sedermera kommer att söka och beviljas ett nationellt uppehållstillstånd för arbete och stanna kvar i landet. Vad gäller den utvidgade möjligheten till uppehållstillstånd efter slutförd forskning och efter slutförda studier samt möjligheten att söka nationella tillstånd inifrån landet kan den leda till en viss ökning av högkvalificerade personer som vistas och arbetar i . Med hänsyn till det begränsade antalet uppehållstillstånd efter avslutade studier som har beviljats sedan tillståndstypen infördes och det förhållandevis låga antalet nationella arbetstillstånd som har beviljats utlänningar som har haft ett uppehållstillstånd för studier, är det emellertid svårt att dra några säkra slutsatser om en öknings effekt i fråga om samhällsnyttor respektive kost- nader. Konsekvenser för det allmänna Som anges ovan ska förslagen stärka attraktions- och konkurrens- kraft som kunskapsnation och destinationsland. Mot den bakgrunden kan det antas att t.ex. universitet, högskolor och forskningshuvudmän får lät- tare att attrahera studerande och forskare från tredjeland. Det innebär ock- så antalet ärenden och mål om uppehållstillstånd för de aktuella person- kategorierna kan komma att öka i viss utsträckning. och () anser att förslagen kan medföra att behöver tillföras ytterligare medel. Regeringen konstaterar dock att de flesta av de personkategorier som omfattas av förslagen kan beviljas uppehållstillstånd och, i förekom- mande fall, arbetstillstånd i redan enligt befintliga regler. De uppgifter som ska kontrollera innan ett tillstånd beviljas enligt de föreslagna reglerna är också i princip sådana uppgifter som verket redan enligt nuvarande ordning hanterar inom ramen för sin verksamhet. Ett antagande om en ökning av antalet ärenden om till följd av de författningsförslag som föranleds av direktivet innebär därför endast förhållandevis begränsade kostnadsökningar för förvaltningsmyn- digheterna. Ett sådant antagande får dessutom anses vara väl tilltaget. En ökning i den storleksordningen bedöms öka kostnader, i huvudsak på förvaltningsanslaget, med ca 6–. För domstolarnas del bedöms ökningen av antalet mål bli högst marginell och kostnaderna därmed än mer begränsade. Förslaget att införa ett underrättelseförfarande för de utlänningar som har beviljats ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning av en annan EU-stat och som vill studera i innebär att Migra- tionsverket ska kontrollera att de handlingar och uppgifter som omfattas av underrättelsen motsvarar de krav som ställs upp för rörligheten. Det införs också en möjlighet att överklaga invändnings- beslut till en migrationsdomstol. De personer som kommer att kunna använda sig av detta underrättelseförfarande är emellertid sådana som enligt dagens ordning är tvungna att ansöka om uppehållstillstånd för studier i . Med hänsyn till detta bedöms underrättelseförfarandet inte medföra något egentligt merarbete eller några ökade kostnader för eller migrationsdomstolarna. När det gäller förslaget att undanta utlänningar som har ett uppehålls- tillstånd för forskning, forskning vid rörlighet för längre vistelse, studier inom högre utbildning eller praktik med anknytning till högre utbildning eller ett uppehållstillstånd efter slutförd forskning eller slutförda studier från kravet på att ansöka om och beviljas nationella uppehållstillstånd och arbetstillstånd före inresan i bedöms det leda till en ökning av antalet ärenden och, i viss mindre utsträckning, mål om nationella tillstånd. Denna ökning kan dock inte antas komma att bli av sådan storleksordning att den medför mer än marginella kostnader för förvaltningsmyndig- heterna och migrationsdomstolarna. Sammantaget bedömer regeringen att förslagen inte bör inte leda till annat än marginella kostnadsökningar för förvaltningsmyndigheterna – framför allt – och migrationsdomstolarna. Kostnaderna ryms inom myndigheternas befintliga anslag. Enligt villkor och verklighet 2017 har svenska företag pekat ut bristen på kompetensförsörjning som ett av de största tillväxthindren . Arbetsgivare har svårigheter att hitta arbets- kraft med lämplig kompetens. För tjänsteföretagens del är tillgången till rätt kompetens en förutsättning för att bidra till svensk export. Förslagen syftar till att öka attraktionskraft för högutbildade tredjelandsmedborgare som kan bidra med sin kompetens till svenska företag och till att underlätta för den högkvalificerade gruppen att stanna kvar och etablera sig på den svenska arbetsmarknaden inom högkvali- ficerade yrken. Även om villkoren för inresa och vistelse inte ensamma avgör om forskare, studenter och praktikanter väljer som destinationsland kan ett generösare och enklare regelverk antas leda till att fler söker sig till och stannar i vilket bidrar till att kompetens- försörjningen hos svenska företag förbättras. Förslagen bedöms inte medföra några kostnader för företag. Konsekvenser för jämställdhet och för barn beviljades fler män än kvinnor uppehållstillstånd för forsk- ning, studier och praktik i . Betydligt fler kvinnor än män bevil- jades uppehållstillstånd för au pair-arbete, men an- talet uppehållstillstånd som beviljas för au pair-arbete var relativt begrän- sat i förhållande till antalet tillstånd som beviljades för forskning, studier och praktik. Fler kvinnor än män beviljades även uppehållstillstånd för besök . I den gruppen ingår bl.a. uppehållstillstånd för volon- tärarbete, men det går inte att närmare ange hur många inom gruppen som vistades i för sådan tjänstgöring. Det är svårt att utifrån ovanstående uppgifter dra några säkra slutsatser Prop. 2019/20:9 om huruvida förslagen kommer att beröra fler kvinnor än män eller Anledningen till detta är, som redogörs för ovan, bl.a. att det är svårt att bedöma i vilken omfattning som förslagen kommer att innebära en ökning av antalet personer – kvinnor eller män – som forskar, studerar eller praktiserar här eller som vistas här för au-pair- eller volontärarbete. Även andra omständigheter försvårar bedömningen, bl.a. att det uppe- hållstillstånd för volontärarbete som införs även kommer att omfatta de utlänningar som tjänstgör inom den europeiska solidaritetskåren. Denna kår är en ny företeelse och det är därför oklart hur könsfördelningen för de som kommer att ansöka om uppehållstillstånd för sådant volontärarbete kan se ut. Sammantaget anser regeringen därför att det inte går att förutsäga hur jämställdheten kommer att påverkas av förslagen. Huvudförslagen är inriktade på i första hand vuxna utlänningar. Barn till t.ex. utländska forskare som kommer hit kommer dock att ha möjlighet att beviljas uppehållstillstånd som medföljande familjemedlemmar. Vid alla åtgärder som rör barn både direkt eller indirekt ska barnets bästa beaktas i enlighet med FN:s konvention om barnets rättigheter (). kommer genom inkorporering ges ställning som svensk lag (se lagen [2018:1197] om konvention om barnets rättigheter). 23.1Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Lagens innehåll, vissa definitioner och allmänna bestämmelser 1 § I denna lag finns föreskrifter om –lagens innehåll, vissa definitioner och allmänna bestämmelser (1 kap.), –villkor för att en utlänning ska få resa in i samt vistas och arbeta i (2 kap.), –visering (3 kap.), –uppehållsrätt (3 a kap.), –flyktingar och andra skyddsbehövande (4 kap.), –uppehållstillstånd (5 kap.), –ställning som varaktigt bosatt i (5 a kap.), –uppehållstillstånd för forskning, studier inom högre utbildning, viss praktik, visst volontärarbete och au pair-arbete (5 b kap.), –arbetstillstånd (6 kap.), –EU-blåkort (6 a kap.), –tillstånd för företagsintern förflyttning, ICT (6 b kap.),