prop · H603150 · 2019-06-25 00:00:00 — Sådana mekanismer ska innehålla krav på att ansvariga enheter och, om så är lämpligt och i den mån som detta krav inte i onödan inkräktar på de behöriga myndigheternas funktioner, behöriga myndigheter, ska rap- portera eventuella avvikelser som de hittar mellan de uppgifter om verkligt huvudmannaskap som finns tillgängliga i de centrala registren och de uppgifter om verkligt huvudmannaskap som är tillgängliga för dem. I fall av rapporterade avvikelser ska medlemsstaterna se till att lämpliga åtgär- der vidtas för att avhjälpa dessa avvikelser med nödvändig skyndsamhet och, om så är lämpligt, att ett särskilt omnämnande tas med det i centrala registret (de nya artiklarna 30.4 och 31.5 i ursprungsdirek- tivet). Utöver att anmäla uppgifter om verklig huvudman till , ska en juridisk person hålla uppgifterna aktuella och kontrollera dem i den utsträckning det behövs. När ett förhållande som anmälts eller ska anmälas ändras ska den juridiska personen utan dröjsmål anmäla detta för registre- ring. Samma skyldigheter gäller för den som förvaltar en trust (2 kap. 1, 3 och 7 §§ registerlagen). Om en juridisk person inte följer de krav som gäller för en anmälan, får förelägga denne att yttra sig i frågan eller rätta till bristen. Registrering får vägras om föreläggandet inte följs (3 kap. 2 § register- lagen). Har en juridisk person inte anmält uppgifter för registrering i rätt tid, eller har registrering vägrats på grund av att anmälan är bristfällig, får förelägga denne att lämna in en anmälan (3 kap. 3 § registerlagen). Om det kan antas att uppgifter i en anmälan eller i registret över verkliga huvudmän är felaktig, får förelägga den juridiska personen att rätta uppgifterna eller visa att de inte är felaktiga. (3 kap. 4 § registerlagen). Följer de juridiska personen inte ett föreläggande får vid vite förelägga denne eller en person i ledningen att inom göra en anmälan eller ge in uppgifter som den juridiska personen är skyldig att lämna (3 kap. 6 § registerlagen). får vidta samma åtgärder mot den som förvaltar en trust (3 kap. 9 § registerlagen). beslutar om utdömande av före- lagt vite (3 kap. 8 § registerlagen). De verksamhetsutövare och myndig- heter som använder registret ska anmäla till om det finns anledning att misstänka att uppgifterna i registret är felaktiga (3 kap. 5 § registerlagen). Brottsbekämpande myndigheter ska göra en sådan anmälan 2018/19:150 när det kan ske med hänsyn till utredning av brott. Om det kan antas att en uppgift i registret är felaktig, ska det framgå av registret (3 kap. 10 § för- ordningen [2017:667] om registrering av verkliga huvudmän [registerför- ordningen]). Enligt regeringens mening säkerställer svensk rätt i allt väsentligt att uppgifterna i registret över verkliga huvudmän är adekvata, korrekta och Verksamhetsutövare och myndigheter ska anmäla avvikelser mellan de uppgifter som finns i registret och den information om verkligt huvudmannaskap som de har tillgång till. brottsutredande myndighets skyldighet att anmäla misstänkt felaktiga uppgifter bedöms vidare vara förenlig med ändringsdirektivet. Enligt regeringens mening innebär emellertid ändringsdirektivet ett krav på att en felaktig uppgift ska kunna tas bort och att åtgärder för att en korrekt uppgift registreras ska kunna vidtas. En personuppgift i registret över verkliga huvudmän ska rättas om den innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av att den som vidtagit registreringsåtgärden eller någon annan har gjort sig skyldig till skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende eller till följd av något tekniskt fel (3 kap. 8 § registerlagen). Det kan emellertid inte uteslutas att det kan komma att uppstå situationer när möjligheten till rättelse med stöd av registerförordningen inte är tillämplig, t.ex. om är övertygat om att en uppgift i registret är felaktig, som den juridiska personen gör gällande att den är För att genomföra ändringsdirektivet bör det därför införas en möjlighet att vägra registrering eller ta bort en uppgift som är felaktig. punkten bör också i fortsättningen vara att det är den juridiska personen eller trustförvaltaren som ska se till att uppgifterna i registret är korrekta och att , om det kan antas att en uppgift i en anmälan om registrering eller i registret är felaktig, får förelägga den juridiska personen att rätta uppgiften eller visa att den inte är felaktig. inte följs, bör få besluta att uppgiften inte ska registreras eller att uppgiften ska tas bort från registret och förelägga den juridiska personen eller den som förvaltar en trust att lämna in en ny anmälan. Förslaget innebär inte att ska rätta felaktiga uppgifter, t.ex. registrera en annan uppgift än den som har registrerats i registret. Skyldigheten att ersätta den borttagna uppgiften i registret med en ny uppgift bör, i likhet med vad som gäller , falla på den juridiska personen eller den som förvaltar trusten. Om beslutat att ta bort en uppgift från registret eller inte registrera en uppgift i en anmälan bör verket få förelägga den juridiska personen eller den som förvaltar trusten att lämna in en ny anmälan om verklig huvudman. Enligt regeringens mening uppfyller registerlagen i förening med den föreslagna möjligheten att besluta att en felaktig uppgift inte ska registre- ras eller tas bort från registret kravet i ändringsdirektivet på att lämpliga åtgärder ska vidtas för att avhjälpa avvikelser med nödvändig skyndsam- beslut om vitesföreläggande och om utdömande av vite får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. vid överklagande till kammarrätten (3 kap. 10 § registerlagen). juridiska personen eller den som förvaltar trusten fast vid att den uppgift som har beslutat att ta bort eller inte registrera är korrekt, bör det emellertid finnas en möjlighet för den juridiska personen eller den som Prop. 2018/19:150 förvaltar trusten att överklaga det beslutet till allmän förvaltningsdomstol. Regeringen konstaterar att registerlagen (3 kap. 10 §) har getts en ut- formning som skulle kunna ge intryck av att andra beslut än de som anges i bestämmelsen – t.ex. beslut om förelägganden som inte förenas med vite –inte kan överklagas. En sådan ordning är inte avsedd och registerlagen innehåller inte heller något överklagandeförbud. Beslut som inte anges i registerlagen (3 kap. 10 §) kan därför överklagas med stöd av allmänna bestämmelser i förvaltningslagen (41 §). Av dessa skäl bör det uttryckligen anges i registerlagen att beslut enligt den lagen kan över- klagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt ändringsdirektivet ska medlemsstaterna ska se till att överträdelser av artikel 30 respektive 31 mötas av effektiva, proportionella och av- skräckande åtgärder eller sanktioner (de nya artiklarna 30.1 första stycket andra meningen och 31.1 tredje stycket i ursprungsdirektivet). Syftet med ändringsdirektivets bestämmelser om åtgärder eller sanktio- ner är enligt regeringens mening att säkerställa möjligheten att kunna vidta åtgärder för att förmå den som omfattas av ursprungsdirektivet att uppfylla sina skyldigheter. Som framgår ovan har möjlighet att vid vite förelägga aktörer som omfattas av lagen att uppfylla sina skyldigheter. får också döma ut det förelagda vitet. Enligt Ekobrottsmyn- digheten är utdömande av vite en otillräcklig sanktion. När vite föreläggs ska det fastställas till ett belopp som med hänsyn till vad som är känt om adressatens ekonomiska förhållanden och till omständigheterna i övrigt kan antas förmå honom eller henne att följa det föreläggande som är förenat med vitet (3 § lagen [1985:206] om viten). Enligt regeringens mening är utdömande av vite en kännbar och proportionerlig påföljd som är tillräcklig för att uppfylla ändringsdirektivets krav på att överträdelser ska omfattas av effektiva, proportionella och avskräckande åtgärder eller sanktioner. Svensk rätt uppfyller därmed redan ändringsdirektivets krav i denna del. 13.5Tillgången till uppgifterna i registret Regeringens bedömning: Ändringsdirektivets möjlighet att begränsa tillgången till uppgifter i registret över verkliga huvudmän bör inte utnyttjas. Svensk rätt uppfyller redan följande krav i ändringsdirektivet: –Uppgifterna i registret över verkliga huvudmän när det gäller juri- diska personer och truster ska vara tillgängliga för tillsynsmyndig- heterna, Finanspolissektionen, verksamhetsutövare och allmän- heten. –Tillsynsmyndigheterna och Finanspolissektionen kan utan kostnad tillhandahålla motsvarande myndigheter i andra medlemsstater upp- gifter ur registret. –har möjlighet att ta ut avgifter när uppgifter i registret 2018/19:150 Promemorians förslag och bedömning överensstämmer delvis med regeringens bedömning. I promemorian föreslås att uppgifter i registret över verkliga huvudmän ska omfattas av sekretess i vissa fall. Remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. anser att det behöver klargöras i vilka fall sekretessen gäller. Skälen för regeringens bedömning Allmänhetens och myndigheters tillgång till uppgifter i registret Enligt ursprungsdirektivet ska medlemsstaterna, såvitt nu är av intresse, se till att uppgifterna om verkligt huvudmannaskap i juridiska personer är tillgängliga i samtliga fall för varje person eller organisation som kan styrka ett berättigat intresse (artikel 30.5). En sådan person ska ha tillgång till åtminstone den verkliga huvudmannens namn, födelsemånad och födelseår, medborgarskap och bosättningsland, samt arten och omfattning av det förmånsintresse som innehas av den verkliga huvudmannen. Enligt ändringsdirektivet ska uppgifterna vara tillgängliga för allmänheten i samtliga fall. Medlemsstaterna får vidare, enligt villkor som ska fastställas i nationell rätt, ge tillgång till ytterligare information som gör det möjligt att identifiera den verkliga huvudmannen. Denna ytterligare information ska inkludera åtminstone födelsedatum eller kontaktuppgifter, i enlighet med regler för skydd av personuppgifter (den nya artikel 30.5 i ursprungs- direktivet). Medlemsstaterna ska se till att uppgifterna om verkligt huvudmannaskap avseende en trust eller en liknande juridisk konstruktion är tillgängliga i samtliga fall för behöriga myndigheter och finansunderrättelseenheter utan inskränkning, ansvariga enheter inom ramen för åtgärder för kundkänne- dom, varje fysisk eller juridisk person som kan styrka ett berättigat intresse eller som har ingivit en skriftlig begäran avseende en trust eller en liknande juridisk konstruktion som innehar eller äger en kontrollpost i något annat företag än juridiska personer som är registrerade i en medlemsstat, genom direkt eller indirekt ägande (den nya artikel 31.4 första stycket i ur- sprungsdirektivet). De uppgifter som ska vara tillgängliga för fysiska eller juridiska personer ska bestå av den verkliga huvudmannens namn, födelse- månad och födelseår, bosättningsland och medborgarskap, samt arten och omfattningen av det förmånsintresse som innehas (den nya artikel 31.4 andra stycket i ursprungsdirektivet). Vidare får medlemsstaterna, enligt villkor som ska fastställas i nationell rätt, föreskriva tillgång till ytterligare uppgifter som gör det möjligt att identifiera den verkliga huvudmannen. Sådana ytterligare uppgifter ska inkludera åtminstone födelsedatum eller kontaktuppgifter, i enlighet med regler för skydd av personuppgifter. Medlemsstaterna får medge bredare tillgång till de uppgifter som finns i registret i enlighet med sin nationella rätt (den nya artikel 31.4 tredje stycket i ursprungsdirektivet). Enligt ursprungsdirektivet ska behöriga myndigheter och finansunder- rättelseenheter, såvitt nu är av intresse, kunna få snabb och obegränsad tillgång till uppgifterna utan att den berörda enheten varnas (artikel 30.6). Genom ändringsdirektivet ska behöriga myndigheter och finansunder- rättelseenheter ha snabb och obegränsad tillgång till samtliga uppgifter som finns i det centrala registret (den nya artikel 30.6 första stycket i ursprungsdirektivet). Behöriga myndigheter som ges tillgång till det centrala registret ska vara de myndigheter som har specifikt ansvar för att bekämpa penningtvätt eller finansiering av terrorism, samt skattemyndigheter, tillsynsmyndigheter för ansvariga enheter och myndigheter som har till uppgift att utreda eller lagföra penningtvätt, associerade förbrott och finansiering av terrorism, att spåra och beslagta eller frysa och förverka tillgångar som härrör från brott (de nya artiklarna 30.6 andra stycket och 31.4 tredje stycket i ursprungs- direktivet). register över verkliga huvudmän ska ge offentlighet åt den information som ingår i registret. Ändamålet med registret är att tillhandahålla uppgifter för verksamhet som myndigheter bedriver, åtgär- der för kundkännedom enligt penningtvättslagen, enskild verksamhet när informationen utgör underlag för prövningar och beslut och information till allmänheten om verkliga huvudmän som har införts i registret. får för dessa ändamål medge direktåtkomst till registret (3 kap. 3 § registerförordningen). Samtliga myndigheter, verksamhetsutövare och allmänheten har tillgång till uppgifterna i registret över verkliga huvudmän. Det gäller oavsett om uppgifterna rör juridiska personer eller truster. Aktörerna ges tillgång till uppgifterna på webbplats och det finns inte någon begränsning i vilka uppgifter aktörerna ges tillgång till. Som sök- begrepp kan organisationsnummer, personnummer eller namn användas och uppgifterna lämnas tämligen omgående. Enligt regeringens mening uppfyller därmed svensk rätt ändringsdirektivets krav i denna del. Sekretess för uppgift i registret om verkliga huvudmän Enligt ursprungsdirektivet får medlemsstaterna i enskilda fall, under exceptionella omständigheter, föreskriva ett undantag från den tillgång till alla uppgifter eller vissa av uppgifterna om verkligt huvudmannaskap när tillgången skulle utsätta den verkliga huvudmannen för en risk för bedrä- geri, kidnappning, utpressning, våld eller hotelser eller om den verkliga huvudmannen är minderårig eller på annat sätt saknar rättslig handlings- förmåga (artikel 30.9). Ursprungsdirektivets möjlighet att begränsa till- gången till uppgifter i registret över verkliga huvudmän har inte utnyttjats. Ändringsdirektivet innebär att utrymmet för att begränsa tillgången till registret över verkliga huvudmän inskränks ytterligare i förhållande till ursprungsdirektivet. Enligt ändringsdirektivet får i fråga om juridiska personer och truster undantag till alla eller vissa av uppgifterna i det enskilda fallet föreskrivas i nationell rätt om tillgång till uppgifterna skulle utsätta den verkliga huvudmannen för en oproportionell risk, risk för bedrägeri, kidnappning, utpressning av olika slag, trakasserier, våld eller hotelser, eller om den verkliga huvudmannen är minderårig eller på annat sätt saknar rättshandlingsförmåga. Medlemsstaterna ska se till att dessa undantag beviljas efter en detaljerad bedömning av omständigheternas exceptionella karaktär. Rätten till en administrativ omprövning av beslutet om undantag och till ett effektivt rättsmedel ska garanteras. En medlems- stat som har beviljat undantag ska publicera statistik över antalet beviljade undantag och angivna skäl, och rapportera in uppgifterna till 2018/19:150 kommissionen. Undantag som beviljas får inte tillämpas på kreditinstitut och finansiella institut eller på de ansvariga enheter som är notarier och andra oberoende jurister och som är offentliga tjänstemän (de nya artiklarna 30.9 första och andra styckena och 31.7 a första och andra styckena i ursprungsdirektivet). Om en medlemsstat beslutar att inrätta ett undantag, får den inte begränsa de behöriga myndigheternas och finans- underrättelseenheternas tillgång till uppgifter (den nya 31.7 a tredje stycket i ursprungsdirektivet). I offentlighets- och sekretesslagen finns en generell bestämmelse om sekretess för uppgift om en förföljd persons adress m.m. Sekretess gäller för uppgift om en enskilds bostadsadress eller annan jämförbar uppgift som kan lämna upplysning om var den enskilde bor stadigvarande eller tillfälligt, den enskildes telefonnummer, e-postadress eller annan jämför- bar uppgift som kan användas för att komma i kontakt med denne samt för motsvarande uppgifter om den enskildes anhöriga, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs (21 kap. 3 § första stycket OSL). Sekretessen gäller hos alla myndigheter och organ som tillämpar offentlighets- och sekretesslagen. Från sekretessen görs vissa undantag. Det innebär t.ex. att sekretessen inte gäller för uppgift i aktiebolagsregistret eller handelsregistret eller, i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det, i annat liknande register. Regeringen har t.ex. föreskrivit undantag från sekretessen för ett stort antal register som förs av såsom bankregistret, europa- bolagsregistret, europakooperativregistret, filialregistret, föreningsregist- ret, försäkringsregistret och försäkringsförmedlarregistret (21 kap. 3 § andra stycket OSL och 5 § offentlighets- och sekretessförordningen). Registret över verkliga huvudmän förs av och innehåller – såvitt nu är av intresse – uppgifter om ”fullständigt namn, medborgarskap, bosättningsland, personnummer eller samordningsnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum för den eller de fysiska personer som är verklig huvudman” (2 kap. 5 § registerförordningen). Det innebär att registret över verkliga huvudmän inte innehåller uppgifter som omfattas av sekretess enligt 21 kap. 3 § första stycket offentlighets- och sekretess- lagen. I syfte att skydda förföljda personer, föreslås i promemorian att vissa uppgifter om verkligt huvudmannaskap i t.ex. juridiska personer– i huvudsak namn och personnummer – i registret över verkliga huvudmän ska omfattas av sekretess i vissa fall. Den i promemorian föreslagna sekretessbestämmelsen går utöver den sekretess som gäller enligt 21 kap. 3 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen. I det avseendet ska framhållas att uppgifter i t.ex. aktie- bolagsregistret och föreningsregistret – som i viss utsträckning får antas motsvara uppgift om verklig huvudman i registret över verkliga huvudmän – inte över huvud taget omfattas av sekretess. Enligt regeringens mening har det inte framkommit tillräckliga skäl för att utvidga sekretessen till uppgifter om namn och personnummer på verk- liga huvudmän i registret över verkliga huvudmän. Regeringen lämnar därför inte ett sådant förslag. Enligt ursprungsdirektivet ska medlemsstaterna se till att behöriga myn- digheter och finansunderrättelseenheter med nödvändig skyndsamhet kan tillhandahålla behöriga myndigheter och finansunderrättelseenheter i andra medlemsstater uppgifterna i registret (artiklarna 30.7 och 31.7). Detta ska enligt ändringsdirektivet kunna ska utan kostnad (de nya artik- larna 30.7 och 31.7 i ursprungsdirektivet). Medlemsstater får enligt änd- ringsdirektivet välja att göra de uppgifter som finns i deras nationella register tillgängliga på villkor att det görs en registrering online och erläggs en avgift som inte får överstiga de administrativa kostnaderna för att göra uppgifterna tillgängliga, inklusive kostnader för underhåll och utveckling av registret (de nya artiklarna 30.5 a och 31.4 a i ursprungs- direktivet). fastställer avgifter för prövning av begäran om utlämnande av uppgifter i registret. Avgiften får inte överstiga kostnader för åtgärden (4 kap. 3 § registerförordningen). Dessa kostnader får enligt regeringens mening anses innefatta även kostnader för underhåll och utveckling av registret. Möjligheten att ta ut en avgift gäller vid prövning av begäran om utlämnande av uppgifter i registret. Detta innebär att en svensk myndighet inte får ta ut en avgift från en utländsk behörig myndighet eller finansunderrättelseenhet i samband med att uppgifter överlämnas dit från den svenska myndigheten. Sammantaget bedömer regeringen att svensk rätt uppfyller ändringsdirektivets krav i denna del. Regeringens förslag: Lagändringarna ska i fråga om begränsningar för kreditinstitut och finansiella institut att ta emot betalning med ett anonymt betalningsinstrument som getts ut i ett land utanför EES träda i kraft och i övrigt . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att förslaget om registerkontroll inte ska träda i kraft förrän det är möjligt att göra massökningar i registret över verkliga huvudmän. Skälen för regeringens förslag: Ändringsdirektivet ska vara genomfört i medlemsstaterna och de nationella bestäm- melser som genomför direktivet ska tillämpas fr.o.m. samma tidpunkt (artikel 4 i ändringsdirektivet). Reglerna om verkliga huvudmän i truster och om begränsningar för kreditinstitut och finansiella institut att ta emot betalning med ett anonymt betalningsinstrument som getts ut i ett land utanför EES i vissa fall ska emellertid tillämpas fr.o.m. respektive (den nya artikel 67.1 andra och tredje styckena i ursprungsdirektivet). Lagändringarna bör i fråga om begränsningar för kreditinstitut och finansiella institut att ta emot betalning med ett anonymt 2018/19:150 betalningsinstrument som getts ut i ett land utanför EES i vissa fall träda i kraft och i övrigt . I avsnitt 7.2 föreslås att en utredning om kunds verkliga huvudman åtminstone ska avse sökning i registret över verkliga huvudmän. anser att förslaget inte ska träda i kraft förrän det är möj- ligt att göra massökningar i registret. Regeringen förutsätter att Bolags- verket ser till att det finns tekniska förutsättningar för verksamhetsut- övarna att uppfylla kravet. Regeringens bedömning: Ett begränsat antal företag kommer att om- fattas av de nya kategorierna av verksamhetsutövare. Den administra- tiva bördan för dessa verksamhetsutövare kommer att öka i stor ut- sträckning. Den administrativa bördan för nuvarande verksamhetsutövare ökar i begränsad utsträckning. De eventuella merkostnader som förslagen kan medföra för myndig- heter och domstolar ska hanteras inom befintliga ramar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. anser att förslagen kommer att medföra merkostnader för verket i form av kostnader för utveckling av system och rutiner. och efterlyser en konsekvensanalys för arbetstagare. i och i efterlyser en konsekvensanalys för länsstyrelserna. anser konsekvensanalysen brister i vissa avseenden, bl.a. när det gäller redovisningen av berörda företag till antal och storlek och förslagets påverkan på företagens konkurrensförhållanden, såväl nationellt som internationellt, samt när det gäller behovet av speciella informationsinsatser otillräcklig. Skälen för regeringens bedömning Offentligfinansiella och samhällsfinansiella effekter Förslagen har inga offentligfinansiella effekter. I fråga om de samhällsekonomiska effekterna av förslagen har penning- tvätt och finansiering av terrorism samhällsskadliga verkningar. Förslagen innebär skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Förslagen om ökat skydd mot repressalier kan öka incitamentet för arbets- tagare att avslöja misstänkt penningtvätt och överträdelser av penning- tvättslagen. Det underlättar för tillsynsmyndigheterna och de brottsbekäm- pande myndigheterna i arbetet med att motverka penningtvätt och finan- siering av terrorism. efterlyser en redovisning av berörda företag till antal och storlek. Förslagen innebär att det införs nya kategorier av verksamhets- utövare, dels fysiska och juridiska personer som förvaltar eller handlar med virtuella valutor, dels fysiska och juridiska personer som förmedlar konstverk, förvarar konstverk eller handlar med konstverk.