prop · H60399 · 2019-04-10 00:00:00 — De flesta företag som erhöll nedsatta arbets- givaravgifter för den först anställda var verksamma inom specialiserad bygg- och anläggningsverksamhet. Nedsättningen var också vanlig inom detaljhandeln, landtransportbran- schen samt inom restaurang-, catering- och barverksamhet. De flesta företag som fick nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda hade relativt låg omsättning: av antalet företag hade en omsättning och . En förutsättning för nedsättningen är att företaget anställer en första person, vilket innebär att företagen bara har en anställd (utöver anställd som också är delägare). Eftersom nedsättningen i praktiken riktar sig till små företag finns inga skäl att utforma speciella regler för dessa. Förslaget innebär att enmansföretag som anställer en första person gynnas i förhållande till företag som redan har anställda och som anställer ytterligare personer. För företag med liknande P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 storlek påverkar detta konkurrensförhållandena negativt. har normalt sett lättare att hantera de risker som är förknippade med att anställa och förslaget kan därför förbättra konkurrensen mellan små och stora företag. Påverkan på konkurrensen bedöms vara begränsad eftersom nedsättningen är begränsad och storlek. Alla branscher omfattas av regelverket och konkurrensförhållandena mellan branscher bedöms därför inte påverkas av förslaget. Med reglernas utformning spelar det inte heller någon roll om företagen bedrivs som aktiebolag, handelsbolag eller som enskild näringsverksamhet. Tillväxtanalys anser att det är olyckligt utifrån ett utvärderings- och analysperspektiv att det inte har satts upp ett register över de företag som erhållit nedsätta arbetsgivaravgifter för den först anställda 2017–2018 och anser att ett sådant register bör upprättas om stödet förlängs till 24 kalendermånader. Arbetsförmedlingen saknar en uppföljning av de nedsättningar som betalats ut –2018 och understryker vikten av att införa ett sammanhållet system för regi- strering och uppföljning av kostnaderna. Skatte- verket har statistik över vilka företag som har fått nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda. Delar av denna statistik har redogjorts för i detta avsnitt. Statistiken avser antal företag, företagsform, omsättning och branschtillhörig- het. Det är inte möjligt att utifrån tillgänglig data studera ägarna till företagen för att t.ex. göra analyser av deras ekonomiska standard. Det är inte heller möjligt att erhålla uppgifter om de individer som har blivit anställda med nedsatta arbetsgivaravgifter. Framgent kommer det att vara möjligt att göra fördjupade analyser av de företag som fått nedsättningen med hjälp av databaser som baseras på deklarationsuppgifter. Att anställa en första person är förknippat med administrativa kostnader. Dessa utgörs både av initiala kostnader i form av nya administrativa rutiner och löpande kostnader när rutiner utförs. Storleken på dessa kostnader varierar mellan företag beroende på tidsåtgång, kostnad per tidsenhet och vem som utför rutinerna. Ansökan om nedsättning av arbetsgivaravgifter för den först anställda sker via en extra ruta på arbetsgivardeklarationen. behöver också lämna in uppgifter till med anledning av att nedsättningen har utformats för att uppfylla kommissionens regelverk för stöd av När nedsättningen av arbets- givaravgifterna för den först anställda utvidgades till att omfatta aktiebolag och handelsbolag uppskattades kostnaden för det ökade uppgifts- lämnandet till per uppgift, berört företag och månad. Denna uppskattning bedöms fortsatt vara rimlig och baseras på att det tar att fylla i en uppgift på arbetsgivar- deklarationen och att arbetet utförs av en person med i månadslön (avser en ekon- omiassistent i privat sektor). Unionen framhåller att de flesta enmansföretag själva hanterar sin redovisning och skattedeklaration och att många företag saknar detaljerad kunskap om det skatterättsliga regelverket. Den administrativa bördan riskerar därför enligt Unionen att bli större än vad promemorian antyder. Bedöm- ningen av de administrativa kostnaderna är gjord på en aggregerad nivå och syftar till att beskriva kostnaderna i genomsnitt mellan företag och . För vissa företag är kostnaderna högre och för andra lägre. Kostnaderna kan också vara något högre initialt, men sjunka över tiden Jämfört med dagens system innebär förslaget att förlänga nedsättningen av arbetsgivaravgif- terna för den först anställda att den administrativa kostnaden uppstår för de företag som väljer att ansöka om ned- sättningen . För de enmans- företag som har anställt en första person efter men före tillkommer en administrativ kostnad om de ansöker om omprövning av arbetsgivaravgifterna för perioden från det att nedsättningen av arbets- givaravgifterna för den först anställda upphörde fram till ikraftträdandet av de nya bestämmel- serna. För företag vars första anställda är en person som uppfyller villkoren för ett nystartsjobb kan nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda minska den totala subventionen eftersom stödet för nystartsjobb baseras på faktiskt betalda arbetsgivaravgifter. För dessa företag kan det i sådana fall vara mer fördelaktigt att inte ta del av nedsättningen av arbetsgivar- avgifter för den först anställda. Förslaget bedöms inte medföra andra kost- nader för företagen, leda till behov av föränd- ringar i företagens verksamhet eller påverka företagen i andra avseenden. Effekter för enskilda och för inkomstfördelningen Eftersom förslaget inte antas ge upphov till några övervältringseffekter på löner och priser förvän- tas det resultera i ökade vinster i näringslivet. Det innebär att de individer som bedöms gynnas av förslaget är ägare av enmansföretag som anställer en första person. Även de som får en anställning till följd av förslaget kan gynnas ekonomiskt, i synnerhet om de i frånvaro av åtgärden skulle saknat sysselsättning. Utifrån tillgänglig data är det inte möjligt att studera vilka enmansföre- tagare som erhållit nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda. Där- emot kan den genomsnittliga ekonomiska stan- darden bland samtliga enskilda näringsidkare utan anställda uppskattas till 2019, i mikrosimuleringsmodellen Fasit. För samtliga ägare av handelsbolag respektive fåmansbolag uppskattas den genomsnittliga ekonomiska stan- darden till respektive . Detta kan jämföras med den genom- snittliga ekonomiska standarden i befolkningen, som beräknas uppgå till 2019. I den mån den genomsnittliga ekonomiska standarden i dessa tre grupper av företagsägare är representativ bland dem som berörs av förslaget kan förslaget således förväntas bidra till ökade ekonomiska skillnader. Regeringen bedömer dock att effekterna är relativt marginella. Om de som får en anställning till följd av förslaget annars skulle saknat sysselsättning eller varit sysselsatta med lägre lön bidrar förslaget till minskade ekonomiska skillnader. Uppgifter om vilka som anställts till följd av nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda saknas dock i tillgänglig data. Underlag saknas därför för en närmare bedöm- ning av förslagets ekonomiska fördelnings- aspekter i detta avseende. Näringslivets skattedelegation, till vars yttrande ansluter sig, framhåller att sysselsättningseffekterna av förslaget i praktiken kan förväntas bli små, eftersom förslaget är både selektivt och tidsbegränsat. anser, i likhet med TCO, att det hade varit önskvärt med en analys av vilka effekter själva förlängningen av P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 nedsättningen kan tänkas ha på sysselsättningen. Unionen framhåller att det, med hänsyn till att nedsättningen funnits , borde ha gått att göra en grov kvantifiering av sysselsättnings- effekten. Regeringen instämmer i att det hade varit intressant både att studera hur själva förläng- ningen av nedsättningen påverkar sysselsättningen och att närmare kvantifiera effekten. Att bedöma sysselsättningseffekter är dock svårt, likaså att bedöma effekten på före- tagens benägenhet att anställa. Regeringen menar att det finns behov av att genomföra åtgärder som underlättar för enmansföretagare att ta steget att anställa en första person. Förslaget om att för- länga nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda innebär att det för enmansföretag blir billigare att anställa en första person , i stället för . Detta förväntas leda till ökad efterfrågan på arbetskraft bland dessa företag. Utvärderingar av vissa tidigare nedsättningar av socialavgifterna i visar generellt sett på begränsade syssel- sättningseffekter i förhållande till kostnaden. De tidigare nedsättningarna skiljer sig dock i flera aspekter från utformningen av nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda. Den viktigaste skillnaden är att nedsättningen endast gäller vid nyanställning och därför bör ses som ett s.k. marginellt sysselsättningsstöd. Det finns tecken på att marginella sysselsättningsstöd kan vara ett kostnadseffektivt sätt att öka syssel- sättningen.1 Vidare är nedsättningen av arbetsgivarav- gifterna för den först anställda tillfällig (i det nuvarande förslaget 24 månader). Det bedöms leda till en lägre grad av övervältring på lönerna, vilket gör att lönekostnaden minskar och efterfrågan på arbetskraft ökar i högre utsträck- ning, än vid en permanent sänkning av social- avgifterna. Nedsättningen har ett tak på , vilket innebär att den, procentuellt sett, i större utsträckning riktas mot lägre lönenivåer. Även det kan antas vara positivt i ett sysselsättningsperspektiv. Sammantaget bedöms förslaget ha en positiv effekt på sysselsättningen nedsättningen 1Se t.ex. Cahuc, P., Carcillo, S. och Le Barbanchon, T. (2018). The Effectiveness of Hiring Credits. Studies, 86(2), och Couch, K. A., Besharov, D. J. och Neumark, D. (2013). Creation in Response to Severe Recessions: Reconsidering Hiring Credits. , 32(1). P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 gäller (), men den exakta storleken på denna effekt är mycket osäker. Även om nedsättningen av arbetsgivaravgif- terna för den först anställda är tillfällig kan den medföra permanenta sysselsättningseffekter. Detta sker i den mån den som får en anställning till följd av förslaget har en svag anknytning till arbetsmarknaden initialt och att anställningen för denna person leder till en starkare anknytning och således till ökad chans till fortsatt sysselsättning. Effekter för den ekonomiska jämställdheten av de enskilda närings- idkarna utan anställda, av ägarna till handelsbolag och av ägarna till fåmansbolag är män. Som LO framför indikerar detta att män kan komma att gynnas ekonomiskt av förslaget i högre utsträckning än kvinnor och att den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män minskar. Det finns i utfallsdata inga uppgifter om vilka som anställts av enmansföretag till följd av nedsätt- ningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda. Det går således inte att utifrån data få någon vägledning kring om främst män eller kvinnor kan förväntas bli anställda som en följd av förslaget. Sannolikt får dock inte förslaget i denna del några betydande konsekvenser för den ekonomiska jämställdheten. Effekter för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna Förslaget kommer att innebära merkostnader för avseende informationsinsatser, an- passning av systemen och hantering av ompröv- ningar av arbetsgivaravgifter i de fall anställningar har påbörjats före . Skatte- verket beräknar att kostnaderna för att hantera sådana omprövningar uppgår till . Tillkommande utgifter för ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. För de allmänna förvaltningsdomstolarna be- döms förslaget inte få några effekter. Förslaget bedöms vara förenligt med det EU- rättsliga regelverket. Förslaget bedöms inte ha några betydande effekter för den offentliga sektorn eller för miljön. 5.2Nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för enskilda näringsidkare som anställer en första person behålls Regeringens bedömning: Nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för enskilda näringsidkare som anställer en första person bör behållas. Skälen för regeringens bedömning: Den infördes en tillfällig nedsättning av arbetsgivaravgifterna för enskilda näringsidkare som anställer en första person (prop. 2016/17:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. av- snitt 6.6). Reglerna, som finns i lagen (2016:1053) om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag –2021, innebär att enskilda näringsidkare, som inte har haft någon anställd och som anställer en person efter , bara ska betala ålderspensionsavgiften om 10,21 pro- cent på ersättningen till den anställde . Övriga arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt behöver alltså inte betalas. Nedsättningen av arbetsgivar- avgifterna gäller till den del ersättningen inte överstiger . Anställ- ningen ska omfatta och en arbetstid på minst . utökades nedsättningen till att även omfatta aktiebolag som inte har någon anställd eller endast en anställd som också är delägare samt till handelsbolag utan anställda och med högst två delägare (prop. 2017/18:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.10). De nya reglerna omfattar anställningar som påbörjades tidigast . Reglerna om nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda gäller t.o.m. . har tillkännagett för regeringen bl.a. att regeringen ska återkomma med förslag om ytterligare ändringar i skatte- och avgiftsregler avseende avskaffat växa-stöd (bet. 2018/19:FiU1 reservation 5 under punkt 2, rskr. 2018/19:62). Av betänkandet framgår att det är nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för enskilda närings- idkare som anställer en första person som avses. Regeringen vill främja att enmansföretagare i större utsträckning ska våga ta steget att anställa en första person. i lägre omfattning och har i genomsnitt en lägre förvärvsinkomst än andra företagare (ägare av aktiebolag och handelsbolagsdelägare). Att av- skaffa nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för enskilda näringsidkare som anställer en första person skulle innebära att nedsättningen i högre utsträckning riktas mot större företag. Anled- ningen är att omsättningen, dvs. företagets totala försäljning , i genomsnitt är lägre bland enskilda näringsidkare utan an- ställda än bland övriga företagare utan anställda. Det skulle också försämra nedsättningens fördel- ningsprofil. Det är därtill viktigt att enskilda näringsidkare behandlas likvärdigt med aktie- bolag och handelsbolag. Regeringen anser mot den bakgrunden att nedsättningen av arbetsgivar- avgifterna för den först anställda även fortsätt- ningsvis bör omfatta enskilda näringsidkare. Effekten av att inte förändra skattereglerna ingår i förslaget till ändrad inriktning av inkom- sterna i statens budget som lämnas i avsnitt 5.14. Regeringen avser således inte vidta några åtgär- der med anledning av denna del av tillkänna- givandet. P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 allmän löneavgift och särskild löneskatt behöver alltså inte betalas. Nedsättningen av arbetsgivar- avgifterna gäller till den del ersättningen inte överstiger . Anställ- ningen ska omfatta och en arbetstid på minst . utökades nedsättningen till att även omfatta aktiebolag som inte har någon anställd eller endast en anställd som också är delägare samt till handelsbolag utan anställda och med högst två delägare (prop. 2017/18:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.10). De nya reglerna omfattar anställningar som påbörjades tidigast . Reglerna om nedsatta arbetsgivaravgifter för den först anställda gäller t.o.m. . Regeringen har kommit överens med och Liberalerna om att reglerna bör göras permanenta. Regeringen avser att åter- komma med ett sådant förslag under mandat- perioden. Det kommande förslaget bedöms minska statens skatteintäkter med 2022, vilket redovisas ekonomiska vårproposition, avsnitt 5.1. 5.3Nedsättningen av arbetsgivar- avgifterna för den först anställda bör göras permanent Regeringens bedömning: Nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för den först anställda, som upphör att gälla vid utgången av 2021, bör göras permanent. Skälen för regeringens bedömning: Den infördes en tillfällig nedsättning av arbetsgivaravgifterna för enskilda näringsidkare som anställer en första person (prop. 2016/17:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. av- snitt 6.6). Reglerna, som finns i lagen (2016:1053) om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag –2021, innebär att enskilda näringsidkare, som inte har haft någon anställd och som an- ställer en person efter , bara ska betala ålderspensionsavgiften om på ersättningen till den anställde . 5.4Nedsättning av arbetsgivar- avgifter för unga 5.4.1Ärendet och dess beredning har tagit fram promemo- rian Nedsättning av arbetsgivaravgifter för unga. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 2, avsnitt 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2, avsnitt 2. Promemorian har remiss- behandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 2, avsnitt 3. Remissvaren finns tillgängliga i (Fi2019/00639/S1). Förslaget om nedsättning av arbetsgivaravgifter för unga är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande över förslaget. P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 5.4.2Bakgrund och gällande rätt Socialavgifter och allmän löneavgift Socialavgifter tas ut för finansiering av de sociala trygghetssystemen och utgörs av arbetsgivar- avgifter och egenavgifter. Arbetsgivaravgifter betalas i första hand av arbetsgivare medan egenavgifter normalt betalas av fysiska personer som bedriver aktiv näringsverksamhet, dvs. enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag. Regler om social- avgifter finns i socialavgiftslagen (2000:980). Regeringens förslag avser endast nedsättning av arbetsgivaravgifterna. Regelverket rörande egen- avgifter behandlas därför inte närmare här. Utöver arbetsgivaravgifter ska, enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, ytterligare en avgift, den allmänna löneavgiften, betalas av arbetsgivare. Denna avgift debiteras i samband med, och på samma underlag som, arbetsgivar- avgifterna. Författningstekniskt ingår den allmänna löneavgiften inte i arbetsgivaravgifterna men eftersom den inte särskiljs i debiterings- förfarandet brukar den i dagligt tal ingå i begreppen arbetsgivaravgifter och socialavgifter. Den allmänna löneavgiften uppgår för inkomståret av underlaget. För uppgår arbetsgivaravgifter- na och den allmänna löneavgiften tillsammans till av underlaget (se tabell 5.1). Tabell 5.1 Avgiftsnivåer för arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift Summa arbetsgivaravgift och allmän löneavgift Arbetsgivaravgifterna är i principiellt hänseende försäkringsavgifter men det faktiska försäkrings- inslaget varierar mellan försäkringsslagen och för flertalet försäkringar saknas en direkt koppling mellan avgiften och förmånen. Den inkomst- grundade ålderspensionen intar dock en sär- ställning där kopplingen är absolut. Det inkomstgrundade ålderspensionssystemet finansieras med en fast pensionsavgift på av pensionsunderlaget, där går till fördelningssystemet för att finansiera inkomstpensionen. Resterande betalas in till systemet för premiepension där avgiftsintäkterna fonderas individuellt för varje försäkrad. Arbetsgivarens del av avgiftsinbetalningen sker i form av ålders- pensionsavgift om av avgiftsunder- laget enligt socialavgiftslagen. Det inkomstgrundade ålderspensionssystemet är ett fristående försäkringssystem vid sidan av statens budget. Utgående inkomst- och tilläggs- pensioner i fördelningssystemet ska löpande finansieras av inbetalade avgifter samt tillgångarna i AP-fonderna. Det är konstruerat så att det ska vara finansiellt självreglerande, där eventuella anpassningar sker på förmånssidan – inte genom en förändrad avgiftssats. Ingen skattefinansiering ska således ske utan systemet är helt slutet i detta avseende. En grundläggande princip bakom pens- ionssystemet är att varje intjänad pensionsrättig- het ska motsvaras av en beslutad och inbetald avgift av en mot rättigheten svarande storlek. Om detta villkor bryts kan inte systemet garantera sin långsiktiga hållbarhet finansiellt. Ålderspensions- avgiften kan således inte reduceras. För vilka ändamål de olika avgifter som inflyter som socialavgifter ska användas framgår av lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. Betalning av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift Av 26 kap. 2 § 1 skatteförfarandelagen (2011:1244), SFL, framgår att en skattedekla- ration ska lämnas av den som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter eller som har gjort ett skatteavdrag utan att vara skyldig att göra det. Skatteavdrag och arbetsgivar- avgifter ska redovisas i en arbetsgivardeklaration för redovisningsperioder (26 kap. 3 § SFL). Den som är registrerad som arbetsgivare ska lämna arbetsgivardeklaration för varje redovisnings- period (26 kap. 3 § andra stycket SFL). I 26 kap. 19 a–19 e §§ SFL anges vilka uppgifter som ska anges som rör betalningsmottagaren, dvs. arbetstagaren som fått lön eller annan Av deklarationen ska bl.a. framgå vilken ersättning som arbetsgivaren är skyldig att betala arbetsgivaravgifter för. Beslut om bl.a. skatteavdrag och arbets- givaravgifter ska fattas för varje redovisnings- period för sig med ledning av innehållet i skattedeklarationer och andra tillgängliga upp- gifter (53 kap. 1 § första stycket SFL). Om en skattedeklaration har lämnats i rätt tid och på rätt sätt, anses ett beslut om skatten och avgifterna ha fattats i enlighet med deklarationen (s.k. auto- matiska beslut, 53 kap. 2 § SFL). Om en skattedeklaration inte har lämnats i rätt tid eller på rätt sätt eller om skatten eller avgifterna inte har redovisats i deklarationen, ska varje oredovisad skatt eller avgift anses ha beslutats till noll kronor. Redovisas skatten eller avgifterna senare, anses ett beslut i stället ha fattats i enlighet med redovisningen, om inte ett beslut om omprövning har meddelats dess- förinnan (53 kap. 4 § SFL). En arbetsgivardeklaration kan lämnas elektro- niskt eller på papper. Arbetsgivardeklarationen kan lämnas elektroniskt antingen genom att en fil med samtliga uppgifter överförs eller genom att den uppgiftsskyldige manuellt registrerar nöd- vändiga uppgifter för varje betalningsmottagare. Detta sker genom användning av en s.k. e-tjänst där inloggning sker med e-legitimation. Skatte- verket har utvecklat elektroniska lösningar som innebär att arbetsgivardeklarationen kan lämnas direkt från den uppgiftsskyldiges lönesystem. Nedsatta socialavgifter för personer som vid årets ingång har fyllt På ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt och som omfattas av det reformerade pensionssystemet, dvs. är födda eller senare, ska bara ålderspensionsavgiften och inte övriga socialavgifter betalas. Detta gäller även för dem som betalar egenavgifter. För personer som är födda eller tidigare tas inga socialavgifter ut. För personer som vid årets ingång har fyllt tas inte heller någon allmän löneavgift ut. Däremot tas särskild löneskatt ut . Regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen Arbetsgivare, enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag som är verksamma i vissa angivna kommuner i P R O P . 2 0 18 / 1 9: 9 9 och västra (stödområde A) får göra avdrag vid beräkningen av socialavgifterna och den allmänna löneavgiften. Syftet med avdraget är att stimulera småföretagandet och att bidra till god service i de delar av landet som har de största geografiska lägesnackdelarna med bl.a. långa avstånd, liten hemmamarknad, sämre tillgång på service, låg befolkningstäthet och ogynnsamma klimatförhållanden. Reglerna finns i lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen om allmän löneavgift och socialavgiftslagen, ”stödområdes- lagen”.