prop · H603100 · 2019-04-10 00:00:00 — Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostads- försörjning och byggande samt konsumentpolitik Nedrevideringen i förhållande till de ursprungligt anvisade medlen beror främst på en minskning av nivån för investeringsstöd för anordnande av hyresbostäder och bostäder för studerande i propositionen Vårändringsbudget . Utgiftsområde 22 Kommunikationer Nedrevideringen i förhållande till ursprungligt anvisade medel i statens budget beror på prognos- revideringar och förskjutningar mellan år. Detta har främst att göra med att anslagsbelastningen avseende trängselskatten i –2021 omfördelas över tiden beroende på hur produktionskostnaderna för västsvenska paketet finansieras. Finansiering av det västsvenska paketet sker genom trängselskatteanslaget, investeringsanslaget och lån i . Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Nedrevideringen i förhållande till de ursprungligt anvisade medlen beror på uppreviderade över- kurser vid försäljning av realobligationer i samband med obligationsbyten. 6.4Arbetskostnadsindex i pris- och löneomräkningen Ärendet och dess beredning Inom har promemorian En jämnare utveckling av arbetskostnadsindex i pris- och löneomräkningen tagits fram. Promemorian har remitterats. Remissyttranden har inkommit från , (), (), Lantmäteriet, (), Myndigheten för kulturanalys, , (), Statskontoret, , Universitets- och högskolerådet, Universitets- kanslersämbetet och . Remiss- svaren finns tillgängliga i (Fi2017/04399/BATOT). En jämnare utveckling av arbetskostnads- index i pris- och löneomräkningen Pris- och löneomräkningen innebär att varje förvaltningsanslag, utifrån det senaste årets förbrukning, delas in i de tre kategorierna löner, lokalkostnader och övriga förvaltningskostnader. De olika delarna multipliceras med motsvarande omräkningstal, som baseras på utfallsstatistik. En genomsnittlig myndighet använder av förvaltningsanslaget till lönekostnader. Utfallen i pris- och löneomräkningen av förvalt- ningsanslagen beror därför till stor del på om- räkningstalet för anslagens lönedelar. Löneomräkningstalet motsvarar förändringen i ett arbetskostnadsindex avseende tjänstemän inom tillverkningsindustrin, benämnt , med avdrag för produktivitetsutvecklingen inom tjänstesektorn. I promemorian En jämnare utveckling av arbetskostnadsindex i pris- och löneomräkningen konstateras att variationen i utfallet av pris- och löneomräkningen har varit relativt stor . Omräkningstalet för anslagens lönedelar har varit föremål för större variation än omräkningstalen för lokalkostnader och övriga förvaltnings- kostnader, till följd av svängningarna i . Variationen försvårar prognostisering av pris- och löneomräkningen och försämrar förvaltnings- myndigheternas planeringsförutsättningar. I pro- memorian föreslås därför att utjämnas genom ett femårigt glidande medelvärde, dvs. medelvärdet av de fem senaste observationerna. Ett femårigt medelvärde av arbetskostnadsindex Regeringens bedömning: Omräkningstalet för löner bör baseras på ett femårigt glidande medel- värde av de årliga förändringarna i fr.o.m. pris- och löneomräkningen . Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Bedömningen tillstyrks av , , Lantmäteriet, SCB, Statskontoret, , Universitetskanslers- ämbetet och . bedömer att en jämnare uppräkning av löne- anslagen skulle ge bättre förutsättningar för de statliga myndigheterna att planera sin verksamhet P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 och sin kompetensförsörjning, leda till en bättre kostnadseffektivitet och underlätta den statliga sektorns utvecklingssatsningar. En ökad förut- sägbarhet skulle också, enligt , öka arbetstagarnas arbetstrygghet och göra statliga jobb mer attraktiva samt ge bättre kon- troll över utvecklingen av statens budget. Arbets- givarverket tror att en jämnare anslagsutveckling ger en stabilitet och i förlängningen även är till stor fördel för medborgare, företag och samhälls- ekonomin i stort. KI delar bedömningen i promemorian att förslaget skulle leda till minskad osäkerhet kring förvaltningsanslagens utveckling och därmed förbättrade planeringsförutsättningar. Enligt KI är det dock tänkbart att perioden för ett glidande medelvärde bör vara densamma för både arbets- kostnaden och produktiviteten, för vilken ett tioårigt medelvärde tillämpas. KI påpekar även att en konjunkturcykel sannolikt är längre än . Enligt myndigheten borde därför perioden event- uellt förlängas för och förkortas för produktivitetsavdraget. KI behandlar i remiss- yttrandet även andra aspekter av , bl.a. att dagens beräkningsmetod innebär att pre- liminär statistik behöver användas. Myndigheten anser att en fördel med en övergång till ett fem- årigt medelvärde skulle vara att det ger möjlighet att i viss utsträckning i efterhand revidera de årsförändringstal som används. MI påpekar att myndigheternas lönekostnader påverkas av konjunkturen och att den föreslagna modellen blir nästintill okänslig för konjunkturell variation. MI föreslår mot den bakgrunden en alternativ metod för att utjämna , som innebär att beräkningen skulle utgå från en bredare grupp – tjänstemän inom näringslivet som helhet – i stället för inom tillverkningsindustrin. Myndig- heten bedömer att en sådan metod, med vissa justeringar och ett tvåårigt glidande medelvärde, skulle vara förhållandevis jämn . Social- styrelsen anser att förslaget ger en fördröjning innan eventuella lönekostnadsökningar inom industrin slår igenom som anslagsökningar och att det kan leda till att myndigheter tappar konkurrenskraft som arbetsgivare. Skälen för regeringens bedömning: beräknas förändringen av som den procentuella skillnaden mellan novem- ber innan budgetåret och november innan budgetåret. En jämnare och mer förutsebar utveckling skulle kunna uppnås genom att använda ett flerårigt glidande medelvärde av de P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 För att ett glidande medel- värde ska vara ändamålsenligt och påtagligt jämna ut variationerna i bör det beräknas på tillräckligt många observationer. Ett glidande medelvärde som baseras på ett stort antal observa- tioner skulle dock medföra att årlig procentuell förändring i endast i begränsad ut- sträckning får genomslag i respektive års pris- och löneomräkning. Regeringen anser att löne- omräkningstalen inte bara långsiktigt utan även på kortare sikt i viss mån bör avspegla arbets- kostnadsutvecklingen inom tillverknings- industrin. Mot den bakgrunden bedöms ett glidande medelvärde baserat på fem observationer vara ändamålsenligt. Det är tänkbart, som KI påpekar, att perioden för medelvärdet av skulle kunna vara lika lång som perioden för produktivitets- avdraget, dvs. Regeringens bedömning är dock att är en lämplig period för att medel- värdet förhållandevis snabbt ska anpassas till nya årsutfall. Det är inte heller uppenbart att löne- omräkningstalet skulle vara mer ändamålsenligt med lika långa perioder för som för produktivitetsavdraget. Regeringen anser vidare att fördelen med ett större inslag av reviderad statistik, som KI pekar på, inte uppväger nack- delarna i form av att pris- och löneomräknings- modellen kompliceras och att transparensen kring pris- och löneomräkningen försämras. Värdet av konjunkturell följsamhet, vilket behandlas i MI:s yttrande, begränsas av att pris- och löneomräkningen görs med eftersläpning, eftersom omräkningen baseras på utfallsstatistik. MI föreslår att ett bredare arbetskostnadsindex ska användas i pris- och löneomräkningen. Principfrågan har behandlats tidigare, bl.a. i Utredningen angående den arbets- givarpolitiska delegeringen (SOU 1997:48) och i (SOU 2002:32). Ingen av utredningarna ansåg det dock vara motiverat att föreslå ett bredare index. Regeringen har heller inte för avsikt att göra avsteg från de principiella utgångspunkterna för pris- och löneomräkningen. Med ett femårigt medelvärde tar det för en större arbets- kostnadsökning att slå igenom i anslags- omräkningen, vilket påpekat. På motsvarande sätt tar det emellertid även även för en mindre arbetskostnadsökning att få effekt. Regeringen bedömer att en jämnare anslagsomräkningstakt kan stärka statens attraktionskraft som arbetsgivare, efter- som myndigheternas planeringsförutsättningar förbättras. Mindre variation i utfallet av pris- och löne- omräkningen leder till en minskad osäkerhet kring förvaltningsanslagens utveckling, vilket bör förbättra myndigheternas planeringsförutsätt- ningar och minska behovet av anslagskredit och anslagssparande. En mindre variation förbättrar förutsätt- ningar att prognostisera pris- och löneomräk- ningen. Införandet av ett glidande medelvärde för innebär inte att den underliggande me- toden för pris- och löneomräkningen förändras. Åtgärden kan därmed inte heller förväntas påver- ka den långsiktiga löneutvecklingen inom staten. 6.5Prisomräkning av vissa anslag på infrastrukturområdet Anslagen 1:1 Utveckling av statens transport- infrastruktur och 1:2 Vidmakthållande av statens transportinfrastruktur under utgiftsområde 22 Kommunikationer är indexerade med netto- prisindex (NPI). SCB slutade publicera NPI 2014. I enlighet med ett regeringsuppdrag (N2014/04176/TE) har dock SCB beräknat NPI t.o.m. , med publicering på webbplats. Prisomräkningen sker med eftersläpning. NPI behöver därför ersättas fr.o.m. . Regeringens bedömning: Anslagen 1:1 Utveck- ling av statens transportinfrastruktur och 1:2 Vidmakthållande av statens transportinfrastruktur under utgiftsområde 22 Kommunikationer bör indexeras med KPI-KS fr.o.m. . Skälen för regeringens bedömning: Utredningen om översyn av Konsumentpris- index (SOU 1999:124) föreslog att de löpande beräkningarna av nettoprisindex skulle upphöra P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 och ersättas av ett konstantskatteindex. Regeringen, som behandlade utredningens betän- kande i budgetpropositionen (prop. 2001/02:1 bilaga 4), delade utredarens bedömning. publicerar SCB löpande konsumentprisindex med skatt (KPI- KS), vilket beskrivs närmare i SCB:s promemoria KPI-KS (KPI med skatt) och KPIF-KS (KPI med fast ränta och skatt), daterad . Regeringen bedömer att KPI-KS är det mest ändamålsenliga och kostnadsneutrala sättet att ersätta NPI. I Trafik- verkets budgetunderlag förespråkar myndigheten ett infrastrukturindex som, till skillnad från NPI och KPI-KS, i viss mån avspeglar prisutvecklingen inom anläggnings- branschen (N2018/01479/SUBT). Regeringen anser dock att de berörda anslagen även framöver bör prisomräknas med ett index som inte är knutet till anläggningsbranschen. Ett index av det slag som förordar skulle vara kostnadsdrivande och sannolikt medföra negativa samhällsekonomiska konsekvenser, då staten är en betydande aktör på marknaden. Om de statliga anslagen automatiskt skulle anpassas till anläggningsföretagens priser riskerar det att leda till en spiral där snabb prisutveckling leder till högre prisomräkningstal, vilket försämrar anläggningsföretagens drivkrafter att förbättra produktiviteten i sektorn. finanser, statens budgetsaldo och statsskuld P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 7Den offentliga sektorns finanser, statens budgetsaldo och statsskuld I detta avsnitt redovisas budgeteffekterna av regeringens förslag och beräknade förändringar på den offentliga sektorns finansiella sparande samt prognoser för den offentliga sektorns finanser, nettoförmögenhet och skuldutveckling. Redovisningen görs för såväl delsektorerna staten, ålderspensionssystemet och kommun- sektorn som för den totala konsoliderade offent- liga sektorn. Konsolideringen innebär att trans- fereringar mellan de olika delsektorerna räknas av. Avsnittet innehåller avslutningsvis en jäm- förelse mellan olika bedömares prognoser för finansiellt och strukturellt sparande och en uppföljning av statens budgetsaldo och sparande. Tabeller med prognosens innehåll i detalj redovisas i bilaga 1. –Den offentliga sektorns finanser har redovisat överskott 2015–2018. blev överskottet av BNP. Det finansiella sparandet beräknas vara i stort sett oförändrat . I avsaknad av aktiva beslut förstärks Det strukturella sparandet beräknas till av potentiell BNP 2019 och även det förstärks successivt . –Statens budgetsaldo beräknas visa stora överskott samtliga år i prognosperioden (2019–2022) förutom . Den kraftiga variationen mellan åren är en följd av bl.a. kapitalplaceringar på skattekonton och fluktuerande räntebetalningar på stats- skulden. –Ålderspensionssystemets finansiella spar- ande beräknas visa överskott under hela prognosperioden. –Kommunsektorns finansiella sparande och resultat 2019 bedöms vara relativt oförändrat jämfört med . Underskottet i kommunsektorns finanser beräknas ligga kvar kring av BNP 2019–2022. –Den offentliga sektorns konsoliderade brut- toskuld understeg av BNP 2018. Den beräknas fortsätta minska både till följd av över- skotten i finanserna och av att amorterar på sitt valutalån i Riksgälds- kontoret. –Den konsoliderade statsskulden minskade från till , vilket innebar att skulden motsvarade av BNP vid utgången av året. Den konsoliderade statsskulden beräknas minska både nomi- nellt och som andel av BNP samtliga år . Redovisningen av den offentliga sektorns finanser i detta avsnitt följer generellt principerna i nationalräkenskaperna (NR). Skatter och stats- bidrag redovisas dock enligt den ordning som gällde före den genomgripande revideringen av NR . Därmed överensstämmer redo- visningen av skatter och statsbidrag i detta avsnitt bättre med redovisningen i statens budget och P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 den kommunala redovisningen än med NR:s redovisningsprinciper. Det finansiella sparandet för den offentliga sektorn och dess delsektorer påverkas emellertid inte av denna avvikelse. Redo- visningen av inkomster och utgifter för den kon- soliderade offentliga sektorn påverkas inte heller. I samband med att NR gick över till för nationalräkenskaper (ENS 2010) ändrades benämningarna på flera sektorer i NR. Här används dock de äldre men vedertagna benämningarna offentlig sektor (som i NR numera benämns offentlig förvaltning), stat (statlig förvaltning), ålderspensionssystem (sociala trygghetsfonder) och kommunsektor (). respektive 2021 (se tabell 7.1), jämfört med budgetpropositionen . Försvagningen 2019 beror i huvudsak på sänkta skatter medan den ytterligare försvagningen de efterföljande åren i huvudsak beror på utgiftsökningar. Tabell 7.1 Budgeteffekter av beslut om statens budget , jämfört med budgetpropositionen Budgeteffekt på den offentliga sektorns finansiella sparande Miljarder kronor -14,5 -16,0 -16,3 -16,9 -35,1 -47,0 Källa: beslut om statens budget (bet. 2018/19:FiU1, rskr. 2018/19:62). 7.1Budgeteffekter av och regeringens åtgärder sedan budgetpropositionen Budgetpropositionen lämnades av en övergångsregering . beslutade emellertid om statens budget baserat på en reservation från och . Nedan följer en översiktlig redovisning av budgeteffekterna på de offentliga finanserna, till följd av beslut om statens budget samt förslag och aviseringar från regeringen, i förhållande till budgetpropositionen (prop. 2018/19:1). Utgångspunkten för redovisningen är att beslutade, föreslagna och aviserade ökningar och minskningar av anslag fullt ut motsvaras av en förändring av den faktiska förbrukningen av utgifter på anslagen. Nivån på den offentliga sektorns inkomster och utgifter påverkas även av andra förändringar, som i detta sammanhang inte definieras som nya förslag. Exempel på sådana förändringar är variationer i volymer i rättighets- baserade transfereringssystem eller förändrade makroekonomiska förutsättningar. Budgeteffekter av beslut jämfört med budgetpropositionen beslut om statens budget medför en försvagning av den offentliga sektorns finansiella sparande med ca samt med ca 35 respektive 47 miljarder Budgeteffekter av regeringens förslag och aviseringar jämfört med den beslutade budgeten Sedan beslut om statens budget har regeringen lämnat förslag och avise- ringar med budgetära konsekvenser i propositionen Extra ändringsbudget – Sänkt mervärdesskatt på elektroniska pub- likationer (prop. 2018/19:73) och i propositionen Vårändringsbudget (prop. 2018/19:99). I tabell 7.2 redovisas budgeteffekterna av dessa förslag och aviseringar. Det framgår att de föreslagna och aviserade åtgärderna – 2022 sammantaget medför att den offentliga sektorns finanser försvagas något, främst 2021. Av förslagen som avser budgetens utgifter i Vårändringsbudget ingår i tabell 7.2 de som avser nya diskretionära åtgärder och finansiering. Dessa medför höjda anslags- nivåer om ca . I tabell 7.2 ingår inte medel som föreslås tillföras regelstyrda anslag som påverkas av förändringar av volym och makroekonomiska förutsättningar (i första hand transfereringsanslag) utan att någon ny reform föreslås (se vidare tabell 6.10). Tabell 7.2 Budgeteffekter av föreslagna och aviserade åtgärder sedan den av beslutade budgeten Budgeteffekt på den offentliga sektorns finansiella sparande Miljarder kronor om inte annat anges Justering för olika redovisnings- principer i statens budget och NR -0,1 -0,4 -0,7 -0,7 -0,6 -2,6 -1,4 1Se avsnitt 6.2 för en mer detaljerad genomgång av de förslag som påverkar budgetens utgiftssida. Tabell 6.10 visar de beräknade budgeteffekterna per utgiftsområde. 2Effekterna på de offentliga finanserna av föreslagna förändringar av skatteregler beskrivs närmare i tabell 5.1. 3Förslaget i propositionen Vårändringsbudget om försäljning av fastigheter påverkar övriga inkomster i statens budget men har ingen effekt på det finansiella sparandet. Källa: Egna beräkningar. Sammanlagda budgeteffekter jämfört med budgetpropositionen De sammanlagda budgeteffekterna sedan budget- propositionen av beslut om statens budget samt av regeringens föreslagna och aviserade åtgärder framgår av tabell 7.3. Tabell 7.3 Sammanlagda budgeteffekter sedan budgetpropositionen av beslut om statens budget samt av regeringens förslag och aviseringar Budgeteffekt på den offentliga sektorns finansiella sparande Miljarder kronor varav beslut om statens budget varav regeringens förslag och aviseringar -14,0 -14,8 -15,1 varav beslut om statens budget -14,5 -16,0 -16,3 varav regeringens förslag och aviseringar Förändring finansiellt sparande offentlig sektor -17,5 -34,4 -49,6 varav beslut om statens budget -16,9 -35,1 -47,0 varav regeringens förslag och aviseringar -0,6 -2,6 Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. Källa: Egna beräkningar. P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 I tabell 7.8 redovisas den samlade budgeteffekten i förhållande till föregående år av alla tidigare beslut från samt nu aktuella förslag och aviseringar med ekonomiska konsekvenser, som en del av analysen av förändringen av det strukturella sparandet och finanspolitikens effekt på efterfrågan. 7.2Den offentliga sektorns finanser Den offentliga sektorns finanser har redovisat överskott 2015–2018. Det finansiella sparandet förstärktes något och uppgick till av BNP (se diagram 7.1). Ett lägre överskott förväntas både 2018 och 2019 jämfört med . Detta gäller både för staten och kommunsektorn. förväntas den offentliga sektorns sparande stärkas och närma sig av BNP . Diagram 7.1 Den offentliga sektorns finansiella och Procent av BNP samt potentiell BNP. Utfall 2018, prognos 2019– 2022 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Det lägre överskottet 2018 jämfört med följde främst av att inkomsterna från skatter minskade i förhållande till BNP, men också av att utgifterna växte något snabbare än BNP. beräknas inkomsterna fortsätta att minska som andel av BNP som även utgiftsandelen minskar. Mot slutet av prognosperioden bedöms inkomsterna växa i takt med BNP medan utgifterna i framför allt staten fortsätter att minska som andel av BNP (se diagram 7.2). P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 Diagram 7.2 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter Procent av BNP. Utfall 2018, prognos 2019–2022 Källor: och egna beräkningar. Det strukturella sparandet, som är justerat för konjunkturella variationer och vissa engångs- effekter, är tänkt att visa den underliggande nivån på det finansiella sparandet. Det strukturella sparandet beräknas liksom det finansiella sparandet vara i det närmaste oförändrat och sedan successivt förstärkas . Tabell 7.4 Den konsoliderade offentliga sektorns finanser Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall 2018, prognos 2019–2022 Procent av potentiell BNP 1Utfallet 2018 bygger än så länge delvis på beräkningar och kan enligt NR skilja sig från regeringens prognos för skatteintäkter 2018 som redovisas i avsnitt 5. 2 Inklusive utgifter för kapitalavkastning på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. staten, ålderspensions- systemet och kommunsektorn. Inkomster i övrigt utgörs av kapitalinkomster, som 2018 svarade för av den offent- liga sektorns inkomster, och transfereringarna från övriga sektorer, som uppgick till ca 1 pro- cent. Enligt principerna i NR bruttoredovisas även vissa kalkylmässiga poster som inte belastar det finansiella sparandet, i huvudsak kapitalför- slitning, både på inkomst- och utgiftssidan. Dessa poster uppgick till resterande av in- komsterna 2018. Den offentliga sektorns inkomster som andel av BNP beräknas minska 2019 jämfört med . Det beror främst på en svagare skattetillväxt som följer dels av förändringarna i skattelag- stiftningen, dels av att hushållens kapitalskatt beräknas växa svagare än 2018. prognostiseras inkomsterna i stort sett utvecklas i proportion till BNP. I tabell 7.5 redovisas skatteinkomsterna efter NR:s redovisning. Den offentliga sektorns totala skatteinkomster som andel av BNP är lägre än skattekvoten (se avsnitt 5) eftersom en mindre del av de totala skatteintäkterna tillfaller EU. Tabell 7.5 Den offentliga sektorns skatter och avgifter Procent av BNP. Utfall 2018, prognos 2019–2022 Summa (skattekvoten) varav till offentlig sektor Anm.: Utfall 2018 enligt NR, vilket kan skilja sig från regeringens prognos på offentliga sektorns skatteintäkter som redovisas i avsnitt 5. P.g.a. avrundningar kan summan av delarna skilja sig från totalen. Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorns inkomster utgörs i huv- udsak av inkomster från skatt på arbete samt skatt på kapital och konsumtion. Dessa inkomster uppgick till av de totala inkomsterna. Av inkomsterna från skatt tillföll ca Utgiftskvoten, dvs. utgifternas storlek i för- hållande till BNP, uppgick . Denna kvot prognostiseras successivt minska (se tabell 7.6). I stor ut- sträckning är detta en följd av dels ett antagande om oförändrade regler i enlighet med den aktiva finanspolitik som aviserats, dels antagandet om att kommunsektorn bedriver en utgiftspolitik som är förenlig med balanskravet. Främst är det den offentliga konsumtionen och transfereringar till hushåll som påverkas av dessa antaganden. Tabell 7.6 Den offentliga sektorns utgifter Procent av BNP. Utfall 2018, prognos 2019–2022 1Avser totala pensionsutbetalningar till hushåll. Utöver ålderspensioner inkluderas exempelvis utbetalningar för garantipensioner. 2Omfattar bl.a. sjukpenning samt sjuk- och aktivitetsersättning. 3Inklusive utgifter för kapitalavkastning på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Finanspolitikens effekter på efterfrågan I avsnittet nedan redovisas en analys av förändringen av det finansiella och strukturella sparandet 2019–2022. Analysen ger en över- gripande bild av hur finanspolitiken förväntas påverka den allmänna efterfrågan på varor och tjänster i ekonomin . Analyser av detta slag är dock osäkra och beaktar inte att själva utformningen av finanspolitiken även kan påverka efterfrågan, dvs. att två finansiellt sett lika kostsamma åtgärder kan påverka efterfrågan på olika sätt. Förändringen av det finansiella sparandet är ett övergripande mått på finanspolitikens effekt på efterfrågan. Det finansiella sparandet förväntas vara i stort sett oförändrat för att därefter stärkas. Det samlade finansiella sparandets förändring fångar de offentliga finansernas totala effekter på efterfrågan, dvs. såväl de s.k. automatiska stabilisatorerna som P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0