prop · H70361 · 2019-12-20 00:00:00 — I äldre (och upphörd) lagstiftning har begreppet definierats som “utövning av befogenhet att för enskild bestämma om förmån, rättighet, skyldighet, disciplinär bestraffning eller annat jämförbart förhållande”. Se 3 § förvaltningslagen (1971:290). 27Nämnden betyder antingen nämnden i sin helhet, ett utskott eller den/de person/er som på delegation har rätt att besluta å nämndens vägnar. 2816 kap. 3 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) samt 27 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 2005/06:115 och prop. 2007/08:43. 2005/06:115. 3144 och 45 §§ förvaltningslagen (2017:900). 3216 kap. 3 § socialtjänstlagen (2001:453) och 27 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. R I K S R E V I S I O N E N EJ VERKSTÄLLDA BESLUT – RAPPORTERINGSSKYLDIGHET OCH SÄRSKILD AVGIFT I SOL OCH LSS Om förvaltningsdomstolen helt eller delvis upphäver ett beslut om bistånd och återförvisar ärendet till prövning innebär det att den enskildes ansökan kvarstår obesvarad i den upphävda delen. Nämnden ska i ett sådant fall fatta ett nytt beslut utifrån domstolens anvisningar. Det nya beslutet fattas då utifrån biståndsbestämmelserna i eller LSS. Om det nya beslutet innebär att den enskildes ansökan inte bifalls fullt ut har hen rätt att överklaga detta. Det finns inte någon tidsgräns inom vilken nämnden måste fatta ett nytt beslut eller vidta åtgärder efter det att en förvaltningsdomstol har upphävt ett beslut och återförvisat ett ärende till handläggning. Det ligger dock i sakens natur att åtgärder ska vidtas i nära anslutning till att domen har meddelats.33 2.2Vägen fram till lagstiftningen om särskild avgift och rapporteringsskyldighet Frågan om sanktionsåtgärder mot kommuner som inte följt gällande rättsregler eller trotsat domstolars beslut, så kallat lag- och domstolstrots, har varit föremål för flera utredningsinsatser . Svårigheten att hitta sanktioner som ansågs förenliga med principen om den kommunala självstyrelsen innebar att det dröjde innan sanktionsåtgärder mot domstolstrots infördes. 2.2.1 En sanktionsavgift mot domstolstrots införs i SoL och LSS Problemet att kommuner inte följde domstolars avgörande bedömdes få särskilt allvarliga konsekvenser inom område. infördes därför en vitessanktion mot domstolstrots inom SoL och LSS.34 Vitessanktionen ersattes av en sanktionsavgift 2002. Sanktionsavgiften beslutas av domstol35 efter ansökan av tillsynsmyndigheten och kan uppgå till lägst och högst När sanktionsavgiften infördes poängterade regeringen att avgiften skulle riktas mot kommunen (eller ) som juridisk person. Detta eftersom domstolstrots inom område i de flesta fall berodde på resursbrist och det är fullmäktige som svarar för resurstilldelningen inom kommunen. Dessutom fanns redan vissa möjligheter, enligt BrB, att straffa både 33JO, En undersökning av några socialnämnders handläggning av överklaganden och verkställighet av domar i ärenden om försörjningsstöd enligt socialtjänstlagen (2001:453), 2015. 1999/2000:79, bet. 1999/2000:SoU14, rskr. 1999/2000:240. 35En sanktionsavgift kan även beslutas av tillsynsmyndigheten direkt. 2001/02:122, bet.2001/02:KU27, rskr. 2001/02:271. En sanktionsavgift bedömdes innebära mindre administration samt kunna få effekt som påtryckningsmedel tidigare än ett vite. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N förtroendevalda nämndpolitiker och tjänstemän som gjort sig skyldiga till tjänstefel vid handläggning av bistånds- eller LSS-ärenden.37 2.2.2 Frågan om sanktionsåtgärder utreds vidare I samband med att reglerna om sanktionsavgift mot domstolstrots infördes uppmärksammades regeringen på att kommuner inte alltid verkställer sina egna gynnande biståndsbeslut och att det förmodligen var ett större problem än domstolstrots. Regeringen tillkallade därför en särskild utredare med uppdrag att utreda kommuners (och landstings) underlåtenhet att verkställa egna beslut om insatser enligt SoL och LSS.38 I utredarens uppdrag ingick att föreslå åtgärder som kunde förbättra rättssäkerheten för enskilda. Utredaren överlämnade sitt betänkande i december 2004.39 I enlighet med utredarens förslag utvidgades sanktionsavgiften 2006 och 2008 till att även gälla kommunens egna gynnande beslut enligt SoL och LSS. En skyldighet infördes också för kommuner att till kommunfullmäktige, kommunens revisorer och tillsynsmyndigheten rapportera om beslut som inte verkställs inom tre månader.40 För ytterligare beskrivning av regelverket, se bilaga 1. I samband med att rapporteringsskyldigheten infördes och regelverket kring särskild avgift utvidgades till att även omfatta ej verkställda beslut uttalade regeringen att man avsåg följa upp och utvärdera de nya bestämmelserna.41 2.3.1 utvärdering av regelverket i SoL Regeringen gav i regleringsbrevet i uppdrag att utvärdera bestämmelserna i om rapporteringsskyldighet och särskild avgift för biståndsbeslut som inte verkställts.42 Utvärderingens syfte var att ge en bild av vilka strategier kommunerna använt sig av för att hantera problemen med de långa väntetiderna från ett gynnande beslut till verkställighet. 2001/02:122, bet.2001/02:KU27, rskr. 2001/02:271. Se även 20 kap. 1 § (1962:700). Reglerna i ansågs dock inte effektiva för att hantera problemet med ej verkställda beslut och domar. 2003:93, Kommuners och landstings underlåtenhet att verkställa egna beslut om insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 2005/06:115, bet. 2005/06:SoU26, rskr. 2005/06:30 och prop. 2007/08:43, bet, 2007/08:SoU8, rskr. 2007/08:134. Se även bilaga 1. 2007/08:43. 42Vid tiden för uppdraget var länsstyrelserna ansvariga för tillsynen av ej verkställda beslut. R I K S R E V I S I O N E N EJ VERKSTÄLLDA BESLUT – RAPPORTERINGSSKYLDIGHET OCH SÄRSKILD AVGIFT I SOL OCH LSS avrapporterade uppdraget i maj 2009.43 utvärdering bygger på ett begränsat underlag men visade att åtgärderna till viss del hade haft avsedd effekt. I sin rapport konstaterade att bestämmelserna bidragit till att socialförvaltningarna skapat ordning och reda över besluten samt att socialnämnderna fått kunskap om hur många beslut som inte hade verkställts och hur långa väntetiderna var till olika insatser för enskilda personer. Genom de regelbundna rapporteringarna hade det på så sätt blivit synligt att en del personer fått vänta oskäligt länge på att få sina insatser verkställda. Med detta som grund fick socialnämnderna ett bättre underlag för att kunna vidta åtgärder. Utvärderingen visade att en del åtgärder riskerade att leda till sämre rättssäkerhet för enskilda, till exempel genom tuffare behovsbedömning eller att enskildas inflytande begränsades. Utvärderingen visade också att innebörden i begreppet omedelbar verkställighet riskerade att förskjutas. Omedelbar verkställighet tolkades ibland utifrån tremånadersgränsen för kommunernas rapporteringsskyldighet eller utifrån domstolarnas resonemang kring tidsgränser för när särskild avgift borde utgå. Sammanfattningsvis konstaterade att det var långt kvar tills bestämmelserna får fullt genomslag. Utöver kommunernas arbete med att verkställa besluten och fullgöra sin rapporteringsskyldighet innebar uppgifterna även ett högt utnyttjande av länsstyrelsernas44 och förvaltningsdomstolarnas samlade resurser. 2.3.2 IVO:s uppföljning av regelverket fick i uppdrag att genomföra en uppföljning av lagstiftningen om särskild avgift och rapporteringsskyldighet i sin helhet.45 lämnade sin uppföljning till regeringen . En central fråga i uppföljning var om den förändrade lagstiftningen hade minskat väntetiderna i kommunerna. En annan var om antalet rapporterade ej verkställda beslut hade ökat eller minskat. Ytterligare en fråga var vilka mönster som gick att utläsa ur de domar om särskild avgift som hade avkunnats. I uppföljningen konstaterade (liksom tidigare ) att rapporteringsskyldigheten lett till en större medvetenhet i kommunerna om rättighetslagstiftningens innebörd och om behovet av planering och uppföljning av beslutade insatser. hade denna medvetenhet inte tagit bort svårigheterna att verkställa beslut. Vare sig antalet inrapporterade ej verkställda beslut till tillsynsmyndigheten eller väntetiderna hade minskat. 43Socialstyrelsen, och ros – En utvärdering av bestämmelserna om rapporteringsskyldighet och särskild avgift i socialtjänstlagen, 2009. 44Länsstyrelserna ansvarade för att ta emot kommunernas rapportering om ej verkställda beslut och för att ansöka om särskild avgift fram till . 45Regeringsbeslut S2013/1179/FST. Uppdraget lämnades till men övertogs av i samband med IVO:s bildande. 20 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Av IVO:s uppföljning framgår att svårigheterna att verkställa beslut i huvudsak rör två insatsområden, boende respektive kontaktperson och kontaktfamilj. När det gäller boende handlade svårigheterna främst om brist på resurser, brister i planering och svårigheter till följd av komplicerade byggprocesser som kommunerna inte kan styra över själva. När det gäller kontaktperson och kontaktfamilj handlade svårigheterna främst om att rekrytera och matcha individer eftersom kommunerna här är beroende av insatser från det I sin uppföljning uppmärksammade också några oönskade konsekvenser av lagstiftningen. Exempelvis föreföll kommunernas syn på vad som var omedelbar verkställighet och skälig väntetid ha förändrats. Kravet att rapportera beslut som inte verkställts hade ibland uppfattats som att kommunen hade på sig att verkställa beslutet. Det förekom även att ärenden avslutades om den enskilde tackade nej för att kommunen inte skulle behöva rapportera beslutet som ej verkställt. Därutöver förekom att kommunen fattade tidsbegränsade beslut för att inte riskera att ärendet skulle bli föremål för särskild avgift samt att kommunen väntade med att fatta beslut tills det gick att verkställa. Med utgångspunkt i att åtgärderna inte fungerat som avsett och dessutom tog mycket resurser i anspråk föreslog att rapporteringsskyldigheten till borde tas bort. I stället skulle området ingå som en del av IVO:s riskbaserad tillsyn. ansåg dock att den särskilda avgiften borde behållas men att regeringen borde ta fram tydligare rekvisit, till exempel vad som är skälig tid för olika biståndsinsatser, för när särskild avgift ska utgå. föreslog även att regeringen borde bestämma schablonbelopp kopplade till olika biståndsbeslut för de avgifter som ska utdömas. IVO:s analys av domar om särskild avgift visade nämligen att det inte fanns något tydligt mönster i vilka belopp domarna utmynnade och att de avgifter som dömts ut var låga i förhållande till kommunernas faktiska kostnader för att tillhandahålla insatserna. Eftersom avgiften endast var avsedd som en yttersta åtgärd användes den heller inte särskilt ofta. bedömde därför att den särskilda avgiften hade haft en marginellt avskräckande effekt. poängterade att även med IVO:s föreslagna förändringar så kan de införda sanktionsåtgärderna och tillsynen aldrig helt motverka de bakomliggande faktorer som styr kommunernas möjligheter att verkställa beslut inom skälig tid.46 Regeringen har inte gått vidare med IVO:s förslag. har dock återkommit i frågan om kommunernas rapporteringsskyldighet till . lämnade en skrivelse till regeringen där föreslår att rapporteringsskyldigheten till bör behållas.47 46IVO, Hur länge ska man behöva vänta?, 2014. 47IVO, Skrivelse angående IVO:s tidigare förslag gällande ej verkställda beslut, 2018. R I K S R E V I S I O N E N EJ VERKSTÄLLDA BESLUT – RAPPORTERINGSSKYLDIGHET OCH SÄRSKILD AVGIFT I SOL OCH LSS 3 Mönster i ej verkställda beslut Rapporteringsskyldigheten och den särskilda avgiften i SoL och LSS syftar till att minska förekomsten av ej verkställda beslut för att på så sätt stärka rättssäkerheten för enskilda som beviljats bistånd. Ett ökande antal rapporterade ej verkställda beslut behöver inte innebära att enskildas rättssäkerhet försämras. Det beror på vad som orsakar att antalet inrapporterade ej verkställda beslut ökar. I detta kapitel hanteras frågan, om det finns mönster som kan förklara utvecklingen av rapporterade ej verkställda beslut. 3.1Läget – antal inrapporterade ej verkställda beslut fortsätter att öka Totalt har kommunerna rapporterat drygt 90 000 ej verkställda beslut –2018. Efter att antalet inrapporterade ej verkställda beslut legat relativt stabilt ökade antalet kraftigt efter IVO:s uppföljning 2013. Därefter har antalet rapporterade beslut visserligen fortsatt att öka men inte i samma omfattning. I Diagram 1 illustreras ökningen av ej verkställda beslut inom SoL och LSS –2018. Diagram 1 Antal inrapporterade ej verkställda beslut –2018 fördelat på SoL och LSS Källa: Inspektionen för vård och omsorg (). har antalet inrapporterade ej verkställda beslut ökat från 9 513 till 12 734 ärenden. Totalt har kommunerna rapporterat 57 978 beslut mellan 2014–2018. Av dessa var SoL-beslut och LSS-beslut. 22 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Andelen LSS-beslut har dock ökat något mer i jämförelse med SoL-besluten under denna period.48 Även om antalet rapporterade ej verkställda beslut har ökat är det inte givet att det speglar en ökning av antalet ej verkställda beslut. Det kan finnas felkällor och eftersläpningar i kommunernas rapportering som gör att vissa ej verkställda beslut inte kommer med eller att beslut felaktigt rapporteras som ej verkställda. Därför vore det önskvärt att, , kunna jämföra antalet rapporterade ej verkställda beslut med antalet biståndsbeslut som kommunerna verkställer. Eftersom det inte finns några officiella statistikuppgifter om hur många gynnande biståndsbeslut som kommunerna fattar och verkställer är detta inte möjligt. Däremot är det möjligt att få fram uppgifter om antal personer med en pågående insats per ett visst datum. I förhållande till det totala antalet pågående beslut om insatser, , är antalet rapporterade ej verkställda beslut relativt få. Totalt motsvarar antalet rapporterade ej verkställda beslut knappt en procent respektive drygt av samtliga pågående insatser med stöd av SoL, exklusive ekonomiskt bistånd, och LSS.49 Antal beslutade pågående insatser Av officiella statistik framgår att det fanns cirka 750 000 pågående beslut om bistånd till äldre och cirka 100 000 pågående beslut om bistånd enligt SoL till personer med funktionsnedsättning. De vanligaste insatserna till äldre var trygghetslarm, hemtjänst och särskilt boende. Sammantaget stod dessa för av samtliga insatser till personer eller äldre. De vanligaste insatserna till personer med funktionsnedsättning var boendestöd, följt av hemtjänst och trygghetslarm. Dessa tre insatser omfattade tillsammans nästan två tredjedelar av alla insatser enligt SoL som riktade sig till personer med funktionsnedsättning. Därutöver fanns också drygt 118 000 pågående beslut om insats enligt LSS. När det gäller LSS är insatserna kontaktperson, boende för vuxna och daglig verksamhet i majoritet. Tillsammans stod dessa insatser för av samtliga LSS insatser . 48IVO, Hur länge ska man behöva vänta?, 2014 samt IVO:s årsredovisningar 2014–2018. Av , Hur länge ska man behöva vänta?, 2014, framgår att kommunerna rapporterade totalt 34 101 ej verkställda beslut –2013, vilket motsvarar drygt 8 000 rapporterade ej verkställda beslut . 49Socialstyrelsens (officiella) statistik över socialtjänstinsatser till äldre och personer med funktionsnedsättning samt insatser enligt LSS. 50Ibid samt (officiella) statistik över insatser i individ- och familjeomsorg, insatser till vuxna personer med missbruk och beroende, vuxna personer med boende och anhörigstöd samt statistik om ekonomiskt bistånd. På grund av eftersläpningar i statistiken finns ännu inte uppgifter för alla områden. R I K S R E V I S I O N E N EJ VERKSTÄLLDA BESLUT – RAPPORTERINGSSKYLDIGHET OCH SÄRSKILD AVGIFT I SOL OCH LSS Sammantaget fanns därmed omkring 970 000 pågående beslut om bistånd eller insats enligt SoL eller LSS för äldre och funktionshindrade . Till det ska även läggas insatser till barn och unga (0–), där de vanligaste insatserna är familjehem och kontaktperson/familj, frivilliga insatser till vuxna med missbruk och beroende samt personer med boende och anhörigstöd vilket blir ytterligare cirka 170 000 pågående insatser . Därutöver beviljas drygt 400 000 personer ekonomiskt bistånd i någon form. 3.2 Fler kommuner rapporterar ej verkställda beslut Ökningen av antalet rapporterade ej verkställda beslut är relativt jämnt fördelad mellan kommuner i absoluta tal. Kommuner som historiskt rapporterat många ej verkställda beslut fortsätter ofta rapportera många beslut och vice versa. Relativt sett har dock mindre kommuner och kommuner med få beslut ökat sin rapportering mer jämfört med kommuner med många beslut. Av Tabell 1 framgår att samtliga kommuner utom tre rapporterat ej verkställda beslut . De tre kommuner som inte rapporterat några ej verkställda beslut alls är små och har mindre än 7 500 invånare. De har också relativt få beviljade pågående insatser enligt SoL och LSS. Detsamma gäller de kommuner som endast rapporterat ej verkställda beslut . I medeltal har dock antalet rapporterade beslut per kommun ökat något . Detsamma gäller antal rapporterade ej verkställda beslut i relation till den totala folkmängden i riket. Tabell 1 Antal rapporterade ej verkställda beslut (EVB) och antal rapporterande kommuner samt antal EVB per kommun och per tusen invånare i riket 2014–2018 Antal rapporterade EVB per Antal rapporterade EVB/tusen Källa: Inspektionen för vård och omsorg () och SCB. Det finns en viss skillnad i hur antalet rapporterade ej verkställda beslut har förändrats mellan olika verksamhetsområden . Diagram 2 visar att det framför allt är antal rapporterade ej verkställda beslut inom omsorg till personer med funktionsnedsättning samt inom individ- och familjeomsorg som ökat . De vanligaste insatserna är här boende för vuxna, kontaktperson och kontaktfamilj. Inom äldreomsorg har antalet rapporterade ej verkställda beslut istället minskat, vilket beror på att antal rapporterade ej verkställda beslut för den vanligaste insatsen, särskilt boende enligt SoL, har minskat. 24 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Diagram 2 Antal rapporterade ej verkställda beslut (EVB) uppdelat på verksamhet 2014-2018 Omsorg till personer med funktionsnedsättning (OF) Individ- och familjeomsorg (IFO) Äldreomsorg (ÄO) Källa: Inspektionen för vård och omsorg (). 3.2.1 De vanligaste insatserna har varit desamma över tid Även om utvecklingen av antalet rapporterade ej verkställda beslut skiljer sig mellan olika verksamhetsområden har fördelningen över insatser varit i stort sett oförändrad sedan rapporteringen infördes.51 Av diagram 3 framgår att de insatser som har flest rapporterade ej verkställda beslut är särskilt boende enligt SoL, bostad för vuxna enligt LSS, kontaktperson enligt LSS, kontaktperson enligt SoL samt kontaktfamilj enligt SoL. Det är samma insatser som står för majoriteten av rapporterade ej verkställda beslut som i IVO:s uppföljning . Sammantaget står dessa insatser för av rapporterade ej Av Diagram 3 framgår också att insatsen särskilt boende enligt SoL är den insats där kommunerna rapporterar absolut flest ej verkställda beslut. av alla ej verkställda beslut inom SoL utgörs av särskilt boende. Särskilt boende utgör även av alla ej verkställda beslut totalt. 51IVO, Hur länge ska man behöva vänta?, 2014. 52Statistiken om insatser är framtagen ur IVO:s ärendehanteringssystem och avser alla inrapporterade ej verkställda beslut fram utifrån kommunens beslutsdatum. R I K S R E V I S I O N E N EJ VERKSTÄLLDA BESLUT – RAPPORTERINGSSKYLDIGHET OCH SÄRSKILD AVGIFT I SOL OCH LSS Diagram 3 Totalt antal ej verkställda beslut uppdelat på de vanligaste insatserna efter 2013 Källa: Inspektionen för vård och omsorg (), sammanställning av uppgifter från ärendehanteringssystemet DHS. Det kan vara värt att notera att de insatser som har flest rapporterade ej verkställda beslut inte alltid är samma insatser som har flest pågående beslut. För insatser med flest ej verkställda beslut, som särskilt boende enligt SoL och boende för vuxna enligt LSS, utgjorde antalet ej verkställda beslut av pågående beslut . Andelen ej verkställda beslut i förhållande till pågående beslut var dock betydligt högre för insatserna kontaktperson enligt LSS och SoL, och uppgick till 6 respektive . För insatser med flest pågående beslut som hemtjänst enligt SoL respektive trygghetslarm enligt SoL, är andelen ej verkställda beslut mindre än 0,1 procent.53 3.2.2 Mer än hälften av alla beslut verkställs Utvecklingen av antalet inrapporterade beslut säger inte allt. Det är även intressant att veta hur långa väntetiderna är och om dessa förändrats . Av IVO:s tidigare uppföljning framgår att väntetiderna för inrapporterade beslut varit relativt stabila . Enligt uppgifter från IVO:s ärendehanteringssystem verkställs eller avslutas också mer än hälften av alla inrapporterade beslut . Av Tabell 2 framgår dock att andelen som verkställs eller avslutas senare än så har ökat något . 53Socialstyrelsens (officiella) statistik över socialtjänstinsatser till äldre och personer med funktionsnedsättning samt insatser enligt LSS. 26 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Tabell 2 Andel beslut som verkställts eller avslutats –inom 0–6, 7–12 eller 13+ månader Källa: Inspektionen för vård och omsorg (), sammanställning av uppgifter från ärendehanteringssystemet DHS. Trots en viss ökning i andelen beslut som verkställs senare än har medianväntetiden för samtliga inrapporterade beslut varit i stort sett oförändrad förutom , 2018. Uppgifterna är inte fullt ut jämförbara då de endast avser . Det finns dock en skillnad i väntetider och andel beslut som verkställs mellan olika verksamhetsområden och insatser, som kan förklara förskjutningen i väntetid . Överlag tar det för kommunerna att verkställa insatser som ges enligt LSS jämfört med insatser enligt SoL. I Tabell 3 redovisas andel rapporterade ej verkställda beslut som verkställts eller avslutats inom . Som framgår av tabellen utgörs de flesta insatser där enskilda fått vänta mer än på verkställighet av LSS insatser. Den insats som har absolut längst väntetider är bostad för vuxna enligt LSS. Insatsen kontaktperson tar även den att verkställa om den ges inom LSS jämfört med kontaktperson som ges som bistånd via SoL. Samma mönster återfinns i IVO:s uppföljning . Tabell 3 Andel beslut som verkställts eller avslutats inom 0-6, 7-12 eller 13+ månader för de vanligaste insatserna Bostad för vuxna LSS Källa: Inspektionen för vård och omsorg (), sammanställning av uppgifter från ärendehanteringssystemet DHS. R I K S R E V I S I O N E N EJ VERKSTÄLLDA BESLUT – RAPPORTERINGSSKYLDIGHET OCH SÄRSKILD AVGIFT I SOL OCH LSS 3.2.3 Längre väntetider när enskilda tackar nej Förutom att det finns en variation i väntetider för ej verkställda beslut mellan verksamhetsområden och insatser varierar väntetiderna även beroende på varför beslut är svåra att verkställa.54 De vanligaste orsakerna till att beslutade insatser rapporteras som svåra att verkställa är att kommunen har brist på boenden eller att den enskilde tackar nej till kommunens erbjudande. Att den enskilde tackar nej till kommunens erbjudande kan bero på att hen har ångrat sig eller att hen har särskilda önskemål om boende och därför vill invänta att ett visst boende blir ledigt. Att den enskilde tackar nej till kommunens erbjudande kan även bero på att kommunen inte gjort tillräckligt för att lämna ett erbjudande som tillgodoser den enskildes behov.55 Tabell 4 Andel beslut som verkställts eller avslutats inom 0–6, 7–12 eller 13+ månader uppdelat på huvudsakligt skäl A-–Annat skäl