prop · H60350 · 2019-03-05 00:00:00 — Den upphävda lagen – och i förhållande till äldre föreskrifter förordning – ska fortfarande gälla för handläggningen i dom- stol av sådana mål och ärenden om makars förmögenhetsförhållanden som har inletts före . Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utred- ningen föreslår att lagarna ska träda i kraft . Utred- ningen föreslår inte några övergångsbestämmelser till förordning. Remissinstanserna: vid univer- sitet efterlyser en särskild övergångsbestämmelse som klargör att giltiga rättshandlingar som företagits års lag trädde i kraft även fortsatt kommer att vara giltiga. Familjens Jurist anför att reglerna i EU:s förord- ningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållanden bör omfatta även äldre äktenskap – detta i syfte att undvika att det finns två parallella regelsystem. Skälen för regeringens förslag: EU:s förordningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållanden började tillämpas fullt ut . Den nya lagen och följdändringarna till den lagen bör träda i kraft . Med hänsyn till de återstående leden i lagstiftningsprocessen bör detta kunna ske , då lag bör upphöra att gälla. Av följer att EU-förordningarna är direkt tillämpliga i och att de har företräde framför nationella regler (artikel 288 i EUF-fördra- get). Detta innebär att EU-förordningarnas regler, trots eventuellt motstridi- ga svenska bestämmelser, med beaktande av förordningarnas övergångsbe- stämmelser tillämpas . Den nya lagen och lagändringarna utgör en anpassning av svensk lag till EU-förordningarna och kan alltså komma att ge uttryck för ett rättsläge som redan råder när den nya lagen och lagändringarna träder i kraft. Enligt övergångsbestämmelserna i artikel 69.3 i EU-förordningarna ska förordningarnas bestämmelser om tillämplig lag tillämpas på makarnas eller partnernas förmögenhetsförhållanden, om de ingår äktenskap eller registrerar partnerskap eller därefter (se även rättelser till EU- förordningarna, bilaga 3). Detsamma gäller om makarna eller partnerna väl- jer tillämplig lag på sina förmögenhetsförhållanden den dagen eller därefter. Detta betyder att för äldre äktenskap och partnerskap kommer förordningar- nas lagvalsregler inte att tillämpas, såvida inte makarna eller partnerna ingår ett lagvalsavtal efter . En viktig fråga som Familjens Jurist tar upp är vad som ska gälla för det stora antalet äktenskap och registrerade partnerskap som enligt förordnin- garnas övergångsbestämmelser inte omfattas av de nya lagvalsreglerna. allmän rättsgrundsats i svensk nationell rätt är att en lag inte bör komma till tillämpning på rättsförhållanden som uppkommit före lagens ikraftträdande. Denna rättsgrundsats anses inte gälla på familjerättens område (se bet. 1974:60 s. 2). Trots detta bör man även på det området kunna tillämpa rätts- grundsatsen när det är motiverat. I samband med att den nya äktenskapsbal- ken infördes tillämpades rättsgrundsatsen för de nya bodelningsreglerna som bara gjordes tillämpliga när talan om äktenskapsskillnad väckts eller den ena maken dött efter ikraftträdandet (se prop. 1986/87:86 s. 53). infördes gjordes dock bedömningen att det inte kunde komma i fråga att tillämpa äldre lag enbart av det skälet att ett äktenskap har ingåtts före ikraft- Det konstaterades att den då gällande lag var ålderdomlig och gav uttryck åt en föråldrad syn på mannens och kvinnans förhållande i Dessutom var lagen inte direkt tillämplig i något fall. (Se prop. 1989/90:87 s. När det gäller övergången mellan lag och EU- förordningarna gör sig flera andra skäl gällande än lagstiftnings- Det är till att börja med fråga om en övergång mellan en lag och två unionsrättsakter som kompletteras av svensk lagstiftning. Det har inte i förordningarna förutsatts att förordningarnas bestämmelser ska tillämpas i fråga om äldre äktenskap och registrerade partnerskap. de gälla i fråga om nya äktenskap och registrerade partnerskap. ger inte heller uttryck för en föråldrad syn på jämställdhet i äktenskapet som motiverar att förordningarna bör tillämpas även på internationella förmögen- hetsförhållanden i äldre äktenskap eller registrerade partnerskap. alltså inte på motsvarande sätt några starka intressen av att de värderingar som kommer till uttryck i förordningarna blir tillämpliga på äldre rättsförhål- Det går inte att bortse från de olägenheter som det kan innebära att ha två parallella regelsystem för internationella förmögenhetsförhållanden i äldre och nyare äktenskap eller partnerskap. Dessa olägenheter måste dock ställas mot att en övergång till de nya reglerna skulle kunna leda till oväntade rättsförluster för enskilda som har utgått från att reglerna lag ska tillämpas. Den lagen har bl.a. en delvis annan utgångspunkt för vilket lands lag som ska vara tillämplig på makarnas eller de registrerade partnernas rättsförhållanden. Det framstår också från syste- matiska och lagtekniska synpunkter mycket tvivelaktigt att i övergångsbe- stämmelserna till en upphävd lag genomföra två mycket omfattande unions- rättsakter i svensk rätt. Makar och registrerade partner som vill att EU- förordningarna ska tillämpas på deras förmögenhetsförhållanden har genom att ingå ett lagvalsavtal möjlighet att åstadkomma detta (se artikel 69.3). bör mot denna bakgrund införas särskilda övergångsbestämmelser om tillämplig lag för makars och registrerade partners förmögenhetsförhållan- den i den nya lagen. Som nämnts är EU-förordningarnas regler om tillämplig lag endast tillämp- liga med avseende på makar som ingår äktenskap eller väljer tillämplig lag på sina förmögenhetsförhållanden eller därefter. EU- förordningarna måste uppfattas som att det krävs att makarna har ingått ett lagvalsavtal som, enligt förordningarna, är giltigt till formen. Utöver de form- krav som framgår av artikel 23.1 i EU-förordningarna krävs – om de svenska kompletterande formkraven för äktenskapsförord tillämpas på lagvalsavtalet till följd av regleringen i artikel 23.2–23.4 i EU-förordningarna – att registre- ring har skett av lagvalsavtalet för att det ska vara giltigt. Mot den bakgrunden bör det i övergångsbestämmelserna till den nya lagen anges att äldre före- skrifter om tillämplig lag och hänsyn till den tredje mans intressen i den upphävda lagen fortfarande ska gälla, om äktenskapet ingicks före och makarna inte efter har gjort ett lagvalsavtal som är giltigt till formen. Eftersom EU:s förordning om makars förmögenhetsförhållanden till stora delar kommer att tillämpas i förhållande till , bör det – på motsvarande sätt som det som gäller i fråga om den upphävda lagens bestämmelser om tillämplig lag – finnas särskilda övergångsbestämmelser till förord- ning om att vissa äldre föreskrifter och upphävda paragrafer om tillämplig lag ska gälla i förhållande till det landet. Det bör också tas in en övergångsbe- stämmelse som anger att i förhållande till andra nordiska länder än ska i fråga om lagvalsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet den upphävda 4 § förordning fortfarande gälla. Det finns dock inte – vilket vid efterfrågar – skäl att i övergångsbestämmelserna till den nya la- gen klargöra vad som gäller för rättshandlingar som företagits års lag trädde i kraft. I propositionen föreslås det att nya formkrav införs i för äktenskapsförord. Eftersom det är fråga om att ge äldre bestämmelser nytt innehåll bör – inte minst i klarhetens intresse – en särskild övergångsbestäm- melse införas med innebörd att den äldre lydelsen av paragrafen ska tillämpas på äktenskapsförord som har getts in till för registrering före ikraftträdandet av den nya lagen (jfr prop. 2017/18:72 s. 54 med hänvis- ningar). Redan från kommer dock äktenskapsförord som har gränsöverskridande följder behöva dateras som en följd av EU-förord- ningarna, vilket bör komma till uttryck genom en hänvisning till förord- ningarna i övergångsbestämmelsen. Det är en uppgift för rättstillämpningen –främst – att från det att EU-förordningarna börjar tillämpas vidta lämpliga och ändamålsenliga åtgärder för att uppmärksamma enskilda på de ytterligare krav som förordningarna ställer. En annan fråga är vad som ska gälla för handläggningen i domstol av pågå- ende mål och ärenden. Det framgår av EU-förordningarnas övergångsbestäm- melser att de bara ska tillämpas på rättsliga förfaranden som har inletts, på officiella handlingar som har upprättats eller registrerats och på förlikningar inför domstol som har godkänts eller ingåtts eller därefter (artikel 69.1). Om förfaranden har inletts i ursprungsmedlemsstaten före , ska domar som meddelas efter denna dag erkännas och verk- ställas i enlighet med EU-förordningarnas regler om erkännande, verkställbar- het och verkställighet, så länge de behörighetsbestämmelser som tillämpas är 2018/19:50 förenliga med förordningarnas behörighetsbestämmelser (artikel 69.2). Det följer av allmänna processrättsliga principer att den nya lagen och lagänd- ringarna blir tillämpliga . De nya reglerna rubbar dock inte det processuella läge som redan har uppstått vid ikraftträdandet. För att undvika komplikationer i pågående mål och ärenden i domstol till följd av införandet av ändrade förfaranderegler, bör det tas in övergångsbestämmelser i den nya lagen om att den upphävda lagen ska gälla för handläggningen av sådana mål och ärenden om makars förmögenhetsförhållanden som har inletts i domstol innan förordningarna började tillämpas. Bestämmelserna får i praktiken bara betydelse för makar och registrerade partner som omfattas av EU:s förord- ningar, eftersom regelverket i andra fall väsentligen behålls oförändrat. Efter- som förordningarnas behörighetsbestämmelser även gäller i förhållande till måste en motsvarande övergångsbestämmelse tas in förordning. Mot bakgrund av att dessa övergångsbestämmelser föreslås vara kopplade till att EU-förordningarna börjar tillämpas, kan det inte uteslutas att det inleds förfaranden från det att EU-förordningarna börjar tillämpas till dess att den nya lagen och ändringarna förordning träder i kraft. I praktiken torde det främst handla om att talan väcks i domstol med stöd av behörighetsbestämmelserna i kapitel II i EU-förordningarna. I dessa fall bör det vara en fråga för rättstillämparen att utifrån omständighe- terna tillämpa regelverket på ett sätt så att enskilda inte lider rättsförlust. Regeringens bedömning: Förslagen bedöms få positiva konsekvenser De ökade kostnader som kan uppstå för domstolarna kan hanteras inom befintliga anslagsramar. Förslagen har vissa ekonomiska konse- kvenser för för registrering av lagvalsavtal. kostnaderna kommer att finansieras delvis genom ansökningsavgifter och delvis inom befintliga anslagsramar. Förslagen bedöms i övrigt inte medföra några statsfinansiella konsekvenser. Utredningens bedömning överensstämmer i huvudsak med rege- Remissinstanserna: Remissinstanserna delar utredningens bedömning eller har ingen invändning mot den. pekar på att det är svårt att överblicka de faktiska ekonomiska konsekvenserna av EU- förordningarna och förslagen. Tingsrätten understryker dock vikten av att det genomförs nödvändiga informations- och utbildningsinsatser riktade till domstolarna och andra rättstillämpare. Skälen för regeringens bedömning Regeringen bedömer att förslagen kommer att få positiva konsekvenser för Förslagen syftar – i förening med EU:s förordningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållanden – till att förbättra rättssäkerheten för enskilda i internationella situationer och förbättra deras Prop. 2018/19:50 tillgång till rättslig prövning. Genom förslagen och EU-förordningarna kommer det att bli lättare för makar, registrerade partner och sambor att förutse vilka regler som kommer att gälla för deras förmögenhetsför- hållanden. Det gäller framför allt var en bodelning ska eller kan ske och enligt vilket lands lag bodelningen ska göras, om makarna, partnerna eller samborna separerar eller om någon av dem avlider. Vidare innebär en sam- ling av reglerna i en lag att reglerna på området blir mer överskådliga för rättstillämparna. Det nya regelverket kommer alltså underlätta hanteringen av internationella bodelnings- och andra frågor om makars, registrerade partners och sambors förmögenhetsförhållanden, vilket kan förväntas leda till minskade kostnader för enskilda. Förslagen utgör till stor del kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållan- den. Förslagen syftar till att förordningarna ska kunna tillämpas i praktiken i svensk rätt. I propositionen föreslås också att befintliga svenska inter- nationellt privat- och processrättsliga regler om makars förmögenhets- förhållanden i andra fall än som avses i förordningarna och om sambors förmögenhetsförhållanden samlas i en ny lag. Förslagen bedöms i sig inte medföra några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Däremot innebär förordningarna att det blir enklare att få till stånd en bodelning i internationella situationer och att få den erkänd i ett annat land, vilket kan få positiva effekter för jämställdheten. Detta är ett led i att uppnå ekonomisk jämställdhet mellan makar och sambor som har olika ekonomiska förutsättningar. EU-förordningarna innebär att det införs enhetliga regler om behörig dom- stol, konkurrerande förfaranden, tillämplig lag och erkännande och verkstäl- lighet. Förordningarna och den nya lagen kommer att underlätta handlägg- ningen av mål och ärenden om internationella bodelningar och andra frågor om makars, registrerade partners och sambors förmögenhetsförhållanden, vilket i sig kan förväntas leda till lägre kostnader för domstolarna. Domstols- verket har i det underlag som lämnats till utredningen anfört att det är svårt att göra några säkra prognoser om, och i så fall i vilken utsträckning, ärende- mängden i de allmänna domstolarna kommer att öka till följd av EU-förord- ningarna och förslagen. delar den bedömningen. Det kan dock konstateras att det finns regler på området. Det får bedömas att en eventuell ärendeökning skulle bli marginell och att Domstolar skulle kunna hantera en eventuell ökning inom ramen för redan givna och beräknade anslagsramar. Det kommer – vilket tings- rätt betonar – att finnas ett behov att informera om de nya reglerna i förhål- lande till domstolarna. Information och utbildning med avseende på gällande och ny lagstiftning är något som Domstolar och kontinuerligt arbetar med. Information till allmänheten om verkställighet av utländska domar finns också tillgänglig på Domstolars webbplats. De insatser som kan krävas kan finansieras inom befintliga ekonomiska ramar. 2018/19:50 Konsekvenser för övriga statliga myndigheter EU-förordningarna om makars och registrerade partners förmögenhetsför- hållanden kräver – till följd av att äktenskapsförord måste registreras enligt svensk rätt – att även lagvalsavtal måste registreras. Registrering föreslås ske hos . Registreringen kommer att leda till vissa ökade kost- nader för . De ökade kostnaderna avser dels kostnader för upp- starten av en ny verksamhet, dels kostnader för den löpande hanteringen av ansökningar om registrering av lagvalsavtal. beräknar att upp- startskostnaden kommer att uppgå till ca och att den årliga kost- naden för handläggningen av registreringsärenden kommer uppgå till mellan och , vilket svarar mot en eller två årsarbetskrafter. beräkning är baserad på ett antagande om att högst 1 000 an- sökningar om registrering kommer att göras . Som utredningen kon- staterar är det svårt att göra några säkra bedömningar av hur många ansök- ningar om registrering av lagvalsavtal det kan bli fråga om . Som en jämförelse kan det dock konstateras att ca 30 lagvalsavtal som grundar sig på den finska äktenskapslagen registreras och att antalet registreringar inte väntas öka i och med EU-förordningarna (se den finska propositionen RP 190/2018 rd s. 27). Regeringen bedömer därför att kostnaderna kommer att vara i den nedre delen av det intervall som har angett. Lag- valsavtal är frivilliga för enskilda att ingå och det är därför rimligt att Skatte- verket kan ta ut en avgift för handläggningen av sådana registreringsärenden. En för hög avgift riskerar att leda till att lagvalsavtalen inte kommer att ingås i den utsträckning som är avsikten enligt EU-förordningarna. Regeringen anser att avgiften, som kommer att följa av förordning, bör vara densamma som vid registrering av äktenskapsförord. Avgiften kommer av de skäl som angetts inte kunna uppgå till en nivå som fullt motsvarar kost- nader. Kostnaderna kan hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslagen bedöms i övrigt inte medföra några statsfinansiella konse- kvenser. 13.1Förslaget till lag om makars och sambors förmögenhetsförhållanden i internationella situationer Lagen är ny och ersätter lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden (lag). Genom den nya lagen införs kompletterande bestämmelser till dels rådets förordning (EU) 2016/1103 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om makars förmögenhetsförhållanden (EU:s förordning om makars förmögenhets- förhållanden), dels rådets förordning (EU) 2016/1104 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols be- Prop. 2018/19:50 hörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap (EU:s förordning om registrerade partners förmögenhetsförhållanden). EU:s förordningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållanden har tillkommit genom ett fördjupat samarbete mellan ett antal av EU:s med- lemsstater (se artiklarna 328 och 329 i EUF-fördraget och rådets beslut [EU] 2016/954 av om bemyndigande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verk- ställighet av domar i mål om internationella pars förmögenhetsförhållanden, som omfattar frågor om såväl makars förmögenhetsförhållanden som förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap). Förord- ningarna är direkt tillämpliga i varje medlemsstat som ingår i det fördjupade samarbetet. ingår i det fördjupade samarbetet – utöver – Bel- gien, , , , , , , , , , , , , , , och . Inget hindrar övriga medlemsstater från att senare ansluta sig till samarbetet. har aviserat att man vill ingå i det för- djupade samarbetet , men har ännu inte gett in någon begäran om att få delta. Information om tillämpningen av EU-förordningarna finns på den europeiska e-juridikportalen. Den nya lagen innehåller också särskilda bestämmelser om makars för- mögenhetsförhållanden i nordiska situationer. Bestämmelserna om detta ersätter bestämmelserna om makars förmögenhetsförhållanden i förord- ningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äkten- skap, adoption och förmynderskap och i lagen (2015:417) om arv i internatio- nella situationer. Bestämmelserna införlivar delvis konventionen den 6 feb- ruari 1931 mellan , , , och inne- hållande internationellt privaträttsliga bestämmelser om äktenskap, adop- tion och förmynderskap (den nordiska äktenskapskonventionen, senast ändrad 2006) och konventionen mellan , , , och om arv, testamente och boutredning (den nordiska arvskonventionen, senast ändrad 2012). Den nya lagen innehåller vidare bestämmelser om makars förmögenhets- förhållanden i andra internationella situationer och om sambors förmögen- hetsförhållanden i internationella situationer. Bestämmelserna ersätter be- stämmelser lag och har inte sin grund i någon unionsrättsakt eller något internationellt instrument. Med anledning av Lagrådets synpunkter förtydligas vissa rubriker i lagen, medan vissa rubriker utgår. Vidare byter några bestämmelser plats, och några bestämmelser slås samman. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om makars och sambors förmögen- hetsförhållanden i internationella situationer. I paragrafen, som utformas i enlighet med Lagrådets förslag, anges lagens innehåll. 2018/19:50 Lagen innehåller inte någon definition av vad som avses med förmögen- hetsförhållanden i internationella situationer. Någon motsvarande definition finns inte heller lag. Tillämpningsområdet för de kompletterande bestämmelserna i 2 kap. följer EU-förordningarnas respektive tillämpnings- område (se skäl 14 i EU-förordningarna). I 3 kap. finns särskilda bestäm- melser om makars förmögenhetsförhållanden i nordiska situationer. Bestäm- melserna ställer upp krav på anknytning till de nordiska länderna för att reg- lerna ska vara tillämpliga (se t.ex. 3 kap. 2 §). I andra fall innebär kravet på att det ska vara en internationell situation att det ska finnas en anknytning till ett annat land än . Som exempel kan nämnas att en utländsk medbor- gare är gift eller sambo med en svensk medborgare, eller att två svenska med- borgare lever i äktenskap eller sammanbor utomlands. Även andra situationer kan givetvis vara internationella. 2 § Innehållet i lagen är uppdelat enligt följande: –I 2 kap. finns bestämmelser som kompletterar EU:s förordningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållanden, nämligen rådets förordning (EU) 2016/1103 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verk- ställighet av domar i mål om makars förmögenhetsförhållanden, och rådets förord- ning (EU) 2016/1104 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap. –I 3 kap. finns särskilda bestämmelser om makars förmögenhetsförhållanden i nordiska situationer. –I 4 kap. finns bestämmelser om makars förmögenhetsförhållanden i andra internationella situationer. –I 5 kap. finns bestämmelser om sambors förmögenhetsförhållanden i interna- situationer. –I 6 kap. finns bestämmelser om registrering av lagvalsavtal mellan makar och om hemvist och reservforum. I paragrafen, som i allt väsentligt utformas i enlighet med Lagrådets förslag, anges vad respektive kapitel i lagen innehåller. Paragrafens hänvisningar till förordningarna är dynamiska till sin karaktär, dvs. avser förordningarna i den gällande lydelsen. 2 kap. EU:s förordningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållanden 1 § Detta kapitel innehåller bestämmelser som kompletterar EU:s förordningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållanden. Det som föreskrivs i kapitlet om makar gäller även för registrerade partner som omfattas av EU:s förordning om registrerade partners förmögenhetsförhållanden. I paragrafen anges att kapitlet innehåller bestämmelser som kompletterar EU:s förordningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhål- landen. Övervägandena finns i avsnitt 6. Av första stycket framgår att kapitlet innehåller kompletterande bestäm- Prop. 2018/19:50 melser till EU-förordningarna. Bestämmelserna krävs för att förordningarna ska kunna tillämpas i praktiken. I andra stycket anges att det som föreskrivs i kapitlet om makar även gäller för registrerade partner som omfattas av EU:s förordning om registrerade partners förmögenhetsförhållanden. Registrering av äktenskapsförord och lagvalsavtal 2 § Bestämmelser om formkrav för äktenskapsförord finns i artikel 25 i EU:s förordning om makars förmögenhetsförhållanden. Bestämmelser om formkrav för partnerskapsförord finns i artikel 25 i EU:s förordning om registrerade partners förmögenhetsförhållanden. I 7 kap. 3 § tredje stycket och 16 kap. finns bestämmelser om registrering som kompletterar förordningarna. Bestämmelser om formkrav för lagvalsavtal finns i artikel 23 i EU:s förordning om makars förmögenhetsförhållanden och artikel 23 i EU:s förordning om registre- rade partners förmögenhetsförhållanden.