prop · H60392 · 2019-04-09 00:00:00 — När det gäller det ändamålskrav som finns för stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund framgår av 7 kap. 4 § första stycket IL att stiftelsen, den ideella föreningen eller det registrerade trossamfundet ska ha ett eller flera allmännyttiga ändamål. Med allmännyttigt ändamål avses ett ändamål som främjar – omsorg om barn och ungdom, – politisk verksamhet, – religiös verksamhet, – social hjälpverksamhet, – försvar och krisberedskap i samverkan med myndighet, – vetenskaplig forskning, eller – en annan likvärdig verksamhet. Av 7 kap. 4 § andra stycket IL framgår att stiftelsens ändamål inte får vara begränsat till vissa familjer eller bestämda personer. Föreningens eller trossamfundets ändamål får inte vara begränsat till vissa familjers, medlemmars eller andra bestämda personers ekonomiska intressen. Verksamhetskravet i 7 kap. 5 § IL innebär att stiftelsen, den ideella föreningen eller det registrerade trossamfundet i den verksamhet som bedrivs under beskattningsåret uteslutande eller så gott som uteslutande ska tillgodose sådana ändamål som anges i 4 § (se ovan). Om verksamhetskravet inte är uppfyllt under beskattningsåret, får hänsyn tas till hur kravet sammantaget har uppfyllts året före beskattningsåret, beskattningsåret samt det närmast följande beskattningsåret. 2018/19:92 Enligt fullföljdskravet i 7 kap. 6 § IL ska stiftelsen, den ideella föreningen eller det registrerade trossamfundet under beskattningsåret i skälig omfattning använda sina intäkter för ett eller flera allmännyttiga ändamål enligt 4 §. Hänsyn får även tas till hur intäkterna sammantaget har använts av flera beskattningsår. Fullföljdskravet är uppfyllt även om stiftelsen, föreningen eller trossamfundet under beskattningsåret inte har använt sina intäkter i tillräcklig omfattning, om detta förhållande kan antas vara tillfälligt. Vid denna bedömning ska hänsyn tas till om kravet har uppfyllts de föregående beskattningsåren samt förutsättningarna för att det kommer att uppfyllas under det närmast följande beskattningsåret. Kravet på öppenhet innebär enligt 7 kap. 10 § IL att en ideell förening eller ett registrerat trossamfund inte får vägra någon inträde som medlem om det inte finns särskilda skäl för det med hänsyn till arten eller omfattningen av dess verksamhet, syfte eller annat. Vissa andra juridiska personer I 7 kap. 15–20 §§ IL finns bestämmelser om undantag från skattskyldighet som gäller vissa andra juridiska personer utöver dem som berörts i de tidigare paragraferna (staten m.fl., stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund). I 7 kap. 15 § första stycket IL behandlas ett antal juridiska personer som bara är skattskyldiga för sådan inkomst av näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 § IL. Sådana juridiska personer är vidare inte skattskyldiga för kapitalvinster och kapitalförluster enligt paragrafens andra stycke. De juridiska personer som avses är domkyrkor, lokalkyrkor eller dylikt som hör till i deras egenskap av ägare till vissa tillgångar som är avsedda för verksamhet, sjukvårdsinrättningar som inte bedrivs i vinstsyfte, barmhärtighetsinrättningar och hushållningssällskap. När det gäller hushållningssällskapen måste de ha stadgar som fastställts av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämt. I 7 kap. 16 och 17 §§ IL finns regler om juridiska personer som bara är skattskyldiga för innehav av fastighet. I den förra paragrafen finns mer generella undantagsregler medan den senare innehåller en uttrycklig uppräkning av vissa namngivna subjekt. Exempel på juridiska personer som omfattas av dessa regler är akademier, personalstiftelser, och Stiftelsen minnesfond. Av 7 kap. 18 § IL framgår att bestämmelserna om begränsningar i skattskyldigheten som gäller för vissa juridiska personer enligt 15–17 §§ tillämpas för stiftelser bara under förutsättning att fullföljdskravet enligt 6 § är uppfyllt. Om det finns särskilda krav eller liknande när det gäller verksamheten, tillämpas begränsningarna i skattskyldigheten bara om stiftelserna i sin verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande uppfyller dessa krav. Om det anges att en stiftelse uteslutande ska bedriva viss verksamhet gäller dock det. Enligt 7 kap. 20 § IL är producentorganisationer skattebefriade för inkomster som avser marknadsreglering enligt lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Inom Europeiska unionen omfattas frågor om direkta skatter av medlemsstaternas behörighet. Enligt rättspraxis är medlemsstaterna dock skyldiga att iaktta vid utövandet av sin behörighet. har i målet C-386/04 Centro di Musicologia funnit att det stred mot fördraget att inte medgav skattebefrielse för inkomster som en italiensk stiftelse hade från en näringsfastighet i , när motsvarande inkomster hos en tysk ideell stiftelse hade varit skattebefriade. har vidare underkänt nationella regler som bara ger skattereduktion för forskning och utveckling om den bedrivs i den aktuella medlemsstaten (mål C-39/04 ). har därutöver i målet C-318/07 funnit att gåvor som skänks till organisationer som har sitt hemvist i en annan medlemsstat och som är erkänt allmännyttiga i denna stat, omfattas av fördragets bestämmelser om fri rörlighet för kapital i artikel 56 i EG-fördraget (numera ersatt av artikel 63 Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, EUF-fördraget). Vidare utgör enligt domen artikeln hinder för en medlemsstats lagstiftning enligt vilken ett skattemässigt avdrag för gåvor till allmännyttiga organisationer begränsas till att endast avse organisationer inom det nationella territoriet. Domstolen ansåg att bestämmelsen om fri rörlighet för kapital utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning enligt vilken ett skattemässigt avdrag för gåvor som skänkts till erkänt allmännyttiga organisationer, endast beviljas för de gåvor som skänkts till organisationer som har hemvist i den medlemsstaten, utan någon som helst möjlighet för den skattskyldige att bevisa att en gåva som skänkts till en organisation som har sitt hemvist i en annan medlemsstat uppfyller de villkor som uppställs i nämnda lagstiftning för beviljande av en sådan fördel. Domstolen slog fast att den i målet aktuella nationella tyska lagstiftningen inte heller kunde rättfärdigas av behovet att upprätthålla en effektiv skattekontroll. Bara om det visar sig vara omöjligt att kontrollera nödvändiga uppgifter om institutionen kan avdrag vägras. I domen uttalade domstolen bland annat att det beträffande allmännyttiga organisationer belägna i tredjeländer i princip är tillåtet för den beskattande medlemsstaten att inte bevilja en skattemässig fördel om det, bland annat på grund av att det saknas en avtalad skyldighet för detta tredjeland att tillhandahålla uppgifter, visar sig vara omöjligt att erhålla nödvändiga uppgifter från nämnda land. Ett liknande resonemang om möjligheten att vägra en skattefördel återfinns i domstolens dom i målet C-101/05 A. I mål C-10/10 Kommissionen mot har , med hänvisning till bland annat domen i , ansett att underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 56 EG- fördraget (numera ersatt av artikel 63 EUF-fördraget) och artikel 40 EES- avtalet genom att endast medge skattemässig avdragsrätt för gåvor till vissa inrättningar när dessa inrättningar har hemvist i . 2018/19:92 5 Skattereduktion för gåvor till ideell Införande av skattereduktion för gåvor Regeringens förslag: Skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet införs. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: avstyrker förslaget och anför att det innebär ytterligare en skatteutgift som undgår årliga budgetprövning och bidrar till att göra skattesystemet mer komplext. Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: infördes en skattereduktion för fysiska personers gåvor till ideell verksamhet (prop. 2011/12:1 Förslag till statens budget , finansplan och skattefrågor avsnitt 6.16, bet. 2011/12:FiU1, rskr. 2011/12:32). Skattereduktionen slopades (prop. 2015/16:1 Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor avsnitt 6.7, bet. 2015/16:FiU1, rskr. 2015/16:51). Skattereduktionen kom att gälla för gåvor som lämnades –2015. har som framgår av avsnitt 3 tillkännagett att regeringen ska återkomma med förslag om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet enligt utformningen i budgetpropositionen , dvs. ett återinförande av tidigare lagreglering. Enligt de skäl som framförts för tillkännagivandet anser och att skattereduktionen visade god effekt, då givandet ökade till välgörande ändamål (s. 131 i betänkandet). När det gäller den tidigare skattereduktionen för gåvor till ideell verksamhet fanns regler rörande godkännande av gåvomottagare i en särskild lag, lagen (2011:1269) om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva. och föreskrifter om avgifter fanns i förordningen (2011:1295) om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva. De materiella bestämmelserna om skattereduktion för gåvor inordnades bland övriga bestämmelser om skattereduktion i 67 kap. inkomstskattelagen. I skatteförfarandelagen placerades vissa bestämmelser rörande skattereduktionen och lämnande av kontrolluppgifter. I enlighet med tillkännagivande (bet. 2018/19:FiU1, reservation 5 under punkt 2, rskr. 2018/19:62) föreslås i det följande ett återinförande av den skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet som slopades i dess dåvarande utformning, utom såvitt avser ansöknings- och årsavgifter för gåvomottagare (se avsnitt 5.2). De skäl för förslagen som anges i de följande avsnitten ansluter till de skäl som anfördes vid införandet av den tidigare skattereduktionen för gåvor (prop. 2011/12:1 Förslag till statens budget , finansplan och skattefrågor avsnitt 6.16.3.3–6.16.3.6.2 och 6.16.3.6.4–6.16.3.12). Regeringens förslag: Skattereduktion för gåvor ges endast för gåvor som lämnats till gåvomottagare som godkänts av utifrån fastställda kriterier. Regeringens bedömning: Den som ansöker om att bli godkänd gåvomottagare ska inte betala någon ansökningsavgift och en godkänd gåvomottagare ska inte betala någon årsavgift för godkännandet. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. De som uttalar sig om ansöknings- och årsavgifterna tycker att det är bra att avgifter inte ska tas ut eftersom sådana anses ha tyngt eller avhållit mindre organisationer som velat använda sig av systemet. anför att pengarna gör större nytta i den ideella sektorn. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Skattereduktionen för gåvor avgränsas i fråga om vilka mottagare som de skattskyldiga kan lämna gåvor till med skattereduktionsverkan. Detta sker genom ett system med förhandsgodkännande genom en individuell prövning av varje enskild mottagare mot i förväg fastställda generella kriterier. Förhandsgodkännandet sker i form av ett ansökningsförfarande. Det är således endast mottagare som själva är aktiva som blir föremål för prövning. Den som i det tidigare systemet för godkännande av gåvomottagare ansökte om att bli godkänd gåvomottagare skulle betala en ansökningsavgift om . Om avgiften inte betalades fick avvisa ansökan. En godkänd gåvomottagare skulle också betala en årsavgift om då ett godkännande som gåvomottagare meddelats. Avgiften skulle betalas före det år avgiften avsåg. Obetald årsavgift utgjorde grund för återkallelse av godkännandet (15 § första stycket 4 lagen [2011:1269] om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva). Av tillkännagivande (se avsnitt 2) framgår att ordningen med ansöknings- och årsavgifter ska tas bort. Enligt de skäl som framförts för tillkännagivandet av och har flera hjälporganisationer vittnat om att ansökningsavgiften innebar en tröskel för de mindre ideella verksamheterna att ansöka om att bli godkända som gåvomottagare (s. 131 i betänkandet). Det nu aktuella förslaget till nytt system för godkännande av gåvomottagare innehåller därför inget förslag om avgifter för gåvomottagare. Förslaget föranleder införandet av en ny lag om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva. 2018/19:92 5.3 Förutsättningar för godkännande som gåvomottagare för gåvor till ideell verksamhet Regeringens förslag: En svensk stiftelse, en svensk ideell förening eller ett svenskt registrerat trossamfund ska godkännas som gåvomottagare under förutsättning att 1.den sökande vid beslutet om slutlig skatt året före det år då ansökan görs är inskränkt skattskyldig enligt 7 kap. 3 § inkomstskattelagen, 2.den sökande har som ändamål att främja social hjälpverksamhet eller vetenskaplig forskning eller helt eller delvis bedriver sådan verksamhet, 3.det är sannolikt att den sökande –även vid de två beslut om slutlig skatt som fattas efter det beslut som avses i 1 kommer att bli inskränkt skattskyldig enligt 7 kap. 3 § inkomstskattelagen, och –kommer att använda gåvorna på det sätt givarna avsett, 4.det av den sökandes bokföring eller räkenskaper är möjligt att avgöra vilka gåvor som har tagits emot och hur de har använts, och 5.den sökande har minst en auktoriserad eller godkänd revisor. Om den sökande är sådan att beskattningen ska ske enligt någon annan bestämmelse i 7 kap. inkomstskattelagen än 3 §, ska prövningen av frågan om inskränkt skattskyldighet gälla om förhållandena är sådana att den sökande skulle ha blivit och skulle komma att bli inskränkt skattskyldig vid tillämpning av 7 kap. 3 §. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och anser att universitet och högskolor ska kunna bli godkända gåvomottagare. En majoritet av remissinstanserna anser att fler ideella ändamål bör omfattas av skattereduktionen. Av dessa anser de flesta att samtliga ideella ändamål i 7 kap. inkomstskattelagen bör omfattas. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor efterlyser en närmare analys av om bestämmelserna skulle kunna missbrukas av personer med oärligt eller kriminellt uppsåt. Skälen för regeringens förslag: I enlighet med tillkännagivande föreslås att skattereduktionen för gåvor till ideell verksamhet återinförs. och har förordat att universitet och högskolor ska kunna bli godkända gåvomottagare. I betänkande Skatteincitament för gåvor till forskning och ideell verksamhet (SOU 2009:59), som låg till grund för den tidigare skattereduktionen för gåvor, föreslogs att skattereduktionen skulle omfatta även vissa gåvor till universitet, högskolor och enskilda utbildningsanordnare. Förslaget genomfördes dock inte. Det nu aktuella förslaget om skattereduktion för gåvor föranleds av tillkännagivande, enligt vilket skattereduktionen för gåvor till ideell verksamhet ska utformas som ett återinförande av tidigare lagreglering. Skattereduktionen för gåvor omfattar gåvor till sådana stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund som kan vara inskränkt skattskyldiga enligt 7 kap. 3 § IL. Remissinstanserna har inte anfört sådana skäl att regeringen bedömer att förslaget bör utformas på annat sätt än i enlighet med tillkännagivande. Propositionens förslag har därför utformats i enlighet med detta. Det finns vissa stiftelser och ideella föreningar som är skattegynnade enligt andra bestämmelser i 7 kap. IL. Bland dessa bestämmelser märks bland annat den s.k. katalogen, där flera stiftelser återfinns. Även dessa stiftelser och ideella föreningar kan bli godkända gåvomottagare, under förutsättning att deras förhållanden är sådana att de skulle ha blivit och skulle komma att bli inskränkt skattskyldiga vid tillämpning av 7 kap. 3 § IL om deras skattskyldighet hade prövats mot den bestämmelsen. Vidare krävs att den sökande antingen har som ändamål att främja social hjälpverksamhet eller vetenskaplig forskning eller helt eller delvis bedriver sådan verksamhet utan att ha detta som ett formellt ändamål. Det kan t.ex. handla om att ett registrerat trossamfund har till ändamål att bedriva gudstjänstverksamhet men i sin verksamhet också bedriver främjande av social hjälpverksamhet. Som framgår av avsnitt 5.7 krävs för rätt till skattereduktion att en gåva avser främjande av social hjälpverksamhet eller vetenskaplig forskning. Det innebär att en gåva till en godkänd gåvomottagare inte kommer att kunna grunda rätt till skattereduktion om mottagaren trots ett sådant främjande som ändamål inte också till någon del bedriver sådan verksamhet. Att skattereduktion inte kan komma i fråga i ett sådant fall påverkar inte i sig frågan om godkännande. Flera remissinstanser har framfört att fler ideella ändamål bör omfattas av skattereduktionen. Av tillkännagivande följer dock att skattereduktionen ska utformas i enlighet med tidigare lagreglering. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har efterlyst en analys kring risken för missbruk. Vid införandet av den tidigare skattereduktionen för gåvor till ideell verksamhet anförde den dåvarande regeringen att risken för fusk och missbruk var påtaglig men att den kunde begränsas något genom att beloppen liksom antalet mottagare och ändamål hölls nere (prop. 2011/12:1 Förslag till statens budget , finansplan och skattefrågor avsnitt 6.16.3.1 och 6.16.3.5). Med främjande av social hjälpverksamhet eller vetenskaplig forskning avses här detsamma som i 7 kap. 4 § IL. Det finns här således en koppling mellan hantering av godkända gåvomottagare och den kontroll som, i fråga om svenska subjekt, den ordinarie beskattningen utgör. En närmare beskrivning av vad som menas med främjande och vad som menas med social hjälpverksamhet respektive vetenskaplig forskning finns i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor avsnitt 6.14.5.2, 6.14.5.3.3 och 6.14.5.3.4). När det gäller kravet på inskränkt skattskyldighet gäller som villkor att den sökande vid beslutet om slutlig skatt året före det år då ansökan görs ska vara inskränkt skattskyldig enligt 7 kap. 3 § IL. Om den sökande t.ex. är en nystartad ideell förening som ännu inte vid ett beslut om slutlig skatt har prövats i förhållande till 7 kap. IL saknas alltså en förutsättning för att kunna bli godkänd gåvomottagare. Villkoret utgör således en form av tröghetsregel för nystartade mottagare. Den sökandes förhållanden ska dessutom vara sådana att man kan förvänta sig att denne kommer att hänföras till 7 kap. 3 § IL även vid nästföljande beslut om slutlig skatt. Kriteriet uttrycks som att detta ska vara sannolikt. För stiftelser och ideella föreningar som är inskränkt 2018/19:92 skattskyldiga enligt andra bestämmelser i 7 kap. IL gäller som nämnts ovan att det ska ske en hypotetisk prövning av dessa associationers skattskyldighet i förhållande till 7 kap. 3 §. Prövningen av sökande innefattar även ett villkor att det är sannolikt att den sökande kommer att använda inkomna gåvor i enlighet med vad givarna avsett. Vid bedömningen av denna sannolikhet kan exempelvis beaktas sådana omständigheter som den sökandes ledning, organisation, personal och erfarenhet. Huruvida fortsatt inskränkt skattskyldighet kan förväntas för en stiftelse eller ideell förening eller ett registrerat trossamfund beror på en helhetsbedömning. Kravet på gåvornas användning är däremot ett instrument för prövning av hur just den del av verksamheten som godkännandet avser sköts. Ett ytterligare villkor är att den sökande ska ha en redovisning som är ordnad på visst sätt. Det ska av bokföringen eller räkenskaperna vara möjligt att avgöra vilka gåvor som har mottagits och hur de har använts. Det innebär att det ska vara möjligt att se vilka gåvor av sådan beskaffenhet och storlek att de kan grunda rätt till skattereduktion (se avsnitt 5.8 om gåvans beskaffenhet och avsnitt 5.9 om det minsta belopp en gåva måste uppgå till för att kunna räknas in i underlaget för skattereduktion) som har lämnats och vem som har lämnat dem. Det kan, eftersom pengar är en typ av egendom som inte låter sig särskiljas (se avsnitt 5.8 om att endast penninggåvor omfattas), inte krävas att varje enskild gåvas användning kan härledas men däremot tillfredsställande dokumentation av att minst så mycket medel som motsvarande vad som influtit i form av skattereduktionsgrundande gåvor använts till de ändamål för vilka gåvorna varit avsedda. Det ska dessutom finnas minst en godkänd eller auktoriserad revisor. Förslaget föranleder införandet av 6 och 7 §§ lagen om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva. Regeringens förslag: Som gåvomottagare ska godkännas utländska motsvarigheter till sådana svenska stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund som kan bli godkända gåvomottagare. Detta gäller under förutsättning att de hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i en stat med vilken har ingått ett skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte eller ett avtal om informationsutbyte i skatteärenden. Prövningen av frågan om inskränkt skattskyldighet för dessa utländska motsvarigheter ska gälla om förhållandena är sådana att den sökande skulle ha blivit och skulle komma att bli inskränkt skattskyldig enligt 7 kap. 3 § inkomstskattelagen om den sökande skulle beskattas i . För att den sökande ska kunna godkännas som gåvomottagare gäller dessutom att ett skriftligt åtagande att lämna kontrolluppgifter om gåvor ska ha kommit in till . Åtagandet ska lämnas enligt fastställt Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Av avsnitt 5.3 framgår vilka svenska associationer som kan godkännas som gåvomottagare och under vilka omständigheter detta kan ske. Av EU-rättsliga skäl (se avsnitt 4.4) måste även vissa utländska motsvarigheter kunna godkännas som gåvomottagare. Förslaget är därför att även utländska motsvarigheter till sådana svenska stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund som kan bli godkända gåvomottagare kan godkännas som gåvomottagare, under förutsättning att de hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i en stat med vilken har ingått ett skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte eller ett avtal om informationsutbyte i skatteärenden. Beträffande stiftelser krävs av de utländska motsvarigheterna bland annat att de står under en statlig tillsyn som motsvarar den som de svenska subjekten är föremål för. Utländska sökande som inte beskattas i kan naturligtvis inte uppfylla ett krav på inskränkt skattskyldighet enligt 7 kap. IL. Prövningen innebär därför i stället att så långt det är möjligt bedöma om förhållandena är sådana att den sökande skulle ha blivit och komma att bli inskränkt skattskyldig enligt 7 kap. 3 § IL om denne skulle beskattas i . Det ankommer i första hand på de sökande att visa att förutsättningar för godkännande föreligger. Som föreslås i avsnitt 5.6 ska godkända gåvomottagare lämna kontrolluppgifter om gåvor som kan berättiga till skattereduktion. För utländska mottagare uppställs ett krav att en utländsk sökande endast kan godkännas som gåvomottagare om den sökande gett in ett skriftligt åtagande om att lämna kontrolluppgifter till . Liknande bestämmelser om åtagande att lämna kontrolluppgifter gäller för försäkringsgivare som meddelar försäkring från fast driftställe utanför men i en stat inom EES och för värdepapperscentraler som hör hemma i en annan stat inom EES än och som inte bedriver verksamhet från ett fast driftställe i . Den närmare utformningen av åtagandet bör fastställas i förordningsform. Förslaget föranleder införandet av 8 § lagen om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva, en ny paragraf, 23 kap. 7 §, i skatteförfarandelagen (2011:1244) samt en ändring i 38 kap. 1 § samma lag. 5.5Godkännande av gåvomottagare och tillsyn över godkända gåvomottagare 5.5.1Ansökan om godkännande som gåvomottagare