prop · H603158 · 2019-09-04 00:00:00 — för tjänstepensionsföretag eftersom det enligt förslaget i denna proposition ska införas ett särskilt regelverk för dessa företag. bör därför, i likhet med försäkringsföretag, undantas från tillståndsplikt enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse. Enligt lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden är försäkrings- företag som har tillstånd enligt försäkringsrörelselagen undantagna från kravet på tillstånd för att driva värdepappersrörelse (2 kap. 5 §). undantaget motsvarar ett undantag för försäkringsföretag i Europa- parlamentets och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv 2002/92/EG och av direktiv /61/EU (MiFID II) (se artikel 2.1 a i det MiFID II innehåller inte något motsvarande uttryckligt undantag för tjänstepensionsinstitut. anges dock att direktivet inte ska tillämpas på bl.a. institut som omfattas av MiFID II (artikel 2.2 b). Därigenom måste det anses framgå att avsikten är att tjänstepensionsinstitut på motsvarande sätt ska vara undantagna från tillämpningsområdet för MiFID II. Tjänstepensionsföretag bör därför, i likhet med försäkringsföretag, inte omfattas av tillståndsplikt enligt lagen Enligt revisorslagen (2001:883) utgör företag som har tillstånd att driva rörelse enligt försäkringsrörelselagen, utom sådana företag som har beviljats undantag enligt den lagen, ”företag av allmänt intresse” (2 § 9 d). Definitionen infördes i samband med att svensk rätt anpassades till och rådets förordning (EU) nr 537/2014 av den om särskilda krav avseende lagstadgad revision av företag av allmänt intresse och om upphävande av kommissionens beslut 2005/909/EG (revisorsförordningen) och och rådets direktiv /43/EG av om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv /253/EEG (revisorsdirektivet) (se prop. 2015/16:162). företag som anses vara av allmänt intresse har betydelse genom att revisorsdirektivet innehåller särskilda regler som ska gälla vid revisionen av dessa företag. Dessutom är det endast företag av allmänt intresse som omfattas av revisorsförordningen. finns inte med i uppräkningen av företag av allmänt intresse i revisorsdirektivet. direktivet är det dock möjligt för medlemsstaterna att utse företag av allmänt intresse, t.ex. företag som är av betydande allmänt intresse på grund av arten av sin verksamhet, sin storlek eller antalet anställda (artikel Som FAR och påpekar har regeringen tidigare gett uttryck för ett restriktivt synsätt när det gäller definitionen av företag av allmänt intresse. Med hänsyn till den verksamhet som tjänstepensions- företag kommer att driva står det dock klart att de bör anses vara företag av allmänt intresse. Definitionen av företag av allmänt intresse i revisors- Prop. 2018/19:158 lagen bör därför ändras så att även tjänstepensionsföretag omfattas. Därutöver bör tjänstepensionsföretag, i likhet med försäkringsföretag, omfattas av bestämmelser i följande lagar: lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., konkurslagen (1987:672), lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda, lagen (1988:1385) om riksbank, lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion, lagen (1999:890) om försäkrings- verksamhet under krig eller krigsfara m.m., lagen (2000:35) om byte av redovisningsvaluta i finansiella företag, lagen (2010:751) om betaltjänster, delgivningslagen (2010:1932), lagen (2011:755) om elektroniska pengar, lagen (2014:836) om näringsförbud och lagen (2016:1306) med komplett- erande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning. En annan typ av ändring som bör göras avser bestämmelser som hän- visar till bestämmelser i försäkringsrörelselagen. Sådana hänvisningar finns i konkurslagen (1987:672) (8 kap. 7 §), lagen (2000:562) om interna- tionell rättslig hjälp i brottmål (5 kap. 10 §), aktiebolagslagen (2005:551) (27 kap. 1 §), lagen om värdepappersmarknaden (16 kap. 4 §) och lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finans- marknaderna. Ändringen i lagen om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna, som är ny i förhållande till promemorians förslag, föranleds av den ändrade lagstiftningstekniken. Eftersom det enligt förslagen i denna proposition ska införas motsvarande bestämmelser för tjänstepensionsföretag i den nya lagen om tjänstepensionsföretag bör dessa bestämmelser i de lagarna kompletteras med hänvisningar till den lagen. När det gäller ändringarna i konkurslagen anför Lagrådet angående förslaget till ändring av 7 kap. 13 § och 9 kap. 5 § i den lagen att frågan om huruvida undantaget från bevakningsskyldigheten i livförsäkrings- bolags och tjänstepensionsföretags konkurs omfattar även annan ersätt- ningsberättigad än försäkringstagare bör bli föremål för ytterligare över- väganden. Det kan finnas skäl att närmare överväga den frågan men det saknas förutsättningar att göra det inom ramen för detta lagstiftnings- ärende. De föreslagna följdändringarna bör genomföras eftersom det inte finns skäl att behandla tjänstepensionsföretag och försäkringsföretag olika vid tillämpningen av de nu nämnda lagarna. Utredningens förslag till författningsändringar inom skatteområdet behandlas inte i denna proposition eftersom skatterättsliga frågor bereds i ett annat lagstiftningsärende (se avsnitt 3). 15.7Lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism Regeringens förslag: Verksamhet avseende tjänstepensionsförsäkring enligt den nya lagen om tjänstepensionsföretag ska inte omfattas av lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Utredningen behandlar inte frågan. Remissinstanserna tar inte upp frågan. Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens förslag. I promemorian föreslås att tjänstepensionsföretagens verksamhet ska om- fattas av regelverket mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. , Försäkring, , AMF, och anser att tjänstepensionsföretagens verksamhet inte ska omfattas av regelverket mot penningtvätt och finansiering av Remissinstanserna betonar att EU:s fjärde penningtvättsdirektiv inte gäller för tjänstepensionsinstitut och att det inte finns några skäl att utöka tillämpningsområdet på nationell nivå i . Näringsliv är risken för penningtvätt låg inom den verksamhet som drivs av företag som tryggar och tillhandahåller tjänstepensionsförmåner. , Försäkring, , och lyfter även fram att bestämmelser om identifiering och kontroll av kunder i vissa fall inte går att tillämpa inom ramen för den svenska modellen för Företag som tillhandahåller kollektiv- avtalade tjänstepensionsförmåner har nämligen varken rätt eller möjlighet att få information om vilken arbetsgivare som betalar in för den Enligt PTK innebär en tillämpning av regelverket på tjänste- pensionsföretag inget förbättrat skydd mot penningtvätt, men däremot ökade kostnader som i slutändan innebär lägre tjänstepensioner. och ifrågasätter om tjänste- pensionsföretagens verksamhet kan anses omfattad av fjärde penning- Enligt finns det en möjlighet att nationellt utöka kretsen av bl.a. företagskategorier som omfattas av reglerna om verksamheten med särskilt stor sannolikhet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism. att det är låg sannolikhet för penningtvätt och finansiering av terrorism i den verksamhet som tjänstepensionsföretag driver. inspektionen att det skulle bidra till konkurrensneutralitet i om tjänstepensionsföretagen tillämpar penningtvättsregleringen. innebära en nackdel i konkurrenshänseende gentemot tjänstepensions- institut i andra medlemsstater. Försäkring, , AMF och anser att regelverket mot penningtvätt inte heller bör tillämpas på den tjänstepensionsverksamhet som drivs av försäkringsföretag som följer Skälen för regeringens förslag: finns inte med i uppräkningen över de finansiella institut som omfattas av Europa- parlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penning- tvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG (penningtvättsdirektivet) (se artiklarna 2.1 och 3.2). Enligt penningtvättsdirektivet är dock medlemsstaterna skyldiga att helt eller delvis utvidga tillämpningsområdet till att omfatta andra företags- kategorier än de som anges i direktivet och som bedriver verksamhet som med särskilt stor sannolikhet används för penningtvätt eller för finansiering av terrorism (artikel 4.1). Regeringen bedömer, i likhet med några av remissinstanserna, att det inte föreligger någon särskilt stor sannolikhet att tjänstepensionsföretagens verksamhet kommer att användas för penningtvätt. Det finns därmed ingen Prop. 2018/19:158 skyldighet att utvidga den svenska penningtvättslagstiftningens tillämp- ningsområde till att omfatta även tjänstepensionsföretag. Penningtvätts- direktivet hindrar dock inte att antar nationella bestämmelser på ett område som inte regleras av direktivet (se prop. 2016/17:173 s. 174). Lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen), som genomför penningtvättsdirektivet i svensk rätt, gäller bl.a. för fysiska och juridiska personer som driver livförsäkringsrörelse (1 kap. 2 § 2). Frågan är om tjänstepensionsföretag, i likhet med livförsäkringsföretag, bör omfattas av bestämmelserna i den lagen. Enligt promemorian är det lämpligt eftersom tjänstepensionsföretag driver samma typ av verksamhet som försäkringsföretagen, dvs. Som flera remissinstanser uppmärksammar kommer det att föreligga praktiska svårigheter att följa regelverket för tjänstepensionsföretag som meddelar kollektivavtalsgrundad tjänstepensionsförsäkring. Dessa företag har enligt överenskommelser mellan kollektivavtalsparterna inte rätt att få reda på hos vilken arbetsgivare som den framtida pensionären (arbets- tagaren) är anställd. Informationen hanteras endast av s.k. valcentraler. Därmed kommer penningtvättsregleringens krav på identifiering och kontroll av kunder vara mycket svåra att uppfylla för de aktuella tjänste- pensionsföretagen. Motsvarande problematik gäller visserligen, som påpekar, även för livförsäkringsföretag som till- handahåller kollektivavtalade tjänstepensionsförsäkringar. Enligt penningtvättsdirektivet är det dock inte möjligt att undanta dessa försäkringsföretag från kraven. Det är däremot valfritt för att tillämpa regelverket på tjänstepensionsföretagens verksamhet. Att en stor del av tjänstepensionssektorn inte har möjlighet att efterleva grund- läggande krav på kundkännedom talar enligt regeringens uppfattning emot att låta tjänstepensionsföretag omfattas av regleringen. Mot den bakgrunden, och då det inte bedöms föreligga behov av det, anser regeringen att tjänstepensionsföretag inte bör omfattas av penningtvättslagen. Det bör därför införas ett undantag i den lagen för tjänstepensionsföretagens verksamhet. Det finns inte möjlighet att inom ramen för detta lagstiftningsärende behandla de frågor som Försäkring m.fl. tar upp avseende försäk- ringsföretag som följer övergångsbestämmelserna. 15.8Offentliggörande av solvens- och verksamhetsrapport Regeringens bedömning: Det bör inte införas några bestämmelser om offentliggörande av en solvens- och verksamhetsrapport för tjänste- pensionsföretagen. Utredningen behandlar inte frågan. Remissinstanserna tar inte upp frågan. Promemorians förslag avviker från regeringens bedömning. föreslås att tjänstepensionsföretagen ska offentliggöra en solvens- 2018/19:158 och verksamhetsrapport i likhet med vad försäkringsföretag är ålagda att göra enligt försäkringsrörelselagen. Solvens- och verksamhetsrapporten ska bl.a. innehålla en beskrivning av försäkringsföretagets verksamhet, resultat och riskprofil. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Svensk Försäkring anser att det bör över- vägas om tjänstepensionsföretag som inte verkar på en konkurrensutsatt marknad bör undantas från kravet på offentliggörande. Svensk Försäkring anser även kravet på offentliggörande endast bör gälla för verksamheter där det med hänsyn till verksamhetens art och omfattning finns skäl till det. Försäkring, , och av- styrker de föreslagna reglerna om offentliggörande. Skälen för regeringens bedömning Utöver kraven på att offentliggöra årsbokslut, förvaltningsberättelser och riktlinjer för investeringsverksamheten (artiklarna 29 och 30) innehåller andra tjänstepensionsdirektivet inte några bestämmelser om offentlig- görande. För försäkringsföretag finns bestämmelser om offentliggörande i försäkringsrörelselagen. Ett försäkringsföretag ska offentliggöra en solvens- och verksamhetsrapport en gång (16 kap. 1 §). Om ett offentliggörande skulle leda till att företagets konkurrenter otillbörligt gynnas eller att företaget bryter mot tystnadsplikt avsedd att skydda försäkringstagare eller annan som företaget har en motpartsrelation till får besluta att ett försäkringsföretag inte behöver offentliggöra vissa uppgifter (16 kap. 3 §). I lagen finns även bestäm- melser om att vissa uppgifter ska offentliggöras om försäkringsföretaget inte uppfyller solvens- respektive minimikapitalkravet (16 kap. 4–7 §§). Ett försäkringsföretag ska ha lämpliga informations- och rapporterings- system för att kunna uppfylla bestämmelserna om offentliggörande och ha styrdokument som säkerställer att alla uppgifter som offentliggörs fort- löpande är relevanta (16 kap. 8 § första stycket). Solvens- och verk- samhetsrapporter samt uppdateringar av dessa ska godkännas av styrelsen innan de offentliggörs (16 kap. 8 § andra stycket). har med stöd av bemyndigandena i försäkringsrörelselagen (16 kap. 9 §) och försäkringsrörelseförordningen (7 kap. 2 § första stycket 51–53) meddelat ytterligare bestämmelser om offentliggörande. Dessa finns i Finans- inspektionens föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2015:8) om försäkringsrörelse (11 kap.). Försäkringsföretag som följer övergångsbestämmelserna omfattas inte av några bestämmelser om offentliggörande (punkt 2 i övergångsbestäm- melserna till lagen [2015:700] om ändring i försäkringsrörelselagen [2010:2043]). Tjänstepensionskassor omfattas inte av några bestämmelser om offent- liggörande. Det bör inte införas bestämmelser om offentliggörande av solvens- och Före genomförandet av Solvens II-direktivet fanns inte några bestämmel- ser om offentliggörande av solvens- och verksamhetsrapport i svensk rätt. Syftet med bestämmelserna om offentliggörande i Solvens II-direktivet är att öka transparensen i försäkringsföretag och därmed underlätta jämförel- ser mellan olika försäkringsföretag. Bestämmelserna lägger särskild vikt vid företagets solvenssituation. Bestämmelserna om offentliggörande i försäkringsrörelselagen har därmed ett nära samband med försäkrings- företagens solvens- och minimikapitalkrav och till- syn över försäkringsföretag. För tjänstepensionsföretag föreslås i avsnitt 8 bestämmelser om ett risk- känsligt kapitalkrav och ett minimikapitalkrav. Dessa kapitalkrav är upp- byggda på samma sätt som de kapitalkrav som gäller för försäkrings- företag enligt försäkringsrörelselagen. Detta skulle kunna tala för att även tjänstepensionsföretag bör underkastas krav på offentliggöranden mot- svarande de krav som gäller för försäkringsföretag. Det bör emellertid beaktas att tjänstepensionsföretagen kommer att omfattas av redovisningsregler som innebär att de kommer vara tvungna att offentliggöra en mängd uppgifter som tillgodoser externa intressenters behov av insyn. De blivande tjänstepensionsföretagen kommer att driva verksamhet av varierande storlek och omfattande krav på offentlig- göranden skulle te sig oproportionerliga för verksamheter av begränsad De företag som driver verksamhet av större omfattning offentlig- gör förhållandevis omfattande finansiell information om bl.a. risker och riskhantering, vilket några remissinstanser påpekat. kommer den synpunkt som Svensk Försäkring framför om att ett antal av de företag som kan förväntas bli tjänstepensionsföretag inte verkar på en Enligt regeringens mening finns det samman- taget inte tillräckliga skäl att införa regler om offentliggörande för tjänste- pensionsföretagen av det slag som finns i försäkringsrörelselagen. 15.9Avräkning från kapitalbasen i kreditinstitut av innehav i tjänstepensionsföretag Regeringens bedömning: och värdepappersbolag bör inte kunna åläggas att göra avdrag från sin kapitalbas för innehav i tjänstepensionsföretag. Utredningen behandlar inte upp frågan. Remissinstanserna tar inte upp frågan. Promemorian behandlar inte frågan. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tar inte upp frågan. anser att det saknas en analys av vilka effekter den föreslagna regleringen för tjänstepensionsföretag kan få utifrån de kapitalkravsregler som gäller för kreditinstitut och värdepappersföretag, och efterlyser förtydliganden av hur ett tjänstepensionsföretag ska betraktas i den konsoliderade situationen (kapitalkravet på gruppnivå). 2018/19:158 Skälen för regeringens bedömning: och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (tillsynsförordningen) innehåller bestämmelser om kapital- krav för kreditinstitut (i banker och kreditmarknadsbolag) och värdepappersföretag (i värdepappersbolag). Tillsynsförordningen innehåller bestämmelser om kapitalkrav för enskilda företag (på s.k. solo- nivå) och för företagsgrupper (det som benämns den konsoliderade situationen). Enligt tillsynsförordningen ska kreditinstitut och värdepappersföretag, vid beräkningen av den kapitalbas med vilken de ska uppfylla kapital- kravet för den konsoliderade situationen, göra avdrag för innehav i enheter i den finansiella sektorn (artikel –i samt artiklarna 43–47). Som enhet i den finansiella sektorn räknas bl.a. försäkringsföretag, men inte tjänstepensionsinstitut (artikel 4.1.27 i tillsynsförordningen). Tillsynsförordningen vilar i det aktuella avseendet på en princip om fullharmonisering. Därför finns inget utrymme för att i svensk rätt införa en plikt för kreditinstitut och värdepappersbolag att göra avdrag från kapitalbasen för innehav i tjänstepensionsföretag, inom ramen för beräk- ningen av den kapitalbas som ska täcka kapitalkravet enligt tillsyns- förordningen i den konsoliderade situationen. Regeringens förslag: Den nya lagen om tjänstepensionsföretag och övriga lagändringar ska träda i kraft . Bestämmelsen i lagen om tjänstepensionsföretag som hänvisar till försäkringsrörelselagens bestämmelser om flytträtt ska dock träda i kraft . Regeringens bedömning: Det bör inte införas några särskilda bestämmelser om tillämpning av den nya lagen i förhållande till länder inom EES som inte är medlemsstater i EU. Utredningens förslag avviker från regeringens förslag. Enligt utred- ningens förslag ska den av utredningen föreslagna tjänstepensions- rörelselagen träda i kraft . Utredningen tar inte upp frågan om förhållandet till länder inom EES som inte är medlemsstater i EU. Remissinstanserna kommenterar inte förslaget särskilt. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag. föreslås att lagen om tjänstepensionsföretag och övriga lagändringar ska träda i kraft . Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser, bl.a. Svensk Försäkring, , , Försäkring, och AMF anser att den föreslagna tidsplanen är för snäv och att ikraft- Prop. 2018/19:158 trädandetidpunkten bör skjutas fram. Flera av remissinstanserna anser att lagförslagen i de delar som inte utgör ett renodlat genomförande av andra tjänstepensionsdirektivet bör senareläggas. Skälen för regeringens förslag och bedömning: När utredningen lämnade sitt betänkande hade andra tjänstepensions- direktivet inte beslutats. Direktivet skulle vara genomfört i nationell rätt . Lagändringarna bör därför träda i kraft vilket bedöms vara . Som vissa remiss- instanser påpekar är andra tjänstepensionsdirektivet ett minimiharmoni- seringsdirektiv. Den föreslagna nya lagen om tjänstepensionsföretag går i vissa delar längre än direktivet och innehåller också bestämmelser som inte har sin motsvarighet i direktivet. Den föreslagna lagstiftningen utgör dock en helhet där bestämmelserna på de olika områdena tillsammans bildar en fullständig sektorreglering. Att bryta ut enskilda delar och låta dessa träda i kraft skulle skapa ett mycket svåröver- skådligt system. Det är därför inte lämpligt att låta de olika delarna träda i kraft , som vissa remissinstanser efterfrågar. I avsnitt 12.5 föreslås att tjänstepensionsföretag ska tillämpa den be- stämmelse i försäkringsrörelselagen om avgifter vid återköp eller över- föring som föreslås i propositionen 2018/19:124 En effektivare flytträtt av försäkringssparande (prop. 2018/19:124). Den bestämmelsen i försäkringsrörelselagen ska enligt det som föreslås i den propositionen träda i kraft . Bestämmelsen i den nya lagen om tjänstepensionsföretag som innebär att tjänstepensionsföretagen ska tillämpa bestämmelsen om avgifter vid återköp eller överföring i försäkringsrörelselagen bör därför träda i kraft . Andra tjänstepensionsdirektivet riktar sig till medlemsstaterna i EU (se artikel 67). För att direktivet ska bli gällande även i förhållande till de länder inom EES som inte är medlemsstater i EU (, och ) krävs att det införlivas i . Även om något beslut om ändring av ännu inte har fattats så torde ett sådant beslut komma att fattas . Lagrådet ifrågasätter mot den bakgrunden det praktiska behovet av en särskild bestämmelse om tillämpning av den nya lagen i förhållande till länder inom EES som inte är medlemsstater i EU. Även regeringen bedömer att det saknas behov av en särskild bestämmelse om tillämpning av den nya lagen i förhållande till dessa länder inom EES. Någon sådan bestämmelse föreslås därför inte i denna proposition. 16.2Ikraftträdandebestämmelse för tjänste- pensionsföretags årliga redogörelser Regeringens förslag: Bestämmelserna som genomför direktivet om aktieägares rättigheter ska träda i kraft . Bestämmelserna om tjänstepensionsföretags skyldigheter att lämna årliga redogörelser ska dock tillämpas första gången . Promemorian Direktivet om ett ökat aktieägarengagemangs be- dömning behandlar inte frågan om ikraftträdande av bestämmelser för 2018/19:158 tjänstepensionsföretag. I promemorian föreslås att bestämmelser för andra institutionella investerare ska träda i kraft och att bestämmelser om deras skyldigheter att lämna årliga redogörelser ska tillämpas första gången (se promemorian s. 214–220, 233, 268–270 och 469 f.). Remissinstanserna har inget att invända mot förslaget eller avstår från att yttra sig. Skälen för regeringens förslag: När det gäller direktivet om aktie- ägares rättigheter ska medlemsstaterna sätta i kraft de lagar, förordningar och administrativa författningar som är nödvändiga för att följa ändringsdirektivet. För de nya artiklarna 3a–3c i direktivet om aktieägares rättigheter gäller i stället att nödvändiga ändringar ska träda i kraft (artikel 2.1 i ändringsdirektivet). De lagförslag som läggs fram i denna proposition syftar till att genom- föra delar av ändringsdirektivet som ska vara genomförda . Lagändringarna ska därför träda i kraft . Tjänstepensionsföretagen ska enligt de föreslagna bestämmelserna lämna vissa årliga redogörelser. Eftersom det rör sig om redogörelser för vad som skett bör de nya bestämmelserna om skyldighet att lämna sådana redogörelser börja tillämpas först efter det att lagen trätt i kraft. 16.3Ingen ytterligare förlängning av övergångsperioden för understödsföreningar Regeringens bedömning: Övergångsperioden för understöds- föreningar bör inte förlängas ytterligare. Utredningens förslag avviker från regeringens bedömning.