prop · H603158 · 2019-09-04 00:00:00 — En utgångspunkt för lagrådsgranskningen har därför varit försäkrings- rörelselagen m.fl. lagar som behandlats vid och legat till grund för genomförandet av det första tjänstepensionsdirektivet och som då ansetts överensstämma med de unionsrättsliga åtagandena. Det framgår av såväl författningskommentaren som lagtexternas ordalydelser och den lagtekniska strukturen av flertalet förslag att regeringen bygger sina förslag på den befintliga regelmassan. 2018/19:158 Bilaga 7 2018/19:158 Bilaga 7 kan inse att det ligger ett egenvärde i att de nyheter som det andra tjänstepensionsdirektivet innebär införs i svensk rätt på ett sätt som så sömlöst som möjligt kan infogas i det befintliga regelverket. Ett ytterligare skäl till behovet av en så likformig integrering som möjligt i förhållande till gällande rätt är att genomförandet av unionsrätten inom området sker inte endast genom lagstiftning utan kompletteras genom omfattande föreskrifter på lägre konstitutionell nivå. Förslaget till lag om tjänstepensionsföretag 8 kap. 11 § Paragrafen genomför bl.a. artikel 18.3 sjätte stycket. Där behandlas ett moment i beräkningen av minimikapitalkravet för tilläggsförsäkring. Därvid synes ha förbisetts att direktivtexten anger att den kvot som avses i paragrafens första stycke preciseras till att avse de tre närmast föregående räkenskapsåren. 9 kap. 13 § Enligt paragrafen ska tjänstepensionsföretaget utse minst en oberoende person som ansvarar för aktuariefunktionen. Aktuariefunktionen har en nyckelroll i företagsstyrningen. I remissen framhålls att oberoendet gäller gentemot alla som kan ha ett intresse av att de försäkringstekniska avsättningarna blir lägre eller högre än vad beräkningarna faktiskt visar. Kravet på oberoende gäller alltså inte endast i förhållande till verksamheten (jfr internrevisionen i 12 §) utan i förhållande till var och en i varje relevant avseende. Det är fråga om ett särskilt strängt krav på oberoende, vars närmare innebörd i första hand får fastställas genom den praxis som utvecklas vid tillsyn. 10 kap. 37 § Paragrafen reglerar tvångslikvidation. Det är oklart om det är eller allmän domstol som ska besluta om tvångslikvidation om konkurs i ett ömsesidigt tjänstepensionsbolag avslutas med överskott. Enligt första stycket 4 i förevarande paragraf ankommer det på att besluta om likvidationen, medan hänvisningen i 21 § (till 12 kap. 79 § försäkringsrörelselagen och därifrån vidare till lagen om ekonomiska föreningar) ger intryck av att det i stället är allmän domstol som ska göra detta. Möjligen ligger bara ett lagtekniskt förbiseende bakom oklarheten, som också återfinns i motsvarande regler om tvångslikvidation i försäkringsrörelselagen. Enligt Lagrådets mening framstår det i varje fall som mest ändamålsenligt att beslutanderätten ligger hos allmän domstol i enlighet med vad som gäller enligt lagen om ekonomiska föreningar. Bestämmelsen i 10 kap. 37 § första stycket 4 om behörighet torde därmed kunna utgå. Det anförda innebär att även utformningen av 12 kap. 74 § försäkringsrörelselagen behöver övervägas. 11 kap. 17 § Paragrafen reglerar när ansvaret för försäkringsbeståndet övergår vid överlåtelse av beståndet från ett tjänstepensionsföretag till ett utländskt Enligt paragrafens huvudregel övergår ansvaret från det överlåtande företaget till det övertagande institutet när detta har tagit emot ett beslut om godkännande av överlåtelsen från den behöriga myndigheten i hemlandet. Att ansvaret övergår innebär att tjänstepensionsinstitutet börjar förvalta beståndet. Därmed flyttas även det civilrättsliga ansvaret för försäkringsavtalen över till det övertagande Det kan föranleda problem i tillämpningen att ansvarsövergången är knuten till den tidpunkt då det utländska institutet ”tar emot” myndighetens beslut om godkännande och inte, som i fråga om annan ansvarsövergång enligt kapitlet, till myndighetsregistrering av ett beslut Det kan nämligen vara svårt för en utomstående att avgöra vid vilken närmare tidpunkt det utländska institutet tog emot myndighetens beslut; det gäller särskilt för de försäkrade. Tidpunkten följer emellertid av direktivet. endast den huvudsakligen näringsrättsliga frågan om tidpunkten för övergången av förvaltningen och inte övergången av det civilrättsliga ansvaret för försäkringsavtalen. I enlighet med den bedömning som görs i remissen framstår det dock inte som ändamålsenligt att bestämma en annan tidpunkt för övergången av det civilrättsliga ansvaret. Det ska anmärkas att en försäkringstagare eller försäkrad, trots övergången av ansvaret, med befriande verkan mot det övertagande tjänstepensionsinstitutet som princip får åberopa betalningar och annat som görs till det överlåtande företaget om försäkringstagaren eller den försäkrade inte visste om att ansvaret då hade övergått eller hade skälig anledning att misstänka detta (jfr 29 § skuldebrevslagen). betydelse inte bara för betalningar av utan också för t.ex. anmälan av försäkringsfall och preskriptionsavbrott som görs i förhållande till det Den omständigheten att överlåtelsen i förväg ska godkännas av en majoritet av försäkringstagare och försäkrade innebär inte att varje försäkringstagare eller försäkrad kan anses ha haft skälig anledning att misstänka att det övertagande institutet – kanske långt senare – på en viss dag har tagit emot myndighetens beslut om För att undvika svårigheter av detta slag skulle det kunna övervägas att det införs en regel som säkerställer att försäkringstagare och försäkrade får 2018/19:158 Bilaga 7 information om vilken dag som ansvaret övergått, eventuellt genom försorg. Men som framgår av det föregående ligger det i det övertagande institutets eget intresse att se till att sådan information lämnas. Även om vissa oklarheter och tillämpningssvårigheter riskerar att uppkomma i en del situationer, framstår det inte som tillräckligt motiverat att införa en lagreglerad informationsskyldighet. Remissens förslag får således godtas. 16 kap. 1 § Kapitlet om grupptillsyn omfattar 41 paragrafer. Regleringen blir mer överskådlig om det i kapitlets inledande bestämmelser, förslagsvis i ett nytt tredje stycke i 1 §, anges vad grupptillsyn omfattar. Stycket kan formuleras enligt följande (jfr också Lagrådets förslag till ändrad lydelse av 5 § där en hänvisning görs till 1 § tredje stycket). Grupptillsyn enligt detta kapitel omfattar –gruppsolvens (14–22 §§), –rapportering av riskkoncentrationer och interna transaktioner (23– 28 §§), –företagsstyrning inom gruppen (29–31 §§), och –tillgång till information (32–40 §§). 16 kap. 4–6 §§ Rubriken före 4 § bör förtydligas och lyda ”Förhållandet mellan grupptillsyn enligt detta kapitel och grupptillsyn enligt annan reglering”. I övrigt bör 5 och 6 §§ förenklas och förtydligas enligt följande. 5 § Om en grupptillsyn utövas med stöd av en sådan annan reglering som avses i 4 § och tillsynen inte omfattar de områden som anges i 1 § tredje stycket, ska den kompletteras med den tillsyn som behövs för att grupptillsynen ska motsvara kraven enligt detta kapitel. 6 § Om ett tjänstepensionsföretag som avses i 4 § är anknutet företag till ett tjänstepensionsföretag som omfattas av grupptillsyn enligt detta kapitel, omfattas båda företagen av grupptillsyn enligt detta kapitel. 16 kap. 7 och 8 §§ I paragraferna finns bestämmelser om hur grupptillsyn ska utövas när det i en grupp finns flera företag på olika nivåer som det ska utövas grupptillsyn över. Regleringen, som är utformad med 19 kap. 4 § försäkringsrörelselagen som förebild, är svårtillgänglig. Vid föredragningen har därför alternativa formuleringar diskuterats. Men remissens förslag är likväl att föredra eftersom det ansluter till motsvarande reglering i försäkringsrörelselagen. 17 kap. 2 § Enligt paragrafen får bestämma att beslut om förbud, föreläggande och återkallelse ska gälla . Enligt 35 § tredje stycket förvaltningslagen får en förvaltningsmyndighet verkställa ett beslut om ett väsentligt allmänt eller enskilt intresse kräver det. Myndigheten ska dock först noga överväga om det finns skäl att avvakta på grund av att beslutet medför mycket ingripande verkningar för någon enskild, att verkställigheten inte kan återgå om ett överklagande av beslutet leder till att det upphävs eller att det föreligger någon annan omständighet. Bestämmelserna är generellt tillämpliga och gäller såvida inte något annat är särskilt föreskrivet (se 4 § förvaltningslagen). Det är inte självklart hur den föreslagna paragrafen ska uppfattas med avseende på de nämnda besluten och på andra överklagbara beslut och inte heller vilken betydelse 35 § tredje stycket förvaltningslagen har i sammanhanget (jfr bl.a. Lagrådets yttrande i anledning av lagrådsremiss om kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden och Lagrådets yttrande i anledning av lagrådsremiss om kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gränsöverskridande paketleveranstjänster). I remissen berörs inte innebörden av paragrafen och dess förhållande till förvaltnings- lagens bestämmelser. Paragrafen är utformad efter förebild av motsvarande bestämmelse om förordnande att beslut ska gälla i försäkringsrörelselagen, men den lagen tillkom innan den nya förvaltningslagen trädde i kraft. Läst efter sin ordalydelse synes paragrafen delvis ta över det som föreskrivs i 35 § tredje stycket förvaltningslagen. Paragrafen skulle då närmast få förstås så att bedömning av frågan om det finns skäl att bestämma att ett beslut ska gälla i princip ska göras med tillämpning av de förutsättningar som anges i 35 § tredje stycket men att inspektionen inte kan bestämma att andra beslut än de angivna ska gälla (jfr prop. 2018/19:4 s. 84 f.). Enligt Lagrådets mening förtjänar innebörden av paragrafen att klargöras i den fortsatta beredningen. I punkt 2 regleras tillämpningen i förhållande till länder inom EES som inte är EU-medlemmar. Det andra tjänstepensionsdirektivet riktar sig till medlemsstaterna i EU. För att det ska bli gällande i förhållande till , och krävs att det införlivas i . Det framgår av remissen att något beslut om ändring av ännu inte fattats och alltså att direktivet ännu inte gäller för de berörda länderna. Det har vid föredragningen upplysts att den tid som återstår innan ett sådant införlivande kommer till stånd kan förväntas bli kort. 2018/19:158 Bilaga 7 2018/19:158 Bilaga 7 Något praktiskt behov av en särskild övergångsbestämmelse för denna situation synes inte finnas. Förslaget till lag om ändring i konkurslagen 7 kap. 13 § och 9 kap. 5 § Om bevakningsförfarande ska äga rum i en konkurs, gäller som utgångspunkt att den borgenär som vill få betalt måste bevaka sin fordran, med vissa undantag. Enligt skyddsregeln i 9 kap. 5 § andra stycket behöver en försäkringstagare inte bevaka sin fordran i ett livförsäkringsbolags konkurs om uppgift om försäkringstagaren och fordringen har lämnats av förvaltaren i den förteckning som föreskrivs i 7 kap. 13 §. I lagrådsremissen föreslås att motsvarande undantag ska gälla i fråga om ett tjänstepensionsföretags konkurs. Undantaget från bevakningsskyldigheten i 9 kap. 5 § andra stycket gäller enligt lagtexten endast för fordran som en försäkringstagare har. Det är inte säkert att ”försäkringstagare” i konkurslagen ska förstås på samma sätt som i försäkringsavtalslagen, försäkringsrörelselagen och den föreslagna lagen om tjänstepensionsföretag. Det är därför möjligt att konkurslagen skulle kunna tolkas och tillämpas så att också en fordran, som en försäkrad eller annan ersättningsberättigad har, omfattas av undantaget när fordringen tas med i förvaltarens förteckning. Frågan om vilken räckvidd 9 kap. 5 § andra stycket har i detta avseende blir särskilt angelägen när det gäller tjänstepensioner, där ju de försäkrades och förmånstagarnas fordringar kan vara det väsentliga i sammanhanget. Enligt Lagrådets mening bör undantaget från bevakningsskyldigheten i livförsäkringsbolags och tjänstepensionsföretags konkurs bli föremål för ytterligare överväganden. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Parallelluppställning över genomförandet i svensk rätt av och rådets direktiv (EU) 2016/2341 av om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut Svenska bestämmelser (i lagen om tets och rådets direktiv (EU) tjänstepensionsföretag [TPL], om 2016/2341 om verksamhet i inte annat anges) och tillsyn över tjänstepen- 1 kap. 1 och 3 §§ 1 kap. 1 och 3 §§. Direktivet tillämpas enligt svensk rätt inte på sådana institut som avses I finns inte några sådana tjänstepensionsinstitut som avses i 1 kap. 3 och 4 §§ Definitionen har inte tagits in i lag 1 kap. 5 § 11 1 kap. 4 § Motsvaras av begreppet försäkrad (se avsnitt 5.2 samt 1 kap. 11 § försäkringsrörelselagen [2010:2043], Motsvaras av begreppet försäkrad (se avsnitt 5.2 samt 1 kap. 11 § FRL) Definitionen har inte tagits in i lag (presumtiv medlem), se avsnitt 5.2 1 kap. 5 § 1 Definitionen har inte tagits in i lag (biometriska risker) Definitionen har inte tagits in i lag 3 kap. 2 § andra stycket 2 Definitionen har inte tagits in i lag (överlåtande tjänstepensionsinstitut) Definitionen har inte tagits in i lag (mottagande tjänstepensionsinstitut) 1 kap. 5 § 10 2018/19:158 Bilaga 8 2018/19:158 Bilaga 8 Definitionen har inte tagits in i lag (varaktigt medium) Definitionen har inte tagits in i lag (nyckelfunktion), se avsnitt 9.6.2 3 kap. 1 § TPL, 1 kap. 7 § lagen (1998:293) om utländska sionsinstituts verksamhet i , 4 kap. 5 § Genomförs inte då valmöjligheten enligt artikel 4 inte utnyttjas 4 kap. 1 och 4 §§. Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 6.5 2 kap. 1 § Genomförs i föreskrifter på lägre Genomförs i föreskrifter på lägre 4 kap. 1 och 4 §§ Någon bestämmelse med detta innehåll är inte nödvändig, se avsnitt 1 kap. 4 § 3 kap. 1 TPL och bestämmelserna i LUFT, se avsnitten 7.1 och 7.2 3 kap. 1 § 3 kap. 2 § TPL och 2 kap. 2 och 3 §§ 3 kap. 3–5 §§ 3 kap. 5 § och 17 kap. 3 § 8 kap. 1 b § LUFT 3 kap. 6 § första stycket TPL och 3 kap. 2 § LUFT 3 kap. 7 § TPL och 2 kap. 1 a § 3 kap. 6 § andra stycket TPL och 3 kap. 2 § LUFT 15 kap. 1 § andra stycket TPL och 3 kap. 2 och 6 §§ LUFT 3 kap. 6 § LUFT 11 kap. 1 § första stycket, 14 och 11 kap. 15 § första stycket 1 och 21 § 3 TPL och 9 kap. 12 § LUFT 11 kap. 13 § 11 kap. 14, 15, 18 §§, 19 § första stycket och 23 § första stycket TPL och 9 kap. 9, 10, 14 och 15 §§ LUFT 11 kap. 19 § TPL och 9 kap. 10 § 11 kap. 20 § TPL och 9 kap. 11 § 11 kap. 21 § TPL och 9 kap. 12 § 11 kap. 15 § första stycket 11 kap. 15 § andra stycket 17 kap. 1 och 3 §§ TPL och 10 kap. 4 b § LUFT. uppfylld i gällande svensk rätt, se 11 kap. 16 och 23 §§ TPL och 9 kap. 14 och 15 §§ LUFT 11 kap. 17 § 11 kap. 25 § TPL och 9 kap. 17 § Se artikel 11.9–11.11 5 kap. 1 § 5 kap. 5 § och föreskrifter på lägre 5 kap. 6 § 5 kap. 3 § Genomförs i föreskrifter på lägre 5 kap. 3 § Genomförs i föreskrifter på lägre 6 kap. 12 och 13 §§ Möjligheten utnyttjas inte, se avsnitt 6 kap. 12 § 7 kap. 1 § Se artiklarna 16–18 7 kap. 1 §och 8 kap. 1–6 §§ och före- skrifter på lägre nivå än lag 7 kap. 1 § 7 kap. 2 och 4 §§ Genomförs i föreskrifter på lägre 7 kap. 3 § och föreskrifter på lägre 8 kap. 7 § 8 kap. 7 § Någon uttrycklig bestämmelse med detta innehåll är inte nödvändig, se 8 kap. 7 § 8 kap. 8 § 2018/19:158 Bilaga 8 8 kap. 11 § 18.3 första–femte styckena 8 kap. 9 § 8 kap. 11 § första stycket 18.4 första–sjätte styckena 8 kap. 10 § 8 kap. 11 § första stycket 8 kap. 12 § 6 kap. 1 § första stycket 19.1 första stycket a 6 kap. 2 § 19.1 första stycket b 6 kap. 7 § 19.1 första stycket c 6 kap. 4 § 19.1 första stycket d 6 kap. 6 § 19.1 första stycket e 6 kap. 9 § TPL, 4 kap. 2 § 12 lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag, 4 kap. årsredovis- ningslagen (1995:1554) och före- 19.1 första stycket f skrifter på lägre nivå än lag 6 kap. 5 § första–tredje styckena 19.1 första stycket g 6 kap. 1 och 5 §§ och 10 § första 6 kap. 5 § fjärde stycket och 10 § 14 kap. 3 § andra stycket 4 kap. 6 och 7 §§ Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 8.2.6 Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 8.2.7 6 kap. 2 §. kvantitativa regler utnyttjas inte, se Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 8.2.9 Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 9.1 Någon uttrycklig bestämmelse med detta innehåll är inte nödvändig, se 9 kap. 1 § första stycket 9 kap. 1 § andra stycket 9 kap. 4 § första stycket 1 och 3–5 9 kap. 4 § andra stycket 9 kap. 18 § första stycket 9 kap. 18 § andra stycket 1–3 9 kap. 1 § andra stycket och 2 § 10 kap. 2, 21 och 49 §§ 21.6 andra och tredje Valmöjligheten att tillåta att endast en person i praktiken leder tjänste- pensionsinstitut utnyttjas inte, se 9 kap. 3 § första stycket 1 9 kap. 3 § första stycket 2, 12 § tredje stycket och 13 § andra stycket 9 kap. 3 § första stycket 2 9 kap. 3 § första stycket 1 och 2 9 kap. 3 § andra och tredje styckena samt 14 kap. 5 § Någon uttrycklig bestämmelse med detta innehåll är inte nödvändig, se 9 kap. 1 § andra stycket, 4 § första stycket 7 och 19 § andra stycket 1–3 9 kap. 6 § 23.3 a–c 9 kap. 27 § 2 samt i föreskrifter på lägre nivå än lag 9 kap. 19 § första stycket 9 kap. 19 § andra stycket 1–3 9 kap. 4 § andra stycket och 19 första 9 kap. 1 § första stycket 9 kap. 8 § 9 kap. 1 § 9 kap. 12 § andra stycket 9 kap. 1 § andra stycket, 3 § första stycket 2 och 4 § första stycket 9 9 kap. 10 § andra stycket 3, 12 § första stycket 3 och 13 § första stycket 2 a–c. ska besluta om vilka åtgärder som ska vidtas bedöms uppfyllt i gällande svensk rätt, se avsnitt 9.6.4 24.5 a och b 9 kap. 9 § Bedöms uppfylld i gällande svensk 25.1 första stycket första rätt, se avsnitt 9.6.4 9 kap. 1 § andra stycket, 8 § och 10 § 25.1 första stycket andra 9 kap. 10 § första stycket och 14 § 9 kap. 14 § andra stycket första 9 kap. 1 § andra stycket och 15 § första stycket och andra stycket 1–7 9 kap. 15 § tredje stycket 9 kap. 1 § andra stycket, 8 § och 12 § 9 kap. 12 § första stycket 1 och 2 9 kap. 8 § och 13 § första stycket 5 kap. 6 § och 9 kap. 13 § första 27.1 b–d 9 kap. 13 § första stycket 1 9 kap. 13 § första stycket 2 a 9 kap. 13 § första stycket 2 b 2018/19:158 Bilaga 8 2018/19:158 Bilaga 8 9 kap. 13 § första stycket 2 c 9 kap. 13 § första stycket 3 9 kap. 13 § tredje stycket 9 kap. 1 § andra stycket och 20 § 28.1 andra stycket första 9 kap. 21 § 28.1 andra stycket andra 9 kap. 27 § 12 samt i föreskrifter på lägre nivå än lag 9 kap. 1 § andra stycket 28.2 a–c 9 kap. 27 § 12 samt i föreskrifter på lägre nivå än lag 9 kap. 20 § andra stycket 1 och 27 § 12 samt i föreskrifter på lägre 28.2 e–h 9 kap. 27 § 12 och i föreskrifter på lägre nivå än lag 9 kap. 20 § tredje stycket första 9 kap. 1 § andra stycket 9 kap. 20 § tredje stycket andra 9 kap. 20 § fjärde stycket Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 15.3 9 kap. 4 § första stycket 8 och andra 9 kap. 7 § första stycket tredje 9 kap. 7 § tredje stycket 1–3 9 kap. 7 § första stycket fjärde 9 kap. 23 § första meningen 9 kap. 23 § andra meningen 9 kap. 24 § första stycket 1 9 kap. 24 § första stycket 2 9 kap. 24 § första stycket 3 9 kap. 24 § första stycket 4 9 kap. 23 § andra stycket 9 kap. 23 § tredje stycket 31.6 första och andra 9 kap. 25 §första meningen 9 kap. 25 § andra meningen 9 kap. 26 § och 14 kap. 5–8 §§ Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 8.2.10 Valmöjligheten att ställa krav på att tjänstepensionsinstitut ska utse för- varingsinstitut utnyttjas inte, se avsnitt 8.2.2 Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 8.2.2 33.5–33.7, 34.1–34.4, 35.1 Någon uttrycklig bestämmelse med detta innehåll är inte nödvändig, se 33.8, 34.5 a–c och 35.3 6 kap. 8 § 14 kap. 5 § 4 kap. 2 § och i föreskrifter på lägre 4 kap. 3 § och i föreskrifter på lägre 4 kap. 2 § och i föreskrifter på lägre 14 kap. 3 § TPL och 2 § förordningen (2009:93) med Tillgodoses genom anslag som preciseras i regleringsbrev, samt, när det gäller mandat, i förordningen , se avsnitt 13.1.1 14 kap. 3 § andra stycket 14 kap. 3 § första stycket 14 kap. 3 § fjärde stycket 14 kap. 3 och 6 §§ 14 kap. 3 § Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 13.1.1 14 kap. 3 § 15 kap. 1 och 2 §§ Valmöjligheten utnyttjas inte, se 48.4 och 48.5 första meningen Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt, se avsnitt 13.2.1 15 kap. 15 § 15 kap. 2 och 10 §§ 15 kap. 12 § andra stycket 15 kap. 13 § 17 kap. 1 § 14 kap. 5 § 14 kap. 5 § 15 kap. 2 och 25 §§ tionens verksamhetsformer, se 50 a–d och f 14 kap. 5 och 7 §§ och föreskrifter på lägre nivå än lag. 14 kap. 6 och 7 §§ Bedöms uppfylld i gällande svensk rätt genom de regler, instruktioner och verksamhetsformer som gäller 2018/19:158 Bilaga 8 2018/19:158 Bilaga 8 för , se avsnitt Bedöms uppfyllda i gällande svensk rätt, se avsnitt 13.1.1 Bedöms uppfyllda i gällande svensk rätt, se avsnitt 13.1.1 14 kap. 4 § Kräver inga bestämmelser i svensk rätt, se avsnitt 13.1.1 Avser åtgärder som ska utföras av 1 kap. 9 § FRL Punkt 2 i ikraftträdande- och över- Punkt 1 i ikraftträdande- och över- Någon uttrycklig bestämmelse med detta innehåll är inte nödvändig Kräver inga bestämmelser i svensk Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , Y , M , , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , Regeringen beslutar proposition En ny reglering för tjänstepensionsföretag