prop · H60395 · 2019-04-09 00:00:00 — Regeringens proposition 2018/19:95 Ansvar för miljöskador i ekonomiska Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ändringar i och lagen om ekonomiska zon. Ändringarna innebär att ska tillämpas även i fråga om allvarliga miljöskador i ekonomiska zon. Det görs också en ändring i som innebär att den som på en fastighet, byggnad eller anläggning ska vidta en åtgärd för att enligt 10 kap. avhjälpa en miljöskada ska ha rätt till tillträde till fastigheten, byggnaden eller anläggningen . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i ........................... 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1140) om Ärendet och dess beredning .............................................................. Allvarlig miljöskada i ekonomiska zon.............................. Tillträde för att avhjälpa en miljöskada .......................................... Sveriges sjöterritorium och maritima zoner.................................... Förslaget till lag om ändring i ...................... 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1140) om Sammanfattning av promemorian .................................... Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs1 i fråga om dels att 1 kap. 2 §, 5 kap. 13 § och 28 kap. 5 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 10 kap. 18 a §, och närmast före 10 kap. 18 a § en ny rubrik av följande lydelse. Bestämmelserna i denna balk om hushållning med mark- och vattenområden, tillstånd, anmälan och tillåtlighet ska i fråga om geologisk lagring av koldioxid tillämpas även på kontinentalsockel utanför territorial- Ytterligare bestämmelser om bal- Ytterligare bestämmelser om bal- kens tillämpning utanför territorial- kens tillämpning utanför territorial- gränsen finns i 7 kap. 32 § och gränsen finns i 7 kap. 32 §, 10 kap. 15 kap. 27 § samt i lagen (1966:314) 18 a § och 15 kap. 27 § samt i lagen om kontinentalsockeln och i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln (1992:1140) om ekonomi- och i lagen (1992:1140) om Sveri- ges ekonomiska zon. För förvaltningen av kvaliteten på För förvaltningen av kvaliteten på råden och kustvattenområden delas råden och kustvattenområden delas 1.Bottenvikens vattendistrikt: det landområde från vilket all ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden som mynnar i , 2.Bottenhavets vattendistrikt: det landområde från vilket all ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden som mynnar i , 1Jfr och rådets direktiv /35/EG av om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador, i lydelsen enligt och rådets direktiv /30/EU. 2 Senaste lydelse 2016:782. 3 Paragrafen fick sin nuvarande beteckning genom 2018:1407. Norra vattendistrikt: det landområde från vilket all yt- Prop. 2018/19:95 vattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden som mynnar i södra eller norra , 4.Södra vattendistrikt: det landområde från vilket all ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden som mynnar i västra , östra , , eller , och 5.Västerhavets vattendistrikt: det landområde från vilket all ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden som mynnar i . I varje vattendistrikt ingår det an- I varje vattendistrikt ingår anslu- slutande grundvattnet och det an- tande grundvatten och anslutande slutande kustvattenområdet ut till kustvatten ut till de särskilda av- en nautisk mil utanför den baslinje gränsningslinjer, en nautisk mil räk- som avses i lagen (1966:374) om nat från baslinjerna, som framgår av bilaga 6 till lagen (2017:1272) om Sveriges sjöterritorium och Med avrinningsområde avses ett landområde från vilket all ytvattenavrinning strömmar till havet genom ett enda utlopp eller delta. Ytvatten, grundvatten, kustvatten Ytvatten, grundvatten, kustvatten och landområden vid kusten som och landområden vid kusten som inte kan hänföras till ett visst avrin- inte kan hänföras till ett visst avrin- ningsområde skall hänföras till det ningsområde ska hänföras till det vattendistrikt som är närmast eller vattendistrikt som är närmast eller Regeringen kan med stöd av om gränsdragningen mellan vatten- 8 kap. 7 § regeringsformen medde- la föreskrifter om gränsdragningen ett enskilt avrinningsområde hänfö- ras till annat vattendistrikt än vad dragningen får ett enskilt avrinnings- som följer av första stycket, om det område hänföras till annat vatten- är lämpligt med hänsyn till förvalt- distrikt än vad som följer av första stycket, om det är lämpligt med hän- syn till förvaltningsarbetet. Allvarliga miljöskador i ekonomiska zon Ifråga om sådana allvarliga miljöskador som avses i 1 § andra stycket 2 ska bestämmelserna i denna balk tillämpas även i ekonomiska zon. får besluta om tillträde till en fastighet, en byggnad eller en anläggning, om någon annan än den som äger eller innehar den är skyldig enligt 10 kap. att där vidta en åtgärd för att avhjälpa en miljöskada. Den som utför åtgärden skall betala ersättning för skada och intrång om inte fastighetsägaren eller innehavaren av särskild rätt själv har kostnadsansvar för åtgärden. Talan om ersättning skall väckas vid mark- och miljödomstol. får besluta att den som på en fastighet, byggnad eller anläggning ska vidta en åtgärd för att enligt 10 kap. avhjälpa en miljöskada ska ha rätt till tillträde till fastigheten, byggnaden eller anläggningen . Den som utför åtgärden ska betala ersättning för skada och intrång om inte fastighetsägaren eller innehavaren av särskild rätt själv har kostnadsansvar för åtgärden. Talan om ersättning ska väckas vid mark- och miljödomstolen. Denna lag träder i kraft . 4Senaste lydelse 2010:923. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1140) om ekonomiska zon Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon ska ha följande lydelse. Till skydd för den miljön finns det också bestämmelser om 1.geologisk lagring av koldioxid i 1 kap. 2 § och 4 kap. 9 § , 2.särskilda skyddade naturområden i 7 kap. 27–30 och 32 §§ miljöbal- 3. dumpning i 15 kap. 27–29 §§ , 4. föroreningar från fartyg i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, och 5. hantering och kontroll av fartygs barlastvatten och sediment från sådant vatten i barlastvattenlagen (2009:1165). 3.allvarliga miljöskador i 10 kap. 18 a § , 4.dumpning i 15 kap. 27–29 §§ , 5.föroreningar från fartyg i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, och 6.hantering och kontroll av fartygs barlastvatten och sediment från sådant vatten i barlastvattenlagen (2009:1165). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2016:788 (jfr 2017:72). 3Ärendet och dess beredning EU har antagit ett direktiv som fastställer minimikrav för att förebygga allvarliga olyckor vid olje- och gasverksamhet till havs och för att begränsa konsekvenserna av sådana olyckor. Direktivet kallas här offshoredirektivet, men dess fullständiga namn är och rådets direktiv /30/EU av om säkerhet för olje- och gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv /35/EG. Genom offshoredirektivet görs ändringar i miljöansvarsdirektivet, dvs. och rådets direktiv /35/EG av om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador. I svensk lagstiftning genomförs miljöansvarsdirektivet bland annat med bestämmelser i 10 kap. och förordningen (2007:667) om allvarliga miljöskador, se propositionen Ett utvidgat miljöansvar (prop. 2006/07:95 bet. 2006/07:MJU17, rskr. 2006/07:207). Europeiska kommissionen har granskat det svenska genomförandet av offshoredirektivet i den del det avser ändringen i miljöansvarsdirektivet och bedömt att det behövs ändringar i den svenska lagstiftningen (dnr M2017/02861/R och M2018/02096/R). har i sin rapport flaskhalsar i efterbehandlingsarbetet redovisat ett antal förslag i syfte att förbättra arbetet med sanering av förorenade områden. I detta lagstiftningsärende behandlas förslaget i rapporten om att ändra tillträdesreglerna i 28 kap. så att huvudmannen vid statligt medfinansierad efterbehandling kan garanteras tillträde mot fastighetsägarens vilja (dnr M2013/01699/R). Havs- och vattenmyndigheten har uppmärksammat regeringen på att en hänvisning behöver uppdateras i 5 kap. 13 § . Med anledning av detta har (Miljö- och ) tagit fram promemorian Förbättrat genomförande av miljöansvarsdirektivet (dnr M2018/02563/R) med förslag till ändringar för att bland annat förtydliga och förstärka genomförandet av direktivet. Promemorian innehåller förslag till såväl lagsom förordningsändringar. Förslagen till lagändringar behandlas i detta lagstiftningsärende. En sammanfattning av promemorian i den del som avser lagförslaget finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag återges i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i (dnr M2018/02563/R). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som återges i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Med anledning av Lagrådets synpunkter lämnas ett förslag till ändring i lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. Förslaget och Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 4 och i författningskommentaren. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Regeringens förslag: I fråga om allvarliga miljöskador på ett vatten- område eller grundvatten ska tillämpas även i I lagen om ekonomiska zon införs en upplysning om att det enligt 10 kap. 18 a § finns bestämmelser i balken om all- varliga miljöskador i ekonomiska zon som ska tillämpas till skydd för den miljön. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. nya bestämmelsen om allvarliga miljöskador i ekonomiska zon har fått en annan placering. Promemorian innehåller inte något förslag till ändring i lagen om ekonomiska zon. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrar sig förutom Försvarsmakten är positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget till lagändringar om utvidgat tillämpningsområde för . svarsmakten anser att ett omtag kring förändringen bör göras för att i bestäm- melsen precisera vilken typ av förorening som ska åtgärdas för att kunna bedöma och vidta eventuella materiella och infrastrukturella åtgärder. Skälen för regeringens förslag Miljöansvarsdirektivet har ändrats genom offshoredirektivet Genom artikel 38.1 i offshoredirektivet ändrades artikel 2.1 b i miljöans- varsdirektivet med avseende på definitionen av ”skador på vatten” på så sätt att ett nytt led, ii, lades till. Artikel 2.1 b fick följande lydelse. b) skador på vatten, dvs. skador som har betydande negativa effekter i) på det berörda vattnets ekologiska, kemiska eller kvantitativa status eller ekologiska potential, enligt definitionen i direktiv /60/EG, med undantag för sådana negativa effekter som omfattas av artikel 4.7 i det direktivet, eller ii) på miljöstatusen för de berörda farvattnen, enligt definitionen i direktiv /56/EG, i den mån särskilda aspekter av den miljöns miljöstatus inte redan beaktas i direktiv /60/EG. är enligt grundläggande rättsliga principer tillämplig endast på svenskt territorium. Tillämpningsområdet kan dock utvidgas till att sträcka sig utanför svenskt territorium om det särskilt anges i eller i annan lag, jfr propositionen Miljöbalk (prop. 1997/98:45, del 2, s. 11) och propositionen Miljöskyddet i ekonomiska zon (prop. 2007/08:154 s. 8 f.). Sådana bestämmelser finns i 1 kap. som reglerar mål och tillämpningsområde, i 7 kap. som innehåller bestämmelser om skydd av områden och i 15 kap. som innehåller bestämmelser om avfall. I lagen (1966:314) om kontinentalsockeln och lagen (1992:1140) om ekonomiska zon finns också bestämmelser som utsträcker tillämpningsområde utanför territorium. Genom bestämmelserna i lagen om ekonomiska zon och lagen om kontinentalsockeln är de allmänna hänsynsreglerna, däribland den rättsligt bindande materiella regeln i 2 kap. 8 § , tillämpliga även inom den ekonomiska zonen och på kontinentalsockeln. Enligt 2 kap. 8 § gäller att alla som bedriver eller har bedrivit en verksamhet eller vidtagit en åtgärd som medfört skada eller olägenhet för miljön ansvarar till dess att skadan eller olägenheten har upphört för att denna avhjälps i den omfattning det kan anses skäligt enligt 10 kap. . Reglerna i 10 kap. är en precisering av detta ansvar. I finns också en bestämmelse i 7 kap. 32 § som innebär att balkens bestämmelser om Natura 2000-områden ska tillämpas även i ekonomiska zon. Enligt den utvidgade definitionen av skador på vatten i miljöansvarsdirektivets artikel 2.1 b ii ska direktivet tillämpas inte bara på kust- och territorialvatten utan även ut till den yttersta gränsen för den ekonomiska zonen. Som nämnts innehåller och annan lagstiftning regler till skydd för och bevarande av den miljön i den ekonomiska zonen. Svensk lagstiftning innehåller dock inte några regler som direkt avser skada på miljöstatusen utanför territorialgränsen och de därav följande kraven enligt miljöansvarsdirektivet. För att miljöansvarsdirektivets bestämmelser om miljöansvar ska få rättsligt bindande effekt i ekonomiska zonen bör det därför införas en ny paragraf i , 10 kap. 18 a §, med innebörden att bestämmelserna i ska tillämpas även i ekonomiska zon i fråga om allvarliga miljöskador på ett vattenområde eller grundvatten. Det bör även göras en följdändring i 1 kap. 2 § på så sätt att den nya bestämmelsen 10 kap. 18 a § läggs till i uppräkningen över bestämmelser om tillämpningsområde utanför gränser. Den nya bestämmelsen i 10 kap. 18 a § reglerar endast det territoriella tillämpningsområdet för bestämmelser i fråga om allvarliga miljöskador. Vägledande för att avgöra vilken påverkan som utgör en allvarlig miljöskada är begreppen miljöstatus i och rådets direktiv /56/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område respektive vattnets ekologiska, kemiska eller kvantitativa status eller ekologiska potential i och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område. Det är alltså inte möjligt att inom ramen för detta ärende precisera vilken typ av förorening som ska åtgärdas, på det sätt som Försvarsmakten begärt. Lagen om ekonomiska zon I 3 § lagen om ekonomiska zon finns hänvisningar till bestämmelser i och annan lagstiftning som ska tillämpas till skydd för den miljön. Till följd av förslaget om att införa en ny bestämmelse, 10 kap. 18 a § , som innebär att balken ska tillämpas även i ekonomiska zon i fråga om allvarliga miljöskador på ett Prop. 2018/19:95 vattenområde eller grundvatten bör det, som Lagrådet anfört, införas en upplysning om den bestämmelsen i lagen om ekonomiska zon. 5Tillträde för att avhjälpa en miljöskada Regeringens förslag: får besluta att den som på en fastighet, byggnad eller anläggning ska vidta en åtgärd för att enligt 10 kap. avhjälpa en miljöskada ska ha rätt till tillträde till fastigheten, byggnaden eller anläggningen . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrar sig är positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget till lagändringar om tillträdesrätt i 28 kap. . bedömer att den föreslagna ändringen möjliggör önskat resultat. Försvarsmakten anser dock att ett undantag bör införas för de fastigheter, byggnader och anläggningar som myndigheten nyttjar, med anledning av rikets säkerhet samt då dessa utgör skyddsvärda objekt som inte bör ha möjlighet att medge tillträde till. Skälen för regeringens förslag: I förordningen (2004:100) om avhjälpande av föroreningsskador och statligt stöd för sådant avhjälpande finns bestämmelser om bidrag för att avhjälpa föroreningsskador som aves i 10 kap. . Bidrag kan ges till undersöknings- och avhjälpandeåtgärder enligt vad som närmare specificeras i 2 § i nämnda förordning. ansvarar för bedömningar, prioriteringar och utbetalningar av medel, men det är som ansöker om och erhåller bidraget. får besluta att överlämna bidraget till en kommun eller till en annan myndighet som är huvudman för avhjälpandet. I de fall ett område har prioriterats för statliga bidrag och en myndighet eller en kommun har utsetts att vara huvudman för projektet är markägaren normalt intresserad av att föroreningsskadan avhjälps. För de ovanliga fallen att ägaren eller innehavaren av marken skulle motsätta sig ett avhjälpande ges i 28 kap. 5 § ett rättsligt stöd för att tvångsvis genomföra åtgärder för den som är skyldig enligt 10 kap. att avhjälpa en miljöskada. En kommun eller en myndighet som har utsetts att vara huvudman för ett efterbehandlingsprojekt kan emellertid inte anses ha en skyldighet enligt 10 kap. att avhjälpa en miljöskada. Bestämmelsen i 28 kap. 5 § bör därför ändras så att den som ska vidta en åtgärd för att avhjälpa en miljöskada kan ges rätt till tillträde efter beslut av . Kommunen eller myndigheten ges därmed en tillträdesrätt eftersom de genom huvudmannaskapet har åtagit sig ansvaret för att avhjälpa skadan. När det gäller det som Försvarsmakten har anfört om att ett undantag bör införas för de fastigheter, byggnader och anläggningar som Försvarsmakten nyttjar kan konstateras att 28 kap. , utöver i 5 §, innehåller flera bestämmelser som möjliggör beslut om tillträde till fastigheter, 2018/19:95 anläggningar och byggnader. Något undantag för de fastigheter, anläggningar och byggnader som Försvarsmakten nyttjar finns inte. Den ändring av 28 kap. 5 § som föreslås syftar endast till att möjliggöra för tillträdesbeslut när en kommun eller en myndighet har utsetts att vara huvudman för ett efterbehandlingsprojekt. Det rör sig alltså om en mindre ändring som inte i sig bör föranleda ett undantag som avviker från övriga regler om tillträde. Därutöver är tillträdesbestämmelsen i 28 kap. 5 § avsedd för de ovanliga fall då markägaren motsätter sig ett avhjälpande av en miljöskada. När staten, till exempel genom Försvarsmakten, bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd är en naturlig utgångspunkt att staten tar ansvar för avhjälpande av miljöskador som orsakas av verksamheten eller åtgärden. Denna utgångspunkt gäller även inom ramen för Försvarsmaktens verksamhet i den mån denna inte enligt 22 § förordningen (2007:667) om allvarliga miljöskador är undantagen kraven på avhjälpande. Undantaget för försvarsverksamheter följer av att miljöansvarsdirektivet enligt artikel 4.6 inte omfattar verksamheter vars främsta syfte är att tillhandahålla tjänster åt det nationella försvaret eller tjäna internationell säkerhet, se propositionen Ett utvidgat miljöansvar (prop. 2006/07:95 s. 83 och 84). Utgångspunkten är alltså att bestämmelsen om beslut om tillträde inte kommer att behöva användas när det gäller fastigheter, anläggningar och byggnader som nyttjas av Försvarsmakten. Om det ändå skulle bli aktuellt, gäller att förutsättningarna för tillträde kan vara begränsade med anledning av att den aktuella fastigheten, anläggningen eller byggnaden utgör ett skyddsobjekt, vilket typiskt sätt innebär tillträdesförbud för de som är obehöriga enligt skyddslagen (2010:305). Vilka som är behöriga avgörs av den som äger eller nyttjar skyddsobjektet. Även byggnader, andra anläggningar och områden som ägs av enskilda kan beslutas vara skyddsobjekt. Ett skäl för att det fattats ett sådant beslut kan vara att det på byggnaden bedrivs säkerhetskänslig verksamhet enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585). måste vid beslut om tillträde till en sådan byggnad för att avhjälpa en miljöskada försäkra sig om att åtgärderna inte innebär risk för skada för säkerhet. Det finns därmed inte skäl att införa ett sådant undantag för försvarsanläggningar som Försvarsmakten har efterfrågat. 6Sveriges sjöterritorium och maritima zoner Regeringens förslag: En hänvisning i till vattendistriktens geografiska omfattning justeras så att rätt uttryck används och hänvisningen görs till rätt bestämmelser. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrar sig är positiva till eller har inte några synpunkter på lagändringarna som rör sjöterritorium och maritima zoner. Några länsstyrelser, däribland Läns- Prop. 2018/19:95 styrelsen i som även är vattenmyndighet för Botten- havets vattendistrikt, anser att för frågor som rör vattenförvaltningen innebär förslaget att ändringar behöver göras i avgränsningen av kustvattenförekomsterna i vattendistrikten. Skälen för regeringens förslag: Lagen (2017:1272) om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner ersatte bland annat lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. I en bilaga till den nya lagen anges de särskilda avgränsningslinjer i havet, en nautisk mil räknat från baslinjerna, som förekommer inom EU-samarbetet med enhetliga geografiska koordinater. 4 kap. 10 § första stycket ändrades hänvisningen från den baslinje som avses i den gamla lagen om Sveriges sjöterritorium till de särskilda avgränsningslinjer som framgår av bilaga 6 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner, se propositionen Sveriges sjöterritorium och maritima zoner (prop. 2016/17:215, bet. 2017/18:UU7 och rskr. 2017/18:49). I 5 kap. 13 § andra stycket finns en hänvisning till samma avgränsningslinjer som i 4 kap. 10 § första stycket . Av förbiseende gjordes dock inte motsvarande ändring i 5 kap. 13 §. Den ändringen bör göras. Den föreslagna följdändringen i 5 kap. 13 § är en anpassning till den geografiska avgränsning som vattendistrikten har fått genom den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. De eventuella problem som den nya avgränsningen kan föranleda för vattenförvaltningen måste hanteras i ett annat sammanhang. Synpunkter från ett antal länsstyrelser, däribland i , kan alltså inte hanteras inom ramen för detta ärende. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna yttrar sig inte i frågan om ikraftträdande. Skälen för regeringens förslag: Eftersom en del av de föreslagna författningsändringarna avser genomförande av ett direktiv och är föranledda av kritik från kommissionen bör de träda i kraft . Övriga författningsändringar bör träda i kraft . Allvarlig miljöskada i ekonomiska zon En bedömning av konsekvenserna av att genomföra miljöansvarsdirektivet har tidigare gjorts i propositionen Ett utvidgat miljöansvar (prop. 2006/07:95). Syftet med det nu aktuella förslaget är att komma till rätta med en brist i genomförandet av offshoredirektivet i den del som avser ändringen i miljöansvarsdirektivet och som kommissionen pekat på i sin granskning av genomförande. Förslagen medför att de svenska bestämmelserna på ett tydligare sätt genomför direktivet. Ändringarna går inte utöver de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. Mot bakgrund av kommissionens kritik och att kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande mot är förändringar i den svenska lagstiftningen nödvändiga. Förslaget är avsett att komma till rätta med de brister som kommissionen pekat på och som kräver ändring i lag. Det är inte möjligt att komma till rätta med bristerna genom vägledning eller frivilliga åtaganden. Om kommissionen bedömer att inte genomfört ändringar som motsvarar miljöansvarsdirektivets krav kan kommissionen gå vidare i överträdelseförfarandet och komma att väcka talan om fördragsbrott mot i EU- domstolen. De ändringar som föreslås är endast mindre justeringar av den reglering som tidigare genomförts och förslaget bedöms inte medföra några ökade kostnader eller konsekvenser av betydelse. Tillträde för att avhjälpa en miljöskada I de allra flesta fall är markägaren intresserad av att efterbehandling genomförs.