prop · H70334 · 2019-10-30 00:00:00 — Generalsekreterare och kommissarie för mänskliga rättigheter, , liksom flera övervakningskommittéer har framfört kritik mot hantering av asylsökande, inte minst för det snabba asylförfarandet och för bristande skyddsåtgärder för asylsökande, särskilt barn. har även uppmanat landet att avstå från att föra en politik som främjar intolerans och rädsla, bland annat genom ensidiga informationskampanjer med skarpa budskap och nya lagar som utmanar asylrätten. 2019/20:34 har även kritiserat ändringar av den ungerska lagen om högre utbildning – den s.k. Lex-CEU, en lag som i praktiken omöjliggör för det () att vara verksamt. Lagändringen medför bl.a. att utländska universitet måste ha ett huvudsäte i ursprungslandet. har uppmanat att undanta redan verksamma universitet från kravet. Eftersom inte hörsammat kommissionens uppmaning tvingades CEU flytta merparten av sin undervisning till . kommissarie för mänskliga rättigheter uppmanade i sin rapport att vidta åtgärder för att stävja den negativa utvecklingen på flera relaterade områden, inte minst flyktingars och migranters rättigheter, civilsamhällets frihet att verka, rättsstatens oberoende, mediapluralism och jämställdhet. På det sistnämnda området rekommenderas att ratificera Istanbulkonventionen om våld mot kvinnor. Den övergripande bedömningen är att många av de reformer som genomförts i har medfört att kontrollen av den verkställande makten gradvis reducerats, att författningsdomstolen försvagats och att statsmaktens möjlighet att styra rättsväsendet ökat. är inte medlem av , men deltar i verksamhet inom ramen för vissa av organ, såsom gruppen av stater mot korruption, och har anslutit sig till vissa konventioner, såsom konventionen om människohandel. är också observatör i styrkommittén för mänskliga rättigheter och dess underordnade organ, liksom i styrkommittén för medier och informationssamhället. önskar generellt öka sitt deltagande i styrkommittéer. är målsättningen för att ska bli en fullvärdig medlem i organisationen. Sedan politiska fångar släpptes i , utgör fortsatt tillämpning av dödsstraff i det främsta hindret för ett fullvärdigt medlemskap. Flera dödsdomar har utdelats och verkställts i vilket har fördömts av och . höll en konferens för dödsstraffets avskaffande i och var medarrangör för rundabordssamtal om dödsstraff i under Världskongressen mot dödstraff i . antogs en andra handlingsplan för samarbetet mellan och för perioden –2021. Samarbetet bygger på tre pelare: mänskliga rättigheter, rättstatlighet och demokrati, konventionsbaserade aktiviteter samt aktiviteter och projekt inom ramarna för EU/partnerskap för god förvaltning. har ett mindre informationskontor i . 2018 antog PACE en resolution om kärnkraftssäkerhet i som bland annat avser byggandet av det vitryska kärnkraftverket i . Resolutionen uppmanar vitryska tillsynsmyndigheter att inte godkänna driften av kärnkraftverket innan en rad säkerhetsåtgärder och rekommendationer genomförs. antikorruptionsbyrå att systematiskt bryter mot sina åtaganden Skr. 2019/20:34 och inte lever upp till organets antikorruptionsnormer. Det är första gången en sådan deklaration publiceras om ett land. samarbete med Kosovo grundar sig på att verkar i enlighet med resolution (1999) och med ett statusneutralt angreppssätt. verksamhet i Kosovo försvåras dock av oenighet mellan medlemsstaterna om Kosovos status. engagemang i demokrati- och rättsstatsfrågor fyller en viktig funktion i Kosovos kapacitetsuppbyggnad och reformagenda. insatser utgör ett viktigt komplement till övriga bilaterala och internationella utvecklingsinsatser, inte minst till EU:s rättstatsmission (Eulex) i Kosovo och dess insatser inom rättstatsområdet. Kosovo har tagit aktiva steg mot fullt medlemskap i . 2013 öppnade Kosovo ett generalkonsulat i och blev medlem i utvecklingsbank, och 2014 blev Kosovo medlem i . Kosovo har möjlighet att delta vid vissa av parlamentariska församlingens möten. Vid antogs en grannskapspolitik för organisationen. Verksamheten inom området har utökats både geografiskt och tematiskt. Syftet är att underlätta övergången till politisk demokrati och främja ett gott styrelseskick i medlemskretsens grannskap, främst i , och , på basis av relevanta Europarådsstandarder, mekanismer och instrument. Ett annat mål är att förstärka och utvidga åtgärder vid bekämpandet av gränsöverskridande och globala hot. Partnerskapet består av dialog och samarbete och ska vara efterfrågestyrt. Verksamheten finansieras utanför den ordinarie budgeten, främst av EU men även genom frivilliga bidrag från medlemsstaterna. grannskapspolitik tillmäts betydelse av EU och ett antal medlemsstater, särskilt från . antog ministerkommittén nya och mer omfattande samarbetsavtal (s.k. Neighbourhood Partnerships) med och för åren 2018–2021. Samarbetet är gott, och inte minst samarbetet med har växt genom landets anslutning till flera Europarådskonventioner. Samarbetsprogram finns också med , och , om än mer begränsade. Ett nytt samarbetsprogram med för åren 2019–2022 antogs . Därutöver finns det också regionala aktiviteter och insatser i olika länder i regionerna. Vid ministermötet i välkomnade ministrarna arbetet med grannskapspolitiken, och förklarade att arbetet ska fortsätta med inriktning på länder där samarbetet är efterfrågestyrt och där 2019/20:34 expertis kan erbjuda mervärde och det finns mottagningskapacitet. Den parlamentariska församlingen fyller också en funktion i samarbetet med grannskapet. kan församlingen välja att tilldela parlamentariska församlingar status som demokratipartner. Samarbetet erbjuder institutionell hjälp och expertis vid demokratiuppbyggnad. Sådan status innehas av , och samt nationella församling. 6.11Konflikter i och mellan medlemsstater Sedan kriget mellan och har konflikten mellan länderna återkommande behandlats inom ramen för arbete. drog för fjärde gången inför . Anklagelserna rörde den försämrade situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna längs den administrativa gränsen mellan Tbilisi-kontrollerade områden och utbrytarregionerna och . Utöver de mellanstatliga målen har 3 300 individuella klagomål mot , 20 klagomål mot och tillsammans samt 189 klagomål mot inkommit till domstolen med anledning av konflikten. Rapporteringen om situationen för mänskliga rättigheter i regionerna försvåras av att sekretariat nekas tillträde av de factomyndigheterna i utbrytarregionerna. stöder dialog med representanter för civilsamhället och genomförande av förtroendeskapande åtgärder. Det inbegriper arbete som gäller kulturarvsfrågor och i stöd till språkundervisning i engelska. Ämnet är en stående punkt vid ministerkommitténs veckomöten. informerar löpande om förändringar av situationen i utbrytarregionerna och går i svaromål. Även EU liksom ett antal medlemsstater, inklusive , tar ofta till orda till stöd för oberoende och territoriella integritet. antog ett majoritetsbeslut som uttryckte otvetydiga stöd för suveränitet och territoriella integritet inom internationellt erkända gränser. Den illegala annekteringen av 2014 och det ryska stödet till de självutnämnda utbrytarrepublikerna i östra har varit återkommande frågor inom arbete . Den parlamentariska församlingen (PACE) drog 2014 in den ryska delegationens rösträtt i församlingen mot bakgrund av illegala annektering av . fattade PACE beslut som återställde den ryska delegationens befogenheter, varpå den ryska delegationen återupptog sitt deltagande i församlingen. Beslutet förenades med krav om samarbete från rysk sida om en rad uppföljande steg vad gäller utvecklingen i och av ryska åtaganden i vid Skr. 2019/20:34 vårsessionen 2020. PACE har antagit resolutioner som fördömer annekteringen och uppmanar till att släppa alla tillfångatagna ukrainare. har man fortsatt att regelbundet diskutera och behandla situationen i , inblandning i konflikten och olaga frihetsberövande av personer i konfliktområdena i östra . Kritik har även riktats mot för ett beslut om förenklat förfarande om ryska pass i Donetsk och Luhansk. ordförande påminde i ett uttalande om att kommittén fördömt den olagliga annekteringen och uppmuntrat att ge fullständigt och obehindrat tillträde till för de delar av organisationen som bevakar mänskliga rättigheter. syn på och hållning till det ryska agerandet i östra och den illegala annekteringen av har inte förändrats av PACE:s beslut att möjliggöra för att åter delta i församlingens arbete. dom i målet mot har sitt ursprung i militära intervention på och de kränkningar av som då ägde rum. fann en rad kränkningar som rör fördrivna grekcyprioters egendom och hem, levnadsstandarden för grekcyprioter i , försvunna grekcyprioter och deras anhöriga samt turkcyprioters rättigheter. Även om övervakningen av vissa delar av domen har avslutats i ministerkommittén finns det fortfarande kvarvarande delar. Under ministerkommitténs fyra sessioner för övervakning av domar och de två sessionerna behandlades bland annat egendomsskydd, saknade personer och rätten till egendom. Mycket tid har ägnats åt domen i målet Loizidou mot , som handlar om klagandes rätt till sin fasta egendom på norra . Medlemsstaterna är inte eniga om huruvida alla nödvändiga åtgärder har vidtagits för att övervakningen av målet ska kunna avslutas. Målgruppen Xenides-Arestis gäller äganderättsanspråk för tvångsförflyttade grekcyprioter och målgruppen Varnava försvunna grekcyprioter och deras släktingar. Båda målgrupperna innefattar individuella klagomål som gäller händelser under konfliktåren. Det är framför allt de individuella klagomålen och frågan om skälig gottgörelse som varit föremål för ministerkommitténs övervakning. Kritik har riktats mot med anledning av att skälig gottgörelse inte har betalats ut. 7Relationer till internationella organisationer 7.1Europeiska Unionen (EU) Av 47 medlemsstater är 28 medlemmar av EU. och EU delar fundamentala värden om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som grundelement i demokratiska samhällen. Samarbetet har sitt ursprung i skriftväxlingarna om utökat samarbete mellan EU och i frågor av gemensamt intresse. De gav Europeiska kommissionen en särställning i . undertecknades ett samförståndsavtal mellan och EU, som varit instrumentalt för den fortsatta utvecklingen. Avtalet etablerade samarbete inom tre pelare: politisk dialog, bistånds- och samarbetsprojekt och normativt samarbete. undertecknades också en avsiktsförklaring mellan EU och om ett utökat samarbete i form av gemensamma program. Det har inneburit gemensamma samarbetsprogram och fleråriga utfästelser om EU:s finansiella stöd till program- och projektverksamhet. är EU representerat genom en egen delegation vid , och regelbundna samordningsmöten inom EU äger rum under EU- delegationens ledning. Vid ministermötet i uttryckte ministrarna sin intention att ytterligare stärka samarbetet mellan och EU i syfte att stärka och främja de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer i . Samarbetet fokuserade också i ökad utsträckning på rättsstatsrelaterade frågor, behovet att värna demokratin och att stärka systemet för skydd av mänskliga rättigheter. Vid ministermötet i bekräftade ministrarna åter viljan att fortsätta stärka samarbetet i enlighet med samförståndsavtalet. Dialogen mellan och EU har förts på flera nivåer: i möten mellan generalsekreterare och ministerkommittén med kommissionens ordförande , EU:s höga representant och viceordförande och utvidgningskommissionär , liksom med och säkerhetspolitik (Kusp) och med . Möten sker också mellan seniora tjänstemän på teknisk nivå för att planera och koordinera det löpande samarbetet. Samarbetet har likaså utvecklats mellan andra delar av och EU. EU bidrar med den största delen av finansieringen av tekniska bistånds- och samarbetsprogram, som omfattar länder som ingår i det östliga partnerskapet, södra och , samt kandidatländer till EU. utsträcktes det s.k. Partnership for Good Governance-programmet för länderna i det östliga partnerskapet till en andra period åren 2019–2021. Samarbetet kring rättsstatsfrågor har ökat, där har kunnat bidra med expertis från och Greco, bara för att nämna ett par exempel. I två nya gemensamma program samarbetar och EU även för stärkande av skyddet för grundläggande Skr. 2019/20:34 rättigheter inom EU. 7.2Organisationen för säkerhet och samarbete i () Grunden för samarbetet mellan och är ett gemensamt uttalande från organisationernas respektive ordförande samt en deklaration om samarbete som antogs i anslutning till tredje toppmöte. Utgångspunkten är att organisationerna ska komplettera varandra med hänsyn till sina respektive mandat, arbetsmetoder och olikheter i medlemskap utifrån sin gemensamma värdegrund. har respektive innehaft ordförandeskapet i permanenta råd. Inom har , och innehaft ordförandeskapet i . innehas ordförandeskapet av . Samtliga länder är medlemmar i båda organisationerna och har sett till att relevant information och samband skapas i frågor av relevans för båda organisationerna. Kontakterna sker genom så kallade 2+2-möten mellan och respektive ordföranden och generalsekreterare, den så kallade samordningsgruppen som möts , möten på tjänstemannanivå, ad hoc-deltagande i varandras möten på olika nivåer, genom samarbete i fält samt i trepartsmöten mellan , och FN. På så sätt kan organisationerna, inom ramen för respektive mandat, bistå varandra, undvika duplicering och öka effektiviteten i arbetet. har kontor i och för att stärka kontakterna, medan saknar motsvarande kontor i . representant i deltar i möten med för den mänskliga dimensionen och i det permanenta rådet på inbjudan. och generalsekreterare bjuds in till dialog med medlemsstaterna i ministerkommittén respektive det permanenta rådet. Samarbetet är framför allt koncentrerat till fyra prioriterade områden: kamp mot terrorism, bekämpande av människohandel, skydd av rättigheterna för personer tillhörande nationella minoriteter samt främjande av tolerans och icke-diskriminering. Utöver detta arbetar organisationerna tillsammans inom bland annat valobservation, mediefrågor och minoritetsfrågor samt med expertutlåtanden i konstitutionella frågor och frågor om lagstiftning. har ett väl utvecklat samarbete med FN. ofta till olika Europarådsinstrument i FN-dokument. arbete med jämställdhetsfrågor, våld mot kvinnor, roll och praxis samt anti-diskrimineringsfrågor lyfts 2019/20:34 fram. En rad Europarådskonventioner framhålls som ledande inom sina områden, bland annat anti-terrorism, mot sexuellt utnyttjande av barn, itbrottslighet, och våld mot kvinnor. Ett antal av konventionerna står också öppna för anslutning av länder utanför och så sker i ökande grad. sekretariat har också utarbetat metoder för att visa hur verksamhet och konventionssystem bidrar till att uppfylla hållbarhetsmålen under FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling, vilket också konkret åskådliggörs på webbplats. generalsekreterare och FN:s generalsekreterare har nära och täta kontakter. Bland annat deltar generalsekreterare i FN:s högnivåsegment. Generalsekreterare har också deltagit i möten med för mänskliga rättigheter () i . Relationerna mellan och FN bygger på ett samarbetsavtal samt på en skriftväxling . Genom en resolution i 1989 gavs en stående inbjudan att delta som observatör i FN:s olika sessioner och arbete. I en gemensam förklaring fördjupas samarbetet mellan sekretariat och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter. antas också en resolution i om samarbetet mellan FN och . Ett utkast till resolution bereds och antas först av ministerkommittén i och vidarebefordras sedan till för antagande. Den senaste resolutionen A/RES/73/15, som antogs , välkomnar det allt närmare samarbetet mellan FN och och nämner en rad samarbetsområden, däribland skydd av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, förebyggande av tortyr, bekämpande av människohandel, barnets rättigheter, skydd av rättigheter för personer tillhörande minoriteter, jämställdhet, flyktingar, demokratifrågor, skydd av journalister, internet, bekämpande av korruption, terrorism, interkulturell dialog och ungdomsfrågor. Ett årligt utbyte i MR-frågor mellan FN och har ägt rum i . Vid mötena presenteras och diskuteras utvecklingen och huvudresultaten av FN:s generalförsamlings senaste möte, liksom samarbetet mellan organisationerna på MR-området och teman för . Vid det senaste mötet hölls en tematisk diskussion om ny teknologi och yttrandefrihet, och om den resolution om ett moratorium för dödsstraffet som antogs av 2018. olika övervakningskommittéer lämnar substantiella bidrag till FN:s MR-arbete och deltar i de möten som regelbundet äger rum i syfte att förbättra synergierna mellan FN:s MR- arbete och regionala organisationer. budget består i huvudsak av ordinarie budget, pensionsbudget, extraordinär budget (byggnader) samt 13 separata Därutöver bidrar EU och medlemsstaterna även med extern, frivillig finansiering av främst projektverksamhet i medlems- och partnerskapsländer. Medlemsstaterna antar tvåårsbudgetar genom beslut av ministerkommittén efter att man i en särskild budget- och programkommitté diskuterat och förhandlat om generalsekreterarens förslag. Åren 2017–2019 var ambassadör till , , ordförande i . har principen om nominell nolltillväxt tillämpats i förhållande till budget. Det innebär en faktisk minskning av tillgängliga medel, eftersom organisationen inte kompenseras för inflation och andra kostnadsökningar, som i stället måste täckas genom effektiviseringar i verksamheten. Efter en relativt långsam start har sekretariatet –2019 successivt inlett genomförandet av ett ambitiöst reformprogram, med en rad olika beståndsdelar. Generalsekreterare har tillbaka argumenterat för att de vidtagna och planerade effektiviseringarna och reformerna i kombination med nya uppgifter för borde resultera i att medlemsstaterna överger principen om nominell nolltillväxt och framöver accepterar en budget som ger organisationen kompensation för inflation. Årsbudgeten för samtliga verksamhetsgrenar uppgår till , varav i den ordinarie budgeten och i partsavtal. De stora bidragsgivarna till är , , , och , med vardera ca 10–av organisationens budgetmedel. Den svenska årliga avgiften till uppgår brutto till . Till den ordinarie budgeten kommer därutöver den frivilliga finansieringen av främst projektverksamhet, som uppgick till . Totalt bidrog 44 av de 47 medlemsstaterna med stora eller små frivilliga bidrag . Den största enskilda givaren var EU, vars bidrag motsvarar uppemot hälften av de totala frivilliga bidragen. EU-bidragen sker genom fleråriga gemensamma program där EU finansierar lejonparten medan verkställer genomförandet av projekt och program i samarbete med de berörda länderna. Största frivilliga bilaterala bidragsgivare var (bortåt av de totala frivilliga bidragen), (), (9,) och (8,). En annan stor bidragsgivare var den gemensamma fond för mänskliga rättigheter som drivs och finansieras av , , , och i syfte att bistå länder att bättre genomföra domar. gav , förutom de mer löpande bidrag som ges under ett särskilt ramavtal mellan Sida och till främst projektverksamhet i och andra länder som ingår i det östliga partnerskapet, ett engångsbidrag på riktat till särskilda fond för målhantering samt till projekt genom och under Istanbulkonventionen. Perioden kännetecknades av två komplicerande faktorer i förhållande till tvåårsbudgeten 2018–2019, som antogs i ministerkommittén . Den ena var att fr.o.m. , med kort avisering, upphörde som frivillig stor bidragsgivare för att återgå till att endast betala sitt reguljära obligatoriska bidrag. Genom att upphöra som stor bidragsgivare, vilket på eget initiativ beslutade , ville landet visa sitt missnöje med PACE:s beslut att återföra 2019/20:34 under full övervakning med hänvisning till det försämrade läget för mänskliga rättigheter och demokrati samt med PACE:s beslut att tilldela till en turkisk domare i husarrest som tagit ställning mot den negativa utvecklingen i på rättstatsområdet. Den andra var vägran att betala sin medlemsavgift till på grund av missnöje med att parlamentariska församlingen sanktionerat efter den illegala annekteringen av . Det ryska agerandet att inte betala saknar stöd i regelverk. inleddes diskussioner om att minska den antagna tvåårsbudgeten med på grund av bortfallet av det turkiska frivilliga bidraget. kunde ministerkommittén anta ett sådant besparingsbeslut. Det innebar att alla områden fick vidkännas en viss minskning, dock att vissa prioriterade områden som , en rad övervakningskommittéer under specifika Europarådskonventioner liksom kommissarien för mänskliga rättigheter fick vidkännas mindre besparingar än övriga områden. Det finansiella underskottet på grund av det uteblivna ryska bidraget har huvudsakligen hanterats genom senarelagda investeringar, uppskjutna betalningar till pensionsfonden, en rad mindre neddragningar eller genom att redovisa negativa balanser. ägnades mycket tid åt diskussion om hur skulle kunna minska sin budget med om den ryska icke-betalningen bestod. presenterade generalsekreteraren en beredskapsplan som innehöll förslag om drastiska nedskärningar av en rad områden. I och med återupptagna betalningar drogs beredskapsplanen tillbaka. En annan fråga som ägnades tid , inklusive i budgetkommittén, var framtagandet av en sammanhållen och förbättrad Europarådspolicy för interna och externa utvärderingar. En sådan antogs av ministerkommittén . Den lägger grunden för en mer resultatinriktad och utvärderingsbaserad organisationskultur framöver. Förteckning över medlemsstater samt kandidat- Skr. 2019/20:34 och observatörsländer Länder som sökt inträde i Observatörer i parlamentariska församlingen Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse Verksamheten inom m.m. och