prop · H70337 · 2019-10-24 00:00:00 — Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: kan, i sin egenskap av behörig myndighet enligt förordningen om värdepapperisering, pröva ansökningar enligt förordningen. Enligt den nuvarande kompletterings- lagen har möjlighet att ta ut avgifter för de prövningar som ska göras enligt förordningen (3 §). Föreskrifter om sådana avgifter finns i förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos . Bestämmelsen om rätt att ta ut dessa avgifter bör föras över till den nya kompletteringslagen. Förutom prövning av ansökningar kommer verk- samhet till följd av förordningen om värdepapperisering att bestå i tillsyn över att bestämmelserna i förordningen följs. De företag som står under tillsyn betalar årliga av- gifter till inspektionen enligt förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. Sådana avgifter ska stå i proportion till de kostnader som inspektionen har haft för tillsynen och övriga kostnader som inte finansieras på annat sätt. Dessa avgifter får inspektionen, till skillnad från avgifter för prövning av ärenden, inte be- hålla utan de ska redovisas mot inkomsttitel på statens budget. De årliga avgifterna ska i princip motsvara de medel som anvisas Finans- inspektionen på statsbudgeten. För att finansiera kostnader för den övervakning som inspektionen kommer att bedriva i anledning av bestämmelserna för- ordningen om värdepapperisering och den nya kompletteringslagen, bör få ta ut avgifter av de företag som står under Finans- inspektionens tillsyn. En bestämmelse med det innehållet bör därför tas in i den nya lagen. Regeringen bör få meddela föreskrifter om avgifterna. Överklagande, beslut som ska gälla Regeringens förslag: beslut om sanktionsföre- läggande ska inte få överklagas. meddelar med stöd av den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering ska få överklagas till allmän Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande ska få bestämma att ett beslut av inspektionen om ingripande genom förbud, föreläggande eller återkallelse enligt den nya lagen eller om återkallelse enligt EU:s förordning om värdepapperise- ring av tillstånd för en tredje part att bedöma om STS-kriterier är upp- fyllda ska gälla . Ett beslut om föreläggande enligt den nya lagen ska få förenas med Promemorians förslag överensstämmer i allt väsentligt med reger- Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. återkallelse av tillstånd kan användas som sanktion och att det när så är fallet inte torde vara acceptabelt att beslut kan verk- ställas innan det har fått laga kraft. återkallelsen av tillståndet i sådana fall bör behandlas som andra sank- tioner enligt huvudregeln i 35 § förvaltningslagen. Skälen för regeringens förslag Enligt förordningen om värdepapperisering ska medlemsstaterna säker- ställa att alla beslut genom vilka administrativa sanktioner eller av- hjälpande åtgärder påförs enligt förordningen är motiverande på lämpligt sätt och kan överklagas (artikel 32.4). Angående överklagande gäller på finansmarknadsområdet i allmänhet att beslut av som får överklagas prövas av allmän förvaltningsdomstol med krav på pröv- ningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Detta bör även gälla för beslut enligt den nya kompletteringslagen. inspektionen kommer även i egenskap av behörig myndighet att kunna fatta beslut med direkt stöd av förordningen om värdepapperisering. ligheten att överklaga beslut enligt en EU-förordning följer av 41 § förvalt- ningslagen och behöver därför inte anges i den nya lagen. När det gäller förordningens krav på att beslut genom vilka de administ- rativa sanktionerna eller avhjälpande åtgärderna som räknas upp i förord- ningen påförs ska vara motiverade på lämpligt sätt (artikel 32.4), finns bestämmelser i förvaltningslagen om en förvaltningsmyndighets skyldig- het att i sina beslut ange en klargörande motivering (32 §). vering ska innehålla uppgifter om vilka föreskrifter som har tillämpats och vilka omständigheter som har varit avgörande för myndighetens ställ- Endast i vissa speciella fall får en motivering helt eller del- vis utelämnas, t.ex. om ett väsentligt allmänt eller enskilt intresse kräver att beslutet meddelas eller det är nödvändigt med hänsyn till rikets säkerhet, skyddet för enskildas personliga eller ekonomiska förhål- landen eller något annat jämförbart förhållande. Kravet i förordningen om värdepapperisering på att beslut som fattas om administrativa sanktioner eller avhjälpande åtgärder är motiverade på lämpligt sätt får därmed anses uppfyllt genom befintlig lagstiftning. Ett beslut om sanktionsföreläggande bör inte få överklagas I avsnitt 7.5 föreslås att ingripande mot fysiska per- soner vid juridiska personers överträdelse av förordningen om värde- papperisering ska ske genom sanktionsföreläggande. Ett sanktionsföre- läggande innebär att den fysiska personen föreläggs att inom godkänna ett ingripande som är bestämt till tid eller belopp. När före- läggandet har godkänts, gäller det som ett domstolsavgörande som fått laga kraft. Om ett sanktionsföreläggande inte har godkänts inom angiven tid, får ansöka hos domstol om att sanktion ska beslutas (se avsnitt 7.5). Ett beslut om sanktionsföreläggande är således ett förberedande beslut. Ett överklagande av ett sådant beslut skulle kunna fördröja utredning i onödan. Ett förberedande beslut förhindrar inte heller en senare slutlig prövning i domstol. Enligt de lagar på finansmarknadsområdet där det finns möjlighet för att ingripa genom att meddela beslut om sanktionsföreläggande mot vissa fysiska personer på grund av en juridisk persons överträdelse, gäller att ett beslut om sanktionsföreläggande inte får överklagas (se t.ex. 26 kap. 1 § första stycket lagen om värdepappersmarknaden och 6 kap. 1 § första stycket lagen med kompletterande bestämmelser EU:s marknadsmiss- bruksförordning). På samma sätt bör beslut om sanktionsföreläggande som fattar med stöd av den nya kompletteringslagen inte få överklagas. En fysisk person som har fått ett felaktigt sanktionsföre- läggande meddelat mot sig, har möjlighet att ansöka om resning (se prop. 2016/17:162 s. 573 f.). Möjlighet att besluta att beslut ska gälla Enligt den nuvarande kompletteringslagen får bestäm- ma att vissa beslut enligt förordningen om värdepapperisering ska gälla (4 §). Bestämmelsen omfattar beslut om återkallelse av tillstånd för tredje part att bedöma om STS-kriterierna är uppfyllda. Även enligt den nya kompletteringslagen bör ha möjlighet att bestämma att beslut om återkallelse enligt artikel 28.1 andra stycket i EU-förordningen ska gälla . Andra beslut som kommer att aktualiseras enligt den lagen som bör kunna verkställas är beslut om ingripanden genom föreläggande eller förbud. Det bör därför införas en bestämmelse om att får bestämma att ett beslut om ingripande genom föreläggande, förbud eller återkallelse enligt den nya kompletteringslagen eller om återkallelse enligt förordningen ska gälla . är kritiskt till att Finansinspek- tionen ska få möjlighet att bestämma att ett beslut om återkallelse av tillstånd ska gälla eftersom det enligt kan användas som en sanktion. anser att huvudregeln i 35 § förvaltningslagen i stället bör gälla i sådana fall. Inledningsvis kan Prop. 2019/20:37 konstateras att motsvarade möjlighet för att bestämma att ett beslut om återkallelse av tillstånd ska gälla finns även i flera andra lagar på finansmarknadsområdet (se t.ex. 17 kap. 1 § femte stycket lagen om bank- och finansieringsrörelse, 26 kap. 1 § fjärde stycket lagen om värdepappersmarknaden, 5 kap. 2 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden, 4 kap. 2 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om transparens i transaktioner för värdepappersfinansiering och om återanvändning och 6 kap. 2 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospekt- förordning). använder sig inte sällan av möjligheten att vid beslut om föreläggande eller om återkallelse av tillstånd bestämma att det ska gälla . Allmänintresset av omedelbar verkställighet är enligt regeringens uppfattning särskilt stort i vissa fall som gäller ingrip- anden genom förbud, föreläggande eller återkallelse av tillstånd eftersom ett företag annars kan fortsätta att driva en verksamhet som Finansinspek- tionen bedömt strider mot den speciallagstiftning som gäller för företagets verksamhet. Regeringen anser således att det faktum att speciallagstift- ningen innehåller möjligheten att besluta att bl.a. ett beslut om återkallelse av tillstånd ska gälla signalerar att allmänintresset av omedel- bar verkställighet kan vara särskilt högt i de nu aktuella fallen och att en sådan bestämmelse därför bör finnas även i den nya kompletteringslagen (jfr bl.a. prop. 2018/19:4 s. 84 f. och prop. 2018/19:7 s. 20). I avsnitten 6.2, 7.4 och 7.5 föreslås att ska få förena förelägganden enligt den nya kompletteringslagen med vite. Enligt förord- ningen om värdepapperisering ska den behöriga myndigheten kräva att risker som härrör från värdepapperiseringstransaktioner bedöms och åt- gärdas genom lämpliga strategier och förfaranden som upprättas av originatorer, medverkande institut, specialföretag för värdepapperisering och ursprungliga långivare (artikel 30.3). befogen- heter följer i nu aktuellt avseende direkt av förordningen. I den nya lagen bör det tas in en bestämmelse som gör det möjligt för att förena ett föreläggande enligt förordningen med vite. 11 Ändringar i vissa andra lagar Regeringens förslag: Bestämmelser om att fondbolag och AIF-för- valtare ska agera och vidta korrigeringsåtgärder om de exponeras för en värdepapperisering som inte längre uppfyller kraven i EU:s förordning om värdepapperisering ska införas i lagen om värdepappersfonder respektive i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Bestämmelserna ska gälla även för utländska förvaltningsbolag som förvaltar en värdepappersfond i och för icke EES-baserade AIF-förvaltare som driver verksamhet genom filial här i landet. Det som ska gälla för fondbolag enligt ovan ska gälla även för Sjunde AP-fonden. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser det vore önsk- värt med ett förtydligande att den typ av korrigerande åtgärder som kan komma i fråga är risksäkring, försäljning eller minskning av exponeringen eller att kontakta den part som åsidosätter behållandekravet. Föreningen har även synpunkter på utformning av de föreslagna lagbestämmelserna. Skälen för regeringens förslag: Genom förordningen om värdepapper- isering görs vissa ändringar i några andra EU-rättsakter (se kapitel 6 i förordningen). De ändringar som kräver genomförande i svensk rätt är dels en ändring i och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fond- företag), det s.k. UCITS-direktivet (artikel 38 i förordningen), dels en ändring i och rådets direktiv /61/EU av om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv /41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/20, det s.k. AIFM-direktivet (artikel 41 i för- ordningen). I dessa direktiv införs nya regler som innebär att fondbolag och AIF-förvaltare som exponeras för en värdepapperisering som inte längre uppfyller de krav som anges i förordningen om värdepapperisering, ska agera och vidta korrigeringsåtgärder. Detta ska ske i berörda fond- andelsägares respektive de berörda alternativa investeringsfondernas investerares intressen, när så är lämpligt. Det är således fråga om en regel som fondbolag och AIF-förvaltare som exponeras för en värdepapperi- sering ska följa i sina respektive verksamheter. Av förordningen om värdepapperisering framgår inte vilka korrigerande åtgärder som kan komma i fråga. anför finns dock regler om korrigerande åtgärder vid investeringar i värdepapperiserings- positioner i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 231/2013 av om komplettering av och rådets direktiv /61/EU vad gäller undantag, allmänna verksamhets- villkor, förvaringsinstitut, finansiell hävstång, öppenhet och tillsyn. I skälen i den förordningen finns en exemplifiering av de åtgärder som kan komma i fråga (artikel 54 och skäl 69). UCITS-direktivet och AIFM-direktivet har i svensk rätt genomförts i lagen om värdepappersfonder respektive i lagen om förvaltare av alterna- tiva investeringsfonder. De ändringar i de båda direktiven som har gjorts genom förordningen om värdepapperisering bör genomföras i svensk rätt i motsvarande bestämmelser i respektive lag. Dessa bestämmelser bör gälla även för utländska förvaltningsbolag som förvaltar en värdepappersfond i och för icke EES-baserade AIF- förvaltare som driver verksamhet genom filial här i landet. För Sjunde AP-fondens förvaltning av fonder inom ramen för premie- pensionssystemet gäller de flesta bestämmelser om placering av fondmedel i lagen om värdepappersfonder (5 kap. 7 § lagen [2000:192] om allmänna pensionsfonder [AP-fonder]). Sjunde AP-fonden bör om- Prop. 2019/20:37 fattas av det krav på att agera och vidta korrigeringsåtgärder om en värde- papperisering som inte längre uppfyller kraven i förordningen om värde- papperisering som enligt förslaget ovan ska gälla för fondbolag vid förvalt- ning av värdepappersfonder. anför även att en annorlunda utformning av de nya bestämmelserna om korrigeringsåtgärder än den i promemorians förslag är att föredra för att spegla att det är fondens medel som placeras, att undvika tolkningen att korrigeringsåtgärder alltid är i fondandels- ägarnas gemensamma intresse, att samtliga andelsägare i en fond som exponeras mot en värdepapperisering torde vara berörda då de äger fonden och dess innehav gemensamt och att det är lämpligt att följa nuvarande systematik i lagtexten. Regeringen konstaterar i och för sig att om de ändringar i UCITS-direktivet och AIFM-direktivet som har gjorts genom förordningen hade haft en annan utformning skulle de tydligare ha speglat de förhållanden som lyfts fram av föreningen men anser trots det att bestämmelserna i svensk lag så långt som möjligt bör utformas på direktiv- nära sätt och i huvudsak på samma sätt som i promemorians förslag. Regeringen instämmer med föreningen att det i de nya bestämmelserna inte bör anges att korrigeringsåtgärder ska vidtas i fondandelsägarnas ”gemensamma intresse”. Det är inte så de nya regler som genom förord- ningen har införts i de båda direktiven är formulerade utan där anges bara ”intresse”. Det följer dessutom redan av lagen om värdepappersfonder att vid förvaltningen av en värdepappersfond ska fondbolaget handla uteslut- ande i fondandelsägarnas gemensamma intresse (4 kap. 2 § tredje stycket). 12Kravet att upprätta års- och koncernredovisning i enhetligt elektroniskt format bör börja tillämpas Regeringens förslag: Kravet på svenska emittenter vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i att upprätta års- och koncernredovisningen i ett format som möjliggör enhetlig elektronisk rapportering ska tillämpas på års- och koncern- redovisningar som avser räkenskapsår som inleds eller . Förslaget i promemorian Ändring av tidpunkten för första tillämp- ning av kravet att upprätta års- och koncernredovisning i enhetligt elektroniskt format överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att det även finns behov av att förtydliga om huruvida reglerna i lagen om värdepappersmarknaden i fråga om de handlingar som ska upprättas enligt den lagen också utgör en sådan års- respektive koncernredovisning som avses i årsredovisningslagen (1995:1554). Skälen för regeringens förslag: Enligt 16 kap. 4 a § lagen om värde- pappersmarknaden ska emittenter som har som hemmedlemsstat och vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad upprätta års- och koncernredovisningen i ett format som möjlig- gör enhetlig elektronisk rapportering. Denna bestämmelse träder i kraft den dag regeringen bestämmer och ska tillämpas på års- och koncern- redovisningar som ska offentliggöras närmast efter (punkterna 1 och 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen [2015:960] om ändring i lagen [2007:528] om värdepappersmark- naden, i det följande benämnd ändringslag [prop. 2015/16:26, 2015/16:FiU14, rskr. 2015/16:95]). Bestämmelsen i 16 kap. 4 a § lagen om värdepappersmarknaden har införts i svensk rätt för att genomföra en regel i det s.k. öppenhetsdirektivet (och rådets direktiv /109/EG av 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv /34/EG). regler om offentliggörande av regelbundet återkommande och löpande information om emittenter som gett ut värdepapper som är upptagna till handel på reglerade marknader som är belägna eller bedriver verksamhet inom EU (artikel 1.1). Direktivet ställer bl.a. upp krav som rör emittent- ernas offentliggörande av sin årliga redovisning (artikel 4). i det avseendet är att emittenternas årliga redovisningar ska upprättas med hjälp av ett enhetligt elektroniskt rapporteringsformat, vilket specificeras i tekniska standarder för tillsyn som antas av kommissionen (artikel 4.7). Enligt direktivet ska det kravet ha verkan fr.o.m. . tekniska standarder som specificerar det rapporteringsformatet har antagits i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/815 av den 17 decem- ber 2018 om komplettering av och rådets direktiv 2004/109/EG vad gäller tekniska tillsynsstandarder för specificering av ett enhetligt elektroniskt rapporteringsformat, i det följande benämnd ESEF- När bestämmelsen i 16 kap. 4 a § om upprättande av års- och koncern- redovisningen i ett format som möjliggör enhetlig elektronisk rapportering infördes genom ändringslag hade de ovan nämnda tekniska standarderna ännu inte antagits av kommissionen. att det därför och till följd av den i öppenhetsdirektivet angivna ordningen inte var möjligt att ange ett ikraftträdandedatum för bestämmelsen i svensk För att kunna anpassa ikraftträdandet till det datum som skulle komma att anges i den delegerade rättsakten med tekniska standarder bemyndig- ades regeringen att bestämma när den aktuella bestämmelsen ska träda i kraft (samma prop. s. 120 f. och punkt 1 i ikraftträdande- och övergångs- bestämmelserna till ändringslag). Det togs i lagen även in den ovan nämnda bestämmelsen om att 16 kap. 4 a § ska tillämpas på års- och koncernredovisningar som ska offentliggöra närmast efter den 31 decem- ber 2019 (punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till ändringslag, se även samma prop. s. 63). Som anges ovan har de nödvändiga tekniska standarderna nu antagits i form av ESEF-förordningen. Enligt ESEF-förordningen ska dess krav tillämpas på årliga redovisningar som innehåller redovisningar för räken- skapsår som inleds eller senare (artikel 8). Den nu aktuella bestämmelsen om första tillämpning av 16 kap. 4 a § Prop. 2019/20:37 innebär i sak att kravet att upprättande av års- och koncernredovisningen i ett format som möjliggör enhetlig elektronisk rapportering ska tillämpas än vad som följer av ESEF-förordningen. Det saknas skäl att enligt svensk rätt börja tillämpa det kravet än vad som krävs enligt EU-regleringen. Bestämmelsen om första tillämpning av 16 kap. 4 a § bör därför ändras så att det anges att kraven ska börja tillämpas som anges i ESEF-förordningen, dvs. på års- och koncernredovisningar som avser räkenskapsår som inleds eller . Frågan om ett sådant förtydligande av hur bestämmelserna i lagen om värdepappersmarknaden förhåller sig till årsredovisningslagen som efterfrågar ryms inte inom ramen för detta lagstift- ningsärende. Regeringens förslag: Den nya lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s förordning om värdepapperisering och lagändringarna med anledning av den förordningen ska träda i kraft . Den nuvarande lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering ska upphöra att gälla . Ingripande enligt den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering ska inte få ske för över- trädelser som har ägt rum före ikraftträdandet. I fråga om lagen om tryggande av pensionsutfästelse m.m. ska äldre föreskrifter gälla för överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet. Ändringen i bestämmelsen om första tillämpning av bestämmelsen i lagen om värdepappersmarknaden om upprättande av års- och koncern- redovisningen i ett format som möjliggör enhetlig elektronisk rapport- ering ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- slag. Enligt promemorians förslag ska den nya lagen och övriga lag- ändringar träda i kraft . Enligt promemorian ska det i en övergångsbestämmelse till ändringen i tryggandelagen anges att ingrip- ande inte får ske för överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Förslaget i promemorian Ändring av tidpunkten för första tillämp- ning av kravet att upprätta års- och koncernredovisning i enhetligt elektroniskt format överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Förordningen om värdepapperisering ska tillämpas fr.o.m. (artikel 48). 2019/20:37 blev det möjligt för de olika aktörer som ägnar sig åt värdepapperisering att ansöka om undantag från förbudet mot återvärdepapperisering (artikel 8.2). blev det även möjligt att ansöka om till- stånd att i egenskap av tredje part kontrollera att STS-kriterierna är upp- fyllda (artikel 28). Den nuvarande lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s förordning om värdepapperisering som enbart innehåller de bestämmelser som är nödvändiga för att förordningen ska kunna tilläm- pas i fr.o.m. trädde i kraft det datumet. För- slagen i denna proposition innebär att dessa bestämmelser förs över till en ny lag som också ska innehålla de ytterligare bestämmelser som krävs till följd av förordningen. Genom förordningen om värdepapperisering (artiklarna 38 och 41) har det även gjorts vissa ändringar i andra EU-rättsakter vilket innebär att det krävs ändringar i lagen om värdepappersfonder och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (se avsnitt 11). Vidare föranleder förord- ningen ändring i tryggandelagen (se avsnitt 7.3). Förslagen i denna proposition innebär att det görs sådana ändringar i dessa lagar som krävs till följd av förordningen. I propositionen föreslås även en ändring i lagen om allmänna pensionsfonder (AP-fonder) som innebär att det som enligt förslaget ska gälla för fondbolag ska gälla även för Sjunde AP-fonden. Den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering och de ändringar som föreslås i andra lagar bör träda i kraft , vilket bedöms vara . Den nuvarande kompletteringslagen bör upphöra att gälla . I regeringsformen finns ett förbud mot retroaktiv strafflagstiftning (2 kap. 10 §). Förbudet omfattar formellt inte administrativa sanktioner. Enligt förarbetena skulle det emellertid innebära ett kringgående av för- budet att ge retroaktiv verkan åt administrativa sanktioner av uppenbart repressiv, straffliknande karaktär (prop. 1975/76:209 s. 125). Bestämmel- serna i den nya kompletteringslagen om sanktioner för överträdelser av förordningen om värdepapperisering bör inte ges retroaktiv verkan. Ingripande bör således inte få beslutas för överträdelser som har ägt rum före den lagens ikraftträdande.