prop · H603104 · 2019-04-11 00:00:00 — förlängde Minujusths mandat med , satte en tidsplan för neddragning av poliskomponenten, och bad FN ta fram mål som skulle uppnås för att kunna fasa ut Minujusth. Under Minujusth gjordes framsteg med att bygga upp poliskår medan framstegen var mindre när det gällde övriga delar av rättskedjan. Inte minst kriminalvården fungerade dåligt. Efter våldsamma protester mot slopade bränslesubventioner avgick premiärminister och efterträddes av . I en briefing till säkerhetsrådet konstaterade generalsekreterarens särskilda representant för , , att de etappmål som uppsatts för Minujusth inte skulle vara uppnådda . sökte genomgående verka för dels en anda av hållbar fred , dels främjande av framsteg inom områdena kvinnor, fred och säkerhet respektive sexuellt och könsbaserat våld. tog konsekvent upp situationen för mänskliga rättigheter, vikten av reformer av rättssektorn och inkluderande politiska lösningar. har –2018 bidragit både med svenska poliser och kriminalvårdare till insatsen. 2018/19:104 6.4.3 inleddes omfattande demonstrationer i på grund av förändringar i socialförsäkringssystemet. Demonstrationerna bemöttes med våld. Under ordförandeskap arrangerades ett möte om . Mötet skedde under dagordningspunkten “säkerhetsrådets samarbete med regionala organisationer”. På grund av motstånd mot mötet kunde månadsprogram för säkerhetsrådet inte godkännas av säkerhetsrådet, vilket var det enda tillfället under medlemskap som månadsprogrammet inte kunde antas. Under mötet tog en grupp rådsmedlemmar upp övergreppen mot mänskliga rättigheter i medan en annan grupp kritiserade att mötet hölls och menade att situationen i var en intern angelägenhet och inte ett hot mot internationell fred och säkerhet. uppmärksammade vid återkommande tillfällen utvecklingen i i samtal med övriga rådsmedlemmar. I samtal med FN- sekretariatet undersöktes förutsättningarna att agera i Nicaragua-frågan via de verktyg som finns för att i informella format ta upp frågor, som inte redan står på rådets dagordning. Motståndet var emellertid utbrett mot att arrangera ytterligare möten om i säkerhetsrådet. Situationen i förvärrades –2018 och resulterade bland annat i en humanitär kris med regional påverkan och stora mängder migranter. Det fanns dock en knapp majoritet i säkerhetsrådet, ledd av , och , som menade att situationen i var en nationell angelägenhet och inte utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. På initiativ togs upp under dagordningspunkten övriga frågor i slutna konsultationer. Hela mötet ägnades dock i stort sett åt att diskutera huruvida frågan borde diskuteras eller inte av säkerhetsrådet. anordnade också två Arriamöten om där flera rådsmedlemmar avstod från att delta. Som rådsmedlem ansåg att en diskussion om vore rimlig, särskilt ur ett konfliktförebyggande perspektiv. undersökte vid återkommande tillfällen förutsättningarna att ta upp . Motståndet var dock omfattande, inklusive från annars likasinnade länder i regionen som då menade att det vore kontraproduktivt att diskutera i säkerhetsrådet. arbetade nära övriga EU- rådsmedlemmar liksom ett antal länder i regionen, däribland (medlem 2016–2017) och (medlem 2018–2019). I anslutning till säkerhetsrådets möte om deltog i ett gemensamt så kallat EU8-uttalande tillsammans med innevarande och avgångna EU-rådsmedlemmar (se avsnitt 10 angående formatet EU8). De omfattande omvälvningarna i och har satt sin prägel på säkerhetsrådets arbete. Till följd av spridningen av konflikter och kriser i och har rådet behövt ägna ökad uppmärksamhet åt regionen. Under det svenska medlemskapet var de mest framträdande dagordningspunkterna , samt fredsprocessen i (Middle East Peace Process, Mepp). Av säkerhetsrådets geografiska möten behandlade 58 stycken (28,) 2017. Motsvarande siffra 2018 var 67 stycken (32,). I FN:s statistik, som också reflekteras i denna skrivelse, räknas till den afrikanska kontinenten. Av säkerhetsrådets resolutioner och ordförandeuttalanden med geografiskt fokus behandlade eller åtta stycken 2017. var motsvarande andel eller nio stycken. Mellanösternhanteringen i rådet genererar ofta betydande slitningar mellan rådsmedlemmarna, inklusive mellan de permanenta medlemmarna. Detta framgår också av den låga andelen rådsbeslut som gäller . Under medlemskap i rådet lades veto totalt nio gånger: sex gånger 2017 och 2018. Vid samtliga tillfällen skedde det i samband med omröstningar om frågor som rörde . som motsättningarna är djupa inom säkerhetsrådet och mellan dess permanenta medlemmar har också regionens länder varit djupt splittrade och inte sällan motarbetat varandras intressen. Vidare har hanteringen av konflikterna i och försvårats av att FN inte kunnat förlita sig på en stark regional organisation, till skillnad från Afrikanska unionen för eller EU för . Under medlemskapet drevs av övertygelsen att FN har den legitimitet och trovärdighet som fordras för att leda inkluderande politiska processer för att finna en hållbar lösning på regionens konflikter, där stöd till generalsekreteraren och hans särskilda sändebud utgjorde centrala komponenter. gavs tillfälle att redogöra för denna syn i en bred debatt i säkerhetsrådet om situationen i och . betonade, liksom generalsekreteraren, behovet av att bemöta grundorsakerna till regionens konflikter. Genomförandet av Agenda 2030 samt kvinnors och ungdomars delaktighet i samhället lyftes fram. Utöver nedan dagordningspunkter förekom även förhandlingar om FN:s observatörsstyrka på ockuperade (Undof). Styrkan finns på plats för att övervaka eldupphöravtalet mellan och . Under medlemskap förlängdes mandatet för Undof vid fyra tillfällen. När medlemskap i säkerhetsrådet inleddes stod den väpnade konflikten med Isil/Daesh i fokus i . FN ledde en omfattande 2018/19:104 humanitär operation i kölvattnet av återtagandet av territorium från Isil/Daesh. Den irakiska regeringen tillkännagav att man befriat . Den inrikespolitiska situationen i var fortsatt komplex under det svenska medlemskapet. Samtliga utestående frågor mellan centralregeringen i och den kurdiska regionala regeringen i förblev olösta, inklusive de omtvistade områdena kring staden . Politiska spänningar förekom även mellan andra etniska och konfessionella grupper och deras politiska representanter. Det irakiska parlamentsvalet sköts upp men hölls slutligen . utsågs en ny regering men flera viktiga poster, bland annat försvars- och inrikesministerposterna, var ännu inte tillsatta när avslutade sitt medlemskap. FN:s stöduppdrag i (Unami) inrättades 2003. Inför mandatförlängningen 2018 genomfördes en extern översyn av Unami, den första i sitt slag för en särskild politisk insats. präglades säkerhetsrådets arbete av den humanitära situationen i främst med en rad extrainsatta möten, främst på rysk begäran. Efter att befriats välkomnades detta av säkerhetsrådet genom ett pressuttalande . I ett pressuttalande , det vill säga veckan före folkomröstningen i den kurdiska regionen, uttryckte rådet oro över omröstningens potentiellt destabiliserande konsekvenser. drev i dessa förhandlingar utan framgång på för att få till en referens till självbestämmanderätten. Behovet av dialog och försoningsinitiativ diskuterades som avhandlades, särskilt i förhållande till . I ett pressuttalande uttrycktes oro över våldsamheter nära . Unamis mandat förlängdes två gånger under medlemskap genom resolution (2017) respektive resolution (2018). På förslag av inkluderades nya operativa paragrafer i resolution om kvinnor, fred och säkerhet samt om barn och väpnad konflikt. Under medlemskapet sökte genomgående verka för ett mer aktivt konfliktförebyggande arbete från säkerhetsrådets sida i , inklusive genom att främja Unamis roll att bidra till politisk försoning och lösningar av utestående frågor mellan och den kurdiska regionala regeringen. verkade också generellt för fler rådsuttalanden om för att söka påverka utvecklingen i rätt riktning. tog också kontinuerligt upp situationen för mänskliga rättigheter, vikten av reformer av rättssektorn och inkluderande politiska lösningar. De omfattande massövergrepp mot civilbefolkningen som hade begåtts av Isil/Daesh ledde till att rådet kunde anta resolution (2017). Resolutionen inrättade ett undersökningsteam för bevisinsamling i (United Nations Investigative Team for Accountability of Daesh, Unitad) för brott begångna av Isil/Daesh som senare skulle kunna användas för lagföring. I förhandlingarna framhöll vikten av rättssäkerhet, respekt för mänskliga rättigheter och ansvarsutkrävande för samtliga förövare i konflikten, inte enbart 86Isil/Daesh. Frågan om tillämpning av dödsstraffet uppmärksammades särskilt. 2018/19:104 Inför upprättandet av Unitads verksamhet ställde tydliga krav på FN gällande problematiken kring dödsstraff. Av Unitads uppdragsbeskrivning framgår att undersökningsteamets verksamhet ska ske i enlighet med FN:s riktlinjer på området. FN:s rättsavdelning bekräftade att detta innebar att bevis inte skulle kunna överlämnas till rättegångar där dödsstraff utdömdes. Juristen , chef för , påbörjade sitt arbete i , och briefade säkerhetsrådet 2018 i öppen kammare. Rådet var enigt i sitt stöd till Unitad och vikten av att utkräva ansvar av Isil/Daesh. Rådets beslut om Unitad utgjorde en framgång i det svåra arbetet med ansvarsutkrävande i säkerhetsrådet (se avsnitt 5.2.3). antog säkerhetsrådet resolution som innebar att det så kallade olja för mat-programmet formellt avslutades efter att uppfyllt sina skyldigheter som beslutats av säkerhetsrådet under kapitel VII. Generalsekreteraren rapporterade också regelbundet skriftligen till säkerhetsrådet om den så kallade Irak-Kuwaitfrågan, där få framsteg kunde noteras i fråga om de försvunna personerna och tillgångarna. En viss rörelse kunde dock skönjas när nytillträdde president besökte . Vid inträde i rådet hade genomförandet pågått av den kärntekniska överenskommelse (Joint Comprehensive Plan of Action, JCPOA) som slöts 2015 mellan E3+3 (det vill säga , , , , och ) å ena sidan och å den andra. ställde sig bakom överenskommelsen genom resolution (2015), som upphävde de flesta av de omfattande sanktioner som införts mot . Fortsatt kvarstod begränsningar gällande in- och utförsel av vapen till och från , samt avseende ballistiska robotprogram. Därutöver kvarstod frysning av vissa tillgångar och reserestriktioner för vissa iranska personer. Inom ramen för överenskommelsen tilläts under vissa förutsättningar export av kärnteknisk utrustning och teknik till . tidigare sanktionskommitté ersattes med ett ”format” under ledning av en ”facilitator”. Enligt resolution ska generalsekreteraren rapportera om resolutionens genomförande var sjätte månad. Det var dock inte helt klart i vad mån sekretariatet i första hand borde rapportera om efterlevnaden av de kvarvarande restriktioner som ålagts eller om rapporten även borde omfatta överenskommelsens genomförande i stort, inklusive förbudet att införa nya sanktioner och att underlätta normala relationer och handel med . Detta hade lett till stark kritik gentemot sekretariatet från sida och att valt att inte delta i de halvårsvisa mötena i rådet om resolutionens genomförande. Mot denna bakgrund fokuserade de halvårsvisa mötena i rådet i huvudsak på att genomförandet av överenskommelsen fortsatte, på att () återkommande rapporterade om huruvida uppfyllde sina kärntekniska åtaganden i enlighet med överenskommelsen, samt på att den så kallade anskaffningskanalen fungerade väl. Motsättningar fanns dock om vilket fokus sekretariatets rapport borde ha och i vad mån återkommande robotuppskjutningar var av en sådan art att de inte stod i överensstämmelse med resolution (och dess bilaga B). Mer specifikt handlade det om tolkningen av resolutionen och i vilken utsträckning skulle avhålla sig från vidareutveckling och uppskjutningar av alla former av vapenbärare som kan bära kärnvapenstridsspetsar eller om förbudet endast omfattade sådana vapenbärare som specifikt utformats just för kärnvapen. De så kallade E3-länderna (, och ) med likasinnade lade betoningen på den förra tolkningen. underströk att parterna borde avhålla sig från alla former av aktiviteter som kunde undergräva förtroendet parterna emellan och överenskommelsens fortsatta genomförande (även om de i strikt mening inte kunde anses strida mot överenskommelsen eller resolution ). med likasinnade lade istället tonvikten på den senare tolkningen, och förklarade att överenskommelsen inte syftat till att förbjuda att utveckla ett robotprogram. menade också att sekretariatet inte hade mandat eller kompetens att rapportera om vare sig robotuppskjutningar eller vapenteknologi. Dynamiken ändrades i och med president beslut att ensidigt skulle dra sig ur den kärntekniska överenskommelsen. En fråga som uppstod med anledning av det amerikanska frånträdet från JCPOA var huruvida kunde aktivera den särskilda mekanism i resolution , som tvingade rådet att återinföra sanktionerna mot och därigenom omöjliggöra JCPOA:s fortsatta tillämpning. tog dock inte frågan vidare, i vart fall inte under medlemskap. Inte heller valde att använda säkerhetsrådet som arena för att på allvar kritisera det amerikanska agerandet i strid med resolution . Vid de två kvarvarande mötena i rådet efter det amerikanska frånträdet (respektive ) var i princip isolerat där övriga rådsmedlemmar försvarade överenskommelsens fortsatta genomförande, som en konkret säkerhetsskapande åtgärd i en osäker region. Som svar på att deltog på utrikesministernivå valde också att delta i den sista debatten och bemöta den amerikanska kritiken. Vid sidan av icke-spridningsfrågan begärde , som en följd av demonstrationerna i /2018, ett möte om situationen för de mänskliga rättigheterna i . motsatte sig att mötet hölls och beskyllde för att använda demonstrationerna som svepskäl för att ytterligare försöka undergräva den kärntekniska överenskommelsen. Länder som och gjorde tydligt att de ansåg att mänskliga rättigheter inte hörde hemma i rådet. påpekade vikten av att fullt ut respekterade sina folkrättsliga skyldigheter, avhöll sig från övervåld och respekterade yttrandefriheten. 2018/19:104 konstaterade, i likhet med övriga EU-medlemmar i rådet, att de mänskliga rättigheterna är relevanta för säkerhetsrådets mandat att upprätthålla internationell fred och säkerhet. var det viktigt att hålla isär frågan om situationen för mänskliga rättigheter i och frågan om den kärntekniska överenskommelsens genomförande. Vid inträde i säkerhetsrådet hade säkerhetsrådet antagit resolution (2016) som bland annat bekräftade bosättningars illegalitet, uppmanade till ett slut på våldet samt uppmanade samtliga stater att skilja mellan och de av ockuperade områdena i sina mellanhavanden. organiserade en internationell konferens i för att skapa förutsättningar för en förnyad fredsprocess och en tvåstatslösning. ansvarade för ett särskilt spår som syftade till att engagera det civila samhället i och . nye president hade tillkännagett att en lösning av den israelisk-palestinska konflikten hade hög prioritet. tog sedan ett antal beslut som föregrep en framförhandlad lösning mellan parterna. När lämnade säkerhetsrådet kunde inga framsteg konstateras. En kraftig expansion av israeliska bosättningar hade genomförts, i strid med folkrätten och säkerhetsrådets resolutioner, inklusive resolution (2016). Den desperata situationen för civilbefolkningen i hade ytterligare förvärrats och den humanitära krisen hade medfört att området befann sig på randen till social och ekonomisk kollaps. och EU verkade för att värna status efter ensidiga beslut att flytta ambassaden till i strid med folkrätten och säkerhetsrådets resolutioner. Vanligen uppdaterade generalsekreterarens särskilde samordnare för fredsprocessen säkerhetsrådet. var nominell pennhållare men allt som oftast togs initiativ till rådsagerande av andra rådsmedlemmar. utgångspunkt i fråga om den israelisk-palestinska konflikten var att som rådsmedlem värna FN:s och EU:s etablerade politik för ett slut på ockupationen samt en tvåstatslösning baserad på folkrätten, FN- resolutioner och tidigare överenskommelser. strävade därför efter att värna de internationella parametrarna för fred, stärka EU:s roll och sammanhållning med en enad EU-röst samt verka för att säkerhetsrådet skulle axla sitt ansvar för att finna en lösning på konflikten och blåsa liv i fredsprocessen. framförde konsekvent att expansiva bosättningspolitik strider mot folkrätten och underströk vikten av att genomföra resolution (2016). uppmärksammade också vikten av ungdomars och kvinnors deltagande i strävan efter en fredlig lösning på konflikten och vikten av ett aktivt och dynamiskt civilsamhälle på båda sidor. värnade också den roll som för palestinska flyktingar (United Nations Relief and for Refugees in the Near East, UNRWA) har som humanitär aktör. dåvarande FN-ambassadör, , redogjorde i sitt första inlägg i denna fråga för den nytillträdda Trump-administrationens syn. skulle inte tolerera några referenser till resolution (2016). engagemang för fred låg fast och president var redo att verka för en historisk fredsöverenskommelse, men varje försök att ensidigt peka ut skulle otvivelaktigt förkastas. Vid den första återrapporteringen om genomförande av resolution (2016) i säkerhetsrådet rapporterade Mladenov om en kraftig ökning av antalet bosättningar i strid med resolutionen. hade dock minskat. I de efterföljande överläggningarna fokuserade majoriteten av rådsmedlemmarna på resolutionens innehåll. tala om andra frågor i , exempelvis sådana som gällde . Detta kom att bli ett tema för de amerikanska inläggen vid säkerhetsrådets möten under det svenska medlemskapet. En bärande målsättning för blev därför att behålla frågan om en lösning av den israelisk-palestinska konflikten på säkerhetsrådets agenda. skedde en oroande utveckling i . Detta ledde till ökade spänningar och sammandrabbningar med flera dödade på båda sidor. som skett efter fredagsbönen tog , tillsammans med och , initiativ till att begära ett extrainsatt möte i säkerhetsrådet. Syftet från svensk sida var att bidra till minskat våld och till konfliktförebyggande. Vid mötet varnade Mladenov för att situationen var farlig, särskilt eftersom den berörde frågan om de heliga platserna i . rådde bred samstämmighet om risken för ytterligare eskalering och vikten av att förhindra en ny våldscykel. Många rådsmedlemmar betonade också vikten av att bevara status quo för de heliga platserna i . föreslog att alla rådsmedlemmar vid den öppna debatten i säkerhetsrådet om den israelisk-palestinska konflikten under skulle framföra tydliga budskap om nedtrappning, återhållsamhet och undvikande av provokativt agerande. Ett sådant samfällt och tydligt budskap framfördes också dagen därpå från samtliga rådsmedlemmar till Den omedelbara krisen i dämpades därefter med anordnas en ceremoni i FN med anledning av den internationella dagen för solidaritet med det palestinska folket, där bland annat säkerhetsrådets ordförande håller ett anförande å rådets Månadens säkerhetsrådsordförande lade fram en text men bröt tyst procedur med omfattande förslag på strykningar i text, bland annat angående referenser till resolution (2016) och Från svensk sida var det viktigt att respektera praxis så att anförandet kunde hållas, men också att värna tidigare överenskommen praxis och undvika att överenskommet språk urholkades. , och bröt därför också den tysta proceduren, tillsammans med och , med krav på referenser till tvåstatslösningen, bosättningar och det arabiska fredsinitiativet. Den slutliga kompromissen, som tillkom efter insatser av , och , blev att referera till fred med utgångspunkt i relevanta säkerhetsrådsresolutioner, vilket medförde att kunde hålla anförandet vid ceremonin . överenskommelse om anförandet kunde nås var betydelsefullt för att bekräfta säkerhetsrådets stöd för en lösning på konflikten mellan och baserad på bland annat rådets resolutioner. president tillkännagav sitt beslut att erkänna som huvudstad och flytta den amerikanska ambassaden. tog initiativ till att begära ett extrainsatt möte i säkerhetsrådet. Detta skedde tillsammans med EU-länderna i rådet , och samt , , och . Vid mötet som hölls betonade samtliga rådsmedlemmar, med undantag för , att dess position om särskilda juridiska och politiska status inte förändrats och att förblev en slutstatusfråga. På initiativ av gjorde de fyra EU- medlemmarna i rådet, till vilka även anslöt sig, ett gemensamt uttalande vid ett framträdande inför den samlade presskåren efter mötet, vilket fick stor uppmärksamhet. hade parallellt meddelat sin avsikt att gå vidare med en säkerhetsrådsresolution om , i linje med ett beslut av . och kontaktades av för att bistå i framtagandet av resolutionen, eftersom målsättningen var att uppbåda största möjliga stöd i rådet för att på så vis ånyo bekräfta internationell konsensus i frågan. Därför behövde resolutionstexten ligga så nära befintliga formuleringar som möjligt, särskilt formuleringar från säkerhetsrådets resolutioner 476 (1980) och 478 (1980). Omröstningen om det egyptiska resolutionsutkastet ägde rum . Röstsiffrorna utföll 14–1. använde sin vetorätt . gick därefter vidare med att lägga fram i princip samma resolutionstext i generalförsamlingen . präglades rådshanteringen av de oroligheter som ägde rum mellan palestinska demonstranter och israeliska säkerhetsstyrkor vid gränsen till som resulterade i 254 dödade palestinier och över 24 000 skadade. Med anledningar av våldsamheter begärde ett extrainsatt möte. Majoriteten av rådsmedlemmarna uttryckte bestörtning, uppmanade parterna till återhållsamhet och underströk vikten av en proportionerlig våldsanvändning och respekt för folkrätten. , , blev också våldsam. försökte vid båda dessa tillfällen ta fram ett pressuttalande. I båda fallen blockerades ett uttalande. Invigningen av i ledde till omfattande sammandrabbningar. begärde ett extrainsatt möte i säkerhetsrådet, och föreslog ett nytt utkast till pressuttalande. Det senare blockerades även . Vid möte i rådet dagen därpå framfördes samstämmiga och tydliga budskap i säkerhetsrådet om våldet i med tanke på det allvarliga läget i området och de många dödsoffren. våldsanvändning kritiserades och flera betonade vikten av proportionalitet. De flesta rådsmedlemmar krävde också en oberoende och transparent utredning. Flera rådsmedlemmar beklagade också att rådet inte kunnat komma överens om ett uttalande om de senaste händelserna och efterlyste att rådet skulle enas. Mot bakgrund av säkerhetsrådets oförmåga att komma överens föreslog ett gemensamt uttalande från EU-medlemmarna i säkerhetsrådet. Efter mötet kunde därför ett tydligt budskap förmedlas inför den samlade presskåren från de fem EU-medlemmarna i rådet (, , , och ). inkommande medlemmar (och ) anslöt sig till uttalandet. Detta format kom sedermera att kallas EU8. Inför presskåren meddelade också företrädare för den regionala FN- grupperingen Arabgruppen att man via avsåg att lägga fram ett utkast till säkerhetsrådsresolution om internationellt skydd för det Ett extrainsatt möte i säkerhetsrådet hölls på begäran av med anledning av raketbeskjutning från mot . Ett relativt samstämmigt fördömande uttrycktes även om vissa rådsmedlemmar också betonade att raketbeskjutningen behövde sättas i en Några pekade på att illustrerade risken för en ny konflikt i . tog initiativ till EU-samordning för att diskutera den resolutionstext som lagt fram. lade å sin sida fram en egen Inför omröstningen uppmanade FN- ambassadör andra länder att rösta emot det kuwaitiska resolutionsutkastet, vilket anklagades för att vara ensidigt då det inte uppmärksammade Hamas roll i konflikten. Resultatet av omröstningen om resolutionsutkast blev tio röster för (inklusive och ), en röst emot () och fyra nedlagda (, , och ). hölls en omröstning om ändringsförslag vilka omvandlats till en Denna utföll med en röst för (), tre röster emot (, och ) och elva nedlagda röster. Resolutionsutkastet kunde således inte antas då det saknade de nio