prop · H60356 · 2019-03-12 00:00:00 — Regeringen delar bedömningen i promemorian att ändringsdirektivets krav inte är tillämpligt på fond- och depåförsäkringar. na, och inte försäkringsföretagen, som bestämmer i vilka fonder och aktier Sådana placeringar bör därför undantas från de nya Detta bör, i linje med förslaget från Svensk Försäkring, 2018/19:56 uttryckas som att aktieplaceringar för vilka försäkringstagarna eller andra ersättningsberättigade bär placeringsrisken undantas från de nya skyldig- heterna. 6.2Institutionella investerares investerings- strategier och överenskommelser Regeringens förslag: Institutionella investerare ska när det gäller såda- na aktier som är utgivna av bolag inom EES och som är upptagna till handel på en reglerad marknad, redogöra för vissa inslag i sina aktie- investeringsstrategier, bl.a. hur de viktigaste inslagen bidrar till till- gångarnas utveckling på medellång till lång sikt. För försäkringsföretag ska skyldigheterna inte omfatta sådana placeringar som försäkrings- tagarna och andra ersättningsberättigade bär placeringsrisken för. Institutionella investerare som träffar en överenskommelse med en kapitalförvaltare om investering i sådana aktier ska dessutom redogöra för vissa inslag i överenskommelsen, bl.a. hur den främjar ett engage- mang i portföljbolagen. Om överenskommelsen saknar ett eller flera av inslagen, ska investeraren tydligt ange skälen för det. Redogörelsen ska publiceras på den institutionella investerarens webbplats. Saknas en egen webbplats, får publicering ske på en annan webbplats som enkelt kan nås. Redogörelsen ska uppdateras , men bara om det skett någon väsentlig förändring. Livförsäkringsföretag som är skyldiga att offentliggöra en solvens- och verksamhetsrapport ska få lämna informationen i den rapporten. Regeringens bedömning: Krav som rör institutionella investerares åtaganden bör inte gälla pensionsstiftelser. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens (se promemorian s. 256 f.). I promemorian föreslås det att pensionsstiftelserna ska omfattas av ändringsdirektivets bestämmelser. I promemorian föreslås vidare att den information som ska lämnas vid fondförvaltning ska vara mer allmän, att en institutionell investerare alltid ska kunna välja att offentliggöra uppgifterna på en annan lättillgänglig webbplats än sin egen och att skyldigheterna ska ta sikte på samtliga aktier upptagna till handel på en reglerad marknad. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna lämnar förslagen utan invändningar eller avstår från att yttra sig. Några remissinstanser, bl.a. () och , ifrågasätter om förslaget som avser pensionsstiftelser utgör ett korrekt genomförande och pekar på att pensionsstiftelserna inte har några åtagan- den, att investeringsstrategin i en stiftelse inte med nödvändighet utgår från arbetsgivarens pensionsskuld och att stiftelsen inte strävar efter att tillgångarna ska matcha skulden. pekar på att pensions- stiftelserna inte kommer att kunna uppfylla kraven eftersom de inte har några åtaganden. Skälen för regeringens förslag och bedömning Direktivets krav på information från institutionella investerare Enligt ändringsdirektivet ska institutionella investerare offentligt redovisa hur de viktigaste inslagen i deras kapitalinvesteringsstrategi stämmer över- ens med deras ansvarsförbindelsers profil och löptid, i synnerhet för lång- fristiga ansvarsförbindelser, och hur de bidrar till tillgångarnas utveckling på medellång sikt (den nya artikel 3h i direktivet om aktieägares rättig- heter). Enligt direktivet ska en institutionell investerare för vars räkning en kapi- talförvaltare investerar, antingen på grundval av ett diskretionärt arrange- mang med varje enskild kund eller genom ett företag för kollektiva investe- ringar, dessutom offentligt redovisa följande information om sin överens- kommelse med kapitalförvaltaren: –Hur överenskommelsen med kapitalförvaltaren uppmuntrar denne att anpassa sin investeringsstrategi och sina investeringsbeslut efter pro- filen och löptiden för den institutionella investerarens ansvarsförbin- delser, i synnerhet långfristiga ansvarsförbindelser. –Hur den överenskommelsen uppmuntrar kapitalförvaltaren att fatta investeringsbeslut som grundas på bedömningar av investeringsobjek- tets finansiella och icke-finansiella resultat på medellång till lång sikt, och att engagera sig i investeringsobjekten i syfte att förbättra deras resultat på medellång till lång sikt. –Hur metoden och tidshorisonten för utvärdering av kapitalförvaltarens prestationer och ersättningen för kapitalförvaltningstjänsterna stämmer överens med profilen och löptiden för den institutionella investerarens ansvarsförbindelser, i synnerhet långfristiga ansvarsförbindelser, samt beaktar det långsiktiga resultatet i absoluta snarare än relativa termer. –Hur den institutionella investeraren bevakar kapitalförvaltarens kost- nader för portföljens omsättning och hur den definierar och bevakar portföljens avsedda omsättningshastighet eller hastighetsintervall. –Varaktigheten av överenskommelsen med kapitalförvaltaren. Om överenskommelsen med kapitalförvaltaren inte innehåller ett eller flera sådana inslag, ska den institutionella investeraren lämna en tydlig och motiverad förklaring till varför det förhåller sig så. Informationen ska finnas tillgänglig kostnadsfritt på den institutionella investerarens webbplats och uppdateras . Om ingen väsentlig föränd- ring har skett, behöver dock ingen uppdatering göras. Medlemsstaterna får föreskriva att denna information ska finnas tillgänglig kostnadsfritt på andra lättillgängliga sätt på internet. Institutionella investerare som regleras genom Solvens II-direktivet ska få ta med denna information i sin rapport om solvens och finansiell ställ- ning enligt artikel 51 i det direktivet. Informationskraven ska införas i svensk lag finns det enligt svensk lag inte någon skyldighet för institutionella investerare att redovisa hur de viktigaste inslagen i deras aktieinvesterings- strategi (benämnt kapitalinvesteringsstrategi i ändringsdirektivet) stämmer överens med profil och löptid för deras åtaganden (benämnt ansvarsför- 2018/19:56 bindelser i ändringsdirektivet) och hur de bidrar till tillgångarnas utveck- ling på medellång sikt. En sådan skyldighet behöver därför införas. Skyl- digheten ska endast avse de viktigaste inslagen i aktieinvesteringsstrategin och det ska alltså inte vara något krav på en heltäckande redovisning. Skyldigheten ska dessutom endast gälla investeringar i aktier som har getts ut av bolag inom EES och som är föremål för handel på en reglerad mark- nad, dvs. inom EES (se avsnitt 5). Det finns inte heller någon lagstadgad skyldighet för institutionella in- vesterare att offentliggöra inslag i överenskommelser med kapitalförval- tare. Även en sådan skyldighet behöver därför införas för överenskommel- ser om investering i aktier upptagna till handel på en reglerad marknad. I promemorian föreslås att den information som ska lämnas vid fond- förvaltning ska vara mer allmän än den som ska lämnas vid överenskom- melser om diskretionär förvaltning. Regeringen instämmer i att det finns goda skäl för att göra skillnad mellan överenskommelser om diskretionär förvaltning och fondförvaltning men bedömer att ändringsdirektivet inte medger en sådan ordning. Även överenskommelser om fondförvaltning föreslås därför omfattas av informationsskyldigheten. Redovisningen bör vara översiktlig och även i övrigt utformas med beaktande av att informationen i första hand riktar sig till den institutio- nella investerarens kunder, som ofta är privatpersoner. Det bör framhållas att informationsskyldigheten inte tar sikte på varje enskild investering utan på de aktuella investeringarna som helhet. De nya kraven innebär således inte att en institutionell investerare ska redovisa hur varje enskild investering i aktier på en reglerad marknad överensstämmer med profilen och löptiden för dess åtaganden. Vidare ska den institutionella investeraren i redovisningen inte behöva ta hänsyn till varje enskilt portfölj- bolags resultat på medellång till lång sikt. Krav på publicering och uppdatering ska utformas i enlighet med direk- tivet. Av de skäl som framgår av avsnitt 6.1 ska informationen publiceras på den egna webbplatsen, om en sådan finns, och annars på en annan webbplats som enkelt kan nås. Fond- och depåförsäkringar bör inte omfattas Även i denna del delar regeringen bedömningen i promemorian att ändringsdirektivets krav inte är tillämpligt på fond- och depåförsäkringar. Aktieplaceringar för vilka försäkringstagarna eller andra ersättningsbe- rättigade bär placeringsrisken bör därför undantas från de nya skyldig- heterna. Bestämmelserna om åtaganden är inte tillämpliga på pensionsstiftelser Regler om information till de förmånsberättigade är lika relevanta för pensionsstiftelser som för försäkringsföretag och tjänstepensionskassor. En förmånsberättigad bör inte gå miste om väsentlig information om sin pension enbart på grund av att arbetsgivaren har valt att trygga pensions- utfästelsen i en pensionsstiftelse. Det finns emellertid ett problem med de nu aktuella bestämmelserna i ändringsdirektivet i förhållande till pensions- stiftelserna. Bestämmelserna tar i vissa delar sikte på den institutionella investerarens åtaganden. Som bl.a. påpekar har pen- sionsstiftelserna inte några åtaganden. Det är till och med uttryckligen för- Prop. 2018/19:56 bjudet för en pensionsstiftelse att utfästa pension (12 § tryggandelagen). stället utgör en pensionsstiftelse en pant för arbetsgivarens pensions- utfästelser (jfr 9 § tryggandelagen). Stiftelsens uppgift är endast att förval- ta det kapital som arbetsgivaren avsätter och att säkerställa att arbetsgiva- rens pensionsutfästelser därmed kan uppfyllas. Om ändringsdirektivets bestämmelser är tillämpliga på pensionsstiftelserna, kan de således inte ta sikte på några åtaganden hos stiftelserna. I promemorian föreslås att bestämmelserna ska ta sikte på de åtaganden som pensionsstiftelsen avser att trygga, dvs. arbetsgivarens pensionsåta- ganden. En sådan ordning bortser emellertid från ansvarsfördelningen mellan pensionsstiftelsen och arbetsgivaren. Ansvarsfördelningen innebär bl.a. att en pensionsstiftelse inte kan antas ha kännedom om de förmåns- berättigades individuella pensionsförmåner eller andra personliga för- hållanden. Som bl.a. () och påpekar utgår investeringsstrategin inte heller med nödvändighet från arbetsgivarens pensionsskuld och stiftelsen strävar inte efter att tillgångarna ska matcha skulden. Promemorians förslag är därför inte lämpligt att genomföra. Regeringen bedömer sammantaget att ändringsdirektivets bestämmelser om institutionella investerares åtaganden inte kan anses vara tillämpliga i fråga om pensionsstiftelserna. Pensionsstiftelserna bör därför inte omfattas av informationskraven i denna del. Enligt regeringens bedömning kommer de nya bestämmelserna för pensionsstiftelserna ändå att tillgodose ändringsdirektivets syften att utveckla mer långsiktiga investeringsstra- tegier, att uppmuntra ett ökat aktieägarengagemang och att tillförsäkra att överenskommelser med kapitalförvaltare inte sätter aktieinvesteringsstra- tegin på spel (jfr skäl 19). 6.3Kapitalförvaltares redogörelser till investerare Regeringens förslag: Kapitalförvaltare som utför diskretionär portfölj- förvaltning för institutionella investerare och som då investerar i sådana aktier som är utgivna av bolag inom EES och som är upptagna till han- del på en reglerad marknad, ska till den institutionella investe- raren redogöra för hur investeringsstrategin överensstämmer med överenskommelsen med investeraren och hur den bidrar till utveck- lingen av tillgångarna på medellång till lång sikt. Redogörelsen ska bl.a. innehålla information om de mest betydande riskerna som investe- ringarna är förenade med. Information som redan är tillgänglig för allmänheten ska inte behöva redovisas. Informationskraven ska gälla även vid förvaltning av alternativa in- vesteringsfonder som inte är specialfonder, men informationen ska läm- nas i årsberättelsen för fonden. Uppgifter om hur överenskommelsen påverkar fondens utveckling och om intressekonflikter ska dock lämnas direkt till den institutionella investeraren. Informationskraven ska gälla även vid förvaltning av värdepappers- fonder och specialfonder, med undantag för krav som strider mot princi- pen om likabehandling av fondandelsägare. Informationen ska lämnas i årsberättelserna för fonderna. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer delvis med regeringens (se promemorian s. 282 f.). I promemorian föreslås att skyl- digheterna ska ta sikte på samtliga aktier upptagna till handel på en reg- lerad marknad och att den årliga redogörelsen ska lämnas tillsammans med den rapportering som lämnas till en kund om utförda tjänster. I promemorian föreslås inte att den årliga redogörelsen ska innehålla upp- gifter om intressekonflikter. I promemorian behandlas inte förvaltning av andra alternativa investeringsfonder än specialfonder. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslagen, lämnar förslagen utan invändningar eller avstår från att yttra sig. understryker att fondbolag enligt 5 kap. 20 § lagen (2004:46) om värdepappersfonder är förhindrade att utöva ett väsentligt inflytande över ledningen av ett företag. Skälen för regeringens förslag Kapitalförvaltares återkoppling till institutionella investerare Medlemsstaterna ska enligt den nya artikel 3i.1 i direktivet om aktieägares rättigheter se till att kapitalförvaltare en gång redovisar för institutio- nella investerare med vilka de har ingått sådana överenskommelser som av- ses i den nya artikel 3h hur deras investeringsstrategi och genomförandet av den överensstämmer med överenskommelsen och bidrar till utvecklingen av den institutionella investerarens eller fondens tillgångar på medellång till lång sikt. Redovisningen ska inbegripa rapportering om de mest betydande riskerna på medellång till lång sikt som investeringarna är förenade med, portföljens sammansättning, omsättning och omsättningskostnader, anlitan- de av röstningsrådgivare för engagemang i bolagen samt förvaltarens policy för utlåning av värdepapper och hur denna tillämpas för att fullfölja engage- manget i tillämpliga fall, särskilt vid bolagsstämmor. Redovisningen ska innehålla information om huruvida, och i så fall hur, förvaltaren fattar inves- teringsbeslut på grundval av en bedömning av investeringsobjektets resultat på medellång till lång sikt, inklusive dess icke-finansiella resultat. Den ska också ange vilka intressekonflikter som har uppkommit i samband med engagemanget och hur förvaltaren har hanterat dem (den nya artikel 3i.1 i direktivet om aktieägares rättigheter). Om den information som ska redovisas redan är tillgänglig för allmänhe- ten ska kapitalförvaltaren enligt direktivet inte vara skyldig att lämna infor- mationen direkt till den institutionella investeraren (den nya artikel 3i.2 i direktivet om aktieägares rättigheter). Medlemsstaterna får föreskriva att informationen ska redovisas tillsam- mans med den årsrapport som avses i artikel 68 i UCITS IV-direktivet eller artikel 22 i AIFM-direktivet, alternativt de regelbundna meddelanden som avses i artikel 25.6 i MiFID II-direktivet (den nya artikel 3i.2 i direktivet om aktieägares rättigheter). I avsnitt 6.1 finns en redogörelse för vilka svenska aktörer som omfattas av ändringsdirektivets krav på kapitalförvaltare. Dessa aktörer har redan i dag en relativt omfattande skyldighet att regelbundet lämna redogörelser för Prop. 2018/19:56 sina investeringar respektive placeringar. Till exempel ska fondbolag och AIF-förvaltare lämna bl.a. informationsbroschyrer, faktablad och årsbe- rättelser och informera om såväl risker som hållbarhet för varje värde- pappersfond respektive alternativ investeringsfond, se 4 kap. lagen om värdepappersfonder och 10 kap. lagen om förvaltare av alternativa inves- teringsfonder. Innehållet i årsberättelserna för värdepappersfonder och s.k. specialfonder, dvs. alternativa investeringsfonder som uppfyller de särskilda villkoren i 12 kap. lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder, styrs i allt väsentligt av myndighetsföreskrifter, se 31 kap. i Finansinspek- tionens föreskrifter (FFFS 2013:9) om värdepappersfonder och 12 kap. 13 och 14 §§ i föreskrifter (FFFS 2013:10) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Även värdepappersinstitut ska förse sina kunder med information, bl.a. så att kunderna kan förstå riskerna med investeringarna, se 9 kap. 15–17 §§ lagen om värdepappersmarknaden. Informationskraven kompletteras av detaljerade bestämmelser på EU-nivå, se artiklarna 44–52 i Kommissionens delegerade förordning (EU) 2017/565 av om komplettering av och rådets direktiv /65/EU vad gäller organisatoriska krav och villkor för verk- samheten i värdepappersföretag, och definitioner för tillämpning av det direktivet. Även om dessa bestämmelser innebär att kapitalförvaltare redan är skyl- diga att redovisa i vart fall delar av de uppgifter som de ska redovisa enligt ändringsdirektivet, svarar regleringen inte i någon del fullt ut mot ändrings- direktivets krav. Utgångspunkten är därför att kapitalförvaltare ska åläggas att lämna en årlig redogörelse till institutionella investerare med vilka de har ingått överenskommelser om investering i aktier som har getts ut av bolag inom EES och som är upptagna till handel på en reglerad marknad, med det innehåll som ändringsdirektivet kräver. Inget hindrar dock en kapitalför- valtare från att låta informationen omfatta även andra aktier. Även denna del av ändringsdirektivet omfattar såväl diskretionär port- följförvaltning som fondförvaltning. Som framgår nedan finns det i detta sammanhang skäl att behandla förvaltningsformerna olika. Information vid diskretionär portföljförvaltning Det är oproblematiskt att ålägga kapitalförvaltare som utför diskretionär portföljförvaltning en sådan informationsskyldighet som redogjorts för ovan. En sådan skyldighet föreslås därför. Det föreslås också att informa- tionsskyldigheten begränsas så att information som redan är tillgänglig för allmänheten inte ska behöva lämnas direkt till den institutionella inves- teraren. Genom att kapitalförvaltaren blir skyldig att lämna en årlig redogörelse till den institutionella investeraren säkerställs att den institutionella in- vesteraren har möjlighet att bilda sig en uppfattning om den investerings- strategi som kapitalförvaltaren tillämpar och hur den överensstämmer med den institutionella investerarens egen aktieinvesteringsstrategi. Det över- gripande syftet är att det ska lägga grunden för ett mer långsiktigt enga- gemang i portföljbolagen. Informationen som ska redovisas grundar sig på ett kontraktuellt för- hållande mellan två professionella aktörer. Det är önskvärt att ge parterna 2018/19:56 så stor flexibilitet som möjligt när det gäller utformningen av redovis- ningen. Ändringsdirektivets möjlighet att föreskriva att informationen ska redovisas tillsammans med årsrapporten begränsar den flexibiliteten och bör därför inte utnyttjas. Det bör i stället stå parterna fritt att bestämma hur den årliga redogörelsen ska utformas och när den ska lämnas. Det kan dock vara lämpligt att informationen lämnas tillsammans med annan information som enligt gällande lagstiftning och myndighets- föreskrifter ska lämnas om de tjänster som utförs. Som redan nämnts gäller informationskraven som utgångspunkt även vid fondförvaltning. Informationsskyldigheten måste emellertid anpassas ut- ifrån de förutsättningar som gäller för de verksamheterna. Vid förvaltningen av en värdepappersfond eller en specialfond kräver principen om likabehandling att alla fondandelsägare behandlas på samma sätt. En konsekvens av detta är att en fondandelsägare inte får träffa några särskilda överenskommelser med kapitalförvaltaren. Ändringsdirektivets krav på att kapitalförvaltaren ska redogöra för hur överenskommelsen påverkar fondens utveckling är därför inte tillämpligt. En annan konsekvens av likabehandlingsprincipen är att fondbolaget eller AIF-förvaltaren är förhindrade att ge en fondandelsägare viss infor- mation utan att lämna informationen till övriga andelsägare. Den information som direktivet kräver att institutionella investerare ska ha rätt till ska därför inte lämnas direkt till den institutionella investeraren, utan i stället till samtliga fondandelsägare. Ändringsdirektivets möjlighet enligt den nya artikel 3i.2 bör lämpligen nyttjas så att informationen, om den inte redan är tillgänglig för allmänheten, lämnas i årsrapporten för varje fond. På så sätt kommer informationen den institutionella investeraren till del, som principen om likabehandling respekteras. Årsberättelserna för värdepappersfonder och specialfonder svarar inte fullt ut mot de delar av ändringsdirektivets krav som bedöms vara tillämp- liga på värdepappersfonder och specialfonder. Till exempel innehåller de inte uppgifter om risker, men sådana uppgifter finns i stället i varje värde- pappersfonds informationsbroschyr (4 kap. 15 § lagen om värdepappers- fonder). Vidare saknar årsredovisningarna uppgifter om omsättningskost- nader, röstningsrådgivare och riktlinjer för utlåning. Bestämmelserna om årsredovisningarnas innehåll måste därför ses över och anpassas till ändringsdirektivets krav. Innehållet i årsberättelserna regleras i allt väsent- ligt av föreskrifter. Det framstår som lämpligast att anpassningarna sker genom att ser över sina före- skrifter. Förvaltning av andra alternativa investeringsfonder än specialfonder omfattas inte av föreskrifter. Informationskravet gäl- ler emellertid som utgångspunkt även vid förvaltningen av dem. Infor- mationsskyldigheten behöver därför regleras i lag. Det framstår som lämp- ligt att, i likhet med vad som gäller vid annan fondförvaltning, informa- tionen lämnas i årsberättelsen för fonden. Till skillnad från värdepappersfonder och specialfonder kan en investerare i andra alternativa investeringsfonder ges förmånligare villkor än övriga in- vesterare, om det framgår av fondens fondbestämmelser, bolagsordning eller motsvarande regelverk. Ändringsdirektivets krav på information om Prop. 2018/19:56 hur överenskommelsen påverkar fondens utveckling är därför tillämpliga. Den informationen bör dock kunna lämnas direkt till den institutionella investeraren och inte behöva redovisas i årsberättelsen. Även information om intressekonflikter bör lämnas direkt till investeraren. Regeringens förslag: tillsyn och möjligheter till sanktioner ska omfatta även de nya skyldigheterna för institutionella investerare och kapitalförvaltare. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens (se prome- s. 290 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar förslagen utan invänd- ningar eller avstår från att yttra sig. Skälen för regeringens förslag: Medlemsstaterna ska fastställa regler om åtgärder och sanktioner för överträdelser av nationella bestämmelser som antas enligt direktivet och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säker- ställa att de tillämpas. Åtgärderna och sanktionerna ska vara effektiva, pro- portionella och avskräckande (den nya artikel 14b i direktivet om aktie- ägares rättigheter). Ändringsdirektivet medför att nya skyldigheter införs för institutionella investerare och kapitalförvaltare. Samtliga verksamheter står under tillsyn av . Tillsynsansvaret för större pensionsstiftelser är visserligen delat med länsstyrelserna, men ansvarar för en betydande del av tillsynen.