prop · H60359 · 2019-03-19 00:00:00 — Regeringen bedömer därför att de nya uppgifterna kommer att kunna hanteras inom ramen för nuvarande verksamhet och utan särskilt resurs- tillskott. När det gäller konsekvenserna för den kommunala självstyrelsen är det kommunerna som har ansvaret för beslut om serveringstillstånd och för tillsyn över servering. Kommunerna kommer, som nämnts ovan, genom utredningens förslag att utöva tillsyn över ytterligare en grupp produkter. Ansökningarna om serveringstillstånd kommer också att utökas med en kategori varor. Enligt de kommuner som kommenterat resursfrågan, för- utses förslagen inte medföra några större konsekvenser, vare sig ekono- 2018/19:59 miskt eller administrativt. Kontrollen av servering av aktuella alkohol- haltiga preparat kan infogas inom ramen för den övriga tillsynen och det blir endast ytterligare en produkt för aktörerna att söka serveringstillstånd för. Kostnadsökningen bedöms vara marginell och av det skälet föranleds ingen ökning av anslagsnivån. Kommunerna har rätt att ta ut avgifter för att finansiera sina kostnader för såväl tillstånd som tillsyn vilket innebär att det inte uppstår några nettokostnader för de offentliga finanserna. 17.8Konsekvenser för Systembolaget m.m. De ekonomiska konsekvenserna för Systembolaget bedöms enligt bolaget hänföra sig till att man under ett uppstartsskede behöver etablera rutiner för inköp och hantering av de nya produkterna. Det kan också uppstå kost- nader för ny butiksinredning. Försäljningen av dessa produkter kommer dock att generera intäkter för Systembolaget och bolaget räknar med att de föreslagna ändringarna därmed, netto och , inte bör leda till ökade kostnader. Ytterligare konsekvenser som de föreslagna förändringarna kommer att medföra är ändring av Systembolagets bolagsordning samt ändring i av- talet med staten. Det kan i detta sammanhang nämnas att de ändringar som här föreslås, beroende på hur många beslut som överklagas, kan komma att påverka kostnaderna för som hanterar överklaganden av Systembolagets beslut att inte köpa in en viss produkt. Det är dock inte möjligt att uppskatta storleken på dessa eventuella kostnader i förväg. Företagen inom dagligvaruhandeln förväntas inte påverkas av förslagen i någon större utsträckning då det är ett fåtal butiker som saluför alkohol- haltig glass eller liknande alkoholhaltiga produkter. De butiker som har sålt alkoholhaltig isglass kommer inte att få göra det fortsättningsvis, vilket kan antas leda till vissa minskade intäkter för dem, i vart fall på kort sikt. Det finns, enligt vad regeringen erfar i vart fall ett e-handelsföretag som säljer glassen som också i viss mån kan förväntas få lägre intäkter i form av utebliven försäljning. Enligt företrädare för branschen förefaller försäljningen av alkoholhaltig glass inte ha varit särskilt stor vare sig inom dagligvaruhandeln eller den digitala handeln. Glass är vidare en säsongsbunden vara, vilket också talar för att den förväntade inkomst- minskningen för berörda näringsidkare inte bör bli så stor. Aktörer som innehar serveringstillstånd för spritdrycker kommer inte att behöva ansöka om nytt serveringstillstånd. För aktörer som saknar serve- ringstillstånd för spritdrycker och vill sälja aktuella alkoholhaltiga prepa- rat krävs att man ansöker om serveringstillstånd för dessa, vilket innebär viss administration. Ansökan om serveringstillstånd samt tillsyn avseende aktuella alkoholhaltiga preparat kan även förväntas generera viss merkost- nad i fråga om avgifter som måste erläggas jämfört med . Enligt upp- gifter från kommunala alkoholhandläggare bör det bli fråga om dels en tillståndsavgift, dels en årlig tillsynsavgift samt eventuellt en rörlig del Prop. 2018/19:59 som beräknas utifrån omsättningen. Det förväntas dock inte uppstå några större kostnader för företagen med anledning av detta. rätt att utfärda föreskrifter kan komma att göra att preparaten regleras strängare än alkoholdrycker, vilket kan påverka företag som tillverkar eller saluför alkoholhaltiga preparat. Ett aktuellt exempel är företag som saluför alkoholhaltig glass. Dessa företag kan komma att uppleva en försäljningsminskning i samband med events eftersom det kommer att krävas serveringstillstånd för att få sälja glassen, vilket bl.a. medför en åldersgräns vid försäljning till konsument. Det kan i detta sammanhang även nämnas att marknadsföringsreglerna föreslås bli mer restriktiva, vilket också, i vart fall , kan komma att påverka försäljningen negativt. Sammantaget förefaller såväl dagligvarubranschen som restaurang- branschen i stort sett vara positivt inställda till en sammanhållen reglering och att man inordnar de alkoholdrycksliknande preparaten i den redan be- fintliga ordningen för alkoholdrycker. Genom att använda sig av ett be- fintligt system behöver handlare och restauranger inte lära sig ett nytt till- ståndssystem, utan regleringen som föreslås omfatta de här aktuella produkterna är redan känd. De förändringar som föreslås genom att aktuella alkoholhaltiga preparat ska omfattas av partihandel innebär att den som vill vara partihandlare an- tingen måste bli godkänd som upplagshavare eller registrerad som varu- mottagare efter ansökan hos . Det kan inte förväntas uppstå några direkta kostnader i form av ansökningsavgifter eller liknande med anledning av detta. Det finns inte heller några särskilda krav på hantering av varor, transporter eller annat. Den främsta skillnaden jämfört med kan antas bli tidsåtgång p.g.a. ansökningsförfarandet. I enlighet med vad som redogjorts för ovan, kommer vissa alkoholhaltiga preparat att vara icke skattepliktiga och de omfattas därmed inte av partihandelsregle- ringen. Regeringen bedömer att förslagen inte kommer att ha någon betydelse för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags. 18Skyldigheter till följd av EU- medlemskapet Regeringen har gett Kommerskollegiet i uppdrag att anmäla merparten av förslagen i alkohollagen och förslagen i radio- och tv-lagen till kom- missionen enligt och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av om ett informationsförfarande beträffande tek- niska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster. mottog kommissionen förslagen och an- mälningarna har referensnummer 2018/620/S och 2018/621/S i kom- missionens databas (). 2018/19:59 Från och med utkastets anmälningsdatum gör en tre månaders frysnings- period – under vilken den anmälande medlemsstaten inte får godkänna den tekniska föreskriften i fråga – att kommissionen och andra medlemsstater kan undersöka den anmälda texten och lämna ett vederbörligt svar. Frys- ningsperioden för ärendena löper ut . Då det framgår att ett anmält utkast kan skapa hinder för den fria rörligheten för varor kan kommissionen eller någon annan medlemsstat lämna in ett detaljerat ut- låtande till . Ett detaljerat utlåtande får till följd att frysnings- perioden förlängs med ytterligare . Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Stadigvarande serveringstillstånd för spritdrycker som har meddelats före ikraftträdandet ska omfatta även alkoholdrycksliknande preparat. Ändringarna i radio- och tv-lagen ska dock träda i kraft . Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Remissinstanserna: Har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Sedan den nuvarande alkohollagens ikraftträdande har man kunnat handla i princip fritt med alkoholhaltiga preparat, vilket innebär att det saknas åldersgränser, preparaten kan säljas i dagligvaruhandeln och det är endast de generella marknadsförings- reglerna som gäller. Mot bakgrund av att vissa alkoholhaltiga preparat av- sedda för förtäring kan jämställas med alkoholdrycker eller annars kan an- tas användas som berusningsmedel, är den nuvarande regleringen otill- räcklig för att upprätthålla alkoholpolitikens syfte, nämligen att skydda folkhälsan och särskilt skydda barn och unga från alkoholens skadeverk- ningar. Regeringen menar att de föreslagna ändringarna bör träda i kraft så snart det är möjligt. Förslagen innehåller föreskrifter som bedöms an- mälningspliktiga i enlighet med åtagande till följd av EU-med- lemskapet (se avsnitt 18). Med hänsyn till den tidsfrist som kan bli aktuell innan propositionen kan beslutas av och det förberedelsearbete som kan bli aktuell för de myndigheter och aktörer som träffas av bestäm- melserna bedömer regeringen att den föreslagna tidpunkten för ikraft- trädande är väl avvägd. biföll socialutskottets förslag till be- slut i betänkande 2018/19:SoU3 Ny lag om tobak och liknande produkter. Regeringen utfärdade bl.a. lagen (2018:2094) om änd- ring i radio- och tv-lagen. Lagen träder i kraft . Flera av de bestämmelser som regeringen nu föreslår ska ändras i radio- och tv-lagen är desamma som omfattas av den tidigare lagändringen. Därför föreslås att ändringarna i radio- och tv-lagen ska träda i kraft . Regeringens förslag innebär behov av övergångsbestämmelser i fråga om serveringstillstånd när även de alkoholdrycksliknande preparaten ska omfattas av detta system. Övergångsbestämmelserna behövs för att över- Prop. 2018/19:59 gången ska fungera väl och att det ska bli så liten administrativ börda som möjligt för berörda näringsidkare, tillståndsgivare m.fl. Regeringen före- slår därför att stadigvarande serveringstillstånd för spritdrycker som har meddelats före ikraftträdandet ska omfatta även de alkoholdrycksliknande preparaten. Regeringen bedömer att det skulle leda för långt att i detta hän- seende även innefatta preparaten i serveringstillstånd för öl, vin och annat. Detta bör framgå av en övergångsbestämmelse (se utförligare resonemang om övergångsbestämmelsen i avsnitt 8.5). 20 Tillkännagivande om tobak I propositionen Ny lag om tobak och liknande produkter (prop. 2017/18:156) föreslog regeringen en ny lag om tobak och liknande pro- dukter som ersätter tobakslagen (1993:581) och lagen (2017:425) om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare. behandlade förslagen i propositionen i betänkandet 2018/19:SoU3 och tog ställning till dem genom beslut (rskr. 2018/19:61). I proposi- tionen föreslogs bl.a. nya bestämmelser om marknadsföring av tobaks- varor. beslutade dock att inte anta dessa bestämmelser. Som en följd av detta tog bort ett antal bestämmelser från den föreslagna lagen utan att omnumrera lagen. har tillkännagett för regeringen vad utskottet anför om att regeringen bör återkomma till med lag- förslag om marknadsföring av tobaksvaror på internet, omnumreringar i lagtexten och eventuella ytterligare följdändringar (bet. 2018/19:SoU3 punkt 4 c, rskr. 2018/19:61). Enligt utskottet ska det vara tillåtet att visa bilder på tobaksförpackningar på en webbsida för handel på internet, trots att det inte har utfärdats något utgivningsbevis. De formella kraven kring beredning av nya lagförslag innebär att regeringen inte kommer att hinna lämna några lagförslag till . Regeringen avser istället att återkomma till gällande tillkännagivandet. Tillkännagivandet är alltså inte slutbehandlat. Vad gäller frågan om marknadsföring av tobaksvaror finns det anledning att tydliggöra att det även framöver är tillåtet att tillhandahålla tobaksvaror för försäljning på internet. Till följd av beslut att behålla tobakslagens reglering kring marknadsföring är rättsläget kring vad som är tillåten marknadsföring på internet fortfarande oklart. Det får fram till att regeringen återkommit gällande tillkännagivandet ankomma på rättstillämpningen att pröva vilken typ av marknadsföring som är tillåten vid internetförsäljning av tobaksvaror. 21.1Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (2010:1622) Denna lag gäller tillverkning, marknadsföring och införsel eller import av alkohol- drycker och handel med sådana varor. Lagen gäller också tillverkning av sprit samt införsel, import, utförsel, export och handel med sprit samt handel med alkohol- haltiga preparat. Lagen gäller också marknadsföring, införsel, import och handel med alkohol- drycksliknande preparat. I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. Första stycket är oförändrat. Ett nytt andra stycke läggs till där det framgår att lagen också reglerar marknadsföring, införsel, import och handel med alkoholdryckslikande preparat. De alkoholdrycksliknande preparaten definieras i 10 a §. I denna lag finns bestämmelser om –tillverkning m.m. (2 kap.), –allmänna bestämmelser om försäljning (3 kap.), –partihandel m.m. (4 kap.), –detaljhandel (5 kap.), –handel med teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat (6 kap.), –marknadsföring av alkoholdrycker och alkoholdrycksliknande preparat (7 kap.), –servering av alkoholdrycker och alkoholdrycksliknande preparat (8 kap.), –tillsyn m.m. (9 kap.), –överklagande (10 kap.), –straffbestämmelser (11 kap.), –förverkande (12 kap.), och –register (13 kap.). Paragrafen innehåller en uppräkning över vad respektive kapitel i alkohol- lagen reglerar. Ändringar har gjorts i de två strecksatser som avser kapitel 7 om mark- nadsföring och kapitel 8 om servering genom tillägg av uttrycket ”och alkoholdrycksliknande preparat” efter respektive strecksats. Anledningen till tilläggen är att kapitelrubrikerna har ändrats då huvuddelen av de regler som gäller för alkoholdrycker även ska omfatta de alkoholdrycksliknande preparaten. Med alkoholhaltigt preparat avses en vara som innehåller mer än 2,25 volym- procent alkohol och inte är alkoholdryck eller teknisk sprit och inte heller är sådant läkemedel som omfattas av läkemedelslagen (2015:315). I paragrafen som är utformad efter Lagrådets förslag, framgår definitionen av alkoholhaltiga preparat. Övervägandena finns i avsnitt 8. Paragrafen har ändrats genom att frasen ”färdigställts för slutlig Prop. 2018/19:59 användning” har tagits bort. Alkoholhaltigt pulver och liknande produkter ska omfattas av definitionen. Med ett alkoholdrycksliknande preparat avses ett alkoholhaltigt preparat som ur konsumtionssynpunkt är att jämställa med alkoholdrycker eller annars kan antas användas som berusningsmedel. Vid bedömningen av om ett alkoholhaltigt preparat uppfyller villkoren i första stycket ska följande särskilt beaktas: 1.preparatets sammansättning och smak, 2.om det genom upptining, kylning, avskiljning av beståndsdelar eller tillförsel av vätska går att omvandla preparatet till en alkoholdryck, eller 3.hur det marknadsförs. Bestämmelserna i 6 kap. 6–9 §§ och 10 § 3 ska inte tillämpas på alkoholdrycks- liknande preparat. Paragrafen, som är utformad efter Lagrådets förslag, är ny. dena finns i avsnitt 8. I första stycket definieras de alkoholdrycksliknande preparaten. sådana alkoholhaltiga preparat som ur konsumtionssynpunkt är att jäm- ställa med alkoholdrycker eller annars kan antas användas som berus- Likheten med alkoholdrycker avser konsumtionsmönster och Uttrycket ”preparat som ur konsumtionssynpunkt är att jämställa med alkoholdrycker” tar sikte på sådana alkoholhaltiga preparat som kon- sumeras på ett sätt och med ett syfte som är att jämställa med konsumtion Det kan vara fråga om alkoholhaltiga preparat som konsumeras i stället för en alkoholdryck eller som komplement till alko- Det sammanhang i vilket preparatet typiskt sett konsumeras har betydelse för bedömningen. Om det är fråga om konsumtion i fest- miljö, på restauranger och caféer eller i andra sociala sammanhang, t.ex. på festivaler, bör preparatet omfattas av definitionen. alkoholhaltig glass och slush, godis av karaktären alco shots, alkoholhal- tiga produkter som är avsedda att användas vid tillredning av drinkar (t.ex. s.k. foam) samt drinktilltugg med alkoholinnehåll. Det andra ledet i definitionen, ”eller annars kan antas användas som be- rusningsmedel” kan avse alkoholhaltiga preparat som redan omfattas av det första ledet, men även andra typer av produkter som annars riskerar att falla utanför bestämmelsen. Här innefattas t.ex. alkoholhaltigt pulver. sikten är främst att kunna fånga upp nya företeelser och nya konsumtions- Genom uttrycket ”kan antas användas” klargörs att det främst är preparat som är avsedda att förtäras som avses och inte t.ex. handsprit, rengörings- medel eller spolarvätska. Vissa alkoholhaltiga preparat intas på annat sätt än genom förtäring. Det är t.ex. möjligt att röka ångorna från alkohol. parat som intas på annat sätt än genom förtäring kan också omfattas av Den nya definitionen är inte avsedd att träffa befintliga produkter som inte har medfört några problem ur ett alkoholperspektiv. sådana produkter är matlagningsvin, essenser och vissa desserter eller likörpraliner som säljs i dagligvaruhandeln. Vad gäller kommande produkter bör bedömningen fokuseras på om de konsumeras på ett sätt som är att jämställa med alkoholdrycker eller kan antas användas som berusningsmedel. För de alkoholhaltiga livsmedel som alkoholskatt ska betalas för är ut- gångspunkten att de omfattas av definitionen. Enligt 7 § lagen om alko- holskatt (1994:1564) ska alkoholskatt betalas för alkohol som ingår i livs- medel eller som ingrediens i halvfabrikat för tillverkning av livsmedel under förutsättning att alkoholinnehållet i det färdiga livsmedlet överstiger ren alkohol per chokladprodukt eller ren alkohol per av något annat livsmedel. I andra stycket ges kriterier som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett alkoholhaltigt preparat ur konsumtionssynpunkt är att jämställa med en alkoholdryck eller annars kan antas användas som berusnings- Kriterierna har betydelse för bedömningen av båda leden i första Dock kan vissa kriterier ha större betydelse för ett av leden. finns vidare alkoholdrycksliknande preparat som uppfyller kriterier i fler än en punkt. Även andra kriterier än de som räknas upp i bestämmelsen kan ha betydelse vid bedömningen av om ett alkoholhaltigt preparat ska anses vara alkoholdrycksliknande. Den första punkten fastslår att preparatets sammansättning och smak har Med sammansättning avses bl.a. ett preparats ingredienser. har ofta betydelse för konsumtionen av ett alkoholhaltigt preparat vilka övriga ingredienser det innehåller. Innehåller preparatet en hög procent fett är det generellt svårare att ”äta sig berusad på preparatet" än på ett preparat som förutom alkohol främst består av kolhydrater. dukter som gelégodis och jellyshots vilka framför allt består av alkohol- drycker och gelatin. Det är i stort sett endast konsistensen som skiljer dem Även alkoholhaltig grädde som vispats och alkohol- drycker som bearbetats till alkoholhaltigt skum kan dock omfattas av Ett preparats smak kan ha betydelse för dess konsumtion. haltigt preparat med söt smak som t.ex. glass, godis och grädde lockar ofta till konsumtion hos känsliga grupper som barn och unga. haltiga preparatet däremot har tillförts stora mängder salt, såsom vissa av de produkter som ingår som ingredienser i tillverkning av livsmedel, talar det emot att det ur konsumtionssynpunkt ska jämställas med en alkohol- dryck eller att det används som berusningsmedel. Den andra punkten omfattar alkoholhaltiga preparat som kan omvandlas till en alkoholdryck. En alkoholhaltig isglass som upptinas blir en alkohol- En alkoholhaltig gas kan genom kylning få flytande form. produkter har ofta även en sammansättning eller smak som gör att de upp- fyller kriterierna i den första punkten. Vissa chokladpraliner som tidigare såldes i hade en flytande alkoholhaltig fyllning. rera fyllningen från chokladen erhölls bl.a. en vätska med hög alkoholhalt. En alkoholdryck kan också framställas genom att vätska tillförs alkohol- haltigt pulver eller alkoholhaltiga tabletter löses upp i vätska. Av den tredje punkten framgår att även marknadsföringen ska beaktas. En alkoglass som marknadsförs med namn hämtade från kända drinkar och därigenom framställs som en frusen drink kan ur konsumtionssyn- punkt jämställas med en alkoholdryck, under förutsättning att den är ett Ett annat exempel på då alkoholhaltiga preparat kan jämställas med alkoholdrycker är då varumärken för kända sprit- Prop. 2018/19:59 drycker figurerar i annonser som marknadsför alkoholhaltiga preparat. Även de alkoholförstärkta oliverna omfattas av punkten. Enligt till- verkaren motsvarar alkoholhalten i varje oliv en ”shot”, vilket ger associa- tioner till alkoholdrycker. I tredje stycket föreskrivs att vissa uppräknade bestämmelser i alkohol- lagen inte ska gälla de alkoholdrycksliknande preparaten utan endast de övriga alkoholhaltiga preparaten. Eftersom de alkoholdrycksliknande pre- paraten i den mån det är möjligt ska regleras på samma sätt som alkohol- drycker finns det inte behov av och är inte heller lämpligt med dubbel- reglering. Så långt som möjligt ska separata regelverk gälla för alkohol- haltiga preparat i allmänhet och alkoholdrycksliknande preparat. Det finns dock vissa regler som det finns fortsatt behov av att kunna tillämpa för alla alkoholhaltiga preparat. En bestämmelse som även fortsatt ska tillämpas är 6 kap. 10 § 4 som ger regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer möjlighet att med- dela föreskrifter om handel i övrigt som behövs till skydd för liv eller hälsa. Se vidare angående detta i kommentaren till den bestämmelsen. Även 9 kap. 10 § och 11 kap. 8 § andra stycket 3 ska tillämpas fortsätt- ningsvis för alla alkoholhaltiga preparat och undantas därför inte från tillämpningen. Med tillverkare avses den som yrkesmässigt tillverkar varor som avses i denna lag. Försäljning till konsument benämns detaljhandel eller, beträffande alkohol- drycker och alkoholdrycksliknande preparat, servering om det säljs för intag på Annan försäljning benämns partihandel. Paragrafen behandlar tillverkning, handel och servering. Övervägandena finns i avsnitt 8. Första stycket som avser tillverkning är oförändrat. Andra stycket definierar detaljhandel, servering och partihandel. De alkoholdrycksliknande preparaten läggs till i stycket. Med servering avses förtäring på stället. Ordet ”förtäring” byts ut mot ”intag” eftersom reglerna i fortsättningen även ska omfatta de alkoholdrycksliknande preparaten. Vissa alkoholhaltiga preparat intas på annat sätt än genom förtäring. Det är t.ex. möjligt att röka ångorna från alkohol. Uttrycket intag omfattar alla förfaranden genom vilka alkohol tillförs kroppen. Alkoholdrycker och alkoholdrycksliknande preparat får inte säljas om det inte finns rätt till det enligt denna lag. Paragrafen handlar om försäljningsrätt av alkoholdrycker och alkohol- drycksliknande preparat. Förslaget behandlas i avsnitt 8. I paragrafen fastställs att vare sig alkoholdrycker eller alkoholdryckslik- nande preparat får säljas om det inte finns rätt till det enligt alkohollagen. Alkoholdrycker och alkoholdrycksliknande preparat som inte får säljas i en butikslokal får inte heller förvaras i en sådan lokal eller tillhörande utrymmen. Med butikslokal avses en lokal där konsumenter kan köpa varor eller tjänster eller hyra varor, dock inte restauranger och andra serveringsställen. Sådan lokal där provsmakning enligt 8 kap. 7 § andra stycket bedrivs, omfattas inte av förbudet i första stycket. Paragrafen behandlar bl.a. förvaring av alkoholdrycker och alkoholdrycks- För närmare överväganden se avsnitt 8.1. Första stycket har ändrats. I konsekvens med att alkoholdrycker som inte får säljas i en butikslokal inte heller får förvaras där ska detsamma gälla de alkoholdrycksliknande preparaten. Dessa preparat läggs därför till. som förvarar alkoholdryck i strid med denna bestämmelse döms enligt 11 kap. 9 § andra stycket 1 för olovlig hantering av alkohol. ska gälla i fråga om de alkoholdrycksliknande preparaten (se vidare kom- mentaren till 11 kap. 9 §). Andra och tredje styckena är neutralt skrivna och förblir därför oföränd- Trots bestämmelserna i denna lag får alkoholdrycker och alkoholdrycksliknande preparat serveras till passagerare på järnvägståg i internationell trafik.