prop · H603116 · 2019-04-30 00:00:00 — kunna få information om hur många personer som är inblandade i en sjöolycka och att underlätta den efterföljande hanteringen av en olycka. Det finns möjligheter att göra undantag från registreringsplikten vid bl.a. regelbunden trafik inom skyddade havsområden, områden med låg våghöjd eller vid korta resor. Uppgifterna ska meddelas till företagets Prop. registreringsansvarige eller till företagets landbaserade system. Revideringen av direktivet ledde till antagandet av och rådets direktiv (EU) 2017/2109 av om ändring av rådets direktiv /41/EG om registrering av personer som färdas ombord på passagerarfartyg som ankommer till eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater och av och rådets direktiv /65/EU om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i medlemsstaterna. Revideringen ledde bl.a. till införandet av ett krav på att de uppgifter som ska registreras enligt nuvarande direktiv också ska föras över till den kontaktpunkt för sjöfartsrelaterade rapporteringar som införts enligt direktiv /65/EU, dvs. den webbportal som allmänt benämns Single Överföringen ska ske minuter efter fartygets avgång. är det tillåtet att registrera antalet registreringsansvarige eller i ett landbaserat företagssystem enligt det Utöver tillägget som rör överföring av uppgifterna ledde revideringen av direktivet till bl.a. ändrade möjligheter till undantag från registreringsplikten och förlängd registreringsfrist för vissa linjer. ändringar är dock inte relevanta för denna proposition. Regeringens förslag: Fartygssäkerhetslagens bestämmelser om Bestämmelserna om inspektion av utländska fartyg förenklas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om tillsyn. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter. Skälen för regeringens förslag Värdstatskontroller utmönstras som särskild tillsynsform och rådets direktiv (EU) 2017/2110 om ett inspektionssystem för säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik och om ändring av direktiv 2009/16/EG och om upphävande av rådets direktiv /35/EG innebär bl.a. att den särskilda tillsynsformen värdstatskontroll tas bort. fartyg ska dock fortfarande kontrolleras, men denna kontroll benämns då Fartygssäkerhetslagen (2003:364) innehåller en rad bestämmelser som infördes för att genomföra det upphävda direktivet 1999/35/EG om värdstatskontroll, se t.ex. 1 kap. 3 §, 4 kap. 12 §, 5 kap. 4 och 11–15 §§, 6–8, 11 och 13 §§ och 8 kap. 1 §. 2018/19:116 värdstatskontroll har upphävts i det nya direktivet föreslås i promemorian att de bestämmelser i fartygssäkerhetslagen som behandlar värdstatskontroll upphävs. Ingen remissinstans motsätter sig förslaget. Regeringen instämmer i promemorians bedömning. De bestämmelser som behandlar värdstatskontroll, dvs. 1 kap. 3 § andra stycket, 5 kap. 11– 15 §§, 6 kap. 6 och 8 §§, 6 kap. 13 § andra stycket och 8 kap. 1 § första stycket 2 bör således upphävas. Därutöver bör följdändringar eller andra justeringar göras i 4 kap. 12 §, 5 kap. 4 § och 6 kap. 7 och 11 §§ så att hänvisningar som på något sätt är relaterade till värdstatskontroller tas bort. Ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg ska dock enligt det nya direktivet även i fortsättningen kontrolleras på ett särskilt sätt, anpassat efter fartygens särskilda förutsättningar. Kontrollerna benämns dock i det reviderade direktivet inspektion och ska i vissa fall göras inom ramen för direktiv /16/EG om hamnstatskontroll. Det direktivet är genomfört i bl.a. fartygssäkerhetslagen, som också innehåller bestämmelser om inspektion allmänt, dvs. för fartyg som inte omfattas av hamnstatskontroll. Ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg kan således även fortsättningsvis inspekteras med stöd av befintliga bestämmelser i fartygssäkerhetslagen. Några ytterligare ändringar i dessa krävs inte för att genomföra direktivet. Den allmänna regleringen om inspektion av utländska fartyg förenklas Den befintliga regleringen när det gäller inspektion av utländska fartyg är mycket komplicerad. Huvudregeln enligt 5 kap. 9 § fartygssäkerhetslagen innebär att inspektion av utländska fartyg är begränsad till en granskning av fartygets certifikat eller motsvarande handlingar. Huvudregeln gäller inte under vissa förutsättningar, bl.a. om föreskrifter har meddelats med stöd av 7 kap. 6 § 2. Sådana föreskrifter har regelmässigt meddelats för en allt vidare krets av fartyg till följd av att framför allt har ökat i omfång. Den huvudregel som synes gälla enligt 5 kap. 9 § har därmed i praktiken genom föreskrifter meddelade med stöd av 7 kap. 6 § 2 snarare blivit ett undantag. De flesta utländska fartyg som kontrolleras i svenska hamnar omfattas av hamnstatskontroll, en kontroll som är vidare än enbart en kontroll av fartygets certifikat och dokument. I promemorian föreslås därför att bestämmelserna i 5 kap. 4 och 9 §§ och 7 kap. 6 § ändras så att det i 5 kap. 4 § ska anges att inspektioner ska göras enligt föreskrifter som har meddelats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, att 5 kap. 9 § endast ska ange att tillsyn av utländska fartyg sker genom inspektion, att 7 kap. 6 § 2 upphävs och att 7 kap. 6 § 1 ändras så att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om tillsyn. Förutom att regleringen med dessa ändringar förenklas avsevärt kan enligt promemorian de föreskrifter som får meddelas enligt förslaget därmed omfatta alla olika typer av tillsynsformer, inklusive den kontroll av ro-ro- passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg som omfattas av direktivet. Ingen remissinstans har motsatt sig promemorians förslag. Regeringen delar promemorians bedömning. Det är angeläget att förenkla den mycket komplicerade reglering av tillsyn av utländska fartyg som har uppstått genom att det i fartygssäkerhetslagen har Prop. 2018/19:116 genomförts flera EU-direktiv och internationella regelverk. möjliggöra för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter generellt om tillsyn och inte enbart tillsynsförrättningar vidgas också ramen för föreskrifterna något jämfört med . Detta bör underlätta för t.ex. framtida genomföranden av direktiv med bestämmelser om tillsyn av olika typer av fartyg. Regeringen föreslår således att 5 kap. 4 och 9 §§ och 7 kap. 6 § 1 och 2 fartygssäkerhetslagen ändras i huvudsak på det sätt som föreslås i promemorian. 6Fler grunder för att meddela reseförbud för fartyg Regeringens förslag: Ett fartygs resa ska förbjudas vid otvetydig fara för hälsa, liv eller säkerhet och vid omedelbar fara för hälsa om mindre ingripande åtgärder inte är tillräckliga för att undanröja faran. Om bristen inte kan åtgärdas enkelt i inspektionshamnen ska tillsynsmyndigheten få tillåta att fartyget fortsätter till närmast lämpliga hamn för åtgärdande av bristen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter. Skälen för regeringens förslag Enligt artikel 7.2 i och rådets direktiv (EU) 2017/2110 om ett inspektionssystem för säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik och om ändring av direktiv /16/EG och om upphävande av rådets direktiv /35/EG ska ett fartyg förbjudas att resa om det finns brister hos fartyget som medför otvetydig fara för hälsa eller säkerhet eller medför omedelbar fara för hälsa eller liv, för fartyget eller dess besättning och passagerare. I 6 kap. 3 § första stycket 3 fartygssäkerhetslagen finns bestämmelser om skyldighet att förbjuda fartyg att resa vid omedelbar fara under vissa av de omständigheter som avses i artikel 7.2. I den svenska bestämmelsen finns dock inte samtliga grunder för reseförbud som krävs enligt artikel 7.2.Någon skyldighet att fatta beslut om reseförbud finns inte vid otvetydig fara för hälsa eller säkerhet och inte heller vid omedelbar fara för hälsa. I promemorian föreslås därför att bestämmelsen i fartygssäkerhetslagen ändras så att den motsvarar direktivets krav. I promemorian har det också uppmärksammats att det finns en motsvarande skyldighet att fatta beslut om reseförbud vid brister som innebär otvetydig fara för säkerhet, liv eller miljö i artikel 19.2 i direktiv /16/EG om hamnstatskontroll. Denna artikel har endast kommit att genomföras när det gäller fara för miljö, i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, men inte för resterande kriterier. 2018/19:116 promemorian föreslås att den nämnda bestämmelsen i fartygssäkerhetslagen kompletteras med en skyldighet att besluta om reseförbud även vid otvetydig fara för liv. Enligt artikel 7.4 i direktiv (EU) 2017/2110 får, om bristen inte enkelt kan åtgärdas i den hamn där den har bekräftats eller upptäckts, den behöriga myndigheten tillåta fartyget att fortsätta till ett lämpligt reparationsvarv där bristen enkelt kan åtgärdas. I 6 kap. 3 § tredje stycket fartygssäkerhetslagen finns vissa möjligheter för tillsynsmyndigheten att tillåta fartyg att gå vidare till reparationsvarv trots meddelat reseförbud, dock inte vid sådana situationer som direktivet anger. I promemorian föreslås därför att bestämmelsen görs tillämplig på dessa situationer. Ingen remissinstans har några synpunkter på förslagen i promemorian. Regeringen delar promemorians bedömning och föreslår att fartygssäkerhetslagen ändras i enlighet med förslagen i promemorian. Enligt 6 kap 3 § andra stycket fartygssäkerhetslagen får ett förbud enligt första stycket 1–3 samma paragraf upphävas om det behövs för att förhindra överbeläggning av inspektionshamnen. Lydelsen är något otydlig. Ett förbud fattas normalt med stöd av en av punkterna, inte samtliga punkter. Bestämmelsen bör formuleras om så att det framgår att det är förbud som har fattats enligt första stycket 1, 2 eller 3 som får upphävas. Någon skillnad i sak avses inte med ändringen. 7Närvaro av observatörer från andra medlemsstater vid inspektion av fartyg Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om rätt till tillträde till fartyg vid tillsyn för andra personer än vad som gäller enligt fartygssäkerhetslagen. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 14a.6 första meningen i direktiv /16/EG i lydelsen enligt direktiv (EU) 2017/2110 finns en möjlighet för hamnstaten att vid inspektion samtycka till att en hamnstatsinspektör från en annan medlemsstat medföljer som observatör vid inspektionen. Bestämmelsen är en möjlighet som hamnstatskontrollmyndigheten kan utnyttja om den bedömer att det är lämpligt. Bestämmelsen kräver inte att någon, t.ex. redaren, ska ha begärt att någon utländsk observatör ska närvara. Enligt promemorian ska bestämmelsen i direktivet vidare tolkas som att det inte heller krävs något samtycke av t.ex. fartygets redare för att en sådan observatör ska få rätt att närvara. För att en sådan observatör ska ha rätt till tillträde till fartyget utan redarens samtycke krävs stöd i lag. Enligt 5 kap. 17 § fartygssäkerhetslagen har den som verkställer en tillsynsförrättning eller biträder vid en sådan förrättning rätt att få tillträde till fartyget. Någon rätt för sådana Prop. 2018/19:116 observatörer som avses i direktivet att närvara vid tillsyn finns inte enligt fartygssäkerhetslagen. Det framgår inte att avsikten att en sådan observatör t.ex. ska biträda vid tillsynen på det sätt som avses i fartygssäkerhetslagen. I promemorian föreslås därför att direktivets bestämmelse bör genomföras i förordning eller myndighetsföreskrift med stöd av ett nytt bemyndigande i fartygssäkerhetslagen. Ingen remissinstans motsätter sig förslaget. Regeringen föreslår därför att det i 7 kap. 6 § fartygssäkerhetslagen införs ett nytt bemyndigande som ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om rätt till tillträde till fartyg vid tillsyn för andra personer än de som avses i 5 kap. 17 § samma lag. 8Överföring av uppgifter om ombordvarande till Single Window Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om skyldighet att föra över uppgifter om ombordvarande på passagerarfartyg. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inga åsikter. påpekar att uppgifterna ska föras över till den nationella kontaktpunkten för sjöfartsrapportering Single Window. uppger att det är viktigt att uppgifterna om passagerarna finns tillgängliga i ett enda system och att det vid genomförandet av direktivet är önskvärt att det tydligt framgår att uppgifterna ska föras över till SafeSeaNet. Föreningen sjöfart anser att uppgifter ska föras över till Single Window först när det nya europeiska Single Window-systemet är infört och operativt. Skälen för regeringens förslag: Rådets direktiv /41/EG om registrering av personer som färdas ombord på passagerarfartyg som ankommer till eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater innehåller krav på bl.a. att samtliga personer ombord ska räknas före fartygets avgång. När det gäller resor som är längre än ska samtliga ombordvarande personers namn och kön samt åldersgrupp, ålder eller födelseår samlas in före avgång. Dessa uppgifter ska senast efter fartygets avgång meddelas till företagets registreringsansvarige eller till ett företags landbaserade system. Syftet med registreringskravet är att det vid sjöräddning ska kunna finnas information om hur många personer som är inblandade i en sjöolycka och att den efterföljande hanteringen av en olycka ska underlättas. Direktivets krav är genomförda i Transportstyrelsens föreskrifter med stöd av bemyndiganden i 7 kap. 2 § fartygssäkerhetslagen och 2 kap. 3 § fartygssäkerhetsförordningen (2003:438). Genom och rådets direktiv (EU) 2017/2109 om ändring av rådets direktiv /41/EG om registrering av personer som färdas ombord på passagerarfartyg som ankommer till eller avgår från 2018/19:116 hamnar i gemenskapens medlemsstater och av och rådets direktiv /65/EU om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i medlemsstaterna har det införts skyldigheter att föra över dessa uppgifter till den nationella kontaktpunkt som upprättats enligt direktiv /65/EU, dvs. den kontaktpunkt för rapportering av uppgifter från fartyg som kallas Single Window. får medlemsstaterna dock tillåta att uppgifterna rapporteras på nuvarande sätt. I promemorian föreslås att skyldigheten att föra över uppgifterna regleras genom föreskrifter av regeringen eller en myndighet med stöd av ett ändrat bemyndigande i 7 kap. 2 § fartygssäkerhetslagen. Ingen remissinstans har någon synpunkt på förslaget. Regeringen delar promemorians bedömning. Bemyndigandet bör därför ändras så att det även omfattar överföring av uppgifter. Transportstyrelsen och har i sina yttranden förklarat närmare i vilka system och databaser som uppgifterna bör lämnas och finnas tillgängliga. Enligt direktiv (EU) 2017/2109 ska uppgifterna lämnas i Single Window. Detta är dock endast en portal varigenom uppgifterna slussas vidare till behörig myndighet och relevant system för olika ändamål. De närmare övervägandena om hur uppgifterna ska lämnas och var de ska finnas tillgängliga måste göras i samband med att föreskrifterna meddelas. Med anledning av vad Föreningen sjöfart har anfört påminner regeringen om att det är tillåtet att avvakta med införandet av skyldigheten att föra över uppgifter på det sätt som anges i direktivet. Det förslag till ändring av direktiv /65/EU som behandlas i rådet och och som har till syfte att införa en mer harmoniserad europeisk miljö för rapportering via en enda kontaktpunkt – en europeisk Single Window-miljö – bör avvaktas innan några avgöranden tas när det gäller hur kravet på registrering enligt det aktuella direktivet bör införas. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga synpunkter. Skälen för regeringens förslag: EU-direktiven ska vara genomförda i medlemsstaterna . De författningsändringar som föreslås för att genomföra direktiven bör därför träda i kraft det datumet. Det finns inte något behov av övergångsbestämmelser. Inget av förslagen i denna proposition har några konsekvenser på statens budget, jämställdheten eller den kommunala självstyrelsen. För det fall det kan uppkomma några effekter på miljön bedöms dessa vara enbart positiva, bl.a. genom att tillsynen av fartyg effektiviseras vilket i slutänden bör medföra säkrare fartyg. Detta bör innebära färre olyckor och därmed mindre påverkan på miljön. Förslaget i avsnitt 5 innebär troligen att Transportstyrelsen kan minska antalet inspektioner av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg, vilket bör medföra sänkta tillsynskostnader för myndigheten. utförde Transportstyrelsen 112 inspektioner enligt det nu upphävda direktivet om värdstatskontroller. Förslaget i avsnitt 6 innebär att skyldigheten att meddela reseförbud för fartyg utökas med fler grunder. Det saknas dock anledning att anta att detta kommer att leda till annat än mycket marginellt ökade reseförbud, om ens några. Förslagen i avsnitt 5, 7 och 8 innebär vidare att Transportstyrelsen kan komma att behöva meddela ytterligare föreskrifter. Detta kan medföra ökade kostnader för myndigheten framför allt initialt. Samtliga dessa eventuella ökade kostnader ska rymmas inom befintliga anslag inom utgiftsområdet. Förslaget i avsnitt 8 innebär att rapportering och överföring av uppgifter om passagerare ombord i fortsättningen ska ske via det nationella Single Window-systemet. som tillhandahåller och förvaltar Single Window kommer således att behöva göra en systemutveckling. uppger att även andra system som verket förvaltar kommer att behöva utvecklas till följd av kravet att föra över passageraruppgifter till Single Window. Enligt regeringen ska kostnaderna för dessa systemuppdateringar dock rymmas inom befintliga anslag inom utgiftsområdet. 2018/19:116 10.2 Förslagen i avsnitt 5 innebär att det införs förenklingar och effektiviseringar i kontrollen av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg. I vissa fall kommer antalet inspektioner som dessa fartyg utsätts för att minska, vilket bör medföra minskade kostnader för rederierna. Det är främst rederier med fartyg som bedriver regelbunden trafik med passagerarfartyg till och från svenska och andra europeiska hamnar som berörs av regleringen. I promemorian anges att det är ca 10 rederier som bedriver denna typ av trafik till och från . För rederier och deras fartyg som bedriver reguljär trafik till och från svenska hamnar kommer regleringen att medföra positiva konsekvenser då inspektioner av dessa fartyg kommer att samordnas bättre. I stället för värdstatskontroll kommer fartyg som inte har svensk flagg att omfattas av hamnstatskontroll vilket innebär en mer riskbaserad tillsyn. Fartyg som utifrån sin riskprofil och historik klassas som lågriskfartyg kommer att utsättas för färre inspektioner vilket medför mindre kostnader för dessa fartyg och dess rederier. 10.2.2Överföring av uppgifter till Single Window Förslaget i avsnitt 8 innebär att rapportering och överföring av uppgifter om personer ombord i fortsättningen ska ske via det nationella Single Window-systemet. Det är främst rederier och deras fartyg som bedriver regelbunden trafik med passagerarfartyg som ankommer till eller avgår från svenska hamnar som berörs av regleringen. I promemorian anges att det är 118 rederier som bedriver nationell och internationell trafik med passagerarfartyg till och från svenska hamnar. Dessa rederier har enligt promemorian tillsammans 517 passagerarfartyg med giltiga certifikat. Kravet i direktivet om fullständig rapportering av passageraruppgifter gäller dock endast vid resor som är längre än . Fartyg som gör resor kortare än ska dock rapportera antalet personer ombord. Det finns inga uppgifter om hur många av de ovan nämnda fartygen som gör resor kortare än och därmed inte omfattas av den fullständiga rapporteringen av passageraruppgifter. Det går därför inte att lämna några närmare uppgifter om hur många fartyg och rederier som omfattas av regleringen. För de rederier som har fartyg som omfattas kan det nya kravet att rapportera och överföra uppgifter via Single Window innebära merkostnader. Transportstyrelsen påpekar att överföring av uppgifter till Single Window kräver en internetuppkoppling och att det inte är säkert att alla fartyg som omfattas har en sådan uppkoppling ombord eller rätt utrustning för att kunna föra över uppgifterna. Även om rederierna löser dessa frågor kommer själva överföringen av uppgifterna att ta tid och resurser i anspråk, vilket i t.ex. skärgårdstrafiken kan bli problematiskt. Skärgårdstrafiken kännetecknas t.ex. ofta av täta anlöp av bryggor och krav på snäva scheman vilket kan påverkas av kraven på registrering och Under en övergångstid finns dock en möjlighet för Prop. 2018/19:116 medlemsstaterna att låta rapporteringen ske enligt nuvarande rutiner. finns också möjlighet att få undantag från kraven på registrering och överföring av uppgifterna, men detta är förenat med administrativa kostnader för ansökan m.m. Förslaget till ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) 3 § Med passagerarfartyg avses i denna lag fartyg som medför fler än tolv passagerare. Som passagerare räknas varje person ombord utom 3.andra som befinner sig ombord på grund av arbete för fartygets räkning eller ioffentlig tjänsteförrättning som gäller fartyget eller den verksamhet som bedrivs med fartyget, 4.bärgare eller bärgares medhjälpare som följer med fartyget sedan detta drabbats av sjöolycka, 5.personer som förs in till hamn efter att ha räddats ur sjönöd, och 6.barn som inte har fyllt . Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som avses med passagerarfartyg och om vilka personer som räknas som passagerare. Tredje stycket har tagits bort eftersom begreppen ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg inte längre används i lagen. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 5. 12 § Om visst fartygsarbete innebär omedelbar och allvarlig fara för någon ombordvarandes liv eller hälsa och rättelse inte genast kan uppnås genom hänvändelse till befälhavaren, får skyddsombudet bestämma att arbetet ska avbrytas. Om det behövs från skyddssynpunkt och rättelse inte genast kan uppnås genom hänvändelse till befälhavaren, får skyddsombudet avbryta arbete som en arbetstagare utför ensam. Om skyddsombudet finner att ett förbud enligt 6 kap. 1, 2 eller 3 § överträds, får han eller hon avbryta arbete som avses med förbudet eller som behövs för att fartyget ska kunna påbörja eller fortsätta en förbjuden resa. För skada till följd av åtgärd som avses i första–tredje styckena är skyddsombudet fri från ersättningsskyldighet. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter för skyddsombud att bestämma att arbetet på en arbetsplats ska avbrytas. 2018/19:116 Tredje stycket behandlar situationer där överträdelser har skett av förbud enligt 6 kap. Hänvisningen till 6 kap. 6 § har tagits bort eftersom den bestämmelsen har upphävts. I övrigt har språkliga ändringar gjorts. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 5. 4 § Den tillsyn som anges i 1 § utövas vid tillsynsförrättningar. Sådana förrättningar utförs som dokumentationskontroller, besiktningar, inspektioner eller rederikontroller. Dokumentationskontroller, besiktningar och rederikontroller ska göras enligt en uppgjord plan. När det finns särskild anledning till det, får en dokumentationskontroll, besiktning eller rederikontroll göras även utom planen. Inspektioner ska göras när det följer av föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 6 § eller när en tillsynsmyndighet annars anser att det är motiverat.