prop · H60359 · 2019-03-19 00:00:00 — Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker. bedömer att utredningens förslag till ändringar i alko- hollagen utgör s.k. andra krav i anmälningsdirektivets mening. Skälen för regeringens förslag: I 3 kap. alkohollagen anges allmänna bestämmelser om försäljning. Dessa bestämmelser föreslås även omfatta de alkoholdrycksliknande preparaten. Det innebär att 3 kap. 1 § alkohol- lagen ändras så att de alkoholdrycksliknande preparaten inte får säljas om det inte finns rätt till det enligt lagen. På så sätt upphör dagens oreglerade handel. I konsekvens därmed ändras också 3 kap. 2 § så att alkoholdrycks- liknande preparat som inte får säljas i en butikslokal inte heller får förvaras i en sådan lokal eller tillhörande utrymmen. Ytterligare en konsekvens- ändring görs i 3 kap. 3 § så att servering kan ske till passagerare på järn- vägståg i internationell trafik, på samma sätt som med alkoholdrycker. I 3 kap. 4 § finns en hänvisning till annan lag i fråga om rätt att förfoga över alkoholdrycker som medförs som proviant på fartyg och luftfartyg i inter- nationell trafik. Det som avses är främst bestämmelser i lagen (1999:446) om proviantering av fartyg eller luftfartyg vid resa till utländsk ort. Mot bakgrund av att lagen om proviantering av fartyg eller luftfartyg avser skatteregler, föreslår utredningen inga ändringar i 3 kap. 4 § (se avsnitt 14). Även 3 kap. 5 § första stycket ändras så att kravet på att försäljning av alkoholdrycker ska skötas på ett sådant sätt att skador i möjligaste mån förhindras, även gäller de alkoholdrycksliknande preparaten. På mot- svarande sätt ändras andra stycket så att den som tar befattning med för- säljning av de alkoholdrycksliknande preparaten ska se till att ordning och nykterhet råder på försäljningsstället. 3 kap. 6 § ändras så att den som inte har fyllt eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § inte får bedriva näringsverksamhet som innefattar försäljning av dessa alkoholdrycksliknande preparat. Vidare ändras 3 kap. 7 § första stycket så att alkoholdrycker och alkoholdrycksliknande preparat inte får säljas eller annars lämnas ut till den som inte har fyllt . Åldersgränsen kommer att gälla på Systembolaget. I dagligvaruhandeln blir det inte aktuellt med någon åldersgräns eftersom de preparat som faller in under den nya de- finitionen endast får säljas via Systembolaget. En åldersgräns in- förs vid servering genom en ändring i 3 kap. 7 § andra stycket. Dessutom ändras 3 kap. 8 § första stycket så att de alkoholdrycksliknande preparaten inte får lämnas ut till den som är märkbart påverkad av alkohol eller andra berusningsmedel. Langning bekämpas genom ändring av 3 kap. 8 § andra stycket. Därmed får de här aktuella preparaten inte lämnas ut om det finns särskild anledning att anta att varan är avsedd att olovligen tillhandahållas någon. Ett krav på ålderskontroll införs genom ändring av 3 kap. 8 § tredje stycket. Den som lämnar ut alkoholdrycksliknande preparat ska förvissa sig om att mottagaren har uppnått den ålder som anges i 3 kap. 7 §. Möj- ligheten i 3 kap. 9 § tredje stycket att under vissa förutsättningar bjuda den som inte har nått föreskriven ålder på en mindre mängd alkoholdryck ska Prop. 2018/19:59 gälla även i fråga om alkoholdrycksliknande preparat. ändringar görs även i 3 kap. 10 och 11 §§. bedömer att utredningens förslag till ändringar i alkohollagen utgör s.k. andra krav i anmälningsdirektivets mening (artikel Bestämmelserna reglerar saluföringen av alkoholhaltiga preparat i och kraven träffar således preparaten efter att de har släppts ut på marknaden. För att anmälningsplikt ska aktualiseras måste kraven väsent- ligen påverka saluföringen av produkterna. Regeringens bedömning av åtaganden med anledning av EU-medlemskapet redogörs för i avsnitt 18. Regeringens förslag: Bestämmelserna i 4 kap. 1 och 3 §§ alkohol- lagen ändras så att partihandel med skattepliktiga alkoholdryckslik- nande preparat regleras på samma sätt som gäller för alkoholdrycker. Utredningens bedömning och förslag: Överensstämmer med rege- Remissinstanserna: Har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Regeringen bedömer att alkohol- drycker och alkoholdrycksliknande preparat så långt möjligt bör behandlas på samma sätt. Det innebär även behov av att säkerställa överensstäm- melse avseende skattekontroll och polisiär kontroll. I konsekvens med det bedömer regeringen att partihandel med alkoholdrycksliknande preparat bör få bedrivas endast av den som har godkänts som upplagshavare eller registrerad varumottagare enligt 9 och 12 §§ lagen (1994:1564) om alko- Kravet på godkännande eller registrering infördes för att det inte ska råda någon osäkerhet om vem som får importera eller partihandla med spritdrycker, vin och starköl. Både upplagshavare och registrerade varu- mottagare finns efter godkännande registrerade hos , vilket kan kontrolleras av och , kommuner, länsstyrelser, restauranger och andra som vill kontrollera behörigheten. utfärdar ett bevis om godkännande som upplagshavare respektive registrerad varumottagare. Ett automatiskt tillstånd att bedriva partihandel, som gäller för den som godkänts som upplagshavare eller registrerad varumottagare, har ansetts vara EU-rättsligt legitimt och har inte heller ifrågasatts. Tillämpligheten av bestämmelserna i 9 och 12 §§ lagen om alkoholskatt förutsätter dock att varorna är skattepliktiga. första stycket 5 nämnda lag finns ett undantag från skatteplikt. holskatt ska inte betalas för varor som ingår direkt i livsmedel eller som ingrediens i halvfabrikat för framställning av livsmedel, fyllda eller ej, för- utsatt att alkoholinnehållet i varje enskilt fall inte överstiger ren alkohol per chokladprodukter och ren alkohol per 100 kilogram av något annat livsmedel. Alkoholhaltiga preparat som omfattas av bestämmelsen är därmed undantagna från beskattning om de anses vara Den som avser att handla med sådana varor kan därmed inte bli godkänd som upplagshavare eller registrerad varumottagare. är att sådan partihandel även fortsatt kommer att vara oreglerad. 2018/19:59 Mot denna bakgrund föreslår regeringen att bestämmelserna i 4 kap. 1 och 3 §§ alkohollagen ändras så att partihandel med skattepliktiga alkohol- drycksliknande preparat regleras på det sätt som gäller för alkoholdrycker. Regeringens förslag: Privatinförsel av de alkoholdrycksliknande pre- paraten regleras på samma sätt som för alkoholdrycker. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och har önskat vissa för- tydliganden. Övriga remissinstanser har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker får enligt 4 kap. 4 § första stycket alkohollagen föras in i landet endast av partihandlare samt av detaljhandelsbolaget för att bo- laget ska kunna fullgöra den skyldighet som anges i 5 kap. 4 §. Utöver vad som anges i 4 kap. 4 § första stycket får spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker föras in 1)av den som har rätt till tullfrihet enligt 4 § lagen (1994:1547) om tull- frihet m.m., 2)av en enskild person som har fyllt och som har förvärvat dryckerna och själv transporterar dem till , eller som utför arbete på transportmedel, om dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk eller som gåva till närstående för dennes eller dennes familjs personliga bruk, 3)som proviant på fartyg eller luftfartyg enligt särskilda bestämmelser, 4)av en enskild person eller i yrkesmässig befordran för enskild person som har fyllt och som flyttat till , om dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk, 5)av en enskild person eller i yrkesmässig befordran för en enskild per- son som har fyllt och som har förvärvat dryckerna genom arv eller testamente, om dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs per- sonliga bruk, 6)som enstaka gåvoförsändelse under yrkesmässig befordran från en enskild person i ett annat land till en enskild person i som har fyllt , om dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk, 7)av en enskild person som har fyllt genom yrkesmässig befordran eller annan oberoende mellanhand, om införseln sker från ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk 8)av den som har tillstånd enligt lagen (1999:446) om proviantering av fartyg och luftfartyg, om dryckerna är avsedda för användning i enlighet med tillståndet. De synpunkter som framförts av och behandlas iavsnitt 15 Beskattningsfrågor. Enligt 4 kap. 4 § tredje stycket får spritdrycker, vin, starköl och andra Prop. 2018/19:59 jästa alkoholdrycker som medförs som proviant på järnvägståg i inter- nationell trafik föras in i den utsträckning som krävs för servering av passagerare under tågets färd inom landet. För att säkerställa likabehandling och uppnå de eftersträvade skydds- ändamålen bör även privatinförsel av de alkoholdrycksliknande preparaten regleras på samma sätt som för alkoholdrycker. Det görs genom ändring av 4 kap. 4 § alkohollagen som innebär att bestämmelserna i andra stycket även gäller för de alkoholdrycksliknande preparaten. Regeringens förslag: Systembolaget ska anförtros försäljningen av de En sådan ordning uppnås genom ändring i 5 kap. alkohollagen. Regeringens bedömning: Avtalet mellan staten och Systembolaget liksom förordningen med instruktion för bör ses över och om så krävs ändras så att de även omfattar dessa pre- Utredningens förslag och bedömning: Överensstämmer med rege- Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker. hälsomyndigheten anser att denna slutsats är rimlig, men vill uppmärk- samma om att vid en prövning i mot artikel 37 kommer det att ställas särskilt stränga krav vid bedömningen av åtgärdens propor- Skälen för regeringens förslag och bedömning: Systembolagets de- taljhandelsmonopol omfattar endast alkoholdrycker. samma skyddshänsyn gör sig gällande för de alkoholdrycksliknande pre- paraten föreslår regeringen att Systembolaget anförtros detaljhandeln med För att Systembolaget med ensamrätt ska kunna sälja de alkoholdrycksliknande preparaten behöver 5 kap. 1 § ändras så att bestäm- melsen även omfattar dem. Även 5 kap. 2 § behöver ändras så att endast detaljhandelsbolaget får bedriva detaljhandel med preparaten. Konsekvensändringar görs i 5 kap. 3 och 4 §§. Även avtalet mellan staten och Systembolaget behöver ändras. En ny bestämmelse som reglerar omfattningen av det svenska detalj- handelsmonopolet, liksom därmed sammanhängande ändringar i avtalet mellan staten och Systembolaget, kommer med all sannolikhet att EU- rättsligt undersökas mot bakgrund av artikel 37.1 i EUF-fördraget. hälsomyndigheten anser att denna slutsats är rimlig. dock uppmärksamma lagstiftaren på att vid en prövning i mot artikel 37 kommer det att ställas särskilt stränga krav vid bedöm- ningen av åtgärdens proportionalitet. Det är viktigt att det finns ett tydligt resonemang om att de produkter som föreslås regleras inom monopolet är starkt kopplade till de produkter som endast får säljas av System- Åtgärden, dvs. en reglering av preparaten på samma vis som för alkoholdrycker (undantag folköl) är motiverad eftersom dessa rimligen 2018/19:59 innebär samma hälsorisk som alkoholdrycker. Det är alkoholen i sig som är hälsorisken och de alkoholdrycksliknande preparaten förtärs helt eller delvis i samma syfte som alkoholdrycker. Det finns samma risk för skador som för de produkter som redan omfattas av monopolet. Folkhälso- myndigheten framför vidare att om det skulle bli en prövning enligt artikel 37.2sker en sådan prövning mot artiklarna 34 och 36 i EUF-fördraget eftersom restriktionen ligger utanför monopolets kärna eller funktionssätt. En utvidgning av monopolet med ytterligare produkter som är att betrakta, inte som alkoholdrycker, utan som alkoholdrycksliknande pre- parat, får troligen en sträng prövning eftersom monopol är den näst strängaste restriktionen efter förbud (särskilt höga krav på proportionalitet ställs). Det bör då bli avgörande om det är ett hållbart argument att dessa nya produkter utgör samma hot mot folkhälsan som de produkter som omfattas av detaljhandelsmonopolet. Regeringen kan konstatera att det är välbekant efter av- göranden i målen C-189/95 , C-438/02 och C-170/04 m.fl. att bestämmelsen om statliga handelsmonopol i artikel 37.1i EUF-fördraget inte kräver att statliga handelsmonopol ska avskaffas utan i stället föreskriver att monopolen ska utformas på ett sådant sätt att ingen diskriminering med avseende på anskaffnings- och saluförings- villkor föreligger mellan medlemsstaternas medborgare. Ändamålet med bestämmelsen är att förena de krav som följer av inrättandet av den gemensamma marknaden och dess funktionssätt med medlemsstaternas möjlighet att upprätthålla vissa handelsmonopol, i syfte att uppnå vissa mål av allmänintresse. Avsikten är att undanröja alla hinder för den fria rörligheten för varor, dock med undantag för de begränsningar i handeln som utgör en nödvändig följd av att det finns sådana monopol. Enligt ar- tikel 37.2 i EUF-fördraget ska medlemsstaterna inte vidta några nya åt- gärder som strider mot de principer som anges i artikel 37.1 eller som be- gränsar räckvidden av de artiklar som avser förbud mot tullar och kvanti- tativa restriktioner mellan medlemsstaterna (framför allt artikel 34). Av den begränsade rättspraxis som utvecklats av kan det kon- stateras att inte bara etablering av helt nya handelsmonopol utan även vissa åtgärder i ett statligt handelsmonopols verksamhet eller åtgärder vid för- valtningen av ett statligt handelsmonopol kan omfattas av förbudet mot nya åtgärder i artikel 37.2. Mot denna bakgrund är det en kärnfråga huruvida den föreslagna änd- ringen i alkohollagen, som innebär att Systembolagets ensamrätt och ålagda uppgifter utvidgas till att omfatta en ny kategori varor, kan anses utgöra en ny åtgärd i den mening som avses i artikel 37.2 i EUF-fördraget. Den springande punkten är att avgöra vad som kan anses vara nya åt- gärder. Den ordning som regeringen föreslår bygger på precis samma hän- syn som de som motiverar det svenska detaljhandelsmonopolet. De pro- dukter som det här är frågan om innebär samma risker i folkhälsohän- seende som alkoholdrycker. Även sådana särskilda risker för barn och unga som motiverar en restriktiv reglering gör sig gällande. Varorna har inte funnits på den svenska marknaden tidigare. Om de hade funnits på den svenska marknaden några decennier tidigare, skulle de otvivelaktigt ha in- ordnats i alkohollagen. Detta konstaterande utgör utgångspunkten för regeringens förslag om att dessa produkter ska regleras på samma sätt som Enligt regeringens mening finns det ett utrymme att tro- värdigt argumentera för att en reglering som innebär att nu aktuella pro- dukter hanteras på samma sätt som alkoholdrycker inte utgör några nya åtgärder i bestämmelsens mening. Det finns inte heller något avgörande i som motsäger regeringens tolkning. Om förslaget ändå skulle anses utgöra en ny åtgärd i enlighet med artikel 37.2i EUF-fördraget, kan regeringen konstatera att artikel 37.2 inte för- bjuder alla tänkbara nya åtgärder som vidtas av statliga handelsmonopol, utan endast sådana åtgärder som strider mot de principer som fastslås i artikel 37.1 (diskrimineringsförbudet) och artikel 34 i EUF-fördraget (för- budet mot kvantitativa importrestriktioner). Förutsatt att den åtgärd som övervägs kan utformas så att den är icke-diskriminerande och inte utgör en kvantitativ restriktion är åtgärden oproblematisk i förhållande till artikel 37.2.Nedan följer därför en analys av diskrimineringsförbudet i artikel Enligt artikel 37.1 i EUF-fördraget ska medlemsstaterna säkerställa att statliga handelsmonopol anpassas på sådant sätt att ingen diskriminering med avseende på anskaffnings- och saluföringsvillkor föreligger mellan medlemsstaternas medborgare. Monopolets system för urval av alkoholdrycker, dess försäljnings- organisation och systemet för marknadsföring av dryckerna prövades av i Franzén-målet. konstaterade att mono- polets utformning och funktionssätt var sådant att ingen diskriminering uppstod, så att handeln med varor med ursprung i andra medlemsstater varken rättsligt eller faktiskt missgynnades och det inte uppstod någon snedvridning av konkurrensen. Ett statligt handelsmonopol måste leva upp till kraven på icke- diskriminering. Det svenska detaljhandelsmonopolet för alkoholdrycker övervakas också i enlighet med överenskommelsen vid anslut- ning till EU. utövar tillsyn över detaljhandelsmonopolet vad gäller dess icke-diskriminerande funktionssätt och rapporterar till Europeiska kommissionen . Med icke-diskriminerande avses att inköps- och försäljningsvillkor för alkoholdrycker är objektiva, att villkoren tillämpas likvärdigt på medborgare och produkter i gemen- skapen samt att villkoren är transparenta. Systembolaget har utarbetat en sortimentsmodell som kontinuerligt utvärderas och justeras. Regeringen kan konstatera att Systembolagets sortimentsmodeller har varierat , men inte har ansetts strida mot artikel 37.1 i EUF-för- draget. Systembolaget har således lång erfarenhet av att utarbeta och tillämpa en icke-diskriminerande sortimentsmodell för alkoholdrycker som uppfyller de höga krav som uppställs i praxis. Regeringen bedömer därför att bolaget har den kunskap och erfarenhet som krävs för att utarbeta en motsvarande modell för de alkoholdrycksliknande preparat som här föreslås omfattas av Systembolagets ensamrätt. har till uppgift att pröva beslut där System- bolaget har avvisat ett visst vin, starköl, en viss annan jäst alkoholdryck eller en spritdryck från sortimentet. Nämnden ska pröva om detaljhandels- bolaget följt vad som sägs i avtalet med staten om att bolagets produkturval får grundas endast på en bedömning av produktens kvalitet, särskilda risker för skadeverkningar, kundernas efterfrågan och andra affärsmässiga hänsyn samt att någon favorisering inte får ske av inhemska produkter. 2018/19:59 att säkerställa samma icke-diskriminerande hantering av de alkoholhaltiga preparat som här avses, bedömer regeringen att förordningen med instruk- tion för (SFS 2007:1216) bör ses över och om det finns skäl ändras för att omfatta dessa alkoholdrycksliknande preparat. Mot bakgrund av skälen bakom den svenska alkohollagen och dess historik menar regeringen att förslaget inte innebär en utvidgning av Systembolagets monopol, utan endast en komplettering av lagstiftningen med avseende på varor som inte fanns på marknaden när alkohollagen till- kom. Skälen bakom den föreslagna ordningen är helt konsekventa i för- hållande till de hittillsvarande skälen bakom detaljhandelsmonopolet och innebär således inte någon kursändring från den svenska lagstiftarens sida. Regeringens förslag: Alkohollagens reglering av servering i 8 kap. alkohollagen ska även omfatta de alkoholdrycksliknande preparaten. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: ser praktiska tillämpnings-pro- blem med att vid tillsyn säkerställa att alkoholhaltigt pulver och alkohol- haltiga tabletter, vilka till sin natur är lätta att gömma, inte lämnar serve- i konstaterar att utredningen inte ger svar på frågan om serveringar med serveringstillstånd ska få sälja t.ex. en tablett eller ett pulver innehållande alkohol och om kunden sedan själv ska få tillsätta så mycket vätska som han eller hon önskar. län anser att lagstiftaren behöver förtydliga bestämmelsen om pris- sättning då det inte klart framgår om avsikten är att prisjämförelsen ska ske enbart inom respektive kategori eller om en prisjämförelse även ska ske mellan en alkoholdryck och ett alkoholhaltigt preparat. menar att det inte ska vara tillåtet att främja en vara med högre alkoholhalt genom prissättning, oavsett om det är en alkoholdryck eller ett alkoholhal- menar att det inte ska tillåtas att servera alkoglass utan andra alternativ, dvs. att krav på servering av mat även ska gälla för servering av dessa produkter samt att det ska finnas alkoholfria alternativ till alkoglass på motsvarande sätt som till alkoholdrycker. menar att det primära ur medlemsföretagens perspektiv är att en reglering inte hindrar verksamheter med serveringstillstånd från att, i de fall de så önskar, servera de aktuella s.k. alkoglassarna eller andra alkoholhaltiga preparat som ur konsumtionssynpunkt är att jämställa med alkoholdrycker. Skälen för regeringens förslag: Samma skyddshänsyn gör sig gällande för servering av de alkoholdrycksliknande preparaten som för servering av För att uppräkningen i 1 kap. 2 § alkohollagen ska omfatta även servering av de alkoholdrycksliknande preparaten förslår regeringen att den sjunde strecksatsen i 1 kap. 2 § alkohollagen formuleras ”servering av alkoholdrycker och alkoholdrycksliknande preparat.”. 1 kap. 11 § andra stycket alkohollagen så att förtäring på stället av de alkoholdrycksliknande preparaten innefattas i alkohollagens definition av Förslagen innebär bland annat krav på serveringstillstånd, på det sätt som gäller för alkoholdrycker. Vidare föreslås en rad ändringar i 8 kap. alkohollagen, som innehåller närmare bestämmelser om servering av alkoholdrycker, vilka redogörs för nedan. Av 8 kap. 1 § första stycket ska det framgå att servering av de alkohol- dryckslikande preparaten kräver tillstånd av den kommun där serverings- stället är beläget (serveringstillstånd). Liksom krävs inte serverings- tillstånd för att på serveringsstället laga till desserter eller andra maträtter med alkoholinnehåll. Att så är fallet framgår av att tillverkning av de alkoholdrycksliknande preparaten inte regleras i 2 kap. alkohollagen. Reg- lerna om trafikservering i 8 kap. 1 § andra stycket kommer att gälla för de alkoholdrycksliknande preparaten på samma sätt som för alkoholdrycker. Genom ändring av 8 kap. 1 § tredje stycket får Systembolaget möjlighet att ordna provning av de alkoholdrycksliknande preparaten på sätt som gäller för alkoholdrycker. 8 kap. 2 § tredje stycket ändras så att serverings- tillstånd kan gälla även de alkoholdrycksliknande preparaten. En konse- kvensändring görs för tillstånd att anordna provsmakning i bestämmelsens fjärde stycke. För att tillgodose behovet av rumsservering och servering från minibar på hotellrummet på hotell som har restaurangverksamhet med serveringstillstånd i sina lokaler, ändras 8 kap. 5 § så att de alkoholdrycks- liknande preparaten inbegrips. ställer sig tveksam till förslaget att möjliggöra tillhandahållande av alkoholhaltig glass på hotell- rum. Glass är ett livsmedel som typiskt sett inte innehåller alkohol varvid förväxlingsrisk vid självservering kan uppstå. Regleringen i lagstiftningen bör vara av den art att barns och ungdomars konsumtion av alkohol kraftigt försvåras. Regeringen menar att de farhågor för fram när det gäller risk för att barn och unga får tillgång till alkoholhaltig glass då denna finns tillgänglig i minibar på hotellrum, i viss mån även gäller alkohol- drycker. Även alkoholdrycker i minibar på hotellrum riskerar att vara till- gängliga för barn och unga. En förutsättning för att få servera alkohol- drycker eller de här aktuella alkoholhaltiga preparaten genom rumsserve- ring eller minibar på hotellrum är att det på hotellet i fråga finns restau- rangverksamhet med serveringstillstånd för de aktuella dryckerna eller produkterna i lokalerna. Flera av alkohollagens bestämmelser om serve- ring omfattar även rumsservering och servering via minibar. Det innebär att tillståndshavaren har ett tillsynsansvar även vid rumsservering. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet serverar alkoholdrycker till den som inte har fyllt , kan dömas till ansvar enligt 11 kap. 9 §. I denna pro- position föreslås att det ska krävas serveringstillstånd även för servering av alkoholdrycksliknande preparat.