prop · H603116 · 2019-04-30 00:00:00 — I paragrafen redogörs för vilka olika tillsynsförrättningar som finns i lagen och kort om innebörden av dessa. Till följd av att direktiv /35/EG har upphävts och begreppet värdstatskontroll har tagits bort genom direktiv (EU) 2017/2110 (jfr skäl 4 i direktivet) har texter om värdstatskontroll tagits bort i första och andra styckena. Tillsyn av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg är dock även enligt direktiv (EU) 2017/2110 särskilt reglerat men benämns i det direktivet inspektion. Föreskrifter om inspektion, liksom andra typer av tillsyn, kan meddelas med stöd av 7 kap. 6 § 1. I andra stycket anges därför att inspektion ska göras när det följer av föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 6 §. I övrigt har språkliga ändringar gjorts. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 5. 9 § Tillsyn av utländska fartyg sker genom inspektion enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 6 §. På framställning av en myndighet i en främmande stat får Transportstyrelsen trots första stycket besluta om en annan tillsynsförrättning än inspektion för ett fartyg som hör hemma i den främmande staten och, om det behövs, utfärda ett certifikat eller en annan handling som avses i denna lag eller i föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Ett fartyg som ägs eller brukas av en annan stat får inte inspekteras när fartyget används uteslutande för statsändamål. Paragrafen innehåller bestämmelser om tillsyn av utländska fartyg. Första stycket har ändrats så att det nu endast anger att tillsyn av utländska fartyg sker genom inspektion. inspektionsmöjligheterna av utländska fartyg finns inte enligt Närmare om hur inspektion av utländska fartyg ska ske, liksom tillsyn i övrigt, får nu anges i föreskrifter som får meddelas med stöd av 7 kap. 6 § 1. Sådana föreskrifter kan då t.ex. begränsa möjligheterna till inspektion av utländska fartyg för det fall sådana begränsningar krävs enligt internationella överenskommelser eller I övrigt har språkliga ändringar gjorts. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 5. 3 § Ett fartygs resa ska förbjudas om 1.dess rederi saknar ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation som det ska ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 2.fartyget ombord saknar ett sådant certifikat om godkänd säkerhetsorganisation eller en sådan kopia av rederiets dokument om godkänd säkerhetsorganisation som det ska ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 3.någon sådan brist som anges i 1 § medför otvetydig fara för hälsa, liv eller säkerhet eller omedelbar fara för liv, hälsa, fartyget, dess besättning eller passagerare och sådana åtgärder som avses i 1 § andra eller tredje stycket inte är tillräckliga för att undanröja faran, eller 4.fartyget inte är utrustat med ett sådant fungerande färdskrivarsystem som det ska vara utrustat med enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 2 § 1. Ett förbud enligt första stycket 1, 2 eller 3 får upphävas om det behövs för att förhindra överbeläggning av inspektionshamnen. Om ett förbud upphävs på denna grund, gäller vad som sägs i föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 7 §. Om en brist enligt första stycket 3 eller 4 inte kan åtgärdas enkelt i inspektionshamnen, får tillsynsmyndigheten tillåta att fartyget fortsätter till närmaste lämpliga hamn för åtgärdande av bristen. Om en brist enligt första stycket 4 inte kan åtgärdas enkelt i inspektionshamnen, får tillsynsmyndigheten utfärda föreläggande att bristen ska vara åtgärdad inom . Paragrafen innehåller bestämmelser om i vilka situationer ett fartygs resa ska förbjudas, om upphävande av ett sådant förbud och om vilka åtgärder som får vidtas om de brister som föranlett förbudet inte kan vidtas i den hamn som fartyget ligger i. Första stycket 3 innehåller bestämmelser om skyldighet att förbjuda ett fartygs resa i de bristsituationer som anges i 1 § om åtgärder enligt den paragrafen inte är tillräckliga för att åtgärda bristen. punkt att förbjuda fartygs resa har utökats på två sätt. förbjudas om någon sådan situation som anges i 1 § medför otvetydig fara för hälsa, liv eller säkerhet och sådana åtgärder som avses i 1 § inte är tillräckliga för att undanröja faran. Denna ändring är föranledd dels av artikel 7.2 i direktiv (EU) 2017/2110, dels av artikel 19.2 i direktiv 2009/16/EU. Fartygs resa ska också förbjudas om någon sådan brist som anges i 1 § medför omedelbar fara för hälsa och sådana åtgärder som avses i 1 § inte är tillräckliga för att undanröja faran. Denna ändring är föranledd av artikel 7.2 i direktiv (EU) 2017/2110. Det är tillräckligt att förbud enligt första stycket grundar sig på någon av punkterna i stycket. Andra stycket som behandlar upphävande av ett förbud som avses i första stycket har därför förtydligats. Tredje stycket har ändrats så att även vid ett sådant förbud som avses i första stycket punkten 3 kan tillsynsmyndigheten tillåta att fartyget fortsätter till närmaste lämpliga hamn för åtgärdande av bristen. Möjligheten att i stället förelägga att åtgärda bristen gäller dock även fortsättningsvis endast vid förbud enligt första stycket 4. I övrigt har språkliga ändringar gjorts. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 6. 7 § Ett beslut enligt 1–5 §§ meddelas av Transportstyrelsen eller av en annan myndighet som regeringen föreskriver. Beslutet ska innehålla uppgifter om skälen för förbudet och om de åtgärder som ska vidtas för rättelse. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilken myndighet som fattar de beslut som avses i 1–5 §§ och vad beslutet ska innehålla. I första stycket har hänvisningen till 6 § tagits bort eftersom den paragrafen har upphävts. I övrigt har språkliga ändringar gjorts. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 5. 11 § Om det föreligger en brist som avses i 1 eller 2 §, men det inte finns tillräckliga skäl att meddela ett förbud, får myndigheten i stället förelägga fartygets redare eller ägare att avhjälpa bristen eller uppfylla kravet . Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter att i stället för att meddela förbud enligt 1 eller 2 § förelägga redaren eller ägaren att avhjälpa brister eller åtgärda krav . Hänvisningen till 6 § har tagits bort eftersom den paragrafen har upphävts. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 5. 13 § Om den som har fått ett föreläggande enligt 11 eller 12 § inte följer det eller inte kan underrättas om föreläggandet utan sådant dröjsmål som äventyrar syftet med det, får myndigheten låta verkställa åtgärden på hans eller hennes bekostnad. Detta gäller även om en omedelbar åtgärd krävs men det inte kan förväntas att åtgärden kommer att vidtas av den som föreläggandet riktar sig till. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter att verkställa förelagda åtgärder som inte följs eller om underrättelse om föreläggande inte har kunnat ske. Paragrafens andra stycke har tagits bort till följd av att 5 kap. 11 § har I övrigt har en språklig ändring gjorts. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 5. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela 1. hur ett fartyg ska vara konstruerat, byggt, utrustat och hållet i stånd för att det enligt 2 kap. 1 § ska anses vara sjövärdigt, 2. skyldighet att registrera och föra över uppgifter om ombordvarande på 3. lastning, lossning, minsta tillåtna fribord, fribordsmärken och säkring av last som ännu inte har förts ombord, 4. rederiers och fartygs säkerhetsorganisation, samt 5. skyldighet för redare, befälhavare och den som befullmäktigats att på redarens vägnar lämna information att a) anmäla inträffade olycksfall eller olyckstillbud eller sjukdomsfall utöver vad som anges i sjölagen (1994:1009), b) anmäla uppkomna skador eller vidtagna åtgärder som har betydelse för ett c) lämna uppgifter inför ett fartygs ankomst till en hamn eller ankarplats, d) lämna uppgifter i situationer där väder- eller sjöförhållandena är så ogynnsamma att de innebär allvarliga risker för människor eller miljön, och e) lämna uppgifter i situationer då isläget innebär ett allvarligt hot för människoliv till sjöss eller för skyddet av egna eller andra staters havs- eller Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. I punkt 2 har ett tillägg gjorts så att föreskrifterna får avse även en skyldighet att föra över de uppgifter som ska registreras. Skyldigheten att föra över uppgifterna följer av artiklarna 4.2 och 5.2 i direktiv /41/EG i lydelsen enligt direktiv (EU) 2017/2109. Uppgifterna ska föras över till den kontaktpunkt som har införts genom artikel 5 i direktiv /65/EU, dvs. den nationella webbportal som allmänt kallas Single Window. Uppgifterna avser dels antalet personer ombord, dels närmare uppgifter om personerna. I övrigt har språkliga ändringar gjorts. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 8. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 2. granskning och godkännande av ritningar samt vilka ritningar som ska ges in, 3. avgifter till staten för a)tillsyn av fartyg och deras utrustning, drift, lastning, lossning och säkerhetsorganisation, b)tillsyn av rederiers säkerhetsorganisation, c)tillsyn av arbetsmiljön samt arbets- och levnadsförhållandena ombord, d)tillsyn av verksamhet beträffande behörighet för sjöpersonal, e)provning och granskning av material och utrustning till fartyg, f)granskning av ritningar till fartyg, och g)handläggning av ärenden om överlåtelse av uppgiften att utfärda eller förnya certifikat för fartyg enligt 11 b § och för uppföljning av sådana överlåtelser, 4.lotsavgifter och skyldighet att anlita lots, 5.skyldighet att lämna de uppgifter som krävs för att tillsynsmyndigheten ska kunna fullgöra tillsynen enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 6.skyldighet för fartygets ägare eller redare att ersätta kostnader i samband med sådant kvarhållande av fartyget som har skett med stöd av denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 7.skyldighet för fartygets ägare eller redare att utöva fortlöpande kontroll (egenkontroll) över att fartyget uppfyller de krav som gäller enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, och 8.rätt till tillträde till fartyg vid tillsyn för andra personer än de som avses i 5 kap. 17 §. Paragrafen innehåller bemyndiganden till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmelser att meddela föreskrifter. Bemyndigandet i punkt 1 har ändrats så att föreskrifter kan meddelas om tillsyn i stället för endast om tillsynsförrättningar. bemyndigandet kan föreskrifter som har meddelats med stöd av 2018/19:116 det tidigare innehållet i punkt 2 i stället meddelas med stöd av punkten 1. Föreskrifter om tillsyn av de ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg som omfattas av direktiv (EU) 2017/2110 och tillsyn genom s.k. hamnstatskontroll enligt direktiv /16/EG kan således meddelas med stöd av det ändrade bemyndigandet. Innehållet i den tidigare punkt 2 har genom den nya lydelsen av punkt 1 blivit överflödigt. Till punkt 2 har därmed flyttats vad som tidigare reglerades i punkt 3. Som en följd härav har efterföljande punkter numrerats om. I punkt 8 har i stället införts ett nytt bemyndigande som ger möjlighet att meddela föreskrifter om att andra personer än de som avses i 5 kap. 17 § ska ha rätt att få tillträde till fartyget. Avsikten är att möjliggöra föreskrifter som genomför den nya artikel 14a.6 första meningen i direktiv /16/EG, i lydelsen enligt direktiv (EU) 2017/2110. Bestämmelsen i direktivet innebär att t.ex. observatörer från andra medlemsstater kan ges rätt att närvara vid inspektioner. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 5 såvitt avser punkt 1 och avsnitt 7 såvitt avser punkt 8. 1 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1.ett förbud enligt 6 kap. 1–3 §§ mot ett fartygs resa eller mot användning av en anordning för arbetet eller annat som anges i 6 kap. 1 § andra eller tredje stycket, 2.ett förbud mot tillträde till hamn enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av 7 kap. 7 §, 3.ett föreläggande som har meddelats med stöd av 6 kap. 11 eller 12 §. Om ett förbud eller föreläggande som avses i första stycket är förenat med vite, ska den som bryter mot det inte dömas till ansvar. Paragrafen innehåller bestämmelser om straff vid överträdelser av förbud eller förelägganden. I första stycket har innehållet i den tidigare punkt 2 upphävts. Som en följd har punkterna i stycket numrerats om. I övrigt har språkliga ändringar gjorts. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 5. L 315/52 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2017/2109 om ändring av rådets direktiv /41/EG om registrering av personer som färdas ombord på passagerarfartyg som ankommer till eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater och av och rådets direktiv /65/EU om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i medlemsstaterna OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 100.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Korrekt information i rätt tid om antalet personer ombord på ett fartyg eller om deras identitet är avgörande för utarbetandet av verkningsfulla sök- och räddningsinsatser. I händelse av en olycka till sjöss kan ett fullständigt samarbete mellan de behöriga nationella myndigheterna i den eller de berörda staterna och fartygsoperatören eller dennes ombud i hög grad bidra till hur verkningsfulla insatserna är. Vissa aspekter av detta samarbete regleras genom rådets direktiv /41/EG (3). (2)Resultaten av kontrollen av ändamålsenligheten i enlighet med programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit-programmet) och erfarenheterna från genomförandet av direktiv /41/EG har visat att uppgifterna om ombordvarande personer inte alltid är lätt tillgängliga för de behöriga myndigheterna när de behöver dem. För att ta itu med denna situation bör kraven i direktiv /41/EG ändras så att de blir förenliga med kraven om att rapportera uppgifter elektroniskt, vilket kommer att öka effektiviteten. Digitalisering kommer också att göra det möjligt att underlätta tillgången till information om ett betydande antal passagerare i händelse av en nödsituation eller under efterverkningarna av en olycka till sjöss. (3)har betydande tekniska framsteg gjorts vad beträffar systemen för överföring och lagring av uppgifter om fartygsförflyttningar. Ett antal obligatoriska fartygsrapporteringssystem har inrättats längs de europeiska kusterna i enlighet med tillämpliga regler som antagits av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO). Både unionsrätten och nationell rätt säkerställer att fartygen uppfyller gällande rapporteringskrav enligt dessa system. Det är nu nödvändigt att göra framsteg i fråga om teknisk innovation genom att bygga vidare på uppnådda resultat, inbegripet på internationell nivå, och säkerställa att teknisk neutralitet alltid upprätthålls. (4)Insamling, överföring och utbyte av fartygsrelaterade uppgifter har möjliggjorts, förenklats och harmoniserats genom den enda nationella kontaktpunkt som avses i och rådets direktiv /65/EU (4) och unionens system för informationsutbyte inom sjöfarten (SafeSeaNet) som avses i och rådets direktiv /59/EG (5). De uppgifter om personer ombord som krävs enligt direktiv /41/EG bör följaktligen rapporteras via den enda nationella kontaktpunkt som ger den behöriga myndigheten möjlighet att på ett enkelt (1) EUT C 34, , s. 172. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (3) Rådets direktiv /41/EG av om registrering av personer som färdas ombord på passagerarfartyg som ankommer till eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater (EGT L 188, , s. 35). (4) och rådets direktiv /65/EU av om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i medlemsstaterna och om upphävande av direktiv /6/EG (EUT L 283, 29.10.2010, s. 1). (5) och rådets direktiv /59/EG av om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen och om upphävande av rådets direktiv /75/EEG (EGT L 208, , s. 10). Europeiska unionens officiella tidning L 315/53 sätt få tillgång till uppgifterna i händelse av en nödsituation eller under efterverkningarna av en olycka till sjöss. Antalet personer ombord bör rapporteras via den enda nationella kontaktpunkten med hjälp av lämpliga tekniska medel, vilka bör överlämnas åt medlemsstaterna att välja. Alternativt bör det rapporteras till den utsedda myndigheten via det automatiska identifieringssystemet. (5)För att underlätta tillhandahållandet och utbytet av uppgifter som rapporteras enligt detta direktiv och för att minska den administrativa bördan bör medlemsstaterna använda de harmoniserade rapporteringsformaliteter som fastställs i direktiv /65/EU. I händelse av en olycka som påverkar mer än en medlemsstat bör medlemsstaterna göra uppgifter tillgängliga för andra medlemsstater via SafeSeaNet-systemet. (6)För att medge medlemsstaterna en tillräckligt för att kunna införa nya funktioner vid de enda nationella kontaktpunkterna är det lämpligt att föreskriva en övergångsperiod under vilken medlemsstaterna har möjlighet att behålla det gällande systemet för att registrera personer ombord på passagerarfartyg. (7)De framsteg som gjorts vid utvecklingen av de enda nationella kontaktpunkterna bör ligga till grund för en framtida utveckling i riktning mot en enda europeisk kontaktpunkt. (8)Medlemsstaterna bör uppmuntra operatörer, särskilt mindre operatörer, att använda den enda nationella kontaktpunkten. För att säkerställa överensstämmelse med proportionalitetsprincipen bör medlemsstaterna dock ha möjlighet att på särskilda villkor undanta mindre operatörer som ännu inte använder den enda nationella kontaktpunkten och som huvudsakligen trafikerar korta inrikesrutter med en restid som understiger från skyldigheten att rapportera antalet personer ombord via den enda nationella kontaktpunkten. (9)För att ta hänsyn till öarna och särskilda geografiska läge och till den typ av transportför bindelser som finns mellan dem och fastlandet bör , och ges extra tid för att samla in förteckningen över personer ombord och för att, , använda det gällande systemet för att meddela denna information. (10)Medlemsstaterna bör även fortsättningsvis ha möjlighet att sänka den gräns för registrering och rapportering av förteckningen över personer ombord. Denna rättighet inbegriper resor där passagerarfartyg som medför ett stort antal passagerare gör flera på varandra följande besök i hamnar på ett avstånd av mindre än från varandra under en enda längre resa. I sådana fall bör medlemsstaterna få sänka gränsen för att göra det möjligt att registrera den information som krävs enligt detta direktiv beträffande ombordvarande passagerare som stigit ombord i den första eller i mellanliggande hamnar. (11)För att kunna ge anhöriga snabb och tillförlitlig information i händelse av en olycka, minska onödiga förseningar när det gäller konsulärt bistånd och andra tjänster och underlätta identifieringsförfaranden bör den meddelade informationen omfatta uppgifter om ombordvarande personers nationalitet. Förteckningen över obligatoriska uppgifter avseende resor som är längre än bör förenklas, förtydligas och så långt som möjligt anpassas till kraven om rapportering hos den enda nationella kontaktpunkten. (12)Med anledning av förbättringarna i elektroniska system för dataregistrering och med beaktande av att personupp gifterna samlas in före fartygets avgång bör den fördröjning som föreskrivs i direktiv /41/EG minskas . (13)Det är viktigt att varje person ombord får klara och tydliga instruktioner om vad som ska göras i en nödsituation ienlighet med internationella krav. (14)För att öka den rättsliga klarheten och förbättra samstämmigheten med unionslagstiftning inom området och isynnerhet och rådets direktiv /45/EG (1) bör ett antal föråldrade, tvetydiga och vilseledande hänvisningar uppdateras eller utgå. Definitionen av passagerarfartyg bör anpassas till annan unionslag stiftning på ett sätt som inte går utöver tillämpningsområdet för det här direktivet. Definitionen av skyddat havsområde bör ersättas med ett begrepp som anpassas till direktiv /45/EG med tanke på undantagen i det här direktivet, så att närheten till sjöräddningsresurser säkerställs. Definitionen av registreringsansvarig bör ändras, så att den återspeglar dennes nya uppgifter, som inte längre omfattar bevarandet av uppgifter. Definitionen av utsedd myndighet bör omfatta behöriga myndigheter som har direkt eller indirekt tillgång till de uppgifter som krävs enligt det här direktivet. Motsvarande krav på att företagen har passagerarregistreringssystem bör utgå. (1) och rådets direktiv /45/EG av om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg (EUT L 163, 25.6.2009, s. 1). L 315/54 Europeiska unionens officiella tidning (15)Detta direktiv bör inte tillämpas på fritidsfartyg. I synnerhet bör det inte tillämpas på fritidsfartyg när dessa hyrs utan besättning och därefter inte går i fraktfart i syfte att medföra passagerare. (16)Medlemsstaterna bör även fortsättningsvis ansvara för säkerställandet av att kraven i fråga om registrering av uppgifter enligt direktiv /41/EG, dvs. vad gäller registrering av uppgifter punktligt och på ett korrekt sätt, efterlevs. För att säkerställa samstämmighet i uppgifterna bör det vara möjligt att utföra slumpvisa kontroller. (17)I den mån som de åtgärder som föreskrivs i direktiven /41/EG och 2010/65/EU innefattar behandling av personuppgifter, bör denna behandling ske i enlighet med unionsrätt om skydd av personuppgifter, särskilt och rådets förordning (EU) 2016/679 (1) samt och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (2). Särskilt bör de personuppgifter som samlas in i enlighet med direktiv /41/EG inte behandlas eller användas för andra ändamål och inte lagras längre än vad som är nödvändigt för tillämpningen av direktiv /41/EG, utan att detta påverkar andra rättsliga förpliktelser i enlighet med dataskyddslagstiftning. Personuppgifter bör därför automatiskt och utan onödigt dröjsmål raderas så snart fartygets resa har avslutats utan incidenter eller, i förekommande fall, när en utredning eller ett rättsligt förfarande under efterverkningarna av en olycka eller en nödsituation har avslutats. (18)I överensstämmelse med unionens och medlemsstaternas dataskyddslagstiftning bör varje företag med beaktande av modern teknik och genomförandekostnaderna vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder i syfte att skydda de personuppgifter som behandlas i enlighet med detta direktiv från oavsiktlig eller olaglig förstöring, oavsiktlig förlust, ändring eller obehörigt röjande eller obehörig åtkomst. (19)Med hänsyn till proportionalitetsprincipen och eftersom det ligger i passagerarnas intresse att lämna korrekta uppgifter räcker de befintliga systemen för insamling av personuppgifter på grundval av passagerarnas egen deklaration för de syften som avses i direktiv /41/EG. bör systemen för elektronisk dataregistrering och kontroll av uppgifterna säkerställa att unika uppgifter registreras för varje person ombord. (20)För att öka insynen och underlätta medlemsstaternas anmälan om undantag och ansökan om avvikelser bör kommissionen inrätta och underhålla en databas för detta ändamål. Den bör innehålla både utkasten till de anmälda åtgärderna och de antagna versionerna. De antagna åtgärderna bör göras tillgängliga för allmänheten.