prop · H60353 · 2019-02-26 00:00:00 — Regeringens proposition 2018/19:53 Åtgärder för att mildra konsekvenserna på det sociala området med anledning av brexit Regeringen överlämnar denna proposition till . I denna proposition föreslås att svenska sociala trygghetsförmåner, med undantag för arbetslöshetsersättning, fortsatt ska kunna betalas ut till enskilda i . Vidare föreslås att enskilda ska kunna få ersättning för vårdkostnader under samma övergångsperiod. Därutöver föreslås att de EU-rättsliga principerna om likställande av förmåner m.m. och sammanläggning av intjänade försäkringsperioder fortfarande ska kunna tillämpas på samma sätt som före utträde ur Europeiska unionen (EU). anmälde sin avsikt att träda ut ur EU. Ett utträdesavtal har förhandlats fram, men ännu inte godkänts av det brittiska parlamentet. Det finns en risk att lämnar EU utan att ett sådant avtal har godkänts. Förslagen syftar till att ge enskilda tid till omställning och möjlighet att fatta väl avvägda beslut om sin situation. Eftersom det är angeläget att lagen träder i kraft senast som lämnar EU begär regeringen att motionstiden förkortas . Förslagen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska 2.2Förslag till lag om ändring i lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen .......................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Enskildas rätt till sociala trygghetsförmåner när den fria rörligheten används i EU ............................................. 4.2Tillgång till svenska sociala trygghetsförmåner med stöd av socialförsäkringsbalken, lagen om arbetslöshetsförsäkring, ersättningslagen eller förordning 883/2004......................................................... 4.3Inverkan på tillgången till svenska trygghetsförmåner i efter 4.4Behov av åtgärder för att mildra konsekvenserna vid utträde ur EU................................. 5 Överväganden och förslag .............................................................. 5.1Åtgärder bör vidtas för att mildra de allvarligaste konsekvenserna av utträde ur 5.2Sociala trygghetsförmåner efter det att Förenade kungariket har lämnat Europeiska unionen ...................... 5.3Åtgärder för att möjliggöra likställande av förmåner, inkomster, omständigheter och händelser vid ansökan om förmåner ....................................................... 5.4Åtgärder för att möjliggöra sammanläggning av intjänade försäkringsperioder för tid före det att 5.5Fortsatt utbetalning av garantipension till ålderspension för personer födda eller senare samt garantipension till omställningspension................... 5.6Fortsatt utbetalning av svenska trygghetsförmåner till EU-medborgare i under en 5.7Ersättning för vårdkostnader under en Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser .................... Upphävande av vissa bestämmelser ................................. 6 Kostnader och andra konsekvenser................................................. 6.1Finansiella konsekvenser och konsekvenser för 6.4Konsekvenser för Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och för 7.1Förslaget till lag om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen ....................................... Sammanfattning av innehållet i promemorian Åtgärder för att mildra konsekvenserna på det sociala området vid ett avtalslöst brexit........................... Förteckning över remissinstanserna avseende promemorian Åtgärder för att mildra konsekvenserna på det sociala området vid ett avtalslöst brexit (S2019/00206/SF) ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen. Regeringen begär att motionstiden förkortas . Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser om att socialförsäkringsbalken och lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska fortsätta att tilllämpas efter den tidpunkt som lämnade Europeiska unionen (EU) avseende de personer som omfattades av författningarna före nämnda tidpunkt. Vidare finns bestämmelser om att och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen för svensk del i vissa fall ska tillämpas som om förordningen var fortsatt tillämplig avseende de personer som omfattades av förordningen före den tidpunkt som lämnade EU. 2 § Bestämmelsen om likställande av förmåner, inkomster, omständigheter eller händelser i artikel 5 i och rådets förordning (EG) nr 883/2004 i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) 2017/492 ska fortsätta att tillämpas avseende förmåner eller inkomster som har förvärvats och omständigheter eller händelser som har inträffat före den tidpunkt som lämnade EU. 3 § Bestämmelserna om sammanläggning av perioder i och rådets förordning (EG) nr 883/2004 i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) 2017/492 ska fortsätta att tillämpas avseende försäkrings-, anställnings- eller bosättningsperioder eller perioder av verksamhet som egenföretagare som har fullgjorts före den tidpunkt som lämnade EU. 2018/19:53 Fortsatt utbetalning av förmåner 4 § En person som före den tidpunkt som lämnade EU hade rätt att få eller fick en förmån utbetald i med stöd av 5 kap. 17 a eller 18 § socialförsäkringsbalken har fortsatt rätt att få förmånen utbetald utan minskad ersättning och utan hinder av att har lämnat EU, förutsatt att den enskilde inte omfattas av ett annat tredjelands lagstiftning och att övriga omständigheter är oförändrade. Vid beräkning av förmånerna ska 67 kap. 16 och 17 §§ och 81 kap. 9 § socialförsäkringsbalken tillämpas. 5 § En person och dennes familjemedlemmar som före den tidpunkt som lämnade EU hade rätt att få eller fick en förmån utbetald i med stöd av och rådets förordning (EG) nr 883/2004 i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) 2017/492 har fortsatt rätt att få förmånen utbetald utan minskad ersättning och utan hinder av att har lämnat EU, förutsatt att den enskilde och dennes familjemedlemmar inte omfattas av ett annat tredjelands lagstiftning och att övriga omständigheter är oförändrade. Förmånen ska minskas med motsvarande förmån som utges från . Första stycket gäller dock inte för arbetslöshetsersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. 6 § Utan hinder av att har lämnat EU är bestämmelserna om ersättning av utgifter för vårdförmåner i och rådets förordning (EG) nr 883/2004 i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) 2017/492 och bestämmelserna i lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet tillämpliga för 1.vård som har inletts och avslutats i före den tidpunkt som lämnade EU, och 2.vård som har inletts i före den tidpunkt som lämnade EU och som fortfarande pågår efter denna tidpunkt på grund av att vården av medicinska skäl inte tillfälligt går att avbryta och återuppta i . Denna lag träder i kraft . 2.2Förslag till lag om ändring i lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen Härigenom föreskrivs att 4–6 §§ lagen om sociala trygghetsförmåner efter det att har lämnat Europeiska unionen ska upphöra att gälla vid utgången av 2019. Den upphävda 6 § ska dock fortfarande tillämpas när det gäller en ansökan som har kommit in till före utgången av 2019 men som inte har avgjorts slutligt vid paragrafens upphörande. 3 Ärendet och dess beredning anmälde till landets avsikt att träda ut ur Europeiska unionen (EU) och Euratom i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen (). Därmed inleddes den tvåårsfrist för förhandlingar om utträdet som föreskrivs i artikeln. träder ut ur EU , såvida inte , i samförstånd med , beslutar att förlänga denna tidsfrist. Förhandlingar mellan och EU har resulterat i ett överenskommet utträdesavtal (utträdesavtalet) som innebär att i stort ska fortsätta att tillämpas till utgången av 2020. Med hänsyn till att utträdesavtalet ännu inte, så nära inpå det planerade utträdet, har godkänts av det brittiska parlamentet finns det en tydlig risk att lämnar EU utan att ett utträdesavtal mellan parterna finns på plats, varför regeringen bedömer att nödvändiga och alternativa beredskapsåtgärder krävs. Förslagen om likställande av förmåner, sammanläggning av perioder och fortsatt utbetalning av sociala trygghetsförmåner, utom arbetslöshetsersättning, blir tillämpliga för det fall ett utträdesavtal inte finns på plats vid utträdestidpunkten. Förslaget om fortsatt utbetalning av garantipension till ålderspension för personer födda eller senare och garantipension till omställningspension som sker med stöd av bestämmelser i socialförsäkringsbalken blir dock tilllämpligt från och med den tidpunkt när lämnar EU oavsett om ett utträdesavtal har ingåtts eller inte. Om inget utträdesavtal finns att tillämpa i samband med utträdestidpunkten, kommer det att medföra konsekvenser för enskilda. Ett avtalslöst utträde medför att de unionsgemensamma regler som tillämpas i förhållande till personer som har använt rätten till fri rörlighet genom att arbeta eller bosätta sig i inte längre kommer att kunna tillämpas. Förutsättningarna för att som samordna sociala trygghetsförmåner förändras också vid ett avtalslöst utträde när upphör att gälla. Även Europeiska kommissionen bedriver ett arbete i syfte att på ett gemensamt sätt för samtliga medlemsstater ta om hand vissa av de konsekvenser som ett avtalslöst utträde medför. Bland annat har kommissionen lämnat ett förslag om att medlemsstaterna för tid före utträde ska tillämpa några av de grundläggande principerna i förordningen om samordning av de sociala trygghetssystemen (förordningen) även efter utträdet. Förslaget har ännu inte antagits. Regeringen anser att det finns behov av att ge enskilda utrymme att kunna göra väl avvägda beslut avseende exempelvis sitt arbete eller sin bosättning. Därför har promemorian Åtgärder för att mildra konsekvenserna på det sociala området vid ett avtalslöst brexit (dnr S2019/00206/SF) tagits fram inom . Promemorian föreslår att enskilda fortsatt kan få svenska trygghetsförmåner, med undantag för arbetslöshetsersättning, utbetalda till på samma sätt som . Förslagen innebär vidare att enskilda kan få ersättning för vårdkostnader . i promemorian att bland annat förmåner, inkomster och perioder som har Prop. 2018/19:53 tjänats in respektive fullgjorts när var medlem i EU inte ska gå förlorade på grund av utträde. Promemorian har remitterats. Promemorians huvudsakliga innehåll framgår av bilaga 1. Promemorians lagförslag återfinns i bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr S2019/00206/SF). Eftersom det är angeläget att lagförslaget träder i kraft senast då lämnar EU finns det skäl för att besluta om förkortad motionstid. 4.1Enskildas rätt till sociala trygghetsförmåner när den fria rörligheten används i EU Regelverk som möjliggör samordning av sociala trygghetsförmåner Fri rörlighet för personer och rätten att tillhandahålla gränsöverskridande tjänster syftar till att skapa en inre, gemensam marknad för varor, kapital tjänster och arbetskraft. För att underlätta och främja dessa grundläggande principer har ett system för samordning av social trygghet utvecklats på EU-nivå, i enlighet med artikel 48 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Regelverket är inte avsett att harmonisera medlemsstaternas olika sociala trygghetssystem utan att skapa förutsättningar för en samordning av dessa. och rådets förordning (EG) nr 883/20041 (förordningen) bygger på ett antal principer som utgör en förutsättning för att förordningens bestämmelser ska fungera på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Personkretsen följer av artikel 2 i förordningen. De personkategorier som räknas upp där omfattas av förordningens bestämmelser. Det är EU-medborgare, statslösa och flyktingar som bor i en medlemsstat, och som omfattas eller har omfattats av lagstiftningen i minst en medlemsstat. Även familjemedlemmar och efterlevande till de tidigare kategorierna inbegrips i personkretsen. När medlemsstaterna tillämpar bestämmelserna ska det göras i ljuset av de fyra principer som framgår av avdelning I i förordningen. Dessa är likabehandling (artikel 4), likställande av förmåner m. m. (artikel 5), sammanläggning (artikel 6) och exportabilitet (artikel 7). Principen om likabehandling innebär att de som är bosatta i en medlemsstat har samma rättigheter och skyldigheter som statens egna medborgare i fråga om de sociala trygghetsförmånerna som omfattas av förordningen. Det kan också uttryckas som ett förbud mot diskriminering på grund av nationalitet. Det betyder att villkor i en medlemsstats lagstiftning om krav 1 och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om sam- ordning av de sociala trygghetssystemen. 2018/19:53 på medborgarskap inte kan göras gällande gentemot personer som omfattas av förordningen. Genom denna princip får nationella bestämmelser som på ett omotiverat sätt missgynnar medborgare från andra stater i jämförelse med statens egna medborgare inte tillämpas. EU-medborgare ska alltså ha samma rättigheter som landets egna medborgare. Medborgarskap är dock inte ett villkor för att en person ska vara försäkrad för sociala trygghetsförmåner i och inte heller ett försäkringsvillkor för någon förmån (se vidare avsnitt 4.2 vad gäller studiehjälp). Principen om likställande av förmåner m.m. innebär att förmåner, inkomster, omständigheter och händelser som är likvärdiga ska behandlas på samma sätt mellan medlemsstater. Det vill säga att när en medlemsstat tillämpar sin nationella lagstiftning ska hänsyn tas till likvärdiga förmåner, inkomster, omständigheter och händelser som har hänt under en annan medlemsstats behörighet, som om de hade inträffat i det egna landet. Detta kan vara att lön eller yrkesinkomst för anställning eller verksamhet som egenföretagare kan beaktas, t.ex. vid prövning av rätten till en förmån. Principen om sammanläggning av försäkrings-, anställnings- eller bosättningsperioder eller perioder av verksamhet som egenföretagare intjänade i olika medlemsstater ger i vissa fall personer rätt att få eller bibehålla rätten till en förmån och används i viss mån för att beräkna vissa förmåners storlek. Principen innebär att perioder som en person har fullgjort i en medlemsstat ska ses som sådana perioder även i en annan medlemsstat, om det behövs för att personen ska få tillgång till förmåner i den staten. Till principen om sammanläggning kan även den så kallade pro rata temporis-principen knytas. Principen tillämpas vid beräkning av pensionsförmåner i de fall en person har tjänat in rätten till pension i mer än en medlemsstat och innebär att personen får en proportionellt beräknad pension från vart och ett av de länder där han eller hon har tjänat in en pensionsrätt. Principen om exportabilitet innebär att kontantförmåner enligt en eller flera medlemsstaters lagstiftning inte ska minskas, ändras, hållas inne, dras in eller förverkas med anledning av att mottagaren eller dennes familjemedlemmar är bosatta i en annan medlemsstat än den där institutionen med ansvar för betalningen är belägen. Exportabiliteten är inte generellt tilllämplig på alla förmåner som omfattas av förordningen utan ser olika ut beroende på vilka förmåner som är aktuella. Till exempel exporteras arbetslöshetsförmåner och andra trygghetsförmåner , medan förmåner som inte är kontanta inte exporteras alls. Förutom dessa principer bygger samordningsbestämmelserna på principen att enbart ett lands lagstiftning ska vara tillämplig åt gången. Förordningen utgör ett fullständigt system av lagvalsregler som avgör vilken nationell lagstiftning som ska vara tillämplig för erhållande av sociala trygghetsförmåner. Syftet med lagvalsbestämmelser som pekar ut vilken medlemsstat som är behörig och ansvarar för en enskild person är att undvika att olika nationella lagstiftningar tillämpas på en viss situation, med de komplikationer som detta kan medföra, och att förhindra att de personer som omfattas av tillämpningsområdet för förordningen berövas skydd på området för social trygghet i avsaknad av lagstiftning som är tillämplig på dem. Syftet är även att undvika kumulering av flera medlems- staters lagstiftning, vilket kan medföra dubbla avgifter eller ersättningar eller uteblivna förmåner. Förordningen innehåller även bestämmelser för att fastställa vilket lands lagstiftning som ska gälla i olika gränsöverskridande situationer. t.ex. gälla en person som arbetar eller är egenföretagare i mer än en med- lemsstat åt gången, eller när en person sänds ut från en medlemsstat för att tillfälligt arbeta i en annan medlemsstat. I sammanhanget är det vidare värt att notera att blanketter som utfärdas för att exempelvis som i det senare exemplet visa var en person är försäkrad, är sådana unionsgemensamma blanketter som inte längre kommer att vara tillämpliga efter utträdes- Dessa utfärdas med stöd av förordningen och gäller inte i för- hållande till tredjeland. Det avser även blanketter som ger personer rätt till hälso- och sjukvård i ett annat land än där den enskilde är försäkrad, eller som ger personen rätt till planerad vård i ett annat land. för det s.k. som är ett intyg på att en enskild ska få nödvändig vård vid tillfälliga vistelser inom EU/EES. Till förordningen hör och rådets förordning (EG) nr 987/20092 (tillämpningsförordningen) som innehåller ett stort antal handläggningsregler för de tillämpande myndigheterna. leras behöriga institutioners samarbete, informationsutbyte och admini- Detta regelverk utgör en viktig grund för att grundförord- ningen ska kunna tillämpas på ett ändamålsenligt sätt. Kommissionens beredskapsförslag till förordning om samordning av de Europeiska kommissionen har i sina meddelanden av 20183 och om beredskapsåtgärder vid ett avtalslöst brexit aviserat att medlemsstater bör vidta åtgärder för att mildra de allvar- ligaste konsekvenserna till följd av utträde ur EU. Vad gäller området för samordning av de sociala trygghetssystemen har kommissionen i dessa meddelanden understrukit vikten av att i förhållande till enskilda tillämpa vissa av förordningens principer för sådant som kan hänföras till den tid då var medlem i EU. presenterade kommissionen ett förslag till förord- ning om beredskapsåtgärder på området för samordning av de sociala trygghetssystemen till följd av att lämnar EU5. slaget innebär att medlemsstaterna åläggs att tillämpa principerna om lika- behandling, sammanläggning och likställande av förmåner m.m. även efter utträdet avseende situationer, omständigheter m.m. som hänför sig till tid Vidare föreslås också att relevanta bestämmelser i för- ordningen samt tillämpningsförordningen ska beaktas efter utträdes- tidpunkten för att säkerställa att nämnda principer blir tillämpbara i sin 2 och rådets förordning (EG) nr 987/2009 av om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 av om sam- ordning av de sociala trygghetssystemen. 3 Se COM (2018) 880 final. 4 Se COM (2018) 890 final. 5 Se COM (2019) 53 final. Personkretsen föreslås bli densamma som den som omfattas av artikel 2 i förordningen. Förslagets materiella omfång innebär att alla förmånsgrenar som omfattas av förordningen (se artikel 3) även i det fortsatta ska anses omfattas av den nu föreslagna förordningen. Europeiska kommissionens förslag till förordning kommer möjligt att behandlas enligt gängse lagstiftningsförfaranden inom EU, vilket inbegriper möjligheten för medlemsstaterna att påverka dess innehåll. Skulle den slutliga lydelsen av den föreslagna förordningen innebära en överlappning i förhållande till nu aktuella författningsförslag kommer regeringen överväga nödvändiga åtgärder för att i möjligaste mån undvika dubbelreglering. Konventionen om social trygghet mellan och och ingick 1987 en konvention om social trygghet med och . Konventionen har införlivats i svensk rätt genom förordningen (1988:106) om tillämpning av en konvention mellan och Förenade och om social trygghet. Konventionen reglerar bland annat tillämplig lagstiftning, beräkning av vissa förmåner m.m. Till konventionen finns även ett protokoll om medicinsk vård. Protokollet reglerar att en enskild som är bosatt inom endera av staternas territorium ska beredas omedelbar medicinsk vård under tillfällig vistelse inom den andra statens territorium. och och har därefter kommit överens om att konventionen, men inte det därtill fogade protokollet om medicinsk vård, ska upphöra att gälla för alla personer för vilka bestämmelserna i förordningarna 1408/716 och 574/727 gäller, se förordningen (1992:1090) om ändring i förordningen (1988:106) om tillämpning av en konvention mellan och Förenade och om social trygghet. Konventionen är således inte längre tillämplig mellan och och . Konventionen tillämpas dock fortfarande i sin helhet avseende de geografiska områden som inte omfattas av fördragets bestämmelser i enlighet med artikel 355 i EUF-fördraget. 6Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen. Förordningen är ersatt av förordning 883/2004. 7Rådets förordning (EEG) nr 574/72 av om tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen. Förordningen är ersatt av förordning 987/2009. Tillgång till svenska sociala trygghetsförmåner Prop. med stöd av socialförsäkringsbalken, lagen om arbetslöshetsförsäkring, ersättningslagen eller förordning 883/2004 Förmåner till barn och familjer Barnbidrag (även flerbarnstillägget), studiebidrag och extra tillägg inom studiehjälpen, de delar av bostadsbidraget som lämnas för att det finns barn i hushållet (det särskilda bidraget för hemmavarande barn och det särskilda bidraget för barn som bor växelvis samt umgängesbidraget) och efterlevandestöd anses som familjeförmåner enligt förordningen. I socialförsäkringsbalken finns ett krav på att barnet ska vara bosatt i för att föräldrapenningförmåner, barnbidrag och efterlevandestödet ska betalas ut. Till följd av unionsrättsliga förpliktelser kan dock detta krav inte upprätthållas då det inte är i linje med förordningens bestämmelser. Föräldrapenning, barnbidrag och efterlevandestöd kan därför betalas med stöd av förordningens bestämmelser utan att detta villkor är uppfyllt. I studiestödslagen (1999:1395) finns bl.a. krav på svenskt medborgarskap för rätt till studiehjälp. Inte heller ett sådant krav kan upprätthållas enligt åtaganden enligt förordningen. Det innebär att studiebidrag och extra tillägg inom studiehjälpen kan betalas ut även om villkoret om svenskt medborgarskap inte är uppfyllt. Förmåner vid ålderdom och för efterlevande Svensk inkomstpension, premiepension samt inkomstgrundande efterlevandepensioner och tilläggspension betalas ut med stöd av socialförsäkringsbalken oavsett var i världen den enskilde bor. Garantipension för personer födda eller senare samt garantipension till omställningspension är sedan dom i mål C-189/16 mot Pensionsmyndigheten8 klassificerade som minimiförmåner enligt artikel 58 i förordningen.