prop · H60358 · 2019-03-05 00:00:00 — Även Lagrådet anser att ett alternativ som bör kunna övervägas är att ange en frist inom vilken en återrapportering ska ske, som i sådant fall bör utgå från när beslutet fått laga kraft. För att fristen inte ska behöva vara alltför lång utan kunna begränsas till t.ex. , bör enligt Lagrådet skyldigheten att rapportera inte endast avse vidtagna åtgärder utan även åtgärder som forskningshuvudmannen avser att vidta. Regeringen delar Lagrådets bedömning i denna del och föreslår att det i lagen regleras att återrapportering av vilka åtgärder huvudmannen har vidtagit eller avser att vidta med anledning av nämndens beslut ska ske efter att beslutet får laga kraft. Nämnden bör i en årlig rapport sammanställa den information om vidtagna åtgärder som lämnats av forskningshuvudmännen. En sådan samlad bild av vidtagna åtgärder bör dels kunna bidra till att en likformighet i konsekvenserna för forskarna kan växa fram, dels tjäna som information för kunskapsuppbyggnad i dessa frågor hos forskningshuvudmännen och som underlag i uppföljningen av reformen. Forskningshuvudmännen ska informera berörda intressenter om nämndens beslut Fler instanser än forskningshuvudmannen berörs av ett beslut om oredlighet i forskning. Om felaktiga resultat har publicerats får det konsekvenser för både forskarsamhället och samhället i övrigt och det är av yttersta vikt att publikationerna rättas eller dras tillbaka. Alla berörda instanser måste Prop. 2018/19:58 informeras och bli delaktiga när oredlighet i forskning konstateras, så att de kan vidta lämpliga åtgärder utifrån sina uppdrag. Finansiärer behöver information om nämndens beslut för att ta ställning till om avtal e.d. har brutits och hur finansieringen av projekt påverkas. Myndigheter kan behöva se över tillstånd som har getts. Regeringen bedömer dock, liksom utredningen, att det inte bör vara nämndens uppgift att informera finansiärer, tidskrifter, myndigheter och andra som är berörda av ett beslut om oredlighet. Att ta reda på vilka som på så sätt är berörda skulle vara en alltför tidskrävande uppgift för nämnden. Ansvaret för att underrätta berörda instanser bör i stället ligga på forskningshuvudmannen. Liksom i fallet med bestämmelsen om återrapportering av hur ärenden har hanterats av forskningshuvudmannen finns ett behov att förtydliga att bestämmelsen om information till berörda även gäller i de fall där det framgår av ett beslut av nämnden att det har förekommit en allvarlig avvikelse från god forskningssed i form av fabricering, förfalskning eller plagiering utan att uppsåt eller grov oaktsamhet har kunnat konstateras. Regeringen håller med Förvaltningsrätten i och Rymdstyrelsen om att det bör förtydligas när informationsskyldigheten ska gälla, och föreslår att det i lagen specificeras att informationen ska ges efter att beslutet har fattats. Forskningshuvudmannen ska även informera om att nämndens beslut kan komma att överklagas. Forskningsfinansiärer och andra berörda har då möjlighet att direkt vidta åtgärder, eller, när så är aktuellt, förbereda eventuella åtgärder i avvaktan på att beslutet eller domen får laga kraft. Regeringens förslag: Den föreslagna nya lagen och de föreslagna lagändringarna ska träda i kraft . Den särskilda nämnden ska efter ikraftträdandet överta handläggningen av ärenden om oredlighet i forskning som har inletts hos en forskningshuvudman. Forskningshuvudmännen ska överlämna handlingarna i dessa ärenden till nämnden. Utredningens förslag: Överensstämmer inte med regeringens förslag. Utredningen föreslår att den nya lagen och de föreslagna lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inte kommenterat frågan om ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Skogs- och Lantbruksakademien anser att det är välkommet om nämndens arbete kan starta , men att ett senare startdatum är acceptabelt om det krävs för att verksamheten ska få en välfungerande start. Enligt Centrala etikprövningsnämndens uppfattning kan det ifrågasättas om det är lämpligt att belasta den nya organisationen med att redan från start ta över 2018/19:58 samtliga pågående ärenden som rör oredlighet i forskning, men mot bakgrund av att det är angeläget att ärendena prövas enligt den nya ordningen och då det torde röra sig om ett begränsat antal ärenden motsätter sig nämnden inte förslaget. Skälen för regeringens förslag: Den nya ordningen för att främja god sed och hantera oredlighet i forskning som föreslås i denna proposition bör träda i kraft . Det krävs dock ytterligare förberedande åtgärder innan nämnden som ska pröva frågor om oredlighet i forskning kan inrättas. Som nämnts i avsnitt 11 ska remittera en promemoria med kompletterande dataskyddsregler. Ett uppdrag om förberedande av inrättandet av myndigheten ska också beslutas och genomföras. Mot bakgrund av detta föreslår regeringen att den nya lagen och de föreslagna lagändringarna ska träda i kraft . Den särskilda nämnden ska handlägga alla ärenden om oredlighet i forskning som uppkommer hos de berörda forskningshuvudmännen. Vid inrättandet kan det förekomma ärenden hos forskningshuvudmännen som har inletts men som ännu inte har hunnit avgöras. påpekar är det angeläget att ärendena prövas enligt den nya ordningen. Regeringen föreslår därför att den nya särskilda nämnden efter ikraftträdandet ska ta över handläggningen av dessa ärenden och att forskningshuvudmännen ska vara skyldiga att överlämna handlingarna i ärendena till nämnden. Nämnden som ska pröva oredlighet i forskning Förslaget om att frågor om oredlighet i forskning ska prövas av en särskild nämnd får ekonomiska konsekvenser. Utredningen uppskattar den årliga kostnaden för nämndens verksamhet till . I detta ingår kostnader för arvoden m.m. till nämndens ledamöter, ersättning till sakkunniga, lön till anställd personal, sociala avgifter, kostnader för lokaler och övriga driftskostnader. Några remissinstanser, t.ex. Statens medi- cinsk-etiska råd, och , anför att antalet ärenden som nämnden kommer att hantera till följd av det nya systemet och den ökade uppmärksamheten på oredlighetsfrågor sannolikt kommer att vara högre än vad utredningen har räknat med, och att kostnaderna för nämndens verksamhet därmed kommer att bli större. Vitterhets Historie och Antikvitets och anser att de föreslagna resurserna till verksamheten är tilltagna i underkant. Regeringen konstaterar att antalet ärenden om oredlighet som har utretts av universitet och högskolor –2015 pekar på att antalet ärenden som nämnden ska hantera kommer att vara begränsat, även om fler forskningshuvudmän än statliga universitet och högskolor berörs av förslagen. Regeringen bedömer sam- Prop. 2018/19:58 tidigt att en effekt av att inrätta den nya nämnden och ge en möjlighet för enskilda att anmäla ärenden dit kan komma att medföra en större ärendemängd, åtminstone initialt. För att hantera ärendena kan det komma att krävas större administrativa resurser än vad utredningen har räknat med. Regeringen bedömer därför att nämnden bör tillföras . Dessa medel bör tillföras nämnden genom omfördelning från de inom utgiftsområdet uppförda anslagen för universitet och högskolor. Förberedelserna för inrättandet av nämnden kan komma att medföra tillfälliga kostnader för t.ex. utveckling av relevant verksamhetsstöd. Dessa beräknas kunna bekostas inom utgiftsområdet. I samband med inrättandet av den nya nämnden som ska pröva oredlighet i forskning avser regeringen att lägga ner expertgruppen för oredlighet i forskning vid . Detta innebär att minskade kostnader. bör föras från myndighetens anslag till den nya nämndens anslag. Förslaget om att ansvaret för att utreda misstänkt oredlighet i forskning förs från statliga universitet och högskolor till en särskild nämnd innebär en kostnadsminskning för de statliga universiteten och högskolorna. Den exakta storleken på minskningen är svår att uppskatta. Regeringen bedömer att bör föras från statliga universitets och högskolors anslag till den nya nämndens anslag, för att bekosta nämndens verksamhet. Några remissinstanser, bl.a. , och Kungl. Tekniska högskolan ifrågasätter om utredningens förslag i sin helhet kan förväntas leda till en minskning av resursbehovet inom lärosätena. I utredningen föreslås att det i högskoleförordningen ska regleras att de statliga universiteten och högskolorna ska främja medarbetares möjligheter till råd och stöd i frågor som rör god forskningssed och att de till nämnden ska återrapportera bl.a. hur de arbetar med god forskningssed. Dessa förslag behandlas inte i propositionen. Förslaget om att i lagen om ansvar för god forskningssed och prövning av oredlighet i forskning reglera att forskningshuvudmannen har det övergripande ansvaret för att forskningen utförs i enlighet med god forskningssed bör betraktas som ett förtydligande av de rådande bestämmelserna om att statliga universitet och högskolor ska värna forskningens trovärdighet och god forskningssed och att deras verksamhet ska avpassas så att en hög kvalitet nås i utbildningen och forskningen. Många av strukturerna kring arbete med god sed och avvikelser från den är också redan på plats. Eventuella kostnadsökningar till följd av förslaget uppskattas inte bli större än att de kan hanteras inom befintliga budgetramar. Regeringen bedömer att bör vara värdmyndighet för den nya nämnden. Detta kommer att innebära kostnader för . Dessa kostnader ingår i den beräkning som redovisats tidigare i detta kapitel, i avsnittet om nämnden som ska pröva oredlighet i forskning. Även den föreslagna finansieringen framgår av det avsnittet. kommer att få i uppdrag att förbereda och genomföra inrättandet av den nya nämnden. Vid genomförandet av uppdraget ska myndigheten beakta 6 b § lagen (1982:80) om anställningsskydd. Förslaget om att den särskilda nämndens beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol kan komma att innebära ökade kostnader för Domstolar. Förvaltningsrätten i anser att det är rimligt att anta att i princip alla fall av konstaterad oredlighet i forskning kommer att överklagas till domstol och att det finns skäl att anta att målen i många fall kommer att vara såväl omfattande som tidskrävande och komplicerade. Enligt utredningens undersökning har statliga universitet och högskolor sammantaget konstaterat 2,7 fall av oredlighet i forskning –2015. Den genomsnittliga styckkostnaden för ett mål i förvaltningsrätt var ca 2017. Även om ett mål om oredlighet i forskning kan antas kosta betydligt mer än ett genomsnittligt mål beräknas de samlade årliga kostnaderna för Domstolar till följd av förslaget att vara mycket begränsade med tanke på att antalet mål kan förväntas bli mycket litet, troligen inte större än högst en handfull . Regeringen bedömer därför att kostnaderna kan hanteras inom befintlig budgetram för Domstolar. Vissa andra statliga myndigheter än universitet och högskolor bedriver också forskning. Hur dessa myndigheter ska arbeta med god forskningssed och hantera misstänkt oredlighet i forskning är inte lagreglerat. Enligt förslagen i denna proposition kommer myndigheterna att ges ett övergripande ansvar för att den egna forskningen utförs i enlighet med god forskningssed och de blir skyldiga att lämna över misstankar om oredlighet i forskning till den särskilda . De ekonomiska konsekvenserna av dessa förslag är svåra att beräkna i detalj, men regeringen uppskattar att de är små och inte kräver några ändringar i statsbudgeten. Enligt den kommunala finansieringsprincipen ska kommuner och landsting kompenseras för statligt beslutade åtgärder som direkt tar sikte på den kommunala verksamheten. Principen gäller när , regeringen eller en myndighet fattar bindande beslut om ändrade regler för den kommunala verksamheten. Det är inte lagreglerat hur kommuner och landsting ska arbeta med Prop. 2018/19:58 god forskningssed och hantera misstänkt oredlighet i sin forskningsverk- Enligt förslagen i denna proposition kommer kommuner och landsting att ges ett övergripande ansvar för att den egna forskningen utförs i enlighet med god forskningssed och de blir skyldiga att lämna över misstankar om oredlighet i forskning till den särskilda . läns landsting anser att det utöver ökade utbildningsinsatser också kommer krävas en lokal organisation för att hantera avvikelser från god forskningssed, bistå vid utredningar, samt återrapportera ärenden till nämnden. Kommuner och Landsting (SKL) anser enligt sitt yttrande över det utkast till lagrådsremiss som nämnts i avsnitt 3 att lagrådsremissens förslag innebär att det kommer att krävas lokala funktioner i alla kommunala verksamheter enligt förslaget, även de som inte bedriver forskning, för att hantera avvikelser från god forskningssed, bistå vid utredningar, samt återrapportera ärenden till nämnden. Regeringen konstaterar dock att det enligt forskningsetisk praxis redan åvilar kommuner och landsting ett övergripande ansvar för att den egna forskningen utförs i enlighet med god forskningssed. Regeringen bedömer att lagregleringen möjligen kan innebära att kommuner och landsting som forskningshuvudmän kommer att arbeta mer fokuserat med frågor om god forskningssed. Det kan uppstå kostnader för t.ex. utbildningsinsatser men behöver kommuner och landsting inte längre själva utreda misstankar om oredlighet i forskning. Däremot bedömer regeringen inte att det till följd av propositionens förslag behövs lokala funktioner i alla kommunala verksamheter för att t.ex. hantera avvikelser från god forskningssed. Frågor om god forskningssed torde enbart aktualiseras i verksamheter där forskning bedrivs. Regeringen bedömer sammantaget att förslagens ekonomiska konsekvenser är marginella och att finansieringsprincipen därmed inte är tillämplig. Nivån på det generella bidraget till kommunsektorn förändras därför inte till följd av förslagen. 15.1.3Enskilda utbildningsanordnare, statliga bolag och stiftelser samt kommunala bolag, föreningar och stiftelser Förslagen i denna proposition bedöms ha mycket små ekonomiska konse- kvenser även för enskilda utbildningsanordnare, statliga bolag och stiftel- ser samt kommunala bolag, stiftelser och föreningar som bedriver forsk- Det är inte lagreglerat hur dessa forskningshuvudmän ska arbeta med god forskningssed och hantera misstänkt oredlighet i sin forsk- Enligt förslagen i proposition kommer de att ges ett övergripande ansvar för att den egna forskningen utförs i enlighet med god forskningssed och de blir skyldiga att överlämna misstankar om oredlighet i forskning till den särskilda . Det kan uppstå kost- nader för t.ex. utbildningsinsatser men behöver dessa forsk- ningshuvudmän inte själva utreda misstankar om oredlighet i forskning. Även om det är svårt att i detalj beräkna de ekonomiska konsekvenserna av förslagen bedömer regeringen sammantaget att de är små. grund av detta föreslår regeringen inte någon förändring av den statliga finansieringen av dessa verksamheter. 15.2Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Förslagen i betänkandet innebär att områden som inte varit reglerade i författning regleras. Förslagen om att en statlig nämnd ska utreda misstänkt oredlighet i forskning som utförs i regi och att kommuner och landsting är skyldiga att lämna över misstankar om oredlighet i forskning inom den egna verksamheten till nämnden utgör i viss mån inskränkningar i den kommunala självstyrelsen. Detsamma gäller förslaget om att kommuner och landsting ska lämna de upplysningar och handlingar om forskningen som nämnden begär och ge nämnden tillgång till datorer och annan utrustning som har använts vid forskningen. Även förslaget om att det ska lagfästas att kommuner och landsting har det övergripande ansvaret för att deras forskning utförs i enlighet med god forskningssed är i någon mån en inskränkning i den kommunala självstyrelsen. Kommuner och Landsting (SKL) anser enligt sitt yttrande över det utkast till lagrådsremiss som nämnts i avsnitt 3 att förslagen utgör en inskränkning i den kommunala självstyrelsen som är oproportionerlig. påpekar att den föreslagna lagen innebär en inskränkning i det kommunala självstyret för landsting/regioner, men delar betänkandets slutsats att denna inskränkning är begränsad i relation till ändamålet, vilket är att kunna garantera trovärdigheten för svensk forskning. Regeringen gör, i likhet med , bedömningen att inskränkningen är förhållandevis liten och vägs upp av förslagens syfte, vilket är att värna god forskningssed och därmed svensk forsknings kvalitet och tillförlitlighet, samt allmänhetens förtroende för forskningen. Vid en proportionalitetsbedömning enligt 14 kap. 3 § regeringsformen bedömer regeringen därmed att förslagen inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet. Förslagen kan på lång sikt antas ha positiva samhällsekonomiska konsekvenser eftersom de förväntas bidra till ökad kvalitet och tillförlitlighet i forskningen och därmed stärka som kunskapsnation. Detta bör även såväl nationellt som internationellt stärka förtroendet för svensk forskning. Förslagen påverkar de män och kvinnor som är forskare. Fler män än kvinnor är forskare men den förtydligade skyldigheten att följa god forskningssed och det nya systemet för att utreda misstänkt oredlighet påverkar alla på samma sätt och propositionen bedöms inte ha någon påverkan på jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslagen har heller inga konsekvenser för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning eller offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 16.1Förslaget till lag om ansvar för god forskningssed och prövning av oredlighet i forskning 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om forskares och forskningshuvudmäns ansvar för att forskning utförs i enlighet med god forskningssed. Lagen innehåller också bestämmelser om förfarandet vid prövning av frågor om oredlighet i forskning. Paragrafen anger lagens innehåll. Vad som avses med begreppen forskningshuvudman och oredlighet i forskning framgår av 2 §. Lagtexten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. 2 § I denna lag avses med forskningshuvudman: en statlig myndighet eller en fysisk eller juridisk person i vars verksamhet forskning utförs, och oredlighet i forskning: en allvarlig avvikelse från god forskningssed i form av fabricering, förfalskning eller plagiering som begås med uppsåt eller av grov oaktsamhet vid planering, genomförande eller rapportering av forskning. I paragrafen definieras begreppen forskningshuvudman och oredlighet i forskning. Forskningshuvudman är enligt definitionen en statlig myndighet eller en fysisk eller juridisk person i vars verksamhet forskning utförs. Om en viss forskning utförs inom ramen för en statlig myndighets verksamhet, t.ex. ett statligt universitet, utgör det statliga alltså forskningshuvudman i lagens mening. Definitionen av oredlighet i forskning är avgränsad så att den endast omfattar allvarliga avvikelser från god forskningssed i form av fabricering, förfalskning eller plagiering. Andra former av allvarliga avvikelser från god forskningssed omfattas inte av definitionen. Med begreppet forskning avses dels vetenskaplig forskning, dels utvecklingsarbete på vetenskaplig grund. Begreppet utvecklingsarbete på vetenskaplig grund avser i detta sammanhang endast sådan verksamhet som gränsar till vetenskaplig forskning. Det finns inte någon definition av begreppet god forskningssed i författning. Vad som utgör god forskningssed är ofta fastställt i kodexar och policydokument och kan variera mellan olika forskningsområden. Det kan också finnas lagkrav som måste följas. Begreppet kan sägas innefatta de samlade etiska kraven på hur forskning bör bedrivas. Att följa god forskningssed innebär bl.a. att inte vara oredlig och inte bryta mot lagar och erkända forskningsetiska normer. 2018/19:58 Begreppen fabricering, förfalskning och plagiering beskrivs och förklaras i flera olika forskningsetiska kodexar och riktlinjer. Formuleringarna kan skilja sig åt men kärnan i definitionerna är mycket lika. En ofta citerad kodex är Code of Conduct for Research Integrity . Enligt den innebär fabricering att man hittar på data och återger dem som riktiga. Förfalskning beskrivs som att utan berättigande manipulera forskningsmaterial, utrustning eller processer, eller att ändra eller utelämna data eller resultat. Plagiering innebär enligt denna kodex att använda andra personers arbete och idéer utan att ge tillbörligt erkännande till ursprungskällan. Fabricering och förfalskning bör som huvudregel anses utgöra allvarliga avvikelser från god forskningssed. Plagiering bör i vissa fall inte anses utgöra en allvarlig avvikelse från god forskningssed, t.ex. om det är fråga om en mindre förseelse vid ett enstaka tillfälle. Frågan om fabricering, förfalskning eller plagiering utgör en allvarlig avvikelse från god forskningssed måste dock bedömas i varje enskilt fall utifrån fakta i det specifika ärendet. I definitionen av oredlighet i forskning anges att det ska vara fråga om avvikelser från god forskningssed vid planering, genomförande eller rapportering av forskning. Genom detta uttryck tydliggörs att begreppet oredlighet i forskning avser avvikelser under hela forskningsprocessen. Ett ytterligare krav för att det ska vara fråga om oredlighet i forskning är att fabriceringen, förfalskningen eller plagieringen begås med uppsåt eller av grov oaktsamhet. Med grov oaktsamhet avses i detta sammanhang att agerandet framstår som särskilt allvarligt eller klandervärt. Som regel bör därför inte förbiseenden, slarv eller missförstånd betraktas som grov oaktsamhet. Lagtexten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 6.3 och 8.2. 3 § Denna lag tillämpas på forskning som utförs av 1.universitet och högskolor som har staten som huvudman och som omfattas av högskolelagen (1992:1434), 2.andra statliga myndigheter, 3.staten i form av aktiebolag, om bolagets verksamhet är reglerad i lag eller någon annan författning eller om staten som ägare eller genom tillskott av statliga anslagsmedel eller genom avtal eller på något annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten, 4.staten i form av stiftelse, om stiftelsens verksamhet är reglerad i lag eller någon annan författning eller om stiftelsen är bildad av eller tillsammans med staten eller förvaltas av en statlig myndighet, 5.kommuner och landsting, eller av aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande, och 6.enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från lagens tillämpningsområde för forskningshuvudmän som bedriver forskning inom det försvars- och säkerhetspolitiska området. Regeringen får också besluta om sådana undantag i enskilda fall. Paragrafen innehåller bestämmelser om lagens tillämpningsområde. Bestämmelsen i första stycket innebär att lagen blir tillämplig på forsk- ning som utförs av de uppräknade forskningshuvudmännen. av verksamhet hos dessa omfattas inte av lagen. Punkt 1 omfattar forskning som utförs av sådana universitet och hög- skolor som avses i 1 § högskolelagen (1992:1434). Punkt 2 omfattar forskning som utförs av andra statliga myndigheter än de som nämns i punkt 1. Punkt 3 och 4 omfattar forskning som utförs av staten i form av vissa aktiebolag och stiftelser. Definitionen av vilka aktiebolag och stiftelser som avses motsvarar i sak granskningsområde enligt 2 § punkt 4 och 5 lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. Punkt 5 omfattar forskning som utförs av kommuner och landsting och av aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande.