prop · H60334 · 2019-01-16 00:00:00 — Kommunerna blev skyldiga att inrätta särskilda boendeformer för behövande, exempelvis äldreboenden. minskade antalet kommunalt inrättade platser i särskilda boendeformer för äldre kraftigt. Enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) har kommuner ansvar för att inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd. För att bo i särskilt boende krävs en biståndsprövning och ett beslut av kommunen. Det som inte är särskilt boende räknas som ordinärt boende, t.ex. trygghetsboende och seniorbostäder. Trygghetsboende innebär tillgång till personal samt möjlighet till gemensamma måltider och aktiviteter. Seniorbostäder är vanliga bostäder på marknaden avsedda för äldre personer. De kallas även ”55+-bostäder” eller ”65+-bostäder”. För dessa typer av boende krävs inget beslut av kommunen. lämnade regeringen förslag till om en ändring i socialtjänstlagen. Ändringen förtydligar att kommunerna får inrätta s.k. biståndsbedömda trygghetsboenden. Ändringen förtydligar att kommuner kan inrätta särskilda boenden anpassade och utformade för äldre som inte behöver vård dygnet runt men som upplever otrygghet i ordinarie boende (prop. 2017/18:273). I den Nationella utvecklingsplanen för vård och omsorg om äldre , aviserade regeringen att den ansåg att det fanns behov av stimulansmedel för stöd till nybyggnad och ombyggnad av särskilda boendeformer för äldre. Regeringen tryckte bland annat på vikten av att äldre ska känna sig trygga i sitt boende. Parallellt med stimulansmedlen såg regeringen också behov av att stärka 1Byggherren kunde vara en primärkommun, ett landsting, ett bolag, en stiftelse m.m. 2Se 5 kap. 5 § SoL: ”ska verka för att äldre människor får goda bostäder och ska ge dem som behöver det stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service. Kommunerna ska inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd. Den äldre personen ska, så långt det är möjligt, kunna välja när och hur stöd och service i boendet och annan lättåtkomlig service ska ges.” R I K S R E V I S I O N E N O K L A R A E F F E K T E R A V I N V E S T E R I N G S S T Ö D E T T I L L S Ä R S K I L T B O E N D E F Ö R Ä L D R E rättssäkerheten för den enskilde, bl.a. genom att utvidga sanktionsavgiften till att inte bara gälla ej verkställda gynnande domar utan också till att omfatta ej verkställda gynnande beslut.3 välkomnade regeringens aviserade avsikt att avsätta stimulansmedel och tog upp att fattat beslut om stöd för ny- och ombyggnad av äldrebostäder.4 När det gällde hur mycket pengar som skulle anslås avsåg regeringen att återkomma i den ekonomiska vårpropositionen 2006. I vårpropositionen angav regeringen som skäl för satsningen på investeringsstödet att det rådde brist på särskilt boende på många håll i landet och att regeringen därför ville uppmuntra byggandet av ny- och ombyggnad av särskilda boenden.5 Investeringsstödet var alltså inte bara ett investeringsstöd, utan också en del i en större, tioårig satsning på äldreomsorgen.6 Investeringsstödet 2007–2014 Investeringsstödet reglerades i förordningen (2007:159) om investeringsstöd till äldrebostäder m.m. Syftet med stödet, som det framgår av förordningen, var att skapa fler platser i särskilt boende. Stödet gick till byggherren, som kunde vara både kommuner och privata aktörer m.fl. Byggherrarna har sammanlagt fått stöd för 13 286 stycken lägenheter. har betalats ut. I förordningen, som reglerade beviljandet av investeringsstödet, ställdes en rad tekniska krav på byggherren: bland annat fanns krav på en viss bostadsstandard. Stödet betalades ut med ett belopp på per kvadratmeter vid nybyggnad, och per kvadratmeter för ombyggnad. När det gäller nyproduktion kunde byggherren få ersättning för högst per bostadslägenhet. Om en bostad skulle användas av två personer kunde man få bidrag för högst per bostadslägenhet. För gemensamhetsutrymmen, exempelvis matsal, utgick också bidrag men för färre kvadratmeter. Dessa regler gällde för projekt som påbörjats –. utvärderade investeringsstödet 2013 och kom fram till att många platser i särskilt boende för äldre visserligen hade byggts med investeringsstöd, men att det trots det inte var helt klarlagt att det berodde på just investeringsstödet. infördes ett nytt investeringsstöd7 till boenden för äldre med ungefär samma konstruktion som det tidigare stödet, trots att kunskapsläget om det tidigare investeringsstödets effekter var oklart. 2005/06:115, Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre. 2005/06:SoU26, Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre, s. 31. 2005/06:100, ekonomiska vårproposition. Förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken samt tilläggsbudget m.m., s. 27. 2005/06:100, ekonomiska vårproposition. Förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken samt tilläggsbudget m.m., s. 81. 7Förordningen (2016:848) om statligt stöd för att anordna och tillhandahålla bostäder för äldre personer. 10 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N från det förra stödet, som var tidsbegränsat, gäller det nya stödet tills vidare. gjorde sin utvärdering under pågående stödperiod och hade således inte uppgifter för hela perioden. Eftersom stödets effekter är oklara samt ett nytt stöd inrättats finns det skäl att granska huruvida investeringsstödet var ändamålsenligt utformat och ledde till att det skapades fler platser i särskilt boende. Granskningen syftar till att undersöka om investeringsstödet till särskilt boende för äldre var ändamålsenligt utformat. Regeringen är granskningsobjekt. I granskningen används benämningen ”särskilt boende för äldre”. Med det menas boende enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453), som säger att kommuner har ansvar för att inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd. För att analysera om stödet fungerar som stimulans och underlättar byggande av fler platser i särskilt boende för äldre krävs att i granskningen närmare undersöker processen från planering till genomförande av bygget. För ett effektivt användande av resurser bör byggande av platser överensstämma med behovet av platser, men det kan finnas andra faktorer som spelar roll för kommunernas beslut att bygga och därefter i själva byggprocessen. I denna granskning undersöker vi därför bl.a. hur den kommunala behovs- och byggplaneringen går till, vilka hinder som kommunerna kan stöta på och vilken roll investeringsstödet spelar som lösning. Följande revisionsfråga har formulerats och använts i granskningens genomförande: Var investeringsstödet utformat på ett sådant sätt att det stimulerade byggande av fler platser i särskilt boende för äldre, så att antalet platser totalt sett blev fler? För att precisera frågan har också följande underfrågor använts utifrån stödets syfte att skapa fler platser: 1.Utformades stödet utifrån känd kunskap om investeringsstödets effekter samt problembilden i äldreomsorgen? 2.Var stödet anpassat efter kommunernas ansvar att tillhandahålla platser i särskilt boende efter behov? 3.Var stödet anpassat till kommunala bygg- och planeringsprocesser? har granskat den del av stödet som gått till att bygga fler platser i särskilt boende för äldre, vilket innebär att den del som gått till byggande av R I K S R E V I S I O N E N O K L A R A E F F E K T E R A V I N V E S T E R I N G S S T Ö D E T T I L L S Ä R S K I L T B O E N D E F Ö R Ä L D R E trygghetsboende8 inte primärt omfattas av granskningen. Avgränsningen har gjorts dels eftersom den största delen av stödet har gått till särskilt boende, dels för att den del av stödet som gått till trygghetsboenden inkluderades i granskning Bostäder för äldre i avfolkningsorter (RiR 2014:2). har inte granskat vad som händer när byggandet av ett särskilt boende är genomfört. Det innebär att granskningen inte omfattar hur biståndsbedömningen för att få en plats i ett särskilt boende går till eller den omvårdnad som äger rum i boendet. Som nämnts tidigare i kapitlet var investeringsstödet inte bara ett stöd till byggande av särskilt boende, utan även en del av en satsning på äldreomsorg. Det gör att utgår från mål för investeringsstödet och byggande, men också mål för äldreomsorgsområdet. utgår i denna granskning från samma bedömning av det statliga ansvaret på bostadsområdet som gjorde i den tidigare granskningen om Bostäder för äldre i avfolkningsorter (RiR 2014:2). Bedömningen kommer att användas i valda delar, tillsammans med andra relevanta bedömningskriterier som handlar specifikt om äldreomsorg och investeringsstödet. vill inleda med att peka på att statliga insatser ska präglas av hög effektivitet och god hushållning av statliga resurser.9 Med hög effektivitet åsyftas att den statliga verksamheten bedrivs så att de mål ställt sig bakom nås i så hög grad som möjligt inom ramen för tillgängliga resurser. Verksamheten kan då sägas vara ändamålsenligt utformad. Det är också viktigt att resultatet av statlig verksamhet, här i form av investeringsstödet, följs upp.10 1.3.1 Mål inom bostadspolitiken och bostadsförsörjning Det är staten som har ansvar för rättsliga och finansiella förutsättningar i bostadspolitiken medan kommunerna tillsammans med byggherrar lokalt 8Ett boende för äldre med tillgång till personal samt möjlighet till gemensamma måltider och aktiviteter. 91 kap. 3 § budgetlagen (2011:203). 10Socialutskottets yttrande 1991/92, SoU6y Kompletteringsproposition del I och II i bet. 1991/92:FiU29 Den kommunala ekonomin (prop. 1991/92:150 del II och 1991/92:100), bilaga 2. 12 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N ansvarar för planering och genomförande.11 Principen har gällt sedan efterkrigstiden då staten först utvecklade en sammanhållen bostadspolitik.12 Lagstiftningen har som mål att möta medborgarnas behov av goda bostäder.13 Det kommunala ansvaret för bostadsförsörjningen innebär att kommunen ska analysera och bedöma behovet av bostäder utifrån utvecklingen i kommunen och se till att åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs. Det faktiska genomförandet, det vill säga nybyggnad eller ombyggnad, ligger dock på marknadens aktörer genom kommunala och privata bostadsföretag samt byggindustri.14 Kommunen har en skyldighet att verka för att äldre människor får möjlighet att leva och bo självständigt under trygga förhållanden.15 I ansvaret ingår också att kommunen ska verka för att äldre får goda bostäder. Kommunen ska inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd.16 1.3.2 Mål för investeringsstödet Regeringens ambition med investeringsstödet är att det ska leda till att det byggs fler platser i särskilda boenden.17 Investeringsstödet är en del av utgiftsområde 9: hälsovård, sjukvård och social omsorg. Regeringen har satt upp mål för äldrepolitiken inom utgiftsområdet, och dessa mål har också ställt sig bakom. Ett av målen är att äldre ska ha tillgång till god vård och omsorg.18 11Se t.ex. dir. 2013:68, EU-rättsliga förutsättningar för bostadspolitik och prop. 2000/01:26, Bostadsförsörjningsfrågor m.m. s.11. 2000/01:26, Bostadsförsörjningsfrågor m.m. Politiken grundade sig på de propositioner (1946:279, 1947:235 och 1947:259) som följde på två slutbetänkanden som lades fram (SOU 1945:63) och 1947 (SOU 1947:26). 13Av 1 kap. 2 § regeringsformen framgår bl.a. att det allmänna särskilt ska trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt verka för social omsorg och trygghet och för goda förutsättningar för hälsa. I lagen (2001:1383) om kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen (bostadsförsörjningslagen) anges att varje kommun ska ”planera bostadsförsörjningen i syfte att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs” (1 §). Uttrycket ”åtgärder för bostadsförsörjningen” innefattar nybyggnad av bostäder, ombyggnad och ändringar eller kompletteringar i det befintliga bostadsbeståndet samt andra åtgärder som är motiverade av bostadsförsörjningsskäl. 2000/01:26, Bostadsförsörjningsfrågor m.m., s.50). 14För mer information, se 2014:2, Bostäder för äldre i avfolkningsorter. 155 kap. 4 § socialtjänstlagen (2001:453). 165 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453). 2006/07:1, Budgetpropositionen , utg.omr. 9, s. 118. 2007/08:1, Budgetpropositionen , utg.omr. 9, s. 112. R I K S R E V I S I O N E N O K L A R A E F F E K T E R A V I N V E S T E R I N G S S T Ö D E T T I L L S Ä R S K I L T B O E N D E F Ö R Ä L D R E 1.3.3 Mål i utvecklingsplanen Av den nationella utvecklingsplanen, där stödet aviserades första gången, framgår att statens styrning genom t.ex. lagstiftning, statsbidrag, normering och tillsyn, ska bidra till likvärdig tillgänglighet och god kvalitet i vården av och omsorgen om äldre.19 Målet i utvecklingsplanen var att kunna erbjuda morgondagens brukare en gemensamt finansierad vård och omsorg av god kvalitet som är tillgänglig efter behov.20 pekade i betänkandet till handlingsplanen på att möjligheten att bo kvar i den egna bostaden för den som så önskar är viktigt, men att det också måste finnas tillgång till olika former av äldreboenden för den som har behov av det.21 pekade också på att det är viktigt att kommuner, landsting och stat har en gemensam syn på utvecklingsbehoven inom äldreomsorgen.22 1.3.4 operationalisering av bedömningsgrunderna Eftersom staten har ansvar för de rättsliga och finansiella förutsättningarna (och även kan skjuta till medel för att tydliggöra och underlätta olika prioriteringar i verksamheterna) bör statliga bidragssatsningar genomföras effektivt så att de begränsade resurserna kommer till användning där de gör störst nytta.23 Syftet med denna granskning är att undersöka om investeringsstödet var ändamålsenligt utformat. Utifrån detta syfte och de redovisade bedömningsgrunderna som visar på mål som regering och riksdag formulerat och det ansvar som kommunerna har när det gäller bostadsförsörjning och att tillhandahålla platser i särskilt boende är det viktigt att se hur investeringsstödet verkar. För att stödet ska vara ändamålsenligt utformat anser att det först och främst ska leda till att det byggs fler platser i särskilda boenden. Utifrån regeringens problembild när stödet infördes bör syftet vara att stimulera att fler platser byggs i förhållande till antalet platser före stödets införande. Ett välunderbyggt underlag bör ligga till grund för stödets utformning där regeringen utgår från känd kunskap om investeringsstöds effekter och analys av läget med platser i särskilt boende. På så sätt bör ett effektivt stöd kunna utformas. Regeringen bör därutöver säkerställa att en uppföljning görs av stödet så att uppfyllelsen av syftet med stödet kan följas upp. Stödet bör därmed kunna 2005/06:115, Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre, s. 16. 2005/06: SoU26, Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre, s. 16. 2005/06: SoU26, Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre, s. 31 2005/06: SoU26, Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre, s. 1. 23För mer information om operationalisering, se RiR 2014:25, Specialdestinerade statsbidrag – ett sätt att styra mot en mer likvärdig skola? 14 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N korrigeras om syftet inte nås. För att stödet ska vara ändamålsenligt behöver det också verka stödjande för kommunerna att kunna ta sitt övergripande ansvar för den lokala bostadsförsörjningen och omsorgen om äldre, dvs. att äldre människor får möjlighet att leva och bo självständigt under trygga förhållanden samt att vård och omsorg av god kvalitet är tillgänglig efter behov. I detta ligger också kommunens skyldighet att tillhandahålla platser i särskilt boende efter behov. Kommunen har således ansvar att analysera och bedöma behovet av särskilda boenden samt förbereda och genomföra åtgärder för att bygga. För att vara ändamålsenligt bör investeringsstödet stödja att antalet platser överensstämmer med behovet. 1.4 Metod och genomförande För att besvara granskningens frågor har olika undersökningsmetoder använts. Projektgruppen har genomfört intervjuer med tjänstemän på , , , kommuner och landsting (SKL), Inspektionen för vård och omsorg (), i , i , tio kommuner24, två privata aktörer (en byggherre och en aktör som driver boenden) och en äldreforskare. Projektgruppen har också samlat in och sammanställt olika offentliga statistikuppgifter om kommunerna. Det handlar om kommunernas ekonomi, befolkning, bedömningar av bostadsutbudet när det gäller platser i särskilt boende för äldre, om kommunerna tagit del av investeringsstödet och hur mycket de i så fall byggt samt vilken aktör som byggt. Därefter har projektgruppen närmare analyserat uppgifterna. Med utgångspunkt i den statistiska analysen har projektgruppen skickat ut en enkät till de kommuner som inte tagit del av investeringsstödet överhuvudtaget, för vare sig byggande av särskilt boende eller trygghetsboende. Det handlar om 94 kommuner. Svarsfrekvensen i enkäten var . Frågorna som ställdes handlade om huruvida kommunen byggt särskilt boende (men då utan stödet) eller varför kommunen inte byggt särskilt boende. Vi har också gjort fördjupande telefonintervjuer med kommuner som valt att bygga både särskilda boenden för äldre och trygghetsboenden, trots att man redovisat underskott i räkenskapssammandraget . Totalt handlar det om sex kommuner som byggt särskilt boende och tre kommuner som byggt trygghetsboende. Dock har endast fem av de sex förstnämnda velat delta. I fortsättningen refererar vi till dessa intervjuer som ”fördjupande telefonintervjuer”. 24Bräcke, , , , , , , , , . R I K S R E V I S I O N E N O K L A R A E F F E K T E R A V I N V E S T E R I N G S S T Ö D E T T I L L S Ä R S K I L T B O E N D E F Ö R Ä L D R E har också tagit del av propositioner, statliga utredningar samt relevant forskning om äldre och boende. För mer information om tillvägagångssätt, se bilaga 2. Rapporten inleds med ett kortare bakgrundskapitel, kapitel 2. Därefter följer kapitel 3 som handlar om skälen till att stödet infördes och vilken kunskap som fanns om investeringsstöd vid införandet. Sedan kommer kapitel 4 som behandlar kommunernas möjligheter att ta ansvar för planering och framförhållning. Det sista empirikapitlet, kapitel 5, handlar om hur byggprocessen i kommunerna går till. Rapporten avslutas med ett slutsatskapitel som också innehåller rekommendationer. 16 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Detta kapitel innehåller en kortare beskrivning av särskilt boende för äldre samt hur stödet var utformat och administrerades. 2.1 Kommunerna ansvarar för särskilt boende för äldre Enligt socialtjänstlagen har kommunerna en skyldighet att inrätta särskilt boende. Genom ädelreformen 1992 fick kommunerna ett ökat ansvar för långvarig service, för vård- och omsorgsarbete med äldre. Det blev en lagstadgad skyldighet att inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad.25 Särskilt boende blev ett övergripande begrepp för olika typer av boenden (gruppboende, ålderdomshem, m.m.). 26 Målet var att överge institutionstänkandet och därigenom stärka möjligheten till eget boende. De boende fick enskilda rum och lägenheter som skulle anpassas enligt hyreslagens regler. Kvarboendeprincipen lyftes fram, där man i första hand strävar efter att genom olika insatser göra det möjligt för den äldre att bo kvar, i ordinärt boende eller serviceboende.27 2.1.1 Entydig definition av särskilt boende saknas Av lagstiftningen framgår vad ett särskilt boende är. I en särskild boendeform som avses i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) ska det, utifrån den enskildes aktuella behov, finnas tillgång till personal dygnet runt som utan dröjsmål kan uppmärksamma om en boende behöver stöd och hjälp. Den boende ska ges det stöd och den hjälp som behövs till skydd för liv, personlig säkerhet och hälsa. De krav som ställs på boendet kan sägas bidra till en sorts definition av särskilt boende. Hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), (HSL), anger att kommunen ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt den som efter beslut av kommunen bor i en sådan boendeform eller bostad som avses i 5 kap. 5 § andra stycket, 5 kap. 7 § tredje stycket eller 7 kap. 1 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453). Kommunen ska även i samband med dagverksamhet enligt 3 kap. 6 § samma lag erbjuda en god hälso- och sjukvård åt den som visas i dagverksamheten. Detta innebär till exempel att det finns ett hälso- och sjukvårdsansvar på det särskilda boendet, vilket får konsekvenser för bl.a. utformningen av boendet.28 För att bo på ett särskilt boende ska den äldre ha ett biståndsbeslut.29 25Stina (red.) 2016, Förändringsperspektiv på äldreomsorgen – att leva som andra. 1990/91:14, s.146 och i Abramsson, , , (red): Äldres boende – forskningsperspektiv i , s.207. 27SOU 2008:113, Bo bra hela livet – Slutbetänkandet av Äldreboendedelegationen. Del B: Bilagor, s. 34. 28Se 12 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) samt intervju vid SKL, . 29Intervju vid i , . R I K S R E V I S I O N E N O K L A R A E F F E K T E R A V I N V E S T E R I N G S S T Ö D E T T I L L S Ä R S K I L T B O E N D E F Ö R Ä L D R E Enligt en uppföljning från är definitionen av särskilt boende vid. Det gör att kommunerna har stor frihet att välja bl.a. hur boendet ska vara utformat.30 Det finns ingen definierad standard som säger hur fysisk miljö och service ska vara utformad, vilket gör att det finns stora skillnader mellan olika boenden och olika kommuner.31 Även om det inte finns någon enhetlig definition finns det, som framgår ovan, vissa bindande regler för vad som ska finnas på ett särskilt boende. Det handlar både om arbetsmiljö och om behov som den äldre kan ha och som ska tillgodoses.32 innan investeringsstödet infördes tog man i en statlig utredning upp att det var svårt att följa utvecklingen av särskilda boendeformer eftersom de hade olika beteckningar i olika kommuner.33 2.2 Utformning och administration av stödet Stödet reglerades i förordning (2007:159) om investeringsstöd till äldrebostäder m.m.En rad tekniska krav ställdes på den som skulle bygga bostäderna, dvs. byggherren, för att den skulle kunna ta del av stödet. Nedan följer en kortare beskrivning av stödets utformning och administration. 2.2.1 Stödet gick till nytillkomna bostäder Byggherren fick per kvadratmeter för nybyggnation och per kvadratmeter för ombyggnation. Man kunde få stöd för högst per lägenhet och för gemensamhetsutrymmen (t.ex. matsal, hobbyrum m.m.). Om en bostad skulle användas av två personer kunde man få bidrag för högst per lägenhet och för gemensamhetsutrymmen.34 Stödet kunde lämnas för ny- eller ombyggnad av särskilt boende för äldre. Även de byggherrar som byggde trygghetsboende kunde få del av stödet. Ett krav för att få ta del av stödet var att det tillkom nya bostäder.35 Det räckte alltså inte med att renovera befintliga bostäder om inte antalet ökade. 30Boverket 2008, Uppföljning av investeringsstödet till äldrebostäder, s. 13. 31Wijk, i Abramsson, , , (red): Äldres boende – forskningsperspektiv i , s. 207. 32Se 2 kap. 3 § socialtjänstförordningen (2001:937) samt intervju med äldreforskare, . 33SOU 2004:68 Sammanhållen hemvård, s. 205–206. 349 § förordningen (2007:159) om investeringsstöd till äldrebostäder m.m. 352 § förordningen (2007:159) om investeringsstöd till äldrebostäder m.m. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N För att en byggherre skulle få del av bidraget krävdes att byggnationen påbörjades –och färdigställdes från påbörjandet.36