prop · H70317 · 2019-09-25 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2019/20:17 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I denna skrivelse redogör regeringen för feministiska utrikespolitik. Skrivelsen redogör för bakgrunden till politiken, beskriver verktyg och arenor som står till förfogande för agerande samt ger exempel på vad arbetet har bidragit till inom olika delar av utrikespolitikens tematiska och geografiska arbetsområden. Skrivelsen redogör också kort för några prioriteringar och ambitioner för det fortsatta arbetet för global jämställdhet och alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Detta är den första skrivelse som på ett integrerat sätt redovisar arbetet för jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter genom den feministiska utrikespolitiken. Delar av arbetet har emellertid beskrivits i utrikesdeklarationer, budgetpropositioner och i olika andra skrivelser. mångåriga arbete för jämställdhet........................ Fullt åtnjutande av de mänskliga rättigheterna................... Frihet från våld ................................................................. Deltagande och inflytande i fredsarbetet.......................... Politiskt deltagande och inflytande .................................. Ekonomiska rättigheter och egenmakt ............................. Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter .................. Utrikes- och säkerhetspolitiken ........................................ Fred och säkerhet............................................. Mänskliga rättigheter, demokrati och Nedrustning och icke-spridning ...................... 5.2Internationellt utvecklingssamarbete och humanitärt Klimat, miljö och jämställdhet ........................ 5.3Handelspolitik och främjande inklusive hållbart Hållbart företagande och arbete med Analys och kunskap ......................................................... Allianser, plattformar, nätverk ......................................... Internationell översyn och uppföljning ............................ Kommunikation och offentlig diplomati .......................... Arenor, aktörer och kanaler ............................................................ med flera multilaterala arenor............ Reflektioner och framåtblick .......................................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde är feministisk och sätter jämställdhet mellan kvinnor och män i centrum för både det nationella och internationella arbetet. blev först i världen om att deklarera en feministisk utrikespolitik. När tog steget att etablera denna politik skedde det på basis av ett mångårigt svenskt arbete för jämställdhet och mänskliga rättigheter såväl i som internationellt. feministiska utrikespolitik bygger på övertygelsen om att hållbar fred, säkerhet och utveckling aldrig kan uppnås om halva världens befolkning exkluderas och är ett svar på den diskriminering och systematiska underordning som fortsatt präglar vardagen för otaliga kvinnor och flickor världen över. Politiken är en agenda för förändring och resultat, vilket innebär att stärka alla kvinnors och flickors rättigheter, representation och resurser. En viktig del av politiken är att arbetet för fred och säkerhet ska vara representativt och inkluderande. Det svenska kvinnliga medlingsnätverk som inrättades 2015 är ett exempel på ett initiativ för att stödja kvinnors fredsengagemang på olika håll i världen. Kopplingen mellan jämställdhet och positiv samhällsutveckling avspeglas i såväl studier och forskningsrapporter som internationella överenskommelser. Pekingplattformen från () kvinnokonferens slår till exempel fast att jämställdhet måste genomsyra all politik medan Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling, som antogs 2015, tydligt anger att jämställdhet både är ett mål och ett medel för att uppnå hållbara samhällen. Trots detta hanteras jämställdhet ofta som ett särintresse och en sidofråga som kommer in i ett sent skede eller tas upp i separata möten. feministiska utrikespolitik har kunnat bidra till att höja profilen för frågorna genom en förstärkt och breddad jämställdhetsintegrering inom hela utrikespolitiken. Ett exempel är arbete i –2018, då konsekvent verkade för att jämställdhet ska genomsyra rådets arbete. Många framsteg har skett på jämställdhetsområdet men den strukturella könsdiskrimineringen kvarstår. En förklaring är att arbetet för jämställdhet och alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna möter både underliggande och uttalat motstånd. Motståndet har dessutom ökat markant , som nya utmaningar har tillstött i takt med att det demokratiska utrymmet har krympt i många länder, klimatkrisen har förvärrats och konflikterna har blivit fler och mer utdragna och komplexa – utmaningar som slår hårt mot många människor, men inte minst mot grupper som redan är diskriminerade. Det hårdnade omvärldsläget för frågorna kräver ett mer strategiskt och intensivt arbete och ansvarstagande av och likasinnade länder och aktörer. Här spelar uttalat feministiska utrikespolitik en viktig roll som motkraft. har även tagit konkreta initiativ för att bredda den likasinnade alliansen och stärka jämställdhetsaktörer över hela världen. Ett exempel är She som startades till stöd för kvinnors och flickors självklara rätt att själva bestämma över sina kroppar. Ett annat exempel är on Gender Equality som 2018 samlade över 700 deltagare från över 100 länder för metodutbyte och Skr. 2019/20:17 stärkt samarbete över gränser och sektorer. Denna skrivelse omfattar arbetet med den feministiska utrikespolitiken inom hela utrikespolitikens område, det vill säga utrikes- och säkerhetspolitiken, det internationella utvecklingssamarbetet och handels- och främjandepolitiken. har globalt sett inneburit många framsteg för jämställdhet och kvinnors och flickors möjligheter att åtnjuta de mänskliga Fler flickor har tillgång till utbildning, fler kvinnor sitter i världens parlament och färre kvinnor och flickor utsätts för kvinnlig könsstympning respektive dör vid graviditet och förlossning. utvecklingen sker ofta utifrån ett dåligt utgångsläge, varierar mycket mellan och inom regioner och går på vissa områden mycket långsamt. återkommande mönstret är fortsatt att flickor och kvinnor diskrimineras och har färre möjligheter och sämre villkor än män och pojkar genom hela I vissa länder får flickor mindre mat, omsorg och vård än pojkar och riskerar till och med att överges på grund av sitt kön. överrepresenterade bland de barn som inte får någon utbildning och bland dem som tvingas hoppa av skolan. könsstympning begränsar fortsatt många flickors och kvinnors levnad och Till detta kommer att kvinnor och flickor utför huvuddelen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnors löner är generellt sett också lägre än mäns. På samma sätt har äldre kvinnor ofta en sämre ekonomisk situation än män och är mer beroende av anhöriga för sitt Dessutom ser lagstiftningen olika ut för kvinnor och män i De redan ojämlika förhållandena riskerar dessutom att förstärkas av andra faktorer och diskrimineringsgrunder än kön och ålder vilket ofta kan bidra till en förstärkt utsatthet. Den fortsatta ojämställdheten i världen bekräftas av flera studier. till exempel Global Gender Gap Report (2018) kommer det att dröja innan jämställdhet nås på det politiska området, medan det väntas ta för kvinnor att uppnå samma deltagande och möjligheter som män på det ekonomiska området. De senaste årens ökade motsättningar och utmaningar gör vidare att hårt vunna framsteg riskerar att gå förlorade. De ökade motsättningarna är tydligast i frågor som gäller sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) och accentueras av värdekonservativa strömningar som förespråkar könsstereotypa normer och attityder. sammanfaller med, och är ibland direkt kopplad till, ett krympande demokratiskt utrymme som ofta bidrar till att undergräva kvinnors och flickors egenmakt och aktörskap samt kvinnorättsorganisationers och andra civilsamhällesorganisationers möjligheter att verka och bidra till ansvarsutkrävande och samhällsutveckling. den diskriminerande lagstiftning som fortsatt 2019/20:17 råder i många länder och som innebär att kvinnor och flickor inte har samma rättigheter som män och pojkar i fråga om exempelvis arv, ägande och äktenskap, eller skydd enligt den straffrättsliga lagstiftningen. Många kvinnor och flickor diskrimineras också vad gäller politiskt deltagande, samhällsinflytande och tillgång till lönearbete och livslång utbildning av god kvalitet. Över hela världen präglas samhällen dessutom av stereotypa könsroller som missgynnar såväl kvinnor och flickor som män och pojkar och som upprätthåller könsdiskriminerande beteenden. Därtill förnekas många kvinnor och flickor rätten att bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduktion och saknar ofta tillgång till hälso- och sjukvård och sociala trygghetssystem. Vissa missförhållanden och former av diskriminering finns i alla länder. Könsrelaterat våld förekommer i alla samhällen oavsett utvecklingsnivå. () uppskattar att minst var tredje kvinna i världen har utsatts för fysiskt eller sexuellt våld. Alla former av våld mot kvinnor och flickor drabbar såväl individen som samhället i stort och utgör ett hinder för jämställdhet och utveckling. Strukturell underordning och marginalisering ökar ofta när andra faktorer tillkommer och utmaningar förvärras. Exempel på det är att kvinnor och flickor ofta drabbas särskilt hårt av fattigdom, klimatförändringar, ökat tryck på markanvändning, konkurrens om naturresurser och utdragna konfliktsituationer. Kvinnor och flickor är också särskilt utsatta i humanitära kriser och möter särskilda utmaningar vid flykt inklusive risk för att utsättas för barn- och tvångsäktenskap eller människohandel för sexuell exploatering. Digitaliseringen är en transformerande kraft som har medfört nya möjligheter att väcka frågor, samarbeta och utöva påverkan. Metoo-rörelsens mobilisering mot sexuella trakasserier och övergrepp är ett exempel som visar på digitala mediers möjlighet att verka som en katalysator för bland annat ansvarsutkrävande, stärkt politiskt engagemang och ökad jämställdhet. Men digitala medier har också medfört nya sätt att mer omfattande kontrollera, hota och förfölja flickor och kvinnor. Utvecklingen har även skapat nya kanaler för att köpa och sälja sexuella tjänster. Till detta kommer också en stor obalans i könsfördelningen inom bland annat it-sektorn, vilket riskerar att konservera förekomsten av stereotypa könsroller och påverka vilka värderingar och kulturella normer som sprids. har hot och hat mot kvinnor och flickor i det offentliga samtalet kommit att uppmärksammas i allt större utsträckning. Det är ett jämställdhetsproblem att kvinnor som till exempel är politiker, journalister eller aktivister ofta är dubbelt utsatta i bemärkelsen att de utsätts för hat och trakasserier både på grund av sitt yrke eller sitt engagemang och på grund av att de är kvinnor. Likaså utsätts ofta personer som debatterar feminism, jämställdhet och rasism för hot och hat, vilket ofta tystar eller påverkar dem som utsätts. Detta innebär ett hot mot det demokratiska samtalet och i förlängningen mot demokratin. Dagens fortsatt ojämställda värld vittnar om behovet av ett feministiskt perspektiv och systematiskt jämställdhetsarbete för att bryta den strukturella könsdiskriminering som fortsatt möter kvinnor och flickor världen över. Den feministiska utrikespolitiken grundar sig på folkrättsligt bindande åtaganden och internationella överenskommelser liksom Europeiska unionens (EU) fördrag och relevanta handlingsplaner. Den feministiska utrikespolitiken bygger också på nationella jämställdhetspolitiska mål och mångåriga arbete för att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Politiken är en agenda för förändring och resultat, vilket innebär att stärka kvinnors och flickors rättigheter, representation och resurser. Politiken ska bidra till jämställdhet och alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, inklusive genom att motverka alla former av diskriminering som begränsar kvinnors och flickors handlingsutrymme. Politiken ska också bidra till kvinnors representation och inflytande i beslutsprocesser, på alla nivåer och inom alla områden, medan arbetet med resurser handlar om att resurser fördelas så att jämställdhet uppnås, liksom alla kvinnors och flickors möjligheter att fullt ut åtnjuta de mänskliga rättigheterna. Då jämställdhet berör hela samhällen behöver arbetet involvera och beakta såväl kvinnor och män som flickor och pojkar. Det är även nödvändigt att ha ett intersektionellt perspektiv som tar hänsyn till att kvinnor, flickor, män och pojkar inte är homogena grupper utan har olika identitet, behov, inflytande och livsvillkor som påverkas av fler faktorer och diskrimineringsgrunder än kön som till exempel etnisk tillhörighet, funktionsnedsättning, ålder, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och könsöverskridande identitet eller uttryck. 3.1Sveriges mångåriga arbete för jämställdhet Den feministiska utrikespolitiken bygger vidare på mångåriga jämställdhets- och rättighetsarbete och har inneburit en ytterligare ambitionshöjning. satte tidigt sitt namn på världskartan som ett land med en progressiv jämställdhetspolitik. innebar en rad omfattande och avgörande reformer i form av särbeskattning, generös barnomsorg samt delad och könsneutral föräldraledighet. Rätten till abort, som introducerades , bidrog också till stärkandet av kvinnors rättigheter. Detsamma gällde den jämställdhetslag som trädde i kraft och introducerades för att skapa en jämställd arbetsmarknad utan diskriminering. Utvecklingen drevs framåt av en rad olika samhällsaktörer, däribland en progressiv kvinnorättsrörelse. Frågor som tidigare hade setts som ”kvinnofrågor” fick fäste på dagordningen för svensk inrikespolitik och utreddes av statliga utredningar som gav stöd och belägg för arbetet. Parallellt med detta tog svensk genusforskning fart och blev en etablerad akademisk disciplin. En annan viktig komponent i det systematiska jämställdhetsarbetet var införandet av jämställdhetsintegrering som arbetsmetod. Detta skedde och har sedan fortsatt att utvecklas och befästas. återfinns regelmässigt i toppen när jämställdhet i världens länder Det vittnar om att jämställdhetspolitik på många sätt har Det är också tydligt att utvecklingen på jämställdhets- området har haft direkt bäring på starka ekonomiska utveckling. Detta hindrar dock inte att det kvarstår stora utmaningar. Mot bakgrund av dessa utmaningar tog regeringen fram den jämställdhetspolitiska skrivelsen Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid (skr. 2016/17:10) som redogör för politikens inriktning, med en organisation för genomförande, ett system för uppföljning, en tioårig nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor samt en ny delmålsstruktur. Det riksdagsbundna målet för den svenska jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv (Budgetproposition 2008/09:1, bet. 2008/09:AU1, rskr. 2008/09:115). De sex jämställdhetspolitiska delmålen är: – En jämn fördelning av makt och inflytande. – Ekonomisk jämställdhet. – Jämställd utbildning. – Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. – Jämställd hälsa. – Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Jämställdhetsintegrering är regeringens huvudsakliga strategi för att uppnå de jämställdhetspolitiska målen, kombinerat med särskilda åtgärder. Regeringen har stärkt arbetet med jämställdhetsintegrering. Arbetet styrs av ett regeringsbeslut (S2016/04472/JÄM) som slår fast att ett jämställdhetsperspektiv ska införlivas i all politik som påverkar människors rättigheter, villkor och möjligheter, så att alla kvinnor och män, flickor och pojkar ska kunna leva jämställda liv. I linje med detta har även arbetet med jämställdhetsbudgetering stärkts med inriktning på att prioriteringar, vägval och tilldelning av resurser i budgeten i största möjliga mån ska främja jämställdhet. Regeringen har även byggt ut programmet för jämställdhetsintegrering i myndigheter till 58 statliga myndigheter samt . inrättade regeringen en jämställdhetsmyndighet med uppdrag att bidra till ett effektivt och sammanhållet genomförande av jämställdhetspolitiken. utrikespolitik har, på samma sätt som inrikespolitiken, länge kännetecknats av ett aktivt jämställdhets- och rättighetsarbete. var till exempel ett av de första länderna i världen att, efter en parlamentarisk utredning, Kommittén om politik för global utveckling /SOU 2001:96), anta en samstämmighetspolitik för en rättvis och hållbar global utveckling, se Gemensamt ansvar: politik för global utveckling (prop. 2002/03:122), förkortad PGU. I PGU är rättighetsperspektivet och jämställdhet centralt. PGU är ett viktigt verktyg i genomförande av Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling. Det blir allt tydligare att utrikes- och inrikespolitiska dimensioner berör varandra och hänger ihop. En stark svensk röst i världen förutsätter att följer sina internationella åtaganden, vilket i sin tur förutsätter en sammanhållen och aktiv nationell politik. Den feministiska utrikespolitiken bedrivs med utgångspunkt i folkrättsligt bindande åtaganden och andra överenskommelser. Bland dessa ingår deklarationerna och handlingsplanerna från i respektive befolkningskonferens i och deras översynskonferenser, 1325 om kvinnor, fred och säkerhet och efterföljande resolutioner samt relevanta FN- konventioner om mänskliga rättigheter. Agenda 2030 för hållbar utveckling och dess verktyg Action Agenda om utvecklingsfinansiering är centrala ramverk för en hållbar global utveckling. I dessa ramverk ses jämställdhet ses som en förutsättning för att nå framsteg inom alla samhällsområden. Andra centrala dokument är , om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet (Istanbulkonventionen), Romstadgan för den () samt Genèvekonventioner om skydd för krigens offer och flyktingkonvention. Den feministiska utrikespolitiken vägleds också av EU:s globala strategi, EU:s handlingsplaner för jämställdhet och kvinnors egenmakt i EU:s yttre förbindelser respektive för mänskliga rättigheter och demokrati samt EU:s strategiska ansats till säkerhetsrådsresolution om kvinnor, fred och säkerhet liksom relevanta riktlinjer, rådsslutsatser med flera dokument. Nedan redovisas utmaningar som finns i det globala arbetet med jämställdhet utifrån sex fokusområden. Fokusområdena berör alla kvinnors och flickors: –fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, –frihet från fysiskt, psykiskt och sexuellt våld, –medverkan i att förebygga och lösa konflikt, och i att bygga fred efter konflikter, –politiska deltagande och inflytande inom alla samhällsområden, –ekonomiska rättigheter och egenmakt, och –sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter (SRHR). 4.1 Fullt åtnjutande av de mänskliga rättigheterna Fler kvinnor och flickor har fått det bättre under . har inget land i världen uppnått jämställdhet. I flera av världens länder tar sig 2019/20:17 diskrimineringen bland annat uttryck i ojämställd lagstiftning som till exempel hindrar kvinnor från att utöva vissa yrken, inskränker kvinnors rätt att skilja sig eller behålla vårdnaden om sina barn respektive inte ser våldtäkt inom äktenskapet som ett brott. På många håll i världen förekommer det dessutom parallella rättssystem som i hög grad bidrar till kvinnors och flickors underordning. Diskrimineringen av kvinnor och flickor påverkar deras möjlighet att åtnjuta alla mänskliga rättigheter, exempelvis rätten till utbildning, arbete, politiskt deltagande, och kontroll över den egna kroppen. Könsdiskrimineringen förstärks också av diskriminering och utsatthet kopplad till andra faktorer som exempelvis fattigdom, konflikter, flykt och klimateffekter. Till detta kommer de senaste årens ökade ifrågasättande av frågor som berör jämställdhet, vilket riskerar att underminera och försvåra framsteg. uppmanar alla stater att fullt ut genomföra sina skyldigheter att respektera, skydda och uppfylla de mänskliga rättigheterna för alla utan diskriminering. uppmuntrar också länder som ännu inte har ratificerat grundläggande människorättskonventioner att göra det. Vidare uppmuntrar de länder som har gjort reservationer som strider mot en konventions syfte och ändamål att upphäva dessa. Religion, kultur, sedvänjor eller traditioner kan aldrig legitimera inskränkningar i de mänskliga rättigheterna eller relativisera dem. Våld är den yttersta formen av förtryck. Våld i hemmet, där partnern är förövaren, är den främsta orsaken till skador hos kvinnor. Drygt hundra länder har lagstiftat mot våld i hemmet, men hundratals miljoner kvinnor lever i länder där våld i hemmet fortfarande inte är straffbart. Det utbredda våldet gör dessutom att kvinnor och flickor i alla länder kalkylerar med risken att utsättas för könsrelaterat eller sexuellt våld eller trakasserier i offentliga miljöer, vilket allvarligt begränsar deras rörelsefrihet. Alla former av våld mot kvinnor och flickor drabbar såväl individen som samhället i stort och utgör ett allvarligt hinder för jämställdhet och utveckling. Konflikt- och postkonfliktsituationer präglas ofta av våld och övergrepp mot civila. I dessa situationer dödas fler män och pojkar av direkt våld, medan kvinnor och flickor är mer utsatta för konfliktrelaterat sexuellt våld. I många konflikter är kvinnor och flickor direkta måltavlor för sexuellt och könsrelaterat våld. Förövarna straffas sällan. bedriver ett mycket omfattande arbete för att säkerställa allas frihet från våld, stärka ansvarsutkrävandet och motverka straffriheten för våld mot kvinnor och flickor. För att förebygga våld är det bland annat viktigt att motverka negativa och könsstereotypa normer och attityder, inte minst destruktiva maskulinitetsnormer, attityder och beteenden. Deltagande och inflytande i fredsarbetet Krig och kriser gör att samhällen slås i spillror, familjer splittras och utveckling stannar av. Kvinnors och flickors ökade deltagande i alla delar av fredsarbete är en fråga om rättigheter och jämställdhet men bidrar också till hållbar fred. Inkluderande fredsprocesser öppnar för fler möjliga lösningar, blir bättre förankrade och mer hållbara. Samhällen där kvinnor har egenmakt och är aktiva deltagare i politik, ekonomi, kultur och samhällsliv tenderar också att vara mindre våldsbenägna, mer demokratiska och i högre grad respektera mänskliga rättigheter. Trots detta är kvinnor nästan helt frånvarande i de flesta formella fredsförhandlingar och när det gäller beslutsfattande i fredsprocesser, vilket får konsekvenser för fredsavtalens utformande och genomförande. verkar för att kvinnors deltagande och inflytande ska öka på alla nivåer och för att internationella fredsinsatsers mandat och arbete ska beakta mäns, kvinnors, pojkars och flickors behov och perspektiv samt ovillkorligen respektera allas mänskliga rättigheter och fysiska och psykiska integritet. Sexuellt och könsrelaterat våld används ofta som vapen i konflikter och ökar också ofta i närstående relationer under en konflikt. Våldtäkt i väpnade konflikter kan vara en krigsförbrytelse. arbetar för att brottsoffer ska få gottgörelse och förövare ställas till svars. Straffrihet för konfliktrelaterat sexuellt våld försvårar försoningsprocesser och undergräver fredsbyggande. Endast nolltolerans kan accepteras. verkar också för att män och pojkar ska involveras i arbetet med att förebygga konflikter och motverka könsrelaterat och sexuellt våld. 4.4Politiskt deltagande och inflytande