prop · H7039 · 2019-09-24 00:00:00 — –tillstånd för säsongsarbete (6 c kap.), –återkallelse av tillstånd (7 kap.), –avvisning och utvisning (8 kap.), –utvisning på grund av brott (8 a kap.), 2019/20:9 – kontroll- och tvångsåtgärder (9 kap.), –förvar och uppsikt avseende utlänningar (10 kap.), –hur en utlänning som hålls i förvar ska behandlas (11 kap.), –verkställighet av beslut om avvisning och utvisning (12 kap.), –handläggningen av ärenden hos förvaltningsmyndigheterna m.m. (13 kap.), –överklagande av förvaltningsmyndighets beslut (14 kap.), –nöjdförklaring (15 kap.), –migrationsdomstolar och Migrationsöverdomstolen (16 kap.), –skyldighet att lämna uppgifter (17 kap.), –offentligt biträde (18 kap.), –kostnadsansvar (19 kap.), –bestämmelser om straff m.m. (20 kap.), –tillfälligt skydd (21 kap.), –tribunalvittnen (22 kap.), och –särskilda bemyndiganden (23 kap.). I paragrafen finns en innehållsförteckning till lagen. Paragrafen ändras till följd av att ett nytt kapitel, 5 b kap., införs i lagen. 2 kap. Villkor för att en utlänning skall få resa in i samt vistas och arbeta i Undantag från kraven på pass, visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd 8 a § Kravet på visering enligt 3 § gäller inte för en utlänning som 1. är EES-medborgare, 2. har uppehållskort eller permanent uppehållskort som har utfärdats i eller av en behörig myndighet i en annan EES-stat, 3. har uppehållstillstånd, 4. har ställning som varaktigt bosatt i , eller 5. återtas enligt 6 a kap. 14 § eller 6 b kap. 19 §. Kravet på visering enligt 3 § för inresa gäller inte heller för en utlänning som återtas enligt 4 kap. 5 d §, 5 a kap. 7 § eller 5 b kap. 25 §. Paragrafen innehåller undantag från kravet på visering enligt 3 §. Över- vägandena finns i avsnitt 17.7. Paragrafen genomför delvis artikel 32.4 i direktivet (EU) 2016/801 av om villkoren för tredjelands- medborgares inresa och vistelse för forskning, studier, praktik, volontär- arbete, deltagande i elevutbytesprogram eller utbildningsprojekt och för au pairarbete (student- och forskardirektivet). Ändringen i andra stycket innebär att kravet på visering för inresa i inte heller gäller när enligt 5 b kap. 25 § från en annan EU-stat återtar en utlänning som har eller har haft ett uppehållstillstånd för forskning eller för studier inom högre utbildning och medföljande familje- medlemmar till en forskare. När ansökan om uppehållstillstånd skall vara gjord 18 § En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i ska ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Första stycket gäller dock inte om 1.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd här som flykting eller annan skyddsbehövande enligt 1 § eller kan beviljas uppehållstillstånd här med stöd av 21 kap. 2, 3 eller 4 §, 2.utlänningen med stöd av 6 § bör beviljas uppehållstillstånd här, 3.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljats en utlänning med familjeanknytning med stöd av 3 § första stycket 1 eller 2 b eller 3 a § första stycket 1 eller andra stycket, 4.utlänningen kan beviljas eller har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd här med stöd av 15 §, 5.utlänningen enligt 3 § första stycket 1–4, 3 a § första stycket 1–4 eller andra stycket har stark anknytning till en person som är bosatt i och det inte skäligen kan krävas att utlänningen reser till ett annat land för att ge in ansökan där, 6.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd med stöd av 3 § första stycket 5, 7.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som med stöd av 10 § har beviljats en utlänning i fall som avses i6 kap. 2 § första stycket, 8.utlänningen kan beviljas uppehållstillstånd enligt 15 a eller 15 d §, 9.utlänningen har ett uppehållstillstånd enligt 10 § eller 5 b kap. 3 § och antingen slutfört studier som motsvarar 30 högskolepoäng eller fullföljt en termin vid forskarutbildning eller har ett uppehållstillstånd enligt 5 b kap. 1, 2, 4, 7 eller 8 §, 10.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd enligt 2 a eller 2 d §, eller 11.det annars finns synnerliga skäl. Första stycket gäller inte heller om utlänningen har beviljats en visering för att besöka en arbetsgivare i eller är undantagen från kravet på visering om han eller hon ansöker om ett uppehållstillstånd för arbete inom ett slag av arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft. En ytterligare förutsättning är att arbetsgivaren skulle förorsakas olägenheter om utlänningen måste resa till ett annat land för att ge in ansökan där eller att det annars finns särskilda skäl. Vid skälighetsbedömningen enligt andra stycket 5 ska konsekvenserna för ett barn av att skiljas från sin förälder särskilt beaktas, om det står klart att uppehållstillstånd skulle ha beviljats om prövningen gjorts före inresan i . I fråga om uppehållstillstånd för en utlänning som ska avvisas eller utvisas enligt ett beslut som har fått laga kraft gäller föreskrifterna i 15 a och 20 §§ samt 12 kap. 16 b, 16 c och 18–20 §§. I 19 § lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppe- hållstillstånd i föreskrivs ytterligare undantag från första stycket –. Paragrafen innehåller bestämmelser om när en ansökan om uppehålls- tillstånd ska vara gjord. Övervägandena finns i avsnitt 18.1. Ändringarna i andra stycket 9 innebär att punkten i fortsättningen också gäller för en utlänning som har ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning. För en sådan utlänning ställs det – på samma sätt som för en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd enligt 10 § – krav på att utlänningen antingen ska ha slutfört studier som motsvarar 30 högskole- poäng eller fullföljt en termin vid forskarutbildning. Vidare innebär änd- ringarna att även den som har ett uppehållstillstånd för forskning, forsk- ning vid rörlighet för längre vistelse eller praktik med anknytning till högre utbildning eller ett uppehållstillstånd efter slutförd forskning eller slut- förda studier är undantagen från huvudregeln om att en ansökan om uppe- hållstillstånd inte får ges in och beviljas efter inresan i landet. 2019/20:9 undantaget ska vara tillämpligt krävs det att utlänningen har ett gällande uppehållstillstånd vid ansökningstillfället. 23 § Regeringen får meddela föreskrifter om uppehållstillstånd för studier eller besök. Regeringen får meddela föreskrifter om att en ansökan om uppehållstillstånd får bifallas om det följer av en överenskommelse med en främmande stat. Regeringen får meddela föreskrifter om när uppehållstillstånd får ges till en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och till anhöriga till en sådan utlänning. Regeringen får meddela föreskrifter om uppehållstillstånd för familjemed- lemmar till en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd för arbete, studier eller näringsverksamhet. Regeringen får meddela föreskrifter om uppehållstillstånd för en utlänning som är medborgare i och för familjemedlemmar till en sådan utlänning. I 5 b kap. 28 § finns en bestämmelse om att regeringen får meddela föreskrifter om uppehållstillstånd för familjemedlemmar till en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd enligt 5 b kap. 3 eller 8 §. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen att meddela före- skrifter om uppehållstillstånd. Övervägandena finns i avsnitt 6 och 16.6. Sjätte stycket, som är nytt, innehåller en upplysning om att det i 5 b kap. 28 § finns ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om uppehållstillstånd för familjemedlemmar till en utlänning som har bevil- jats ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning eller ett uppe- hållstillstånd efter slutförda studier. Genom ändringarna upphävs de hittillsvarande andra och fjärde styckena, som handlar om uppehållstillstånd för en utlänning som slutfört en högskoleutbildning för vilken uppehållstillstånd för studier beviljats och för hans eller hennes familjemedlemmar och om uppehållstillstånd för forskning och för medföljande familjemedlemmar till en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd för forskning. Regler om uppehållstillstånd för dessa utlänningar återfinns i fortsättningen i stället i 5 b kap. 1, 2, 8, 19 och 28 §§. Regeringen kommer även fortsättningsvis att få meddela föreskrifter om bl.a. uppehållstillstånd för studier och om uppehållstillstånd för familje- medlemmar till en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd för studier (första och fjärde styckena). På motsvarande sätt som gällt får föreskrifter dock inte meddelas med stöd av dessa generella bemyn- diganden om det i lagen finns särskilda regler om uppehållstillstånd för motsvarande situationer och personkategorier (se det ovannämnda förslaget till 5 b kap. som innehåller särskilda regler om bl.a. uppe- hållstillstånd för studier inom högre utbildning). Uppehållstillstånd för forskning, studier inom högre utbildning, viss praktik, visst volontärarbete och au pair- 1 § En utlänning som ska utföra forskning i enligt ett mottagningsavtal som har ingåtts enligt lagen (2008:290) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare ska, om inte något annat följer av 9–12 §§, beviljas ett uppehållstillstånd för forskning. Ett uppehållstillstånd enligt första stycket ska, om inte något annat följer av tredje stycket, gälla eller den som forskningen enligt mottagningsavtalet ska pågå. Om utlänningen omfattas av ett unionsprogram eller ett multilateralt program som främjar tredjelandsmedborgares rörlighet och förutsättningarna för att bevilja tillstånd för hela forskningsperioden är uppfyllda, ska uppehållstillståndet gälla eller den som forskningen enligt mottagningsavtalet Paragrafen, som är ny och som utformas i enlighet med Lagrådets förslag, anger förutsättningarna för att ett uppehållstillstånd för forskning ska beviljas och tillståndstiden. Övervägandena finns i avsnitt 9.1 och 9.2. Genom paragrafen genomförs delvis artiklarna 7, 8, 10, 18 och 20 i Enligt första stycket är det ett krav för att beviljas tillstånd att utlän- ningen ska ha ingått ett mottagningsavtal med en forskningshuvudman i enligt lagen om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot Av första stycket framgår även att det finns ytterligare villkor för att beviljas ett uppehållstillstånd för forskning i 9–12 §§. I andra stycket anges att ett uppehållstillstånd för forskning som huvud- regel ska gälla eller den som forskningen enligt mottagningsavtalet ska pågå. Om utlänningen omfattas av ett unions- program eller ett multilateralt program som främjar tredjelands- medborgares rörlighet och förutsättningarna för att bevilja tillstånd för hela forskningsperioden enligt avtalet är uppfyllda ska emellertid, enligt tredje stycket, uppehållstillståndet gälla eller den som forskningen enligt mottagningsavtalet ska pågå. program eller ett multilateralt program som främjar tredjelands- medborgares rörlighet avses ett program finansierat av EU eller medlemsstaterna som främjar tredjelandsmedborgares rörlighet i unionen eller i de medlemsstater som deltar i programmet (jfr artikel 3.20 i direk- Att utlänningen omfattas av ett unionsprogram eller ett multilateralt program som främjar tredjelandsmedborgares rörlighet bör normalt framgå av det mottagningsavtal som både sökanden och forskningshuvud- mannen i ska underteckna och som ska bifogas ansökan om Om förutsättningarna för tillståndet inte är uppfyllda för hela forskningsperioden, t.ex. om utlänningen saknar försörjnings- förmåga för hela den planerade vistelsen, gäller i stället vad som sägs i I vilka fall som tillståndstiden får förlängas framgår av 17 och 18 §§. 2 § En utlänning som har beviljats ett uppehållstillstånd för forskning av en annan EU-stat och som ska utföra forskning i i enligt ett mottagningsavtal som har ingåtts enligt lagen (2008:290) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare ska, om inte något annat följer av 9– 12 §§, beviljas ett uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse. Ett uppehållstillstånd enligt första stycket ska gälla eller den som forskningen enligt mottagningsavtalet ska pågå. tillstånd får dock inte gälla än det uppehållstillstånd för forskning som har beviljats av en annan EU-stat. Paragrafen, som är ny och som utformas med beaktande av Lagrådets synpunkter, anger förutsättningarna för att ett uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse ska beviljas och tillståndstiden. Övervägandena finns i avsnitt 17.2. Genom paragrafen genomförs delvis artikel 29 i direktivet. Av första stycket framgår att en grundförutsättning för att beviljas ett uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse, dvs. än , är att utlänningen har beviljats ett uppe- hållstillstånd för forskning av en annan EU-stat för att utföra forskning där. I övrigt motsvarar förutsättningarna för att beviljas ett uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse de som gäller enligt 1 § för att beviljas ett uppehållstillstånd för forskning, se författningskom- mentaren till den paragrafen. Enligt andra stycket ska ett uppehållstillstånd för forskning vid rörlighet för längre vistelse gälla eller den som forskningen enligt mottagningsavtalet ska pågå. Ett sådant tillstånd får dock aldrig gälla än det uppehållstillstånd för forskning som har beviljats av en annan EU-stat. I vilka fall tillståndstiden får förlängas framgår av 17 och 18 §§. Uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning 3 § En utlänning som har antagits till en utbildning på heltid vid en läroanstalt för högre utbildning i ska, om utlänningen har betalat de avgifter som tas ut för studierna vid läroanstalten och inte något annat följer av 9–12 §§, beviljas ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning. Ett uppehållstillstånd enligt första stycket ska, om inte något annat följer av tredje stycket, gälla eller den som studierna ska pågå. Om utlänningen omfattas av ett unionsprogram eller ett multilateralt program som främjar tredjelandsmedborgares rörlighet eller av ett avtal mellan två eller flera läroanstalter och förutsättningarna för att bevilja tillstånd för hela studie- perioden är uppfyllda, ska uppehållstillståndet gälla eller den som studierna ska pågå. Paragrafen, som är ny och som delvis utformas i enlighet med Lagrådets förslag, anger förutsättningarna för att ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning ska beviljas och tillståndstiden. finns i avsnitt 10.1 och 10.2. Genom paragrafen genomförs delvis artiklarna 7, 11, 18 och 20 i direktivet. Enligt första stycket är det ett krav för att beviljas tillstånd att utlän- ningen har antagits till en utbildning på heltid vid en Att utlänningen ska ha antagits till utbildningen innebär i det här sammanhanget inte nödvändigtvis att den sökande behöver vara antagen genom den ordinarie antagningsprocessen till läroanstalten, exempelvis i enlighet med bestämmelserna om antagning i högskoleförordningen (1993:100). Det kan även räcka med att utlänningen . 2019/20:9 kan visa upp t.ex. ett brev eller ett intyg som styrker inskrivningen vid läroanstalten (jfr skäl 17 i direktivet). Med utbildning avses alla slags läroanstalter för högre utbildning som är erkända eller betraktas som sådana och som erbjuder en erkänd examen från högre utbildning eller annan erkänd efter- gymnasial behörighet (jfr artikel 3.13 i direktivet). Det innebär bl.a. att de läroanstalter som omfattas av högskolelagen (1992:1434), lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina, förordningen (1993:221) om och förordningen (2007:1164) för Försvarshögskolan är att anse som läroanstalter för högre utbildning. Även utbildning inom liksom yrkesutbildning på eftergymnasial nivå vid folkhögskola omfattas av begreppet. Det finns även andra utbildningsanordnare som kan falla in under definitionen av utbildning. Genom förordningen (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande har en nationell referensram för kvalifikationer införts. Referensramen har åtta nivåer och eftergymnasiala utbildningar motsvarar nivå 5 och uppåt. Om en utbildningsanordnare erbjuder en eftergymnasial utbildning och kvalifi- kationer från denna utbildning genom författning eller beslut av Myndig- heten för bedöms motsvara nivå 5 eller högre i referens- ramen, bör utbildningsanordnaren vara att anse som en utbildning i fråga om den aktuella utbildningen. Det ankommer på att i varje enskilt fall bedöma om den utbildning som utlänningen anger genomförs vid en utbildning och om utbildningen därmed kan berättiga till uppehållstillstånd. Vidare ställs det i första stycket upp som krav för att beviljas uppe- hållstillstånd att utlänningen har betalat de avgifter som i förekommande fall tas ut för studierna vid läroanstalten. Av första stycket framgår även att det finns ytterligare villkor för att beviljas ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning i 9–12 §§. I andra stycket anges att ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning som huvudregel ska gälla eller den som studierna ska pågå. Om utlänningen omfattas av ett unionsprogram eller ett multilateralt program som främjar tredjelandsmedborgares rörlighet eller ett avtal mellan två eller flera läroanstalter och förutsättningarna för att bevilja tillstånd för hela studieperioden är uppfyllda ska dock, enligt tredje stycket, uppehållstillståndet gälla eller den som studierna ska pågå. Om förutsättningarna för tillstånd inte är uppfyllda för hela studieperioden, t.ex. om utlänningen saknar försörj- ningsförmåga för hela den planerade vistelsen, gäller i stället vad som sägs i andra stycket. I vilka fall tillståndstiden får förlängas framgår av 17 och 18 §§. Uppehållstillstånd för praktik med anknytning till högre utbildning 4 § En utlänning som före ansökningstillfället har fått en examen från högre utbildning eller följer ett utbildningsprogram som leder till en sådan examen och som ska praktisera i enligt ett avtal om praktik ska, om praktiken har anknytning till utlänningens utbildning och inte något annat följer av 9–12 §§, beviljas ett uppehållstillstånd för praktik med anknytning till högre utbildning. Ett avtal om praktik ska innehålla uppgifter om 1. praktikens innehåll, 2. praktikens längd, 3. tjänstgörings- och handledningsförhållandena, 4. tiderna för praktiken, och 5. rättsförhållandet mellan praktikanten och värdenheten i . Ett uppehållstillstånd enligt första stycket ska gälla eller den som praktiken ska pågå. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för att ett uppehållstillstånd för praktik med anknytning till högre utbildning ska beviljas och till- Övervägandena finns i avsnitt 11.1 och 11.2. grafen genomförs delvis artiklarna 13, 18 och 20 i direktivet. Enligt första stycket omfattar paragrafen utlänningar som antingen har fått en examen från en högre utbildning före ansöknings- tillfället eller följer ett utbildningsprogram som leder till en sådan examen. För att en sådan utlänning ska beviljas ett uppehållstillstånd för praktik krävs för det första att han eller hon har ingått ett avtal om praktik. sådant avtal ska innehålla framgår av andra stycket. Vidare ställs det upp som krav att praktiken som utlänningen ska genomföra i har anknytning till utlänningens utbildning. Med detta avses att praktiken ska genomföras inom samma område och på samma kvalifikationsnivå som det utbildningsprogram som sökanden följer eller har slutfört. stycket framgår även att det finns ytterligare villkor för att beviljas ett uppehållstillstånd för praktik med anknytning till högre utbildning i 9– En utlänning som avser att praktisera i kan i vissa fall beviljas uppehållstillstånd enligt 5 kap. 10 §. Den paragrafen kan t.ex. bli aktuell att tillämpa om utlänningens praktiktjänstgöring grundar sig på ett internationellt eller bilateralt avtal. I andra stycket anges vad ett avtal om praktik måste innehålla för att uppehållstillstånd ska beviljas. Avtalet ska innehålla uppgifter om prakti- kens innehåll, praktikens längd, tjänstgörings- och handledningsför- hållandena, tiderna för praktiken och rättsförhållandet mellan praktikanten och värdenheten i . Med det sistnämnda avses vilken rättslig relation som gäller mellan parterna i avtalet om praktik och vilka rättig- heter och skyldigheter som detta förhållande ger upphov till. kan det vara fråga om ett anställningsförhållande som ger praktikanten rätt till viss lön och andra förmåner. I tredje stycket anges tillståndstiden för ett uppehållstillstånd för praktik med anknytning till högre utbildning. Ett uppehållstillstånd ska gälla i arton månader eller den som praktiken ska pågå. kan inte förlängas (jfr 17 och 18 §§). Uppehållstillstånd för volontärarbete inom ramen för Europeisk 5 § En utlänning som har ingått ett avtal med en organisation i om deltagande i ett volontärprogram här inom ramen för Europeisk volontärtjänst ska, om inte något annat följer av 9–12 §§, beviljas ett uppehållstillstånd för volontärarbete inom ramen för Europeisk volontärtjänst. Ett avtal om deltagande i ett volontärprogram ska innehålla uppgifter om 1. volontärprogrammets innehåll, 3.tjänstgörings- och handledningsförhållandena för volontärarbetet, 4.tiderna för volontärarbetet, 5.de medel som finns tillgängliga för att täcka kostnaderna för utlänningens uppehälle och logi, och 6.i förekommande fall, den utbildning som utlänningen kommer att få för att kunna utföra volontärarbetet. Ett uppehållstillstånd enligt första stycket ska gälla eller den som volontärarbetet ska pågå. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för att ett uppehållstillstånd för volontärarbete inom ramen för Europeisk volontärtjänst ska beviljas och tillståndstiden. Övervägandena finns i avsnitt 12.1 och 12.2. Genom paragrafen genomförs delvis artiklarna 14 och 18 i direktivet. Enligt första stycket är det ett krav för tillstånd att utlänningen ska ha ingått ett avtal med en i godkänd organisation inom Europeisk volontärtjänst. Europeisk volontärtjänst är en del av EU-programmet mus+ och det är Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällsfrågor som godkänner vilka organisationer och myndigheter i som får ta emot personer som volontärer inom Europeisk volontärtjänst. Begreppet Europeisk volontärtjänst inbegriper även sådan volontärtjänst som utförs i enlighet med förordningen om den Europeiska solidaritetskåren (se artikel 7.2i och rådets förordning (EU) 2018/1475 av om fastställande av den rättsliga ramen för den europeiska solidaritetskåren och om ändring av förordning (EU) nr 1288/2013, förordning (EU) nr 1293/2013 och beslut nr 1313/2013/EU). Den som ansöker om uppehållstillstånd för annat volontärarbete än inom ramen för Europeisk volontärtjänst kan inte beviljas uppehållstillstånd enligt denna paragraf. För sådant volontärarbete kan uppehållstillstånd i stället beviljas enligt 5 kap. 10 §. Av första stycket framgår också att det finns ytterligare villkor för att beviljas ett uppehållstillstånd i 9–12 §§. I andra stycket anges vad det avtal om deltagande i volontärprogram som utlänningen har ingått med en organisation i måste innehålla för att uppehållstillstånd ska beviljas. Avtalet ska innehålla uppgifter om volontärprogrammets innehåll, programmets längd, tjänstgörings- och handledningsförhållandena för volontärarbetet, tiderna för volontärarbetet, de medel som finns tillgängliga för att täcka kostnaderna för utlänningens uppehälle och logi och, i förekommande fall, den utbildning som utlänningen kommer att få för att kunna utföra volontärarbetet. Volontärens fickpengar inbegrips i de medel som finns tillgängliga för att täcka kostnaderna för utlänningens uppehälle (jfr artikel 14.1 a i direktivet). I tredje stycket anges tillståndstiden för ett uppehållstillstånd för volon- tärarbete inom ramen för Europeisk volontärtjänst. Ett uppehållstillstånd ska gälla eller den som volontärarbetet ska pågå. Tillståndstiden kan inte förlängas (jfr 17 och 18 §§).