prop · H60372 · 2019-03-19 00:00:00 — De behöriga myndigheterna ska vara antingen offentliga myndigheter eller organ som erkänts enligt nationell rätt eller av enligt nationell rätt för ändamålet uttryckligen bemyndigade offentliga myndigheter. De ska inte vara betaltjänstleveran törer, med undantag för nationella centralbanker. 2.Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheterna och alla personer som arbetar eller har arbetat för behöriga myndigheter samt revisorer och experter som arbetar på deras uppdrag är bundna av tystnadsplikt. Ingen förtrolig information som erhålls i tjänsten får röjas till någon person eller myndighet utom i sammanfattad eller aggregerad form, dock med förbehåll för fall som omfattas av straffrätt eller av detta direktiv. Detta ska emellertid inte hindra de behöriga myndigheterna från att utbyta eller överföra förtrolig information i enlighet med unionsrätten och nationell rätt. L 257/242 Europeiska unionens officiella tidning 3.Medlemsstaterna ska se till att de myndigheter som utsetts till behöriga att säkerställa tillämpningen och verkstäl landet av detta direktiv är någon, eller båda, av följande: a)Behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 4.2 i förordning (EU) nr 1093/2010. b)Andra myndigheter än de behöriga myndigheter som avses i led a, under förutsättning att nationella lagar eller andra författningar kräver att dessa myndigheter samarbetar med de behöriga myndigheter som avses i led a närhelst så krävs för att utföra sitt uppdrag enligt detta direktiv, även när det gäller att samarbeta med enligt vad som krävs i detta direktiv. 4.Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och om de behöriga myndigheterna och om eventuella änd ringar vad gäller detta. Den första underrättelsen av detta slag ska ske möjligt och . 5.De behöriga myndigheterna ska utöva sina befogenheter i enlighet med nationell rätt antingen a)direkt enligt sina egna befogenheter eller under tillsyn av de rättsliga myndigheterna, eller b)genom ansökan till domstolar som är behöriga att fatta det beslut som krävs, inbegripet, när så är lämpligt, genom överklagande, om ansökan om att fatta det nödvändiga beslutet avslås. 6.Om en medlemsstat har mer än en behörig myndighet på sitt territorium, ska medlemsstaten se till att deras respektive uppdrag är tydligt definierade och att det råder ett nära samarbete dem emellan, så att de kan fullgöra sina respektive uppdrag på ett effektivt sätt. 7.Kommissionen ska minst en gång i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra en förteckning över de behöriga myndigheterna och kontinuerligt uppdatera den på sin webbplats. 1.Behöriga myndigheter i olika medlemsstater ska vid behov samarbeta med varandra för att de vid utövandet av sina befogenheter enligt detta direktiv ska kunna fullgöra sina uppdrag enligt detta direktiv eller nationell rätt. De behöriga myndigheterna ska bistå behöriga myndigheter i övriga medlemsstater. De ska särskilt utbyta information och samarbeta vid all utrednings- eller tillsynsverksamhet. För att underlätta och påskynda samarbetet, särskilt informationsutbytet, ska varje medlemsstat utse en behörig myndig het till kontaktpunkt för frågor som gäller detta direktiv. Medlemsstaten ska meddela kommissionen och de andra medlemsstaterna namnen på de myndigheter som har utsetts att motta förfrågningar om utbyte av information eller samarbete enligt denna punkt. 2.Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga administrativa och organisatoriska åtgärder för att underlätta det bistånd som föreskrivs i punkt 1. Europeiska unionens officiella tidning L 257/243 3.De behöriga myndigheter som i överensstämmelse med punkt 1 har utsetts till kontaktpunkter inom ramen för detta direktiv ska utan onödigt dröjsmål förse varandra med de upplysningar som erfordras för att de, i egenskap av behöriga myndigheter, ska kunna utföra sina uppgifter i överensstämmelse med de bestämmelser som antas med stöd av detta direktiv. De behöriga myndigheter som utbyter information med andra behöriga myndigheter enligt detta direktiv får med meddelandet ange att sådan information inte får överlämnas utan deras uttryckliga samtycke och sådan information får då endast utbytas för det ändamål för vilket dessa myndigheter gav sitt samtycke. Den behöriga myndighet som har utsetts till kontaktpunkt får översända den information som den har erhållit till de andra behöriga myndigheterna, men de får däremot inte vidarebefordra informationen till andra organ eller fysiska eller juridiska personer utan uttryckligt samtycke från de behöriga myndigheter som överlämnade informationen och endast för de ändamål för vilka dessa myndigheter gav sitt samtycke, med undantag för vederbörligen motiverade fall, då den ska underrätta den kontaktpunkt som tillhandahöll informationen. 4.En behörig myndighet får endast vägra att tillmötesgå en begäran om samarbete vid genomförandet av utrednings- eller tillsynsverksamhet eller informationsutbyte enligt punkt 3, om a)en sådan utredning, kontroll på plats, tillsynsverksamhet eller ett sådant informationsutbyte negativt kan påverka den tillfrågade medlemsstatens suveränitet, säkerhet eller allmänna ordning, b)rättsliga förfaranden i fråga om samma gärningar och personer redan har inletts inför myndigheterna i den tillfrågade medlemsstaten, c)ett slutligt avgörande redan har meddelats beträffande samma gärningar och personer i den tillfrågade medlemsstaten. Vid en sådan vägran ska den behöriga myndigheten underrätta den behöriga myndighet som lämnade begäran om avslaget och tillhandahålla så ingående upplysningar som möjligt. Lösande av tvister mellan behöriga myndigheter i olika medlemsstater De behöriga myndigheterna får hänskjuta frågor till , om en begäran om samarbete, särskilt om informationsutbyte, har avslagits eller inte besvarats inom rimlig tid, och får begära dess hjälp i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1093/2010. I detta fall får agera i enlighet med de befogenheter som den tilldelas genom samma artikel och varje bindande beslut av bankmyndigheten i enlighet med den artikeln ska vara bindande för de berörda behöriga myndig heterna, oavsett om dessa behöriga myndigheter är medlemmar i eller inte. Medlemsstaterna ska se till att konsumenterna har tillgång till effektiva förfaranden för alternativ tvistlösning av tvister som kan uppstå till följd av de rättigheter och skyldigheter som införs genom detta direktiv. Sådana förfaranden för alternativ tvistlösning och de enheter som erbjuder dem ska uppfylla de kvalitetskrav som fastställs i direktiv /11/EU. L 257/244 Europeiska unionens officiella tidning Mekanism vid avslag av ansökan om ett betalkonto för vilket en avgift tas ut Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 16 får medlemsstaterna inrätta en särskild mekanism för att säkerställa att konsumenter som inte har ett betalkonto på deras territorium och som har vägrats tillgång till ett betalkonto för vilket kreditinstituten tar ut en avgift kostnadsfritt får faktisk tillgång till ett betalkonto med grundläggande funktioner. 1.Medlemsstaterna ska fastställa bestämmelser om sanktioner för överträdelser av nationell lagstiftning som införlivar detta direktiv och vidta alla åtgärder som krävs för att se till att de genomförs. Sådana sanktioner ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. 2.Medlemsstaterna ska föreskriva att den behöriga myndigheten får offentliggöra administrativa sanktioner som påförs för överträdelser av de bestämmelser som antas för införlivande av detta direktiv, om inte offentliggörandet allvarligt äventyrar finansmarknaderna eller åsamkar de berörda parterna oproportionell skada. 1.Medlemsstaterna ska ge kommissionen information om följande första gången och därefter : a)Betaltjänstleverantörernas efterlevnad av artiklarna 4, 5 och 6. b)Medlemsstaternas efterlevnad av kraven på att se till att jämförelsewebbplatser enligt artikel 7 existerar. c)Antal byten av betalkonto som har genomförts och andelen ansökningar om byte som har fått avslag. d)som erbjuder betalkonton med grundläggande funktioner, antal sådana konton som har öppnats och andelen ansökningar om betalkonton med grundläggande funktioner som har fått avslag. 2.Kommissionen ska utarbeta en rapport första gången och därefter på grundval av information från medlemsstaterna. 1.Senast den 18 september 2019 ska kommissionen överlämna en rapport till och rådet om tillämpningen av detta direktiv, vid behov åtföljd av ett lagstiftningsförslag. Europeiska unionens officiella tidning L 257/245 Rapporten ska innehålla följande: a)En förteckning över alla överträdelseförfaranden som kommissionen har inlett rörande detta direktiv. b)En bedömning av de genomsnittliga avgiftsnivåerna i medlemsstaterna för betalkonton som faller inom tillämpnings området för detta direktiv. c)En bedömning av möjligheten att utarbeta ramar för att säkerställa automatisk omdirigering av betalningar från ett betalkonto till ett annat inom samma medlemsstat i kombination med automatiska meddelanden till betalnings mottagare eller betalare när deras överföringar omdirigeras. d)En bedömning av möjligheten att utvidga den bytestjänst som avses i artikel 10 till fall där den mottagande och den överförande betaltjänstleverantören är belägna i olika medlemsstater samt av möjligheten att öppna gränsöverskri dande konton enligt artikel 11. e)En bedömning av antalet kontoinnehavare som har bytt betalkonto sedan detta direktivs införlivande på grundval av information från medlemsstaterna enligt artikel 27. f)En bedömning av lönsamheten i ett genomförande av en fullständig unionsomfattande portabilitet för betalkon tonummer. g)En bedömning av antalet kreditinstitut som erbjuder betalkonton med grundläggande tjänster. h)En bedömning av antalet och, om anonymiserad information görs tillgänglig, kännetecknen för konsumenter som har öppnat betalkonton med grundläggande funktioner sedan detta direktivs införlivande. i)En bedömning av de genomsnittliga årsavgifter som tas ut för betalkonton med grundläggande funktioner på med lemsstatsnivå. j)En bedömning av befintliga åtgärders effektivitet och behovet av ytterligare åtgärder för att öka den ekonomiska integreringen och bistå utsatta samhällsmedlemmar vad avser överskuldsättning. k)Exempel på bästa praxis i medlemsstaterna för att minska antalet konsumenter som är utestängda från betaltjänster. 2.I rapporten ska det, även utifrån den information som har lämnats av medlemsstaterna enligt artikel 27, bedömas huruvida det krävs en ändring och uppdatering av förteckningen över de tjänster som ska ingå i ett betalkonto med grundläggande funktioner, med hänsyn till utvecklingen av betalningsmetoder och teknik. 3.I rapporten ska det även göras en bedömning av huruvida det krävs ytterligare åtgärder utöver dem som antas enligt artiklarna 7 och 8 i fråga om jämförelsewebbplatser och paketerbjudanden, och särskilt behovet av ackreditering av jämförelsewebbplatser. 1.Senast den 18 september 2016 ska medlemsstaterna anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen. L 257/246 Europeiska unionens officiella tidning 2.De ska tillämpa de bestämmelser som avses i punkt 1 . Genom undantag från första stycket gäller följande: a)Artikel 3 ska tillämpas . b)Medlemsstaterna ska tillämpa de åtgärder som är nödvändiga för att efterleva artiklarna 4.1–4.5, 5.1, 5.2 och 5.3, 6.1 och 6.2 samt 7 senast efter ikraftträdandet av den delegerade akt som avses i artikel 3.4. c)De medlemsstater där det på nationell nivå redan finns en motsvarighet till ett dokument med avgiftsinformation får välja att integrera det gemensamma formatet och dess gemensamma symbol månader efter ikraftträdandet av den delegerade akt som avses i artikel 3.4. d)De medlemsstater där det på nationell nivå redan finns en motsvarighet till en redovisning av avgifter får välja att integrera det gemensamma formatet och dess gemensamma symbol månader efter ikraftträdandet av den delegerade akt som avses i artikel 3.4. 3.När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i punkt 1 ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. 4.Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördragen. 2018/19:72 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2010:751) om betaltjänster dels att 4 a kap. 1, 2, 6 och 7 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 4 a kap., 5 a–5 c §§, och närmast före 4 a kap. 5 c § en ny rubrik, av följande lydelse. Ett kreditinstitut enligt lagen Ett kreditinstitut får inte vägra en (2004:297) om bank- och finansi- konsument som är lagligen bosatt eringsrörelse får inte vägra en inom EES att öppna ett betalkonto konsument som är lagligen bosatt med sådana grundläggande funk- inom EES att öppna ett betalkonto tioner enligt 2 § som institutet till- med sådana grundläggande funk- handahåller andra konsumenter. tioner enligt 2 § som institutet till- handahåller andra konsumenter. Första stycket gäller inte om det Första stycket gäller inte om det skulle strida mot lagen (2009:62) skulle strida mot lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism eller om finansiering av terrorism eller om det finns särskilda skäl mot att det finns särskilda skäl mot att 2§3 Med grundläggande funktioner avses 1.tjänster som krävs för att öppna, inneha och avsluta ett betalkonto, 2.tjänster som gör det möjligt att sätta in medel på ett betalkonto, 3.tjänster som gör det möjligt att inom EES över disk eller i uttagsautomater ta ut kontanter från ett betalkonto, och 4.utförande av följande betalningstransaktioner inom EES: a)autogirering, b)betalningar genom ett debetkort, inbegripet betalningar online, samt c)betalningar, inbegripet stående överföringar, vid terminaler, över disk och via kreditinstitutets onlinetjänster. Ett kreditinstitut som tillhandahåller en konsument ett betalkonto 1 Jfr och rådets direktiv /92/EU av om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner, i den ursprungliga lydelsen. 2Senaste lydelse 2017:342. 3 Senaste lydelse 2017:342. med grundläggande funktioner får inte begränsa det antal gånger konsumenten får använda de tjänst- er som är knutna till betalkontot. En betaltjänstleverantör ska i sin information till konsumenter an- vända de begrepp som har fast- ställts i den förteckning som avses i 5 c §. vända namn på varumärken för att beteckna sina tjänster i informa- tionen, om leverantören, i förekom- mande fall, tydligt anger motsva- rande begrepp som används i för- När ett betalkonto erbjuds till- sammans med en annan produkt eller tjänst som en del av ett paket, mera konsumenten om huruvida det är möjligt att köpa de olika kompo- nenterna separat och, i förekom- mande fall, förse konsumenten med uppgifter om kostnaderna och av- gifterna för varje komponent. Förteckning över de mest representativa tjänsterna som är knutna till betalkonton ska på sin webbplats offentliggöra en förteckning över de mest representativa tjänsterna som är knutna till betalkonton i och vid behov uppdatera den. I förteckningen ska den terminologi som har fastställts i enlighet med artikel 3.4 i betalkontodirektivet inarbetas. 2018/19:72 Bilaga 2 En betaltjänstleverantör ska ha rutiner för en konsuments byte av rutiner för en konsuments byte av betalkonto i samma valuta mellan betalkonto i samma valuta mellan betaltjänstleverantören och en an- annan betaltjänstleverantör i Sve- nan betaltjänstleverantör i . Rutinerna ska säkerställa att Rutinerna ska säkerställa att ett ett sådant byte kan genomföras sådant byte kan genomföras snabbt snabbt och utan onödiga olägen- och utan onödiga olägenheter för heter för konsumenten. tören ska informera konsumenten Den betaltjänstleverantör som konsumenten vill öppna ett betalkonto hos ska på begäran av konsumenten kontakta den betaltjänstleverantör som konsumenten har ett betalkonto hos och se till att bytet genomförs. Bytet ska vara genomfört inom den tidsram som anges i artikel 10 i betalkontodirektivet. Om en konsument meddelar sin betaltjänstleverantör att han eller hon vill öppna ett betalkonto i ett annat land inom EES, ska betaltjänstleverantören bistå med viss information, överföring av medel och stängning av betalkontot. Detta ska ske inom den tidsram som anges i artikel 11 i betalkontodirektivet. Avgifter, utöver de som avses i 4 kap. 15 §, som en betaltjänstleverantör tar ut av en konsument i samband med byte av betalkonto, ska vara rimliga och i linje med betaltjänstleverantörens faktiska kostnader. Vid byte av betalkonto får den betaltjänstleverantör som en konsument har ett betalkonto hos inte ta ut någon avgift av konsumenten eller den betaltjänstleverantör som konsumenten vill öppna ett betalkonto hos för information om betalningstransaktioner. Denna lag träder i kraft . 4Senaste lydelse 2017:342. 5 Senaste lydelse 2017:342. 2018/19:72 Bilaga 3 , , och . 2018/19:72 Bilaga 4 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , Y , M , , , , , , , Strandhäll, Shekarabi, Ygeman, , , Regeringen beslutar proposition Vissa betaltjänstfrågor