prop · H603100 · 2019-04-10 00:00:00 — En automatisk stabilisator är en regelkonstruktion som innebär att den aggregerade efterfrågan i ekonomin med auto- matik hålls nere vid en hög tillväxt och uppe vid en låg tillväxt. Exempelvis minskar hushållens disponibla inkomster mindre än den ekonomiska aktiviteten generellt i en lågkonjunktur, eftersom skatteintäkterna minskar som andel av BNP medan ersättningarna för arbetslöshet ökar. På så sätt stabiliseras efterfrågan automatiskt i ekonomin. För att komma närmare effekten på efterfrågan av finanspolitikens utformning används därför ofta förändringen av det strukturella sparandet som en indikator. I tabell 7.7 redovisas den årliga förändringen av det strukturella och det finansiella sparandet. Skillnaden mellan utvecklingen av det finansiella sparandet och förändringen av det strukturella sparandet utgörs av nettoeffekten av de automatiska stabilisatorerna och skattebasernas sammansättning samt engångseffekter (om raderna 2–4 i tabellen dras från rad 1 erhålls rad 5). förväntas resursutnyttjandet i ekonomin minska (rad 11 i tabellen), vilket ingår som en del i försvagningen av det finansiella sparandet genom de automatiska stabilisatorerna (rad 2 i tabellen). Denna försvagning dras bort vid beräkningen av det strukturella sparandet. blir skattebasernas sammansättning (rad 3 i tabellen) något mindre gynnsam. Inte heller denna försvagning av det finansiella sparandet ska ingå i det strukturella sparandet. Sammansättningen av BNP kan i varierande grad ha olika effekt på de offentliga finanserna, t.ex. är hushållens konsumtion i större utsträckning beskattad än export. Om centrala skattebaser växer snabbare (långsammare) än BNP så förstärks (försvagas) det finansiella sparandet. bedöms det inte finnas någon engångseffekt som påverkar det finansiella sparandet (rad 4 i tabellen). Om förändringen av det strukturella sparandet är nära noll indikerar det att finanspolitiken, utöver effekten av de automatiska stabilisa- torerna, har en neutral effekt på resurs- utnyttjandet i ekonomin det aktuella året. Om det strukturella sparandet i stället ökar eller minskar indikerar det att finanspolitiken har en åtstramande respektive expansiv effekt på resursutnyttjandet. P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 Tabell 7.7 Indikatorer för impuls till efterfrågan Årlig förändring, procent av BNP och potentiell BNP Förändring av finansiellt sparande, -0,1 -0,1 -0,2 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 sparande, procent av potentiell BNP -0,6 -0,1 -0,2 11 BNP-gap, förändring i -0,2 -0,6 -0,4 Anm.: Raderna 2–5 i tabellen summerar till rad 1, medan raderna 6–10 summerar till rad 5. 1Avser utgifts- och inkomstförändringar 2018–2021 till följd av tidigare beslutade samt nu föreslagna och beräknade åtgärder (se tabell 7.8). 2Intäkter från räntor och utdelningar minus räntekostnader. 3Konjunkturjusterat sparande exkl. kapitalkostnader, netto (kapitalkostnader minus kapitalintäkter). Källa: Egna beräkningar. Förändringen av det strukturella sparandet enligt rad 5 kan även förklaras av flera andra faktorer (raderna 6–10 i tabellen). En av dessa faktorer är den aktiva finanspolitiken (se tabell 7.8 för en mer utförlig redovisning av aktiva finanspolitiska åtgärder). Den aktiva finanspolitiken bidrar till att det strukturella sparandet minskar 2019–2021, om än i mindre grad efter 2019, givet aktuella aviserade åtgärder som är planerade att träda i kraft . medför den aviserade aktiva finanspolitiken att sparandet förstärks. Förändringen av det strukturella sparandet förklaras också av utvecklingen av nettointäkter från kapital samt utvecklingen av det strukturella sparandet i kommunsektorn och pensions- systemet. Kapitalnettot (rad 7) förstärks vilket har en positiv effekt på det finansiella sparandets utveckling. Det strukturella sparandet i kommunsektorn och pensionssystemet (rad 8 respektive 9) har såväl för innevarande och en neutral effekt på efterfrågan. väntas de sammantaget ge en något åtstramande effekt på efterfrågan. Förändringen i det strukturella sparandet (rad 5) reducerat med ovan uppräknade faktorer (rad 6–9) benämns Övrigt i tabellen (rad 10). Posten Övrigt innehåller bl.a. effekten av en underliggande automatisk budgetförstärkning. Denna uppkommer då skatteintäkterna ökar i ungefär samma takt som BNP i löpande priser, medan de statliga utgifterna ökar något lång- sammare. Anledningen till att utgifterna ökar långsammare än BNP är att många transfereringar och andra anslag inte automatiskt räknas upp i takt med att ekonomin växer. Anslagen till de statliga myndigheterna kompenseras vidare inte fullt ut för att lönerna ökar, eftersom viss produktivitetsökning förutsätts i pris- och löne- omräkningssystemet. Utan nya aktiva beslut förstärks därför normalt de offentliga finanserna. Även inkomstförändringar som inte bedöms bero på konjunkturen ingår i posten Övrigt. P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 Tabell 7.8 Samlade budgeteffekter av tidigare beslut och aktuella förslag och aviseringar i förhållande till föregående år Budgeteffekter i förhållande till föregående år av tidigare beslutade samt nu föreslagna och aviserade åtgärder på den offentliga sektorns finansiella sparande Miljarder kronor om inte annat anges -6,3 Justering för olika redovis- -10,6 -2,3 varav stöd till kommuner och -8,8 -0,4 -2,4 -8,7 Skatter, brutto4,5 -3,9 -18,5 -1,5 -4,3 -0,4 Indirekta effekter av skatter5 -1,4 -0,1 -3,2 -18,1 -0,6 -4,3 -0,5 förändringar, effekt på finansiella sparande3,6 -7,5 -31,6 -30,8 -5,9 -10,4 -0,2 -0,7 -0,6 -0,1 -0,2 Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. 1Avsnitt 6.1 innehåller en mer detaljerad genomgång av utvecklingen av de takbegränsade utgifterna. I tabell 6.4 redovisas budgeteffekterna per utgifts- område. 2Posten visar förändringen av nettoupplåningen för väg- och järnvägsobjekt. Nettoupplåning utgör skillnaden mellan nyupplåning och amortering. 3För utgiftssidan innebär minustecken anslagsminskningar eller att temporära program upphör eller minskar i omfattning. För inkomstsidan innebär minus- tecken att skatteinkomsterna minskar. För den sammanlagda budgeteffekten av åtgärder på utgifts- och inkomstsidan innebär minustecken att de offentliga finanserna försvagas jämfört med året innan. 4Se tabell 5.9. Förändrad utdebitering ingår i tabell 5.9 men ska inte ingå i tabell 7.8 eftersom den ska visa budgeteffekter av tidigare riksdagsbeslut och förslag från regeringen. 5För åtgärder på skatteområdet beskriver bruttoeffekten den statiskt beräknade förändringen i intäkterna från den skatt som regeländringen avser. En indirekt effekt kan uppkomma om regeländringen påverkar andra skattebaser eller kon - sumentprisindex (om konsumentprisindex påverkas består den indirekta effekten bl.a. av att utgiftsnivån i olika offentliga transfereringssystem påverkas via prisbasbeloppet). 6Exklusive indirekta effekter på inkomstsidan till följd av åtgärder på utgiftssidan. Källa: Egna beräkningar. P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 Det finansiella sparandet i staten Det finansiella sparandet i staten uppgick av BNP. Överskottet i sektorn beräknas vara i stort sett oförändrat i förhållande till 2018 (se tabell 7.9). De åtgärder som tidigare beslutats innebär att skatte- intäkterna till sektorn växer långsammare än BNP 2019 jämfört med , men även utgifterna väntas växa långsammare. Främst är det utgifterna för räntebetalningar som bidrar till den svagare utgiftsökningen. Överskottet i staten väntas öka något 2020 och därefter successivt stärkas fram , till följd av att utgifterna minskar som andel av BNP. Det är bl.a. kostnader för aktivitets- och sjuk- ersättningar som förväntas minska. Dessutom medför antagandet om oförändrade regler i enlighet med den aktiva finanspolitik som aviserats att sparandet ytterligare förstärks . Tabell 7.9 Statens inkomster och utgifter Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall 2018, prognos 2019–2022 Källor: och egna beräkningar. Från statens finansiella sparande till budgetsaldo Statens finansiella sparande visar förändringen av statens finansiella förmögenhet, exklusive effekten av värdeförändringar. Budgetsaldot visar statens lånebehov (i tabell 7.10) med omvänt tecken och därmed dess påverkan på statsskulden. Det finansiella sparandet påverkas inte av försäljningar eller köp av finansiella tillgångar, t.ex. aktier, eller ökad utlåning, eftersom sådana transaktioner i sig inte förändrar den finansiella förmögenheten. Däremot påverkas budgetsaldot och statsskulden av sådana transaktioner. Förutom denna skillnad avviker det finansiella sparandet i flera andra avseenden från budget- saldot. Bland annat redovisas budgetsaldot kassa- mässigt, medan det finansiella sparandet redovisas enligt NR:s principer, vilket innebär en perio- diserad redovisning. Denna skillnad påverkar framför allt redovisningen av skatteintäkter och ränteutgifter. Tabell 7.10 Statens finansiella sparande och budgetsaldo 2018–2022 Utfall 2018, prognos 2019–2022 Räntor, periodisering, Köp och försäljning av aktier, 1Inkluderar justeringar avseende inlevererade överskott. Källor: och egna beräkningar. Det finansiella sparandet var 2018 ca lägre än budgetsaldot. De kassamässigt inbetalda skatterna beräknas ha blivit högre än de prognostiserade debiterade, dvs. periodiserade, skatteintäkterna. Det innebär att de inbetalningar som den privata sektorn gjort till staten under kalenderåret bedöms ha blivit högre än skatte- intäkterna, vilket medförde att budgetsaldot blev högre än det finansiella sparandet. Enligt redovisningsprinciperna för statens budget förstärkte även räntorna budgetsaldot i förhållande till det finansiella sparandet. I huvud- sak svarade valuta- och kursdifferenser för denna skillnad (se vidare under rubriken på statsskuldsräntorna nedan). Posten Övriga finansiella transaktioner m.m., som framför allt avser lån till för upplåning i utländsk valuta och Centrala studie- stödsnämnden (CSN), försvagade budgetsaldot 2018. Posten påverkade inte sparandet enligt NR och bidrog, i och med att den medför ett lägre budgetsaldo, till att minska skillnaderna mellan redovisningarna. Statens budgetsaldoPrognosen –2022 visar på ett överskott i statens budget alla år utom , då budgetsaldot beräknas uppgå till -(se tabell 7.11). Detta betyder att statens lånebehov min- skar , 2021 och 2022, vilket bidrar till en lägre statsskuld.Diagram 7.3 Statens budgetsaldoMiljarder kronor. Utfall 2003–2018, prognos 2019–2022 20015010050 0-50 -100 -150-20003 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar.Tabell 7.11 Statens budgetsaldoÄven 2019 förväntas det finansiella sparandet bli lägre än budgetsaldot. De kassamässigt in- betalda skatterna bedöms också detta år bli högre än de debiterade skatteintäkterna. Likaså bedöms försäljning av aktieinnehav förstärka budget- saldot, men inte det finansiella sparandet. Skillnaden mellan budgetsaldot och det finansiella sparandet förklaras dock 2019 till största delen av återbetalning av lån från under Övriga finansiella transaktioner m.m., se avsnittet nettoutlåning nedan.Följaktligen beräknas lånebehovet 2019 minska i större utsträckning än vad den finansiella förmögenheten ökar.År 2020 försvagas däremot saldot väsentligt i förhållande till sparandet av att de kapitalpla- ceringar som gjorts på skattekonton då förväntas återbetalas. Dessa betalningsflöden påverkar endast de kassamässigt inbetalda skatterna och påverkar därmed inte det finansiella sparandet. Dessutom belastar även räntorna 2020 budget-saldot i större utsträckning än det finansiella spar- Premiepensionsmedel, andet. Både periodiseringseffekter samt valuta- inbetalningoch kursdifferenser svarar för denna skillnad. beräknas flertalet av skillnaderna i de två redovisningsprinciperna i större utsträck- ning ta ut varandra och det finansiella sparandet och budgetsaldot är relativt lika. P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 Utfall 2018, prognos 2019–2022 In-/utlåning från myndigheter (räntekonto) Lån till andra länder Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. 1Inklusive förändring av anslagsbehållningar. 2Avser utgifterna under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. 3Nettot av nyupplåning och amortering. Källor: , och egna beräkningar. Kapitalplaceringar på skattekontot påverkar budgetsaldot Intäktsräntan på skattekontot har skapat incita- ment för företag och hushåll att placera pengar på kontot utöver skattebetalningar. Dessa kapital- placeringar har ingen koppling till uppbörden av skatt men påverkar ändå tillfälligt statens inkomster och budgetsaldo. Vid utgången av 2018 bedöms ca på skatte- kontot ha utgjort kapitalplaceringar. När ränte- nivån i ekonomin åter blir positiv, vilket antas ske , väntas företag ta ut dessa kapitalplaceringar. Detta beräknas försvaga budgetsaldot med 2020. P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 Varierande nivå på statsskuldsräntorna Utgifterna för statsskuldsräntorna varierar kraftigt . Avgörande för ränte- utgifternas nivå är statsskuldens storlek, inhemska och utländska räntenivåer samt den svenska kronans växelkurs. Den upplånings- teknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på de kassamässiga ränteutgifterna, främst genom att utgifterna omfördelas över tiden, t.ex. genom över- eller underkurser i samband med emissioner av statsobligationer. Överkurser uppstår om marknadsräntan understiger obligationens kupongränta vid emissionstillfället. Köparen av obligationen är då beredd att betala ett högre pris eftersom detta kompenseras av en högre löpande avkastning fram till att obligationen förfaller. På mot- svarande sätt uppstår underkurser om marknads- räntan överstiger obligationens kupongränta vid emissionstillfället. Kursförluster uppstår när köper tillbaka obligationer och marknadsräntan vid köptillfället understiger kupongräntan. Så- dana kursdifferenser är samma sak som en över- eller underkurs, fast vid en köptransaktion i stället för en säljtransaktion. Valutakursförluster uppstår på instrument i utländsk valuta om värdet på den svenska kronan är lägre vid förfallotidpunkten än då kontraktet ingicks. –2022 finns huvudsakligen två sins- emellan motverkande faktorer som påverkar ränteutgifterna: stigande marknadsräntor och en minskande statsskuld. Därutöver beräknas ränte- utgifterna och 2020 bli förhållandevis höga till följd av kursförluster i samband med byten av obligationer. Att räntebetalningarna minskar relativt mycket 2021 beror främst på att en realobligation som förfaller 2020 ger upphov till en stor betalning av upplupen inflations- kompensation om ca . Någon motsvarande betalning äger inte rum 2021. Därutöver förfaller ett antal obligationer med relativt hög kupong , vilket innebär att kupongbetalningarna på utestående obligationer 2021 och 2022 sammantaget är lägre. Ränteutgifterna har sjunkit kraftigt , framför allt på grund av att räntenivåerna är markant lägre än då. av uppgick de genomsnittliga ränteutgifterna till ca , vilket motsvarade ca har ränteutgifterna i genomsnitt uppgått till ca eller av BNP. nettoutlåning lånar ut pengar till – och ansvarar för inlåning från – myndigheter samt vissa statliga bolag och fonder. Riksgälds- kontorets nettoutlåning är en post på budgetens utgiftssida som vid sidan om anslagsfinansierade utgifter påverkar budgetsaldot. Nettoutlåningen speglar den totala nettoförändringen av all in- och utlåning . En ökad nettoutlåning kan alltså bero på en ökad utlåning eller en minskad inlåning . Nettoutlåningen omfattar både löpande statlig verksamhet, som t.ex. utbetalning av studielån, och tillfälliga poster, som oftast beslutas med kort varsel och därför inte går att förutse. På grund av dessa tillfälliga poster varierar nettoutlåningen kraftigt . meddelade att myndigheten kommer att återbetala av de lån som Riksgälds- kontoret tagit upp för räkning i syfte att stärka valutareserven. I och med besked kommer det att återstå totalt i valutalån vid utgången av 2019. Dessa lån antas tas upp på nytt när de förfaller, dvs. inga ytterligare återbetalningar, utöver de som aviserat, ingår i prognosen. I ålderspensionssystemet förväntas ett avgifts- underskott under hela prognosperioden, dvs. avgiftsinkomsterna i ålderspensionssystemet beräknas vara lägre än pensionsutbetalningarna. Det finansiella sparandet i ålderspensions- systemet bedöms trots detta visa ett överskott 2019–2022. Det förklaras av att direkt- avkastningen på AP-fondernas tillgångar i form av ränteintäkter och utdelningar bedöms vara högre än avgiftsunderskottet. Tabell 7.12 Ålderspensionssystemets inkomster och utgifter Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall 2018, prognos 2019–2022 Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. Källor: och egna beräkningar. Utgifterna i ålderspensionssystemet beräknas öka till följd av att antalet pensionärer blir fler och av att pensionerna i genomsnitt blir högre. –2022 antas pensionsutbetalningarna öka med i genomsnitt . Avgiftsinkomsterna, som är starkt kopplade till lönesumman i ekonomin (summan av utbetalda löner inklusive företagar- inkomster), beräknas öka något snabbare, med i genomsnitt . Avgiftsunder- skottet minskar 2020–2022 som en följd av detta, men består ändå hela perioden. Det finansiella sparandet i ålderspensions- systemet förstärktes . Det förklaras av att utbetalningar av inkomstpensioner ökade med , vilket var betydligt svagare jämfört med året innan. Det berodde på den auto- matiska balanseringen av systemet. Efter finans- krisen översteg systemets skulder dess tillgångar och balanseringen aktiverades 2010, vilket dämpade uppräkningen av pensioner . Därefter följde en period med snabbare uppräk- ning för att återställa pensionernas nivå. Balanseringen upphörde och beräknas inte vara aktiverad . De avgiftsinkomster som finansierar systemet är ålderspensionsavgiften från arbetsgivare och egenföretagare samt den allmänna pensions- avgiften. Den allmänna pensionsavgiften förs i sin helhet till ålderspensionssystemet. Avgiften är av underlaget, som består av löner, skattepliktiga transfereringar samt inkomst av näringsverksamhet. Avgiften betalas för inkomster upp till 8,07 inkomstbasbelopp. Avgiftssatsen för ålderspensionsavgiften är av underlaget. Den största delen överförs till ålderspensionssystemet och en mindre del överförs till premiepensionssystemet. P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 Resterande andel, som antas motsvara löner över avgiftstaket, förs till statens budget. Därutöver finansieras ålderspensionssystemet även av avgifter som betalas från vissa anslag. De består av pensionsgrundande transfereringar, exempelvis sjukpenning och föräldrapenning, samt pensionsgrundande belopp, exempelvis pensionsrätt för barnår. Tabell 7.13 Ålderspensionssystemets avgiftsinkomster Utfall 2018, prognos 2019–2022 Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. Källor: och egna beräkningar. Alla inkomstpensioner och tilläggspensioner som erhålls efter är följsamhetsindexerade. Följsamhetsindexering innebär att inkomst- och tilläggspensionerna räknas om med utvecklingen av inkomstindex eller ett balans- index, minus en förskottsränta på . Förskottsräntan motsvarar det förskott som läggs till pensionen när den beviljas. I ett läge då pensionssystemets finanser är i balans bygger följsamhetsindexeringen på förändringen av inkomstindex. Om pensionssystemets skulder överstiger systemets tillgångar aktiveras balans- eringen. Det innebär att följsamhetsindexeringen bygger på förändringen av ett balansindex i stället för inkomstindex. Balanseringen är ett sätt att genom en justering av indexeringen säkerställa att pensionssystemets utgifter inte över- stiger dess inkomster. När balanseringen är aktiv- erad fastställs balansindex utifrån utvecklingen av inkomstindex och balanstalets storlek. Balans- talet anger systemets tillgångar i förhållande till dess skulder. Om balanstalet överstiger 1,0 kommer balansindex att utvecklas starkare än inkomstindex det givna året. Omvänt kommer balansindex i stället att ha en svagare utveckling än inkomstindex om balanstalet understiger 1,0. Balanseringen är aktiverad så länge balansindex understiger nivån för inkomstindex. Balanseringen beräknas inte vara aktiverad . P R O P . 2 0 1 8 / 1 9 : 1 0 0 följsamhetsindexeringen av inkomstindex . Tabell 7.14 Inkomstindex, balanstal och följsamhetsindexering Procentuell förändring om inte annat anges. Fastställda tal 2018 och 2019, prognos 2020–2022 1Följsamhetsindexering innebär att inkomst- och tilläggspensionerna räknas om med utvecklingen av inkomstindex (eller balansindex) minus förskotts - räntan . Förskottsräntan motsvarar det förskott som läggs till pensionen när den beviljas. 2Det dämpade balanstalet uttrycker inte procentuell förändring, utan anger systemets tillgångar i förhållande till dess skulder. Källor: och egna beräkningar. Kommunsektorns finanser regleras av balans- kravet och kravet på god ekonomisk hushållning i kommunallagen (2017:725). Enligt balanskravet får kommuners och landstings resultat som huvudregel inte vara negativa medan kravet på god ekonomisk hushållning innebär att högre resultat troligen behövs (se avsnitt 4.4). Skillnaden mellan resultatet och det finansiella sparandet förklaras till största delen av att investeringar, men inte avskrivningar, ingår som utgifter i beräkningen av det finansiella sparandet. I resultatet ingår inte investeringar men däremot avskrivningar. Det kan även förekomma period- iseringsskillnader för olika inkomster och utgifter mellan det finansiella sparandet och resultatet. I regeringens prognos för kommunsektorns finanser antas sektorn bedriva en utgiftspolitik som är förenlig med balanskravet. antas i normalfallet kommunsektorn som helhet även redovisa ett resultat som bedöms vara i linje med god ekonomisk hushållning. Vidare antas den genomsnittliga kommunalskattesatsen vara oförändrad. Prognosen grundar sig på ett antagande om oförändrad politik på statlig nivå, förutom tidigare beslutade och föreslagna förändringar av statsbidragen. Därigenom blir skatteunderlagets tillväxt viktigt för utvecklingen av kommunsektorns inkomster i prognosen. Eftersom kommunsektorn i normalfallet antas redovisa ett resultat i linje med god ekonomisk hushållning blir den prognos- tiserade utvecklingen av skatteunderlaget vanligt- vis styrande för prognosen för utgifterna. Resultat och finansiellt sparande Kommunsektorn som helhet har redovisat starka finanser men 2018 redo- visade sektorn ett lägre resultat än de tre föregående åren (se diagram 7.4). Sektorns preliminära resultat före extraordinära poster blev totalt . Kommunernas resultat blev , medan landstingens resultat blev . Det motsvarar av intäkter från skatter och generella statsbidrag. I genomsnitt har landstingen haft lägre resultat än kommunerna historiskt men den ekonomiska ställningen skiljer sig också mellan olika kommuner och landsting. Av kommunernas resultat på stod de tre kommunerna för nästan . Andelen kommuner som redovisade nollresultat eller positiva resultat före extraordinära poster var . Andelen kommuner med negativa resultat var högre bland de befolkningsmässigt minsta kommunerna. Av landstingen redovisade nollresultat eller positiva resultat. Enligt NR:s preliminära statistik växte både statsbidrag och skatteinkomster långsammare 2018 än 2017. ökade sektorns konsum- tionsutgifter något snabbare än 2017. Lands- tingens konsumtionsutgifter växte snabbare än kommunernas 2018. Att investeringsutgifter ökade kraftigt gjorde att det finansiella sparandet sjönk betydligt mer än resultatet i kommun- sektorn. Diagram 7.4 Finansiellt sparande och resultat 1998–2022 Utfall 1998–2018, prognos 2019–2022 30 Resultat före extraordinära poster Källor: och egna beräkningar. Små förändringar av finansiellt sparande 2019– 2022 bedöms de kommunala skatteinkomsterna växa något långsammare än de gjort . –2022 beräknas även statsbidragens nivå minska något.