prop · H70347 · 2019-11-26 00:00:00 — Även grossistföretag som avser att återförsälja skattepliktiga varor bör kunna godkännas som lagerhållare. I motsvarande bestämmelser enligt annan punktskattelagstiftning krävs för godkännande som lagerhållare även att sökanden avser att agera yrkesmässigt. Även i lagrådsremissens lagförslag var detta ett villkor. Lagrådet har dock påpekat att det kan ifrågasättas om kravet på yrkesmässighet fyller någon funktion eftersom det är osannolikt att en fysisk person vare sig skulle vilja bli eller kunna anses lämplig som lagerhållare enbart för varor avsedda för personligt bruk. Lagrådet har mot denna bakgrund framhållit att kravet på yrkesmässighet bör kunna utgå ur den aktuella bestämmelsen. Regeringen anser i likhet med Lagrådet att ett krav på yrkesmässighet framstår som obehövligt och föreslår att bestämmelsen utformas i enlighet med detta. I likhet med vad som gäller för lagerhållare enligt annan punktskattelagstiftning bör endast den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig som lagerhållare kunna godkännas. Detta innebär att ska avslå en ansökan om godkännande som lagerhållare om sökanden är olämplig att anförtros sådan ställning. Med ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt avses primärt sådana förhållanden och omständigheter som kan påverka risken för skatteundandragande. För skattskyldiga som inte har godkännande som lagerhållande gäller att skattskyldighet inträder för tillverkning, införsel, mottagande respektive import. Några remissinstanser har efterfrågat en möjlighet till registrering som registrerad mottagare på samma sätt som gäller enligt lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik. Regeringen konstaterar att den regleringen tillkom för att underlätta administrationen för företag som gör omfattande inköp av skattepliktiga varor utan att bedriva handel med produkterna. De elektronikvaror som omfattas av skatteplikt enligt lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik ansågs på detta vis skilja sig från andra typer av punktskattepliktiga varor. För aktörer som gör omfattande inköp från såväl leverantörer i andra länder som inhemska lagerhållare ansågs registreringen som godkänd lagerhållare i en del fall medföra en ökad administration (prop. 2017/18:294 s. 76 och 77). Vad gäller skatten på plastbärkassar gör regeringen dock bedömningen att de varor som omfattas av skatteplikt inte är av sådant slag att företag kan förväntas göra frekventa inköp från både leverantörer i andra EU-länder och leverantörer inom landet på samma sätt som är fallet med skattepliktiga elektronikvaror. Regeringen anser därför att det inte finns skäl att utöver systemet med godkända lagerhållare även införa ett system med Prop. 2019/20:47 registrerade mottagare. Förslaget behandlas i 4–10 §§ i den nya lagen om plastbärkassar, se avsnitt 2.1. 5.5Undantag från skattskyldighetens inträde i vissa fall Regeringens förslag: För godkända lagerhållare inträder skattskyldighet inte för en skattepliktig vara som 1.tidigare har beskattats enligt lagen, 2.levereras till en köpare i annat land, 3.fullständigt förstörs genom oförutsedda händelser eller force majeure, 4.lämnas för sådan materialåtervinning av avfall som avses i 15 kap. 6 § , eller 5.återanvänds vid tillverkning av andra varor. Promemorians förslag överensstämmer i allt väsentligt med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens förslag: I syfte att undvika dubbelbeskattning och att skatt tas ut för varor som inte kommer till sådan användning som motiverar att skatt tas ut krävs ett system där varor i vissa fall undantas från beskattning. Enligt flertalet befintliga punktskattesystem finns bestämmelser om att den skattskyldige får göra avdrag för skatt i vissa fall. I lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik förekommer en annan systematik, där varor i vissa fall undantas från skattskyldighetens inträde. I likhet med vad som gäller lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik bör i den föreslagna lagen införas bestämmelser om att skattskyldighet under vissa förutsättningar inte inträder för varor som annars hade varit skattepliktiga. En sådan ordning är lämplig eftersom administrationen förenklas. Ytterligare ett skäl är att plastbärkassar, till skillnad från varor enligt de punktskattelagstiftningar där avdrag förekommer, typiskt sett inte förbrukas på ett sådant sätt att de inte längre finns kvar i samband med att de används. Med tanke på att ett av målen med skatten är att styra mot en minskad konsumtion av plastbärkassar är det inte ändamålsenligt att införa en reglering som ger möjlighet till skatteavdrag efter att plastbärkassarna har släppts ut på marknaden. En första situation som bör medföra undantag från skattskyldighetens inträde är att skattskyldighet enligt lagen har inträtt för varan. En sådan situation skulle kunna uppstå exempelvis om en godkänd lagerhållare förvärvar skattepliktiga varor inom landet från någon som inte är godkänd lagerhållare. När varorna säljs på nytt skulle beskattning ske , om inte ett särskilt undantag införs. 2019/20:47 Det är vidare lämpligt att godkända lagerhållare inte beskattas för skattepliktiga varor som inte släpps ut på marknaden i . En sådan reglering bidrar till att svenska tillverkare och grossister får en konkurrensneutral situation när skattepliktiga varor säljs till köpare utanför . Skattskyldighet bör därför inte inträda för en skattepliktig vara som levereras till en köpare i ett annat land. Detsamma bör gälla om en godkänd lagerhållares varor fullständigt förstörs genom oförutsedda händelser eller force majeure, lämnas för materialåtervinning av avfall eller återanvänds vid tillverkning av andra varor. Om varor återanvänds i egen tillverkning bör det, till skillnad mot vad som gäller enligt exempelvis lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik och lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter, inte krävas att de nya varorna omfattas av skatteplikt. Undantaget blir alltså tillämpligt om skattepliktiga bärkassar återanvänds av en godkänd lagerhållare vid framställning av bärkassar som inte omfattas av skatteplikt, exempelvis på grund av att de nya bärkassarna inte kan anses avsedda att tillhandahållas konsumenter för sådant ändamål som medför beskattning enligt lagen. Bestämmelsen föreslås begränsas till godkända lagerhållare. Det finns inte skäl att tro att de aktuella undantagen regelmässigt aktualiseras för andra aktörer. Det bedöms därför inte finnas behov av att utöka tillämpligheten av undantagen till aktörer som inte godkänts som lagerhållare. Därtill kommer att godkända lagerhållares lämplighet har kontrollerats av i samband med godkännande och att de kan förväntas dokumentera hanteringen av skattepliktiga varor bättre än andra aktörer. Att utöka undantagen till att gälla andra aktörer skulle därför försvåra beskattningsmyndighetens kontroll. Förslaget behandlas i 11 § i den nya lagen om skatt på plastbärkassar, se avsnitt 2.1. Regeringens förslag: Bestämmelserna i skatteförfarandelagen ska som huvudregel vara tillämpliga på skatten på plastbärkassar, vilket innebär att blir beskattningsmyndighet. Vid import ska dock skatten betalas till och i de fallen ska förfarandebestämmelserna i tullagen vara tillämpliga. beslut angående godkännande eller återkallelse av godkännande som lagerhållare ska överklagas till allmän förvaltningsdomstol och i dessa fall ska prövningstillstånd krävas vid överklagande till kammarrätten. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i anför att det på punktskatteområdet i allmänhet inte krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten och att skälet för förslaget i denna del bör framgå. anför att förslaget medför problem för eftersom de plastbärkassar som ska beskattas faller under samma tullklassificeringsnummer som icke skattepliktiga plastpåsar och det Prop. 2019/20:47 därutöver inte finns någon uppgift om antalet importerade kassar i tulldeklarationen. Vidare anför att det i EU:s tullagstiftning inte finns några uppgiftskrav kopplade till plastbärkassens väggtjocklek och volym samt att det måste avgöras om varorna ägs av en godkänd lagerhållare. Enligt blir det därför nödvändigt med hantering i ett stort antal fall, vilket innebär ett merarbete för myndigheten. Skälen för regeringens förslag I skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, finns bestämmelser om förfarandet vid beskattning. SFL tillämpas för alla skatter utom de som särskilt undantas. Det föreslås att SFL ska tillämpas – i likhet med vad som gäller för de flesta andra punktskatter – även för skatten på plastbärkassar. Av detta följer att reglerna i SFL om bl.a. registrering av skattskyldiga, punktskattedeklaration, tidpunkter för redovisning och betalning av skatt, ränta, förseningsavgift, beslut om punktskatt, omprövning, överklagande, skattekontroll och rätt till ersättning blir tillämpliga. Det innebär även att som huvudregel blir beskattningsmyndighet. Enligt förslaget är beskattningsmyndighet vid import från tredjeland och förfarandet följer då av bestämmelserna i tullagen (2016:253). har anfört att detta kommer att resultera i ett stort antal ärenden som kräver hantering eftersom det inte finns specifika tullklassificeringsnummer för de skattepliktiga påsarna. Att och inte är beskattningsmyndighet i samband med import motsvarar dock vad som normalt förekommer enligt annan lagstiftning på punktskatteområdet. Regeringen bedömer därför, även med beaktande av det som har anfört om ökningen av antalet ärenden som kräver hantering, att det är lämpligt att blir beskattningsmyndighet vid import av skattepliktiga plastbärkassar. Beslut angående status som lagerhållare beslut angående godkännande av lagerhållare liksom beslut om att återkalla sådant godkännande utgör inte beslut om beskattning som förfarandereglerna i SFL respektive tullagen blir tillämpliga på. Det bör tydliggöras att dessa beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Mot bakgrund av att besluten i allt väsentligt är av skatteadministrativ karaktär gör regeringen vidare bedömningen att det bör krävas prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Förslaget behandlas i 12 och 13 §§ i den nya lagen om skatt på plastbärkassar, se avsnitt 2.1. 2019/20:47 5.7 Regeringens förslag: Uppgifter och handlingar hos rörande godkända lagerhållare enligt lagen om skatt på plastbärkassar ska gallras efter utgången av det kalenderår då godkännandet som lagerhållare blev återkallat. Regeringens bedömning: Den personuppgiftsbehandling som förslaget om skatt på plastbärkassar ger upphov till är förenlig med EU:s dataskyddsförordning. Den befintliga reglering som finns på personuppgiftsområdet utgör tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske vid med anledning av förslaget. Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling bortsett från den ändring som föreslås i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen har inget att invända mot förslaget utifrån myndighetens arbete för att grundläggande fri- och rättigheter skyddas i samband med behandling av personuppgifter. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I praktiken kommer ansökningar om status som godkänd lagerhållare främst att omfatta juridiska personer. Det är dock möjligt även för fysiska personer att bli godkända som lagerhållare. I praktiken krävs det dock att de agerar yrkesmässigt eftersom en fysisk persons tillverkning, införsel, mottagande eller import för personligt bruk undantas från skattskyldighet. Om fysiska personer ansöker om status som godkänd lagerhållare och efter godkännande registreras som skattskyldiga av kan detta medföra att personuppgifter behandlas av myndigheten. De uppgifter som kan komma att behandla utgörs primärt av adress- och kontaktuppgifter, uppgifter om redovisningsperioder och bokslutsdatum samt uppgiven grund för ansökan. Det står därför klart att förslaget kan ge upphov till en sådan personuppgiftsbehandling som omfattas av och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan kallad EU:s dataskyddsförordning. EU:s dataskyddsförordning är i alla delar bindande och direkt tillämplig i samtliga EU:s medlemsländer och ska tillämpas fr.o.m. . Förordningen, som utgör den generella regleringen av personuppgiftsbehandling inom EU, tillåter och förutsätter ibland att medlemsstaterna kompletterar förordningen med nationell lagstiftning. För personuppgiftsbehandling i beskattningsverksamheten finns lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet som innehåller bestämmelser som kompletterar EU:s dataskyddsförordning. Förutom vid behandling av personuppgifter om enskilda personer gäller vissa bestämmelser i lagen även vid behandling av uppgifter om juridiska personer (se 1 kap. 1 § andra stycket). Godkännandet som lagerhållare innebär att den skattskyldige ska redovisa skatten i stället för i samband med varje händelse som utlöser skatteplikt. Godkännandet innebär även att skattskyldighetens inträde skjuts upp. För att dessa förmåner inte ska missbrukas krävs att har möjlighet till kontroll. Den behandling av personuppgifter som sker hos till följd av godkännandet är nödvändig för att systemet med godkända lagerhållare ska fungera. Den rättsliga grunden för personuppgiftsbehandlingen är alltså att den är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning (artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning). Den aktuella grunden för behandlingen är vidare fastställd i den nationella rätten på det sätt som krävs enligt artikel 6.3 i EU:s dataskyddsförordning. Den rättsliga grunden är fastställd i förordningen (2017:154) med instruktion för , skatteförfarandelagen och i den föreslagna lagen. De närmare ändamålen för behandlingen liksom andra specificerade bestämmelser finns i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Vad gäller frågan om personuppgiftsbehandlingen är proportionerlig bör beaktas att det är valfritt att ansöka om godkännande som lagerhållare och att de fysiska personer som ansöker om godkännande får förutsättas agera yrkesmässigt. De uppgifter som kommer att behandlas är inte sådana känsliga personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning. Uppgifterna är antingen sådana som relaterar till verksamheten eller kontaktuppgifter. Intrånget i de registrerades personliga integritet torde därför vara förhållandevis litet. Vid en avvägning mellan den registrerades personliga integritet och behovet av att personuppgiften behandlas anses behandlingen vara proportionerlig. Av 1 kap. 4 § lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet framgår att uppgifter bl.a. får behandlas för att tillhandahålla information som behövs hos för fastställande av underlag för samt bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgifter (punkt 1), revision (punkt 4) och tillsyn samt lämplighets- och tillståndsprövning och annan liknande prövning (punkt 5). Av 2 kap. 2 § framgår vidare att i beskattningsdatabasen får uppgifter behandlas om personer som omfattas av verksamhet enligt 1 kap. 4 § 1–9. I 2 kap. 3 § och i förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet finns bestämmelser om vilka uppgifter som får behandlas i beskattningsdatabasen. Den behandling av uppgifter som förslaget om skatt på plastbärkassar ger upphov till hos i beskattningsdatabasen är tillåten enligt de angivna bestämmelserna. Förslaget medför dock att det behöver göras en följdändring i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Enligt huvudregeln i 2 kap. 11 § ska uppgifter och handlingar i beskattningsdatabasen, om inget annat anges i 12 §, gallras senast efter utgången av det kalenderår då den beskattningsperiod som uppgifterna och handlingarna kan hänföras till gick ut. Ändringen innebär att uppgifter och handlingar hos om godkända lagerhållare enligt lagen om skatt på plastbärkassar i stället ska gallras efter utgången av det kalenderår då godkännandet som lagerhållare blev återkallat. Det är som gäller enligt 2 kap. 12 § tredje stycket samma lag för 2019/20:47 motsvarande uppgifter om godkända lagerhållare enligt annan punktskattelagstiftning. Anledningen till att det är nödvändigt att lagra uppgifterna är att det i efterhand, särskilt vid omprövning, ska vara möjligt att kontrollera vilka uppgifter som legat till grund för ett beslut. Omprövning kan bli aktuellt upp till från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Uppgifterna kan därför inte gallras tidigare än efter utgången av det kalenderår då godkännandet som lagerhållare blev återkallat. En sådan bestämmelse bedöms därmed vara förenlig med principen om lagringsminimering i artikel 5.1 e i EU:s dataskyddsförordning. Sammanfattningsvis gör regeringen bedömningen att den personuppgiftsbehandling som förslaget om skatt på platsbärkassar ger upphov till är förenlig med EU:s dataskyddsförordning. Bortsett från den ändring som föreslås i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet utgör den befintliga regleringen på personuppgiftsområdet tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske vid med anledning av förslaget. Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling. Förslaget föranleder en ändring i 2 kap. 12 § lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, se avsnitt 2.2. Regeringens förslag: Förslaget bör anmälas till kommissionen enligt förfarandet i anmälningsdirektivet. Förslaget strider inte mot eller i övrigt. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Promemorian redovisade dock inte någon bedömning beträffande förhållandet till . Remissinstanserna: instämmer i bedömningen att förslaget bör anmälas enligt förfarandet i anmälningsdirektivet och att det då bör framgå att anmälan också avser underrättelse enligt förpackningsdirektivet. anför vidare att förslaget bedöms vara icke-diskriminerande och inte medför att inhemska produkter gynnas framför importerade produkter. och efterfrågar en närmare redovisning avseende förslagets överensstämmelse med statsstödsreglerna. IKEM anför att det kan ifrågasättas huruvida förslaget är förenligt med eftersom skatten snedvrider konkurrensen mellan tillverkare av bärkassar i olika material samt påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 1 i och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (anmälnings- direktivet) avses med teknisk specifikation bl.a. en i ett dokument intagen specifikation som fastställer de egenskaper som krävs av en produkt. Den föreslagna avgränsningen avseende vilka varor som omfattas av skatteplikt bedöms utgöra en sådan specifikation. Av både anmälningsdirektivet och förpackningsdirektivet följer därför att förslaget ska anmälas till kommissionen i enlighet med förfarandet i anmälningsdirektivet. Eftersom det är fråga om en åtgärd som rör skatt föreligger dock inte någon s.k. frysningsperiod från det att anmälan getts in till dess att reglerna kan träda i kraft (artikel 7.4 i anmälningsdirektivet). Enligt artikel 16.2 i förpackningsdirektivet kan en medlemsstat i samband med en anmälan av en teknisk fråga enligt förpackningsdirektivet ange att anmälan även gäller anmälningsdirektivet. Förslaget bör alltså anmälas till kommissionen och det bör anges att anmälan gäller både förpackningsdirektivet och anmälningsdirektivet. Eftersom plastbärkassar inte omfattas av någon harmoniserad EU- reglering avseende beskattning har medlemsstaterna möjlighet att införa regler om sådan beskattning så länge reglerna inte leder till gränsformaliteter i handeln mellan medlemsstater samt följer de generella unionsrättsliga reglerna om proportionalitet. Den föreslagna skatten bedöms uppfylla dessa krav. Vid utformningen av nationella punktskatter måste även särskilt beaktas. Lagstiftning inom skatteområdet kan utgöra en sådan statlig stödåtgärd som omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.1 i EUF-fördraget. För att det ska vara fråga om otillåten stödåtgärd enligt bestämmelsen krävs emellertid att åtgärden gynnar vissa företag eller viss produktion, dvs. att den är selektiv. Enligt EU- domstolens praxis ska det vid denna bedömning fastställas huruvida en nationell åtgärd kan gynna ”vissa företag eller viss produktion” i jämförelse med andra företag som befinner sig i en jämförbar situation, med hänsyn till den målsättning som ska uppfyllas genom den berörda åtgärden (se t.ex. mål C-143/99, , punkt. Målet med den föreslagna skatten är att minska förbrukningen av plastbärkassar och på så vis nå det kvantitativa mål som följer av förpackningsdirektivet. Därigenom förebyggs nedskräpning, spridning av mikroplaster och uppkomst av avfall. Skattepliktens omfattning har utformats med beaktande av detta syfte (jfr avsnitt 5.1 och 5.2 ovan). Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att producenter och importörer av andra typer av bärkassar i faktiskt och rättsligt hänseende inte befinner sig i en jämförbar situation med producenter och importörer av plastbärkassar. Att bärkassar av annat material inte är skattepliktiga anses alltså inte vara ett riktat stöd till sådana producenter och importörer. Denna bedömning vinner även stöd av det faktum att plastbärkassar av EU pekats ut som särskilt skadliga för miljön och att medlemsstaterna enligt förpackningsdirektivet är skyldiga att vidta åtgärder för att minska förbrukningen av sådana kassar. Slutsatsen är därmed att förslaget inte strider mot eller i övrigt. 2019/20:47 5.9 Regeringens förslag: Följdändringar görs i skatteförfarandelagen och tullagen. Därutöver görs vissa författningstekniska ändringar med anledning av de ändringar i skatteförfarandelagen som föreslås i propositionen Skatt på avfallsförbränning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Promemorian innehöll dock inte något förslag om författningstekniska ändringar med anledning av de förslag som presenteras i propositionen Skatt på avfallsförbränning. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens förslag: Vissa följdändringar behöver göras i annan lagstiftning. I SFL behöver den nya lagen läggas till i uppräkningarna över vad som avses med punktskatt (3 kap. 15 §), vilka aktörer ska registrera (7 kap. 1 §), vilka punktskatter som ska redovisas i en särskild skattedeklaration för varje händelse som medför skattskyldighet (26 kap. 8 §) och hos vem revision får göras (41 kap. 3 §). Att ges möjlighet att genomföra revision hos den som ansökt om lagerhållare motsvarar vad som gäller ansökningar enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1776) om skatt på energi, lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik och lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter. Även vid prövning av ansökan om godkännande som lagerhållare enligt lagen om skatt på plastbärkassar bör få göra revision hos sökanden för att säkerställa att sökanden är lämplig att omfattas av de förmåner som ett godkännande som lagerhållare innebär. I tullagen behöver den nya lagen läggas till i uppräkningen av lagar som medför skyldighet att betala annan skatt än tull vid import eller införsel till det svenska tullområdet (2 kap. 1 §). Propositionen Skatt på avfallsförbränning (prop. 2019/20:32) innehåller förslag till ändringar i 3 kap. 15 § och 7 kap. 1 § SFL som ska träda i kraft .