prop · H60360 · 2019-03-05 00:00:00 — 2018/19:60 överprövning i högre instans ska bestå av fler lagfarna ledamöter än i underinstansen inte gör sig lika starkt gällande i dessa fall och att det inte är fråga om något avgörande avsteg från denna princip (jfr prop. 2008/09:117 s. 30 f.). Sammanfattningsvis anser regeringen, i likhet med de flesta remissinstanserna, att det framstår som mest ändamålsenligt att får besluta hur många ledamöter som ska ingå i rätten vid prövningen av frågor om tvångsmedel enligt 16 § femte stycket utlämningslagen. Detta förutsätter, i likhet med vad som redan gäller vid tillämpning av 3 kap. 5 a § i andra typer av mål och ärenden, att domstolen anpassar sammansättningens storlek till vad som i det enskilda fallet är lämpligt med hänsyn till frågans beskaffenhet (jfr prop. 2008/09:117 s. 32). Regeringens förslag: De nya bestämmelserna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens. I promemorian föreslås att de nya bestämmelserna ska träda i kraft . I promemorian görs ingen bedömning av behovet av övergångsbestämmelser. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Det är angeläget att förslaget om en ändrad sammansättning i i ärenden om utlämning och ärenden enligt internationella verkställighetslagen kan träda i kraft . Detsamma gäller förslaget om en ändrad sammansättning i vid prövning av tingsrättens beslut om tvångsmedel i utlämningsärenden. Det bedöms inte nödvändigt med några praktiska förberedelser som gör att det finns anledning att avvakta med ikraftträdandet. De nya bestämmelserna bör därför träda i kraft . Utgångspunkten när det gäller processrättslig lagstiftning är att nya regler blir tillämpliga genast efter ikraftträdandet. Det saknas därför behov av övergångsbestämmelser. Regeringens bedömning: Förslagen ökar Högsta domstolens förutsättningar att prioritera den prejudikatbildande verksamheten och leder till kortare handläggningstider för utlämningsärenden, ärenden enligt internationella verkställighetslagen och övriga mål och ärenden vid . Förslagen innebär en bibehållen rättssäkerhet för enskilda. Förslagen leder inte till några kostnadsökningar för det allmänna. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot bedömningen. bedömer att förslagen gör det möjligt för att använda sina resurser effektivare vilket torde innebära att genomströmningstiderna hos domstolen minskar. vid ser inga problem med den föreslagna ordningen, tvärtom anser nämnden att det finns anledning att anta att ändringen kan medföra de effekter som eftersträvas. Justitiekanslern anser att dessa ärenden kan avgöras av färre ledamöter än tidigare utan att den enskildes rättssäkerhet påverkas negativt. Skälen för regeringens bedömning: Förslagen innebär att utlämningsärenden och ärenden enligt internationella verkställighetslagen kan avgöras med färre ledamöter . Vid prövning av tingsrättens beslut om tvångsmedel kan upp till fyra ledamotsresurser frigöras. Vid prövning av övriga frågor i sak kan upp till två ledamotsresurser frigöras. Regeringen bedömer att förslagen därmed bör öka Högsta domstolens förutsättningar att prioritera den prejudikatbildande verksamheten. Vidare bör en prövning av färre ledamöter leda till kortare handläggningstider för utlämningsärenden, ärenden enligt internationella verkställighetslagen och övriga mål och ärenden vid . I likhet med Justitiekanslern, och i enlighet med vad som konstateras i avsnitt 4.2, bedömer regeringen att förslagen inte påverkar den enskildes rättssäkerhet på ett negativt sätt. Rättssäkerheten för enskilda bedöms därmed kunna bibehållas. Förslagen bedöms inte medföra några kostnadsökningar för det allmänna. Förslagen kan inte heller antas påverka jämställdheten mellan män och kvinnor eller villkoren för företagandet. Förslagen bedöms inte heller få några sociala eller miljömässiga konsekvenser. Rätten ska, om inte något annat följer av andra eller fjärde stycket eller 5 a § andra stycket 1–3, bestå av minst fem ledamöter vid prövning av själva saken i 1.mål där prövningstillstånd har beviljats av , 2.mål där är första domstolsinstans, 3. mål där talan har väckts i hovrätt och överklagande har skett till Högsta 4.mål som har överklagats av Justitiekanslern eller av en justitieombudsman, 5.ärenden om resning, återställande av försutten tid eller klagan över domvilla, om prövningen inte är enkel. Om en framställning i ett mål där är första domstolsinstans inte innefattar laga skäl för talan eller det annars är uppenbart att talan är ogrundad, får rätten bestå av tre eller fyra ledamöter när dom i målet meddelas utan att stämning har utfärdats. När avger ett sådant yttrande som avses i 2 § lagen (1974:579) om handläggningen av nådeärenden ska rätten bestå av minst tre ledamöter. Det som sägs i tredje stycket gäller också vid prövning av själva saken i ärenden enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott, om inte något annat följer av 5 a § andra stycket 4, och i ärenden enligt 34 § lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättens sammansättning i . Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Ändringen i första stycket innebär att den hittillsvarande sjätte punkten tas bort. Ärenden enligt lagen om utlämning för brott (utlämningslagen) omfattas alltså inte längre av uppräkningen över mål och ärenden där rätten ska bestå av minst fem ledamöter vid prövning av själva saken. I inledningen till första stycket införs det även en hänvisning till fjärde stycket för att tydliggöra att undantaget från kravet på fem ledamöter gäller även om de ärenden som anges i fjärde stycket i och för sig handläggs av som första domstolsinstans. Av fjärde stycket, som är nytt, följer att rätten ska bestå av minst tre ledamöter vid prövning av ärenden enligt utlämningslagen, om inte något annat följer av 5 a § andra stycket 4. Detsamma gäller i ärenden som prövas enligt 34 § lagen om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom (jfr 34 b § samma lag). Kravet på tre ledamöter i dessa fall gäller dock endast vid prövning av själva saken, dvs. med samma avgränsning som för de mål och ärenden som anges i första stycket i förevarande paragraf. Rättens sammansättning när det gäller frågor som faller utanför själva saken, t.ex. rättegångsfrågor, regleras i 5 a § första stycket. I 5 a § andra stycket 4 regleras rättens sammansättning vid prövning av frågor om tvångsmedel enligt 16 § femte stycket utlämningslagen som också innefattar en prövning av själva saken, se författningskommentaren till den paragrafen. Övriga ändringar är språkliga och redaktionella. I andra fall än sådana som avses i 5 § beslutar för varje mål eller ärende hur många ledamöter som ska ingå i rätten. Det som sägs i första stycket gäller även vid prövning av 1.frågor om beviljande av prövningstillstånd i hovrätt, 2.frågor om återförvisning av mål till hovrätt, 3.överklagande av hovrätts avvisningsbeslut som avses i 54 kap. 17 §, och 4.frågor om tvångsmedel enligt 16 § femte stycket lagen (1957:668) om utlämning för brott. 2018/19:60 Paragrafen innehåller bestämmelser om rättens sammansättning i . Övervägandena finns i avsnitt 4.3. I andra stycket införs en ny fjärde punkt av vilken det framgår att själv beslutar hur många ledamöter som ska ingå i rätten vid prövning av frågor enligt 16 § femte stycket utlämningslagen. De frågor som omfattas är tingsrättens beslut om tvångsmedel, t.ex. häktning, som fattas med anledning av en framställning om utlämning. Tingsrättens beslut om tvångsmedel kan överklagas direkt till och frågan om tvångsmedel utgör själva saken i dessa fall. Genom den nya fjärde punkten kan , trots vad som anges i 5 § fjärde stycket om rättens sammansättning vid prövning av själva saken i ärenden enligt utlämningslagen, själv besluta hur många ledamöter som ska ingå i rätten vid prövning av tingsrättens beslut om tvångsmedel. I övrigt görs en redaktionell ändring. Sammanfattning av promemorian Högsta domstolens sammansättning i utlämningsärenden m.m. Högsta domstolens prövning av utlämningsärenden, som normalt kräver fem ledamöters deltagande, tar betydande resurser från domstolens prejudikatbildningsverksamhet. ställer sig därför bakom förslag till att prövningen av utlämningsärenden i stället ska ske i allmän domstol enligt den vanliga instansordningen (SOU 2011:71). har utlämningsärendena ökat väsentligt. Eftersom det är osäkert om, och i så fall när, förslag kan förverkligas föreslår att prövningen av utlämningsärenden ska kunna ske med färre ledamöter än med nuvarande ordning. Lagstiftaren har uttalat att sammansättningen med fem ledamöter ska användas bara när det framstår som ändamålsenligt och vara förbehållen Högsta domstolens centrala rättskipande uppgifter. Utlämningsärendena är sällan komplicerade och har endast undantagsvis något prejudikatintresse. Prövningen av dem ligger därmed oftast tydligt utanför Högsta domstolens rättsbildande huvuduppgift. Prövningen har dock stor betydelse för den enskilde. Också när det gäller andra prövningar vid som har betydelse för den enskildes rättssäkerhet – i första hand nådeärenden, extraordinära rättsmedel och frågor om återförvisning av frågor till hovrätt – har lagstiftaren emellertid ansett att en sammansättning med tre ledamöter kan vara fullt tillräcklig. Mot den bakgrunden, och med hänsyn till att den prövning som ska genomföras i utlämningsärendena i normalfallet utgör en ren laglighetsprövning, framstår en sammansättning med tre ledamöter som ändamålsenlig i de flesta situationer. Flera av sammansättningsreglerna för har dessutom utformats så att det anges ett minimiantal för hur många ledamöter som ska ingå i rätten. Om sammansättningsregeln för beslut i utlämningsärenden skulle utformas på likartat sätt – så att minst tre ledamöter ska ingå i rätten – är det således fullt möjligt att även i fortsättningen använda ett högre antal ledamöter i de ärenden där detta skulle anses motiverat. Mot bakgrund av vad som sagts anser att sammansättningsreglerna bör ändras så att rätten vid prövning av utlämningsärenden ska bestå av minst tre ledamöter. Det är viktigt att i dessa ärenden även i fortsättningen kan genomföra en prövning av frågor som ligger bredvid själva huvudfrågan i ärendet – processuella frågor, t.ex. avseende tvångsmedel – med bara en ledamot. En ändrad sammansättningsregel bör därför ange att kravet på minst tre ledamöter endast gäller prövning av själva saken i utlämningsärenden. Det innebär att frågor om häktning som aktualiseras i ett ärende först efter att RÅ:s utredning och yttrande har överlämnats till alltjämt kan prövas av en ledamot. De nu förda resonemangen är giltiga även när det gäller ärenden enligt internationella verkställighetslagen. På de anförda skälen bör den ändrade sammansättningsregeln om minst tre ledamöter omfatta också dessa ärenden. Frågan om häktning i utlämningsärenden kan komma att prövas av också efter överklagande av tingsrättens häktningsbeslut. I sådana utlämningshäktningar utgör häktningsfrågan själva saken i det aktuella ärendet. När häktningsfrågan uppkommer i ett ärende hos om beslut i själva utlämningsfrågan, kan den dock prövas av en ledamot. Mot den bakgrunden framstår det inte som motiverat att i utlämningshäktningar upprätthålla krav på samma sammansättning som vid prövning av huvudfrågan i de egentliga utlämningsärendena. Därtill kommer att de ledamöter som har prövat en häktningsfråga normalt anses jäviga att delta i avgörandet av utlämningsärendet. De nuvarande sammansättningsreglerna, med krav på fem ledamöter vid prövning av utlämningshäktningar, innebär därför emellanåt också svårigheter för vid indelningen av ledamöterna. föreslår därför att rätten även i utlämningshäktningar ska kunna bestå av det antal ledamöter som bestämmer. Förslaget innebär i praktiken att sådana beslut ska kunna fattas av en ledamot. Förslag till lag om ändring i föreslår att 3 kap. 5 och 5 a §§ ska ha följande lydelse. Rätten ska, om inte annat följer Rätten ska, om inte annat följer av andra stycket eller 5 a § andra av andra eller tredje stycket eller stycket, bestå av minst fem 5 a § andra stycket, bestå av minst ledamöter vid prövning av själva fem ledamöter vid prövning av 1.mål där prövningstillstånd har beviljats av , 2.mål där är första domstolsinstans, 3.mål där talan har väckts i hovrätt och överklagande har skett till , 4. mål som har överklagats av 4. mål som har överklagats av Justitiekanslern eller av en justitie- Justitiekanslern eller av en justitie- 5. ärenden om resning, åter- ställande av försutten tid eller ställande av försutten tid eller klagan över domvilla, om pröv- klagan över domvilla, om pröv- ningen inte är enkel, och ningen inte är enkel. (1957:668) om utlämning för brott. Om en framställning i ett mål där är första domstolsinstans inte innefattar laga skäl för talan eller det annars är uppenbart att talan är ogrundad, får rätten bestå av tre eller fyra ledamöter när dom i målet meddelas utan att stämning har utfärdats. sådant yttrande som avses i 2 § sådant yttrande som avses i 2 § lagen (1974:579) om handlägg- lagen (1974:579) om handlägg- ningen av nådeärenden ska rätten ningen av nådeärenden ska rätten bestå av minst tre ledamöter. bestå av minst tre ledamöter. Detsamma gäller vid prövning av själva saken i ärenden enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott och i ärenden som avses i 34 § lagen (1972:260) om inter- nationellt samarbete rörande verk- ställighet av brottmålsdom. I andra fall än sådana som avses i 5 § beslutar för varje mål eller ärende hur många ledamöter som ska ingå i rätten Det som sägs i första stycket gäller även vid prövning av 1. frågor om beviljande av prövningstillstånd i hovrätt, 2.frågor om återförvisning av mål till hovrätt, och avvisningsbeslut som avses i 54 kap. 17 §. 2.frågor om återförvisning av mål till hovrätt, avvisningsbeslut som avses i 17 §, och 4.ärenden som avses i 16 § femte stycket lagen (1957:668) om utlämning för brott. Denna lag träder i kraft . Efter remiss har yttranden över promemorian Högsta domstolens sammansättning i utlämningsärenden m.m. inkommit från ombudsmän, , , , , , , , , , , (juridiska fakultetsnämnden), (juridiska fakultetsnämnden) och . Svar har inte inkommit från , Civil Rights Defenders och , Svenska avdelningen. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 3 kap. 5 och 5 a §§ ska ha följande lydelse. Rätten ska, om inte annat följer Rätten ska, om inte något annat av andra stycket eller 5 a § andra följer av andra eller fjärde stycket stycket, bestå av minst fem eller 5 a § andra stycket 1–3, bestå ledamöter vid prövning av själva av minst fem ledamöter vid prövning av själva saken i 1.mål där prövningstillstånd har beviljats av , 2.mål där är första domstolsinstans, 3.mål där talan har väckts i hovrätt och överklagande har skett till , 4. mål som har överklagats av 4. mål som har överklagats av Justitiekanslern eller av en justitie- Justitiekanslern eller av en justitie- 5. ärenden om resning, åter- ställande av försutten tid eller ställande av försutten tid eller klagan över domvilla, om pröv- klagan över domvilla, om pröv- ningen inte är enkel, och ningen inte är enkel. (1957:668) om utlämning för brott. Om en framställning i ett mål där är första domstolsinstans inte innefattar laga skäl för talan eller det annars är uppenbart att talan är ogrundad, får rätten bestå av tre eller fyra ledamöter när dom i målet meddelas utan att stämning har utfärdats. När avger ett sådant yttrande som avses i 2 § lagen (1974:579) om handläggningen av nådeärenden ska rätten bestå av minst tre ledamöter. Det som sägs i tredje stycket gäller också vid prövning av själva saken i ärenden enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott, om inte något annat följer av 5 a § andra stycket 4, och i ärenden enligt 34 § lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. 1Paragrafen fick sin nuvarande beteckning genom 2009:344. I andra fall än sådana som avses i 5 § beslutar för varje mål eller ärende hur många ledamöter som ska ingå i rätten. Det som sägs i första stycket gäller även vid prövning av 1. frågor om beviljande av prövningstillstånd i hovrätt, 2. frågor om återförvisning 2. frågor om återförvisning mål till hovrätt, och mål till hovrätt, 54 kap. 17 §. 54 kap. 17 §, och 4.frågor om tvångsmedel enligt 16 § femte stycket lagen (1957:668) om utlämning för brott. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2009:344. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och Högsta domstolens sammansättning i utlämningsärenden Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i . Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden Y , M , , , , , Shekarabi, , , , , , , Regeringen beslutar proposition Högsta domstolens sammansättning i utlämningsärenden