prop · H70343 · 2019-11-26 00:00:00 — Då de ändringar i skatteavtalet mellan och som följer av ändringsprotokollet föreslås införlivas i svensk rätt genom antagandet av en ny lag, bör förordningen upphävas. Förordningen upphävs den dag då den föreslagna lagen om skatteavtal mellan och träder i kraft, vilket enligt lagförslaget är den dag som regeringen bestämmer. Den upphävda förordningen föreslås dock enligt punkt 4 a–b i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till den föreslagna lagen fortsatt gälla i fråga om ∙källskatter, på belopp som betalas eller tillgodoförs före det år som följer närmast efter den dag då lagen träder i kraft, ∙andra skatter på inkomst, på skatt som påförs för beskattningsår som börjar före det år som följer närmast efter den dag då lagen träder i kraft. Enligt punkt 3 b i den föreslagna lagens ikraftträdande- och övergångsbestämmelser upphävs även förordning (1975:1428) om kupongskatt för person med hemvist i , m.m. Regeringen utfärdade även denna förordning och den innehåller bestämmelser om uttag av kupongskatt enligt ovan nämnda förordning om tillämpning av avtal mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande inkomstskatter m.m. Då förordningen om tillämpning av avtalet mellan och upphävs, bör även förordningen om kupongskatt upphävas. Förordningen om kupongskatt innehåller administrativa bestämmelser om verkställighet av innehållande och återbetalning av kupongskatt. Dessa bestämmelser har blivit otidsenliga och saknar numera praktisk betydelse. I 1 § tredje stycket finns emellertid en bestämmelse med ett begränsat materiellt innehåll som syftar till att ge möjlighet att neka nedsättning av 2019/20:43 kupongskatt enligt skatteavtalet i vissa särskilda fall då någon obehörigen bereds en förmån. En motsvarande regel finns i 4 § tredje stycket kupongskattelagen (1970:624), varför det inte är motiverat att behålla eller ersätta förordningen med en sådan bestämmelse. Bestämmelsen är dock av sådant slag att förordningen upphävs genom lag. Förordningen om kupongskatt för person med hemvist i , m.m. föreslås upphävas den dag då den föreslagna lagen om skatteavtal mellan och träder i kraft, vilket enligt lagförslaget är den dag som regeringen bestämmer. Genom artikel 1 i ändringsprotokollet införs en ny ingress i avtalet. Av den nya ingressen förtydligas att den gemensamma partsavsikten är att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst, utan att skapa förutsättningar för icke-beskattning eller minskad skatt genom skatteflykt eller skatteundandragande. Ingressen överensstämmer i dessa delar med ingressen till modellavtal. 4.1.2Personer på vilka avtalet tillämpas Till följd av artikel 2 i ändringsprotokollet införs en ny artikel 1 i avtalet, som är uppdelad i två punkter, där punkt 1 med vissa språkliga justeringar motsvarar artikel 1 i det nuvarande avtalet. Punkt 2 innehåller en bestämmelse rörande delägarbeskattade personer. Av bestämmelsen följer att inkomst som förvärvas av eller genom en person vars inkomst enligt lagstiftningen i endera avtalsslutande stat är föremål för delägarbeskattning, ska anses förvärvad av en person med hemvist i en av de avtalsslutande staterna till den del som inkomsten, enligt skattelagstiftningen i denna stat, behandlas som inkomst hos en person med hemvist i staten i fråga. Bestämmelsen har förts in i avtalet i syfte att säkerställa att en investering som görs via en delägarbeskattad person omfattas av avtalets regler på samma sätt som om personens delägare hade gjort investeringen direkt. Vid tillämpning av skatteavtalet ska man således se igenom det delägarbeskattade subjektet. Bestämmelsen överensstämmer i dessa delar med artikel 1 punkt 2 i modellavtal. I sista meningen i punkt 2 klargörs att bestämmelserna i denna punkt inte på något sätt påverkar en avtalsslutande stats rätt att beskatta personer med hemvist i denna stat. 4.1.3 Skatter som omfattas av avtalet Artikel 3 i ändringsprotokollet uppdaterar artikel 2 punkt 1 i avtalet. svensk del innebär detta att sjömansskatten, ersättningsskatten, utskift- ningsskatten och bevillningsavgiften för vissa offentliga föreställningar, vilka alla har avskaffats, tas bort från listan i punkt 1 a). melse tillkommer de särskilda inkomstskatterna för utomlands bosatta, respektive för utomlands bosatta artister m.fl. Det ska i detta sammanhang Prop. 2019/20:43 framhållas att i sin tillämpning anser att dessa skatter redan omfattas av ett skatteavtal som undertecknats innan skatterna infördes i svensk lagstiftning, förutsatt att den statliga och kommunala inkomstskatten respektive den tidigare bevillningsavgiften omfattas av avtalet i fråga. Genom artikel 12 i ändringsprotokollet förtydligas i punkt 1 i det nya protokollet till avtalet att sociala avgifter på nettovinst (“Contribuição Social sobre o Lucro Líquido”, CSLL) som följer av den angivna brasilianska lagen 7,689 av , omfattas av de skatter som anges i artikel 2 punkt 1 b). Enligt artikel 4 i ändringsprotokollet byts artikel 4 punkt 3 i avtalet ut. Den nya bestämmelsen innebär att i fall då annan person än fysisk person enligt artikel 4 punkt 1 har hemvist i båda avtalsslutande staterna, så ska de behöriga myndigheterna söka avgöra frågan om var personen ska anses ha hemvist enligt skatteavtalet genom ömsesidig överenskommelse. Därmed frångås den nuvarande regleringen som innebär att personen i ett sådant fall ska anses ha hemvist i den stat där den har sin verkliga ledning. Den nya bestämmelsen överensstämmer med artikel 4 punkt 3 i modellavtal. Artikel 5 punkt 2 i ändringsprotokollet innebär att artikel 10 punkt 2 i avtalet byts ut. Enligt nya artikel 10 punkt 2 a) får källskatt tas ut med högst av utdelningens bruttobelopp i fall där det mottagande bolaget innehar av röstetalet i det utdelande bolaget. ytterligare villkor finns även ett krav på att det kvalificerande röstetalet ska ha innehafts under period som innefattar den dag då utdelningen betalas ut. Vid beräkningen av beaktas inte för- ändringar i ägandet som direkt följer av en omstrukturering, såsom fusion eller fission av det bolag som innehar aktierna eller betalar utdelningen. Villkoret om innehavstid överensstämmer med motsvarande bestämmelse Artikel 10 punkt 2 a) i det nuvarande avtalet är till följd av tidsbegränsad tillämpning inte längre gällande, varvid källskatt får tas ut enligt punkt 2 b). I övriga fall får källskatt på utdelning enligt nya artikel 10 punkt 2 b) tas ut med högst (enligt nuvarande avtal) av utdelning- Enligt artikel 5 punkt 2 i ändringsprotokollet uppdateras artikel 10 punkt 5 i avtalet. Liksom enligt nuvarande avtal får innehålla källskatt enligt brasiliansk lag på sådan vinst som ett bolag med hemvist i uppbär genom ett fast driftställe som bolaget har i . nya bestämmelsen får sådan källskatt innehållas med högst av den fastställda vinsten i det fasta driftstället efter betalning av bolagsskatt. Det förtydligas vidare att de är fråga om sådan vinst i det fasta driftstället som får beskattas i i enlighet med artikel 7 punkt 1 i avtalet. 2019/20:43 nuvarande avtalet saknas begränsning för uttag av källskatt i dessa fall, då det 15-procentiga taket för källskatteuttag som finns i den nuvarande bestämmelsen till följd av tidsbegränsad tillämpning är gällande. Av punkt 3 i det nya protokollet till avtalet, som införs genom artikel 12 i ändringsprotokollet, framgår att bestämmelserna i artikel 10 punkt 5 inte står i strid med bestämmelserna i artikel 24 (Förbud mot diskriminering) punkt 3. En motsvarande bestämmelse finns i punkt 2 i protokollet till det nuvarande avtalet. Enligt artikel 5 punkt 3 i ändringsprotokollet utgår artikel 10 punkt 6 i avtalet. Angående bestämmelserna i protokollet till avtalet om mest gynnad nation, se avsnitt 4.1.8. Enligt artikel 6 i ändringsprotokollet byts artikel 11 punkt 2 i avtalet ut. Nya artikel 11 punkt 2 a) innebär att källskatt får tas ut med högst av räntans bruttobelopp i fråga om ränta på lån och krediter som beviljats av en bank för en tidsperiod om i samband med försäljning av industriutrustning eller i samband med investeringsprojekt, liksom i fråga om finansiering av offentliga arbeten. Enligt artikel 11 punkt 2 b) får källskatt tas ut med högst av räntans bruttobelopp i övriga fall. Artikel 11 punkt 2 a) i det nuvarande avtalet begränsar uttag av källskatt till av bruttobeloppet endast i fråga om betalningar till fysiska personer, handelsbolag eller enkla bolag. Punkt 2 b) i det nuvarande avtalet är till följd av tidsbegränsad tillämpning inte längre gällande, varvid begränsning för uttag av källskatt enligt den bestämmelsen saknas. I punkt 4 i det nya protokoll till avtalet, som införs genom artikel 12 i ändringsprotokollet, förtydligas att ”ränta på ett bolags tillgångar” (”juros sobre o capital próprio”) i enlighet med brasiliansk lag också är att anse som ränta enligt artikel 11 punkt 4 i avtalet. Av artikel 6 punkt 2 i ändringsprotokollet följer att artikel 11 punkt 6 i avtalet upphävs. Angående bestämmelserna i protokollet till avtalet om mest gynnad nation, se avsnitt 4.1.8. Artikel 7 i ändringsprotokollet innebär att artikel 12 punkt 2 i avtalet byts ut. Enligt nya artikel 12 punkt 2 a) får källskatt tas ut med högst (enligt nuvarande avtal) av royaltyns bruttobelopp i fråga om royalty som härrör från nyttjande av eller rätten att nyttja varumärken. Enligt nya artikel 12 punkt 2 b) får källskatt tas ut med högst av royaltyns bruttobelopp i fråga om annan royalty, däribland s.k. industriroyalty. Källskatt på sådan annan royalty regleras i artikel 12 punkt 2 b) i det nuvarande avtalet, vilken dock till följd av tidsbegränsad tillämpning är gällande, varvid begränsning för uttag av källskatt saknas. Enligt punkt 5 i det nya protokollet till avtalet, som införs genom artikel Prop. 2019/20:43 12 i ändringsprotokollet, är bestämmelserna i artikel 12 punkt 3 i avtalet också tillämpliga i fråga om betalningar avseende tillhandahållandet av tekniska tjänster och teknisk assistans. Vidare framgår av punkt 7 a) i det nya protokollet till avtalet att bestämmelser i brasiliansk skattelagstiftning som inte tillåter att royalties som betalas av ett fast driftställe beläget i till en person med hemvist i som bedriver rörelse från ett sådant fast driftställe får dras av när den beskattningsbara inkomsten för det fasta driftstället fastställs, inte står i strid med bestämmelserna artikel 24 (Förbud mot diskriminering) punkt 3. Angående bestämmelserna i protokollet till avtalet om mest gynnad nation, se avsnitt 4.1.8. Punkt 2 i det nya protokollet till avtalet, som införs genom artikel 12 i ändringsprotokollet, innehåller bestämmelser om s.k. mest gynnad nation avseende nivåerna på de källskatter som får tas ut på utdelning, ränta och royalty enligt artikel 10 punkt 2 a), artikel 11 punkt 2 och artikel 12 punkt 2 i avtalet. Bestämmelserna är intagna på begäran och därför kopplade till avtalsnät. Syftet är att tillförsäkra konkurrenskraftiga villkor i förhållande till utanför . Bestämmelserna är tillämpliga om efter undertecknar ett avtal, en konvention eller ett protokoll med ett sådant land som innebär att ska undanta utdelning, ränta eller royalty som härrör från från beskattning, eller som begränsar skatteuttaget i på sådana betalningar till en skattesats som är lägre än de skattesatser som anges i ovan angivna bestämmelser. Detta ska gälla oavsett om ett sådant undantag eller en sådan lägre skattesats ska tillämpas generellt eller i fråga om specifika kategorier av utdelning, ränta eller royalty, däri inbegripet genom en mer begränsad definition av sådana inkomster. Genom artikel 8 i ändringsprotokollet uppdateras bestämmelserna om undanröjande av dubbelbeskattning i artikel 23 i avtalet. tillämpar avräkning av skatt (”credit of tax”) som huvudmetod för att undvika dubbelbeskattning. Avräkningsmetoden innebär att en person med hemvist i den ena staten beskattas där även för sådan inkomst som enligt avtalet får beskattas i den andra staten. minskas därefter i princip med den skatt som enligt avtalet har tagits ut i den andra staten. I fråga om förtydligas i punkt 2 a) att bestäm- melserna i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt ska tillämpas vid avräkning av skatt på inkomst i . inkomstskatt på inkomsten på vanligt sätt. När det gäller inkomst som enligt avtalet ska undantas från svensk skatt, innebär artikel 23 punkt 2 b) i avtalet att genom en progressions- regel bibehåller rätten att höja skatteuttaget på denna persons övriga har tidigare i förhållande till flera andra länder avstått 2019/20:43 från att utnyttja den möjlighet till progressionsuppräkning som ges i skatteavtalen med länderna i fråga. Skälen för det har bl.a. varit den minskade arbetsbördan för skattemyndigheterna och den förenkling av regelsystemet för enskilda som ett avstående av progressionsuppräkningen innebär. Vidare torde det bortfall av skatt som blir följden av en utebliven progressionsuppräkning vara försumbar från statsfinansiell synpunkt. Dessa skäl motiverar ett avstående av progressionsuppräkningen i även förhållande till . En bestämmelse om att progressionsuppräkning ska ske införs därför inte i den föreslagna lagen. Artikel 23 punkt 2 c) reglerar frågan om skattefrihet i för utdelning från bolag i till svenskt bolag. Bestämmelsen hänvisar till de interna svenska reglerna om skattebefrielse för utdelning från utlandet (se 24 kap. inkomstskattelagen). I punkt 6 i det nya protokollet till avtalet som införs genom artikel 12 i ändringsprotokollet, finns en särskild bestämmelse för det fall avser att införa lagstiftning som påför bolagsskatt för bolag i avseende inkomst som ett närstående brasilianskt bolag uppbär från industriproduktion som omfattas av vissa brasilianska incitament avsedda att främja ekonomisk utveckling i norra och nordöstra regioner. Det skulle t.ex. kunna vara fråga om s.k. CFC-beskattning. I sådant fall ska de behöriga myndigheterna inleda diskussioner om hur effekterna av incitamenten kan bevaras. 4.1.10Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse Iartikel 9 i protokollet anges att artikel 25 i avtalet utgår och ersätts av en ny artikel. Nya artikel 25 punkterna 1–3 överensstämmer med motsvarande bestämmelser i modellavtal. Punkt 1 innebär att den som anser att åtgärder har vidtagits som medför eller kommer att medföra beskattning som strider mot bestämmelserna i skatteavtalet, kan lägga fram saken för den behöriga myndigheten i någon av de avtalsslutande staterna. Enligt nuvarande avtal ska saken i dessa fall läggas i fram i den stat där personen har hemvist. Sista meningen i punkt 2 är ny i förhållande till det nuvarande avtalet och innebär att överenskommelse som träffats ska genomföras utan hinder av tidsgränser i de avtalsslutande staternas interna lagstiftning. Punkt 3 uppdateras endast språkligt. Artikel 25 punkt 4 i avtalet ändras på ett sätt som innebär att den delvis avviker från modellavtal. Länderna är överens om att det är obehövligt att på sätt som anges i modellavtalet reglera att överläggningar kan äga rum inom ramen för en särskild kommitté bestående av representanter för de behöriga myndigheterna. Genom artikel 10 i protokollet uppdateras artikel 26 i avtalet rörande ut- byte av upplysningar så att den överensstämmer med artikel 26 i modellavtal, vilken genomgått stora förändringar sedan avtalet under- Enligt artikel 26 punkt 1 ska de behöriga myndigheterna i de avtals- slutande staterna utbyta sådana upplysningar som kan antas vara relevanta vid tillämpningen av bestämmelserna i avtalet eller för administration eller verkställighet av intern lagstiftning i fråga om skatter av varje slag och beskaffenhet som tas ut för de avtalsslutande staterna eller för deras politiska underavdelningar eller lokala myndigheter, om beskattningen enligt denna lagstiftning inte strider mot avtalet. Utbytet av upplysningar begränsas inte av artiklarna 1 och 2 i avtalet. Av punkt 8 i det nya protokoll till avtalet som införs genom artikel 12 i ändringsprotokollet, förtydligas emellertid att det i fråga om bara är federala skatter som omfattas. I artikel 26 punkt 2 anges att upplysningar som en avtalsslutande stat tagit emot enligt punkt 1 ska behandlas som hemliga på samma sätt som upplysningar som erhållits enligt den interna lagstiftningen i denna stat. Vidare anges att upplysningarna får yppas endast för personer eller myndigheter (däri inbegripet domstolar och förvaltningsorgan) som fastställer, uppbär eller driver in de skatter som åsyftas i punkt 1, eller som handlägger åtal eller överklagande i fråga om dessa skatter. De får även yppas för personer eller myndigheter som utövar tillsyn över nämnda verksamheter. Upplysningarna får bara användas för sådana ändamål. De får yppas vid offentlig rättegång eller i domstolsavgöranden. Upplysningar som en avtalsslutande stat mottagit får emellertid, utan hinder av det föregående, användas för andra ändamål under förutsättning att sådana upplysningar får användas för sådana andra ändamål enligt lagstiftningen i båda staterna och den behöriga myndigheten i den stat som lämnar upplysningarna tillåter sådan användning. Om i bestämmelsen angivna förutsättningar är uppfyllda, kan mottagna upplysningar användas för t.ex. åtal för mutbrott. Artikel 26 tar sikte på såväl den situationen då en svensk myndighet lämnar handräckning eller bistånd åt en utländsk myndighet som då en myndighet i den andra staten biträder den svenska myndigheten. Lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden innehåller bestämmelser om handräckning dels i åt utländsk myndighet, dels i utlandet åt svensk myndighet. Enligt 24 § samma lag ska villkor som begränsar möjligheten att utnyttja upplysningar som en svensk myndighet fått från utländsk myndighet i ett skatteärende följas av svenska myndigheter, oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller av annan författning. I 27 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, regleras sekretessen i fråga om uppgifter om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som erhålls eller lämnas vid utbyte av uppgifter på skatteområdet som sker med stöd av internationella avtal. Av 27 kap. 5 § första stycket OSL framgår att sekretess enligt 1–4 §§ samma kapitel för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden gäller, i den utsträckning har godkänt ett avtal om detta med annan stat eller med en mellanfolklig organisation, i ärende där svensk myndighet lämnar handräckning eller bistånd åt en myndighet eller något annat organ i den staten eller inom den mellanfolkliga organisationen i verksamhet som motsvarar den som avses i nämnda paragrafer. I de fall biträds av en annan stat eller en mellanfolklig organisation följer i stället av 27 kap. 5 § andra stycket OSL att sekretess gäller, i den utsträckning har godkänt ett avtal om detta med en annan stat eller med en mellanfolklig organisation, hos en myndighet i verksamhet som avses i 1–4 §§ samma kapitel för sådan uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska 2019/20:43 förhållanden som myndigheten förfogar över på grund av avtalet. Om sekretess gäller enligt 27 kap. 5 § andra stycket OSL får, enligt tredje stycket i samma paragraf, de sekretessbrytande bestämmelserna i 10 kap. 15–27 §§ och 28 § första stycket OSL inte tillämpas i strid med avtalet. Av 27 kap. 5 § fjärde stycket OSL framgår att för uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket i högst . Regeringen bedömer att all den information som kommer att hanteras inom ramen för denna artikel omfattas av regleringen i 27 kap. 5 § OSL. Detta innebär att avtalets krav på sekretess är förenliga med den svenska offentlighets- och sekretesslagstiftningen och att kan leva upp till sina avtalsrättsliga åtaganden i detta avseende. Artikel 26 punkt 3 innehåller bestämmelser om möjlighet för den anmodade staten att avslå en begäran om utbyte av upplysningar. Av punkterna 3 a) och b) följer att en avtalsslutande stat inte är skyldig att vidta förvaltningsåtgärder som avviker från lagstiftning och administrativ praxis i någon av de avtalsslutande staterna och inte heller att lämna upplysningar som inte är tillgängliga enligt lagstiftning eller sedvanlig administrativ praxis i någon av dessa stater. Enligt punkt 3 c) är en avtalsslutande stat inte heller skyldig att lämna upplysningar som skulle röja affärshemlighet, industri-, handels- eller yrkeshemlighet eller i näringsverksamhet nyttjat förfaringssätt eller upplysningar, vilkas överlämnande skulle strida mot allmänna hänsyn (s.k. ordre public). I artikel 26 punkt 4 föreskrivs att en tillfrågad stat ska använda de medel som den förfogar över för att inhämta begärda upplysningar, även om den inte har behov av upplysningarna för sina egna beskattningsändamål. Skyldigheten begränsas av bestämmelserna i punkt 3. Den anmodade staten har dock inte rätt att vägra att lämna upplysningar uteslutande därför att den inte har något eget intresse av sådana upplysningar. I artikel 26 punkt 5 anges att bestämmelserna i punkt 3 inte medför rätt för en avtalsslutande stat att vägra att lämna upplysningar uteslutande därför att upplysningarna innehas av banker, andra finansiella institutioner, ombud, representanter eller förvaltare eller därför att upplysningarna gäller äganderätt i en person. 4.1.12 Rätt till förmåner Genom artikel 11 i ändringsprotokollet införs en ny artikel i avtalet, Artikeln innehåller närmare bestämmelser om rätt till för- måner enligt avtalet och syftar till att förhindra missbruk av avtalet. Skatteavtal syftar bl.a. till att eliminera eller minska de skattehinder som finns för ett fritt utbyte av varor, kapital och tjänster. Genom regler för att undvika dubbelbeskattning, reducera hög bruttobeskattning på betalningar från källstaten (utdelning, ränta och royalty) samt förhindra diskrimine- rande beskattning kan avtalen på ett verksamt sätt bidra till ökade inve- steringar och ett ökat utbyte av varor och tjänster mellan de avtalsslutande Avtalen är däremot inte avsedda att användas som instrument för att med konstlade metoder åstadkomma total skattefrihet eller mycket låg På begäran har i artikel 26-A punkterna 1–6 tagits in bestäm- melser om rätt till förmåner. Dessa bestämmelser har de s.k. förenklade bestämmelserna om begränsning av förmåner som finns i kommentaren till artikel 29 i modellavtal som förebild. Som framgår ovan i avsnitt 4 är detta bestämmelser som valts för att motverka skatteavtalsmissbruk enligt den minimistandard som utarbetats inom ramen för BEPS- projektet. Enligt punkt 1 ska en person med hemvist i en avtalsslutande stat endast vara berättigad till en förmån enligt avtalet om personen är att anse om en ”kvalificerad person” när förmånen ska ges. Detta krav gäller dock inte förmåner som ges enligt artikel 4 punkt 3 eller artikel 25 i avtalet. I punkt 2 anges vad som avses med ”kvalificerad person”. Till skillnad från modellavtal omfattar begreppet inte en ”erkänd pensionsfond”, eftersom avtalet saknar särskild reglering för sådana subjekt. Icke vinstdrivande organisationer som avses i punkt 2 d) kan bara omfattas efter överenskommelse mellan de behöriga myndigheterna. Punkt 3 innehåller ett alternativt test som innebär en person kan vara berättigad till avtalsförmåner avseende inkomster som är hänförliga till en affärsrörelse som personen aktivt bedriver i sin hemviststat. Detta gäller oavsett om personen är en ”kvalificerad person” eller inte. Enligt punkt 4 kan en person som inte är en ”kvalificerad person” erhålla förmåner om personer som är ”kvalificerade personer” under de förutsättningar som anges i bestämmelsen innehar av andelarna i personen i fråga. En person som inte är en ”kvalificerad person” och som inte heller kan erhålla förmåner enligt punkterna 3 eller 4, kan enligt punkt 5 ändå medges förmåner enligt avtalet av den behöriga myndigheten i en avtalsslutande stat enligt de förutsättningar som anges i bestämmelsen. Punkt 6 innehåller definitioner av ett antal termer som förekommer i punkterna 1–5.