prop · H60350 · 2019-03-05 00:00:00 — Vid prövning av frågor som avses i 7 och 8 §§ tillämpas i varje stat där i 7 och 8 §§ tillämpas svensk lag. skall dock alltid avgöras enligt den lag som är tillämplig på makarnas Hemskillnad som vunnits i en av staterna medför i de övriga samma rätt att få äktenskapsskillnad som om den vunnits i den staten. I en fördragsslutande stat där reg- Om legal separation har be- ler om hemskillnad saknas men där slutats i en fördragsslutande stat, äktenskapsskillnad i vissa fall skall har makarna rätt till äktenskaps- föregås av betänketid har makar, som skillnad utan föregående betänke- vunnit hemskillnad i en annan för- tid, under förutsättning att de har dragsslutande stat och därefter levt levt åtskilda som mot- svarar betänketiden och att de inte sådan betänketid samt inte åter- har återupptagit sammanlevnaden. upptagit sammanlevnaden, rätt att få äktenskapsskillnad utan föregående betänketid. 5Senaste lydelse 2001:398. 6Senaste lydelse 2007:522. Ändringen innebär bl.a. att andra stycket tas bort. Lagakraftvunnen dom eller admi- nistrativ myndighets beslut som meddelats i en annan fördrags- slutande stat enligt 7, 8, 11, 13, 14, 15, 19 eller 21 §, ska gälla i utan något särskilt beslut och utan att det görs någon prövning av av- görandets riktighet eller myndig- hetens behörighet. Detsamma gäller en lagakraftvunnen dom som med- delats i en annan fördragsslutande stat och avser ogiltighet eller åter- gång av äktenskap mellan medbor- gare i någon fördragsslutande stat. 2018/19:50 Bilaga 7 Om en make avlider efter det att makar, på vilkas förmögenhetsför- legal separation beslutats ska, i hållanden lagen i fördragsslutande fråga om efterlevande makes rätt att stat, där regler om hemskillnad ärva eller ta testamente efter den saknas, är tillämplig, skall egendom avlidne, vid tillämpning av lagen i en fördragsslutande stat där regler om legal separation saknas, den legala och täckning för gäld beräknas med separationen jämställas med äkten- skapsskillnad, om den legala separa- I övrigt äga bestäm- tionen bestod vid dödsfallet. melserna i den staten om bodelning Avlider make, sedan hemskillnad vunnits, skall, i fråga om efter- levande makes rätt att taga arv eller testamente efter den avlidne, vid tillämpning av lagen i fördrags- slutande stat, där regler om hem- skillnad saknas, hemskillnaden lik- ställas med äktenskapsskillnad, om hemskillnaden ännu består. Lagakraftvunnen dom eller admi- nistrativ myndighets beslut, som i en av staterna meddelats enligt 5, 7, 8, 11, 13, 14, 15, 19 eller 21 §, skall gälla i övriga stater utan särskild stadfästelse och utan prövning av avgörandets riktighet eller myn- dighetens behörighet. Detsamma gäller en lagakraftvunnen dom som meddelats i en av staterna och avser ogiltighet eller återgång av äkten- skap mellan medborgare i någon fördragsslutande stat. 1.Denna lag träder i kraft . 2.I förhållande till gäller fortfarande a)bestämmelserna i 3 § i den äldre lydelsen och de upphävda 2 a och 3 a–4 §§, om äktenskapet har ingåtts före och makarna inte efter har ingått ett lagvalsavtal som är giltigt till formen, och 7Senaste lydelse 1973:1181. Ändringen innebär bl.a. att första stycket tas bort. 8Senaste lydelse 2001:398. b)äldre föreskrifter i fråga om handläggningen i domstol av mål och ärenden som har inletts före . I förhållande till de övriga nordiska länderna gäller för lagvalsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet fortfarande den upphävda 4 § om att lagvalsavtalet ska anses vara giltigt om det är skriftligt. 2018/19:50 Bilaga 7 2018/19:50 Bilaga 7 4Förslag till lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område ska ha följande lydelse. Denna lag tillämpas inte om Denna lag tillämpas inte om något något annat följer av de unionsrätts- akter och internationella instrument 1. de unionsrättsakter och inter- som omfattas av lagen (2014:912) nationella instrument som anges i 1 § lagen (2014:912) med komplette- om domstols behörighet och om rande bestämmelser om domstols be- hörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa eller av särskilda bestämmelser om avgöranden, eller i 1 kap. 1 § lagen erkännande och verkställighet av av- (2019:000) om makars och sambors internationella situationer, eller 2. särskilda bestämmelser om er- kännande och verkställighet av av- göranden och förlikningar på sär- Lagen tillämpas inte heller i fråga om 1. dom eller förlikning i mål om 1. dom eller boskillnad, legal separation, äkten- boskillnad, legal separation, äkten- skapsskillnad, återgång av äktenskap, skapsskillnad, återgång av äktenskap, antagande av adoptivbarn eller adop- omyndighetsförklaring eller dess hä- vande eller i mål angående bodelning eller i mål angående bodelning eller eller skadestånd med anledning av skadestånd med anledning av legal separation, äktenskapsskillnad eller eller återgång av äktenskap, om det återgång av äktenskap, om det inte är inte är fråga om verkställighet av en fråga om verkställighet av en dom dom som ska gälla i enligt som ska gälla i enligt 22 § förordningen (1931:429) om vissa in- de äktenskap, adoption och förmyn- derskap eller enligt 3 kap. 15 § lagen 1 Senaste lydelse 2014:921. (2019:000) om makars och sam- bors förmögenhetsförhållanden i internationella situationer, 2. dom eller förlikning som rör vårdnad om eller rätt till umgänge med barn eller överlämnande av barn i annat fall, om det inte är fråga om verk- ställighet enligt 6 §, 3. dom eller förlikning som rör familjerättslig underhållsskyldighet, 4. dom eller förlikning som rör faderskapet till barn, 5. dom eller förlikning som rör rätt 5. dom eller förlikning som rör rätt på grund av arv eller testamente, på grund av arv eller testamente, efterlevande makes rätt, boutredning efterlevande makes rätt, boutredning eller skifte med anledning av eller skifte med anledning av dödsfall eller ansvar för den dödes dödsfall eller ansvar för den dödes skulder, om inte den avlidne var skulder, om inte den avlidne var medborgare i , , medborgare i , , , eller och hade , eller och hade hemvist i någon av dessa stater, sin hemvist i någon av dessa stater, 6. dom eller förlikning som rör a)en gäldenärs försättande i konkurs, b)inledande av en förhandling om offentligt ackord utan konkurs, c)andra frågor som beror av en konkursdomares eller konkursdomstols prövning, eller d) en rättshandlings eller någon d) en rättshandlings eller någon annan åtgärds ogiltighet eller åter- annan åtgärds ogiltighet eller åter- gång på grund av konkurs eller gång på grund av konkurs eller förhandling om offentligt ackord förhandling om offentligt ackord utan konkurs i något av de nordiska utan konkurs i något av de nordiska länderna, om det framgår av kon- länderna, om det framgår av kon- kursbeslutet eller beslutet om offen- kursbeslutet eller beslutet om offen- tlig ackordsförhandling att gäldenä- tlig ackordsförhandling att gäldenä- ren inte hade hemvist i något av de ren inte hade sin hemvist i något av nordiska länderna, eller de nordiska länderna, eller 7. dom eller förlikning i mål som ska tas upp av särskild domstol för handläggning av tvister som rör kollektivavtal. Denna lag träder i kraft . 2018/19:50 Bilaga 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:788) Härigenom föreskrivs att 19 § lagen (1987:788) om införande av ska ha följande lydelse. I fråga om ansökan om boskillnad I fråga om en ansökan om boskill- som görs enligt 5 § förordningen nad som får tas upp av svensk (1931:429) om vissa inter- domstol enligt 3 kap. 4 § lagen (2019:000) om makars och sambors rande äktenskap, adoption och för- kens bestämmelser om rättegången balkens bestämmelser om rättegån- i boskillnadsmål alltjämt tillämpas. gen i boskillnadsmål fortfarande Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1988:117. 6Förslag till lag om ändring i lagen (2009:260) om upphävande av lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2009:260) om upphävande av lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap dels att 2 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 3 a §, av följande lydelse. 2018/19:50 Bilaga 7 Den upphävda lagen tillämpas fortfarande i fråga om ett enligt den fortfarande i fråga om ett enligt den lagen registrerat partnerskap, om registrerat partnerskap, om inte annat följer av 3 §. inte annat följer av 3 eller 3 a §. Bestämmelserna i 3 kap. lagen (2019:000) om makars och sam- inte för ett registrerat partnerskap. Denna lag träder i kraft . 2018/19:50 Bilaga 7 7Förslag till lag om ändring i lagen (2015:417) om arv i internationella situationer Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2015:417) om arv i internationella situationer dels att 3 kap. 8–10 §§ ska upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 3 kap. 8 § ska utgå, dels att nuvarande 3 kap. 11 § ska betecknas 3 kap. 8 §, dels att 1 kap. 2 § och den nya 3 kap. 8 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 3 kap. 11 § ska sättas närmast före 3 kap. 8 §. I 3 kap. finns bestämmelser som I 3 kap. finns bestämmelser som införlivar konventionen den 19 no- delvis införlivar konventionen den 19 mark, , och om om arv, testamente och bout- arv, testamente och boutredning (den redning (den nordiska arvskonven- nordiska arvskonventionen). I fråga om erkännande och verk- I fråga om erkännande och verk- ställighet av dom eller förlikning ställighet av dom eller förlikning från , , eller från , , eller om rätt på grund av arv eller om rätt på grund av arv eller testamente, efterlevande makes rätt, testamente, efterlevande makes rätt, boutredning eller skifte med anled- boutredning eller skifte med anled- ning av dödsfall eller ansvar för den ning av dödsfall eller ansvar för den dödes skulder finns bestämmelser i verkställighet av nordiska domar på domar på privaträttens område. inte gäller, tillämpas 4 kap., om inte något annat följer av arvsförord- 4 kap., om inte något annat följer av ningen, eller lagen (1990:272) om makars och sambors förmögenhets- förhållanden. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitie- Makars och sambors förmögenhetsförhållanden i internationella Enligt en lagrådsremiss har regeringen (Justitie- departementet) beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om makars och sambors förmögenhetsförhållanden i internatio- nella situationer, 2.lag om ändring i , 3.lag om ändring i förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap, 4.lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område, 5.lag om ändring i lagen (1987:788) om införande av , 6.lag om ändring i lagen (2009:260) om upphävande av lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap, 7.lag om ändring i lagen (2015:417) om arv i internationella situationer. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om makars och sambors förmögenhetsförhållanden i internationella situationer 1 kap. 1–5 §§ Som rubriken anger innehåller kapitlet en beskrivning av vad lagen inne- håller och är alltså endast informativt. Den inledande och de följande fyra paragraferna ger besked om vad de sex kapitlen i lagen innehåller. I 1 § anges de EU-förordningar som är aktuella och i 2 § anges två konventioner. I 3–5 §§ anges kortfattat vad fjärde, femte och sjätte kapitlen innehåller. Kapitlet skulle vinna i tydlighet om det inleds med en paragraf som kort anger lagens innehåll. Därefter kan i en samlad paragraf anges de olika kapitlens innehåll, t.ex. i form av strecksatser eller genom en enkel upp- räkning, se exempel i 1 kap. lagen om offentlig upphandling respektive hälso- och sjukvårdslagen. Regleringen i remissens 2 § om vilka konventioner som bestämmelserna i 3 kap. införlivar bör utgå här och eventuellt flyttas till 3 kap. 1 § och i övrigt redovisas i författningskommentaren till 3 kap. 1 §. Det bör också anges att det är ”särskilda bestämmelser” för nordiska situationer (jfr Lag- rådets förslag vid rubriken till 3 kap.). Vad 4 kap. innehåller (remissens 3 §) bör formuleras i överensstämmelse med hur rubriken till 4 kap. har utformats. Lagrådet föreslår att kapitlet utformas enligt följande. 2018/19:50 Bilaga 8 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om makars och sambors förmögenhets- förhållanden i internationella situationer. 2 § Innehållet i lagen är uppdelat enligt följande. –I 2 kap. finns bestämmelser som kompletterar EU:s förordningar om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållanden, nämligen rådets förordning (EU) 2016/1103 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkän- nande och verkställighet av domar i mål om makars förmögenhetsförhållanden, och rådets förordning (EU) 2016/1104 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkän- nande och verkställighet av domar i mål om förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap. –I 3 kap. finns särskilda bestämmelser om makars förmögenhetsförhållanden i nordiska situationer. –I 4 kap. finns bestämmelser om makars förmögenhetsförhållanden i andra internationella situationer. –I 5 kap. finns bestämmelser om sambors förmögenhetsförhållanden i inter- nationella situationer. –I 6 kap. finns bestämmelser om registrering av lagvalsavtal mellan makar och om hemvist och reservforum. 2 kap. 2 § Den inskjutna satsen ”som i svensk rätt omfattas av reglerna för äkten- skapsförord” är inte en normerande bestämmelse utan en upplysning som hör hemma i författningskommentaren och bör utgå här. 2 kap. 4 och 5 §§ Paragraferna anger vilka begränsningar som gäller i tillämpningen av ut- ländsk lag. Begränsningarna innebär att de svenska bestämmelser som anges i para- graferna är tvingande när utländsk lag ska tillämpas på makarnas förmö- genhetsförhållanden. Sålunda ska enligt 4 § bestämmelserna i äktenskaps- balken om bl.a. förfogande över makars gemensamma bostad och bohag och om en makes rätt att överta sådan egendom alltid tillämpas om bosta- den och bohaget finns i . Det medför t.ex. att en make inte ensam får avhända sig eller inteckna den gemensamma bostaden om denna finns i , trots att detta skulle vara möjligt enligt den utländska lag som ska tillämpas på förmögenhetsförhållandena. Vidare ska enligt 5 § de sär- skilda jämkningsregler i som är avsedda bl.a. för korta äktenskap kunna tillämpas, även när utländsk lag ska tillämpas på förmö- genhetsförhållandena. Internationellt tvingande regler av detta slag får föreskrivas enligt EU- förordningarna om medlemsstaten anser att reglerna är avgörande för att skydda allmänna intressen (artikel 30 i förordningarna). Lagrådet delar bedömningen att den tvingande regleringen i 4 och 5 §§ har stöd i EU-förordningarna, även med beaktande av den restriktivitet som bör gälla för undantag av detta slag. Bestämmelserna i äktenskapsbal- ken har en utpräglad social karaktär och ger ett angeläget skydd för den ofta svagare parten. Utländsk lag kan sakna ett tillräckligt värn, och inte heller EU-förordningarna innehåller några sådana regler. kan Lagrådet ansluta sig till de överväganden som görs i lagrådsremissen angående den tvingande regleringens förenlighet med förordningarna. Paragraferna väcker dock en fråga om räckvidden av den tvingande reg- Det gäller särskilt om paragraferna läses tillsammans med regeln i 2 kap. 1 § andra stycket, enligt vilken det som föreskrivs i kapitlet om makar även gäller för partner som omfattas av EU-förordningen om regist- Med registrerat partnerskap avses i EU-förordningen en lagstadgad sam- levnadsform mellan två personer, där registrering är obligatorisk och där lagens formella krav för instiftande är uppfyllda (artikel 3.1 a i EU- förordningen om registrerade partnerskap). Som 4 och 5 §§ är utformade kan de ge intrycket att de angivna reglerna i skulle sträcka sig så långt att de är tvingande avseende alla sådana former av utländska partnerskap. Lagvalsreglerna har universell tillämplighet. Det förekommer att sam- levnad med hushållsgemenskap mellan två syskon eller mellan en förälder och ett barn registreras som partnerskap i utlandet. Det kan vara så att en sådan samlevnadsform omfattas av EU-förordningen om registrerade part- Om svensk domstol skulle vara behörig att pröva en fråga om dessa partners förmögenhetsförhållanden och därvid tillämpa utländsk lag, kan det knappast vara ändamålsenligt att t.ex. regler om inskränkningar i förfoganderätten över partnernas bostad här i landet är Skyddsreglerna i har sin bakgrund i de sär- skilda hänsyn som är motiverade för makars förmögenhetsförhållanden och kan inte bara rakt av föras över till en samlevnadsform av helt annat Det är också tveksamt om EU-förordningen skulle ge stöd för en så långtgående tvingande svensk reglering. Enligt Lagrådets mening måste 4 och 5 §§ förstås så att de där angivna reglerna i är tvingande bara i fråga om ett registrerat partnerskap som i rättsligt hänseende kan jämföras med äktenskap. Med dessa kommentarer lämnar Lagrådet paragraferna utan erinran. 3 kap. – rubriken Kapitelrubriken bör förtydligas enligt följande (jfr rubriken till 3 kap. la- gen om arv i internationella situationer). Särskilda bestämmelser om makars förmögenhetsförhållanden i nordiska 3 kap. 1 § I första stycket sägs att kapitlet gäller för frågor om makars förmögenhets- förhållanden i nordiska situationer. Enligt andra stycket gäller kapitlet inte om något annat följer av artikel 62 i EU-förordningen om makars förmö- Till att börja med bör första stycket förtydligas. Med den föreslagna lag- texten verkar det som att 3 kap. är tillämpligt för alla frågor om makars förmögenhetsförhållanden i nordiska situationer. I själva verket regleras så betydelsefulla regler som de om svensk domstols behörighet i allt vä- sentligt av EU-förordningen. Det bör därför framgå att kapitlet bara gäller för ”vissa” frågor om makars förmögenhetsförhållanden i nordiska situa- 2018/19:50 Bilaga 8 Det föreslagna andra stycket är avsett att ta hand om förhållandet mellan tillämpningsområdena för EU-förordningen och nordiska kon- vention. Hur förordningen och konventionen förhåller sig till varandra är komplicerat, och det går inte att i lagen fullständigt reglera saken. Det gäller särskilt för frågor som har anknytning till , som deltar i det fördjupade samarbetet enligt förordningen. Det kan givetvis vara svårt att i det enskilda fallet avgöra om något ska anses avse – som det uttrycks i EU-förordningen – "förbindelserna mellan" och och om förordningen ska ges företräde. Och allmänt sett kan den närmare gränsdragningen naturligtvis komma att bestämmas av , om frågan skulle föras dit. Men bara en opreciserad hänvisning till den artikel som ger den folkrättsliga grunden för bibehål- landet av de nordiska reglerna är alltför svepande och blir rent missvi- sande, inte minst när flera av de följande paragraferna ger intryck av att kunna tillämpas i varje nordisk situation. För att undvika missförstånd har utredningen om EU-bodelning föresla- git att det i paragrafen sägs att bestämmelserna i 3 kap. om internationell behörighet och tillämplig lag inte är tillämpliga i förhållande till . I linje med vad som påpekas i lagrådsremissen är det dock tveksamt om ett sådant bestämt avskärande av tillämpningsområdet för de nordiska reg- lerna träffar rätt; det kan tänkas situationer som i och för sig har finsk an- knytning men där EU-förordningen inte har företräde i fråga om behörig- het och tillämplig lag. Enligt Lagrådets mening är det nödvändigt att det på något sätt av lag- texten framgår att i förhållande till har EU-förordningen företräde utom när det gäller erkännande och verkställighet; lagen måste kunna för- stås också av den som inte redan är väl insatt i systemet. En lösning är att det i paragrafen i varje fall flaggas för att deltar i det fördjupade samarbetet – dvs. att EU-förordningens regler om behörig domstol och tillämplig lag ska tillämpas i förhållande till – och att kapitlets 15 och 16 §§ om erkännande och verkställighet gäller i förhållande till Fin- land. Med en sådan upplysning blir tillämparen uppmärksammad på att andra regler kan gälla om saken rör och att kapitlet ska läsas uti- från den förutsättningen. Lagrådet föreslår att första och andra styckena utformas enligt följande. Detta kapitel gäller för vissa frågor om makars förmögenhetsförhållanden i nor- diska situationer. Kapitlet gäller inte om något annat följer av artikel 62 i EU:s förordning om makars förmögenhetsförhållanden. deltar i det fördjupade samarbetet enligt förordningen. Bestämmelserna i 15 och 16 §§ om erkännande och verkställighet gäller också i fråga om ett finskt avgörande. I remissens andra stycke andra meningen finns en upplysning om att kapitlet inte gäller för registrerat partnerskap och att den frågan är reglerad i lagen om upphävande av lagen om registrerat partnerskap (jfr lagförslag 2.6). Frågan kan inte regleras där utan ska regleras direkt i förevarande paragraf. Bestämmelsen bör tas in i ett nytt tredje stycke och lyda ”Kapitlet gäller inte för registrerade partner”. En sådan bestämmelse blir då en mot- svarighet till 3 kap. 4 § i den upphävda lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap som föreskriver att förordning inte gäller för regi- Se också Lagrådets synpunkter vid 1 kap. 2 § om att det kan övervägas att i denna paragraf ange vilka konventioner som bestämmelserna i 3 kap. 3 kap. 3–6 §§ I 3 och 5 §§ regleras frågor om bodelning medan 4 § behandlar boskillnad. Bestämmelserna i 4 och 5 §§ bör lämpligen byta plats. Föreskriften i 6 § om konkurrerande förfaranden begränsar svensk dom- stols behörighet enligt 3 § och bör tas in direkt i 3 § och formuleras enligt följande (varvid 6 § och rubriken före 6 § kan utgå). Om en svensk domstol tar upp ett yrkande om äktenskapsskillnad enligt 7 § förord- ningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap, får domstolen också ta upp en fråga om bodelning, såvida det inte redan pågår ett förfarande i en annan nordisk stat som kan leda till ett motstridigt avgörande. Remissens 3 kap. 11 och 12 §§ Paragraferna bör lämpligen komma i omvänd ordning; det blir inte aktuellt med byte av tillämplig lag när det gäller fast egendom. I remissens 12 § och i flera senare paragrafer (5 kap. 8, 13 och 14 §§) förekommer uttrycket att en rättshandling ”äger rum”. Det framstår emel- lertid som främmande att en rättshandling, t.ex. ingåendet av ett avtal mel- lan två eller flera parter, äger rum eftersom detta närmast ger intryck av ett självständigt skeende utan inblandning av enskilda aktörer. Vad som avses med rättshandling i förevarande sammanhang är i stället det aktiva hand- lande som resulterar i t.ex. ett avtal eller annan handling som har en verkan mellan de i rättshandlingen inblandade parterna och – i förekommande fall –gentemot tredje man. Det är alltså fråga om en handling av särskilt slag. Sammansättningen får därmed en betydelse som gör att den bör betraktas som en lagteknisk term. Såvitt Lagrådet kunnat finna består denna term vanligast av kombinatio- nen ”rättshandlingen företas/företogs”. Termen ”rättshandlingen företas” är så etablerad att den bör användas i remissens 12 § (och i 5 kap. 8, 13 och 14 §§). För det fall bedömningen görs att termen måste ersättas kan den i remissen valda formuleringen ”rättshandlingen äger rum” godtas. Remissens 3 kap. 13 § I paragrafen finns bestämmelser om den formella giltigheten av lagvals- Ett lagvalsavtal reglerar makarnas förmögenhetsförhållanden under äktenskapet och ligger också till grund för egendomens uppdelning vid en Beroende på innehållet i den valda utländska lagen kan avtalet