prop · H603100 · 2019-04-10 00:00:00 — Ett annat sätt att analysera hur inkomstfördel- ningen har förändrats är att studera hur inkomst- relationerna har förändrats mellan olika befolk- ningsgrupper när individer grupperas efter andra karaktäristika än inkomstnivån, t.ex. efter hus- hållssammansättning eller arbetsmarknadsstatus. I tabell 2.2 beskrivs hur inkomsterna har förän- drats för olika grupper . Befolkningen har grupperats utifrån tre olika indelningsgrunder: 1) ålder, kön och familjetyp, 2)arbetsmarknadsstatus, och 3) vistelsetid i . Inom var och en av de tre kategorierna är grupperna ömsesidigt uteslutande. Den ekono- miska standarden har förbättrats för samtliga grupper i tabellen. Vissa grupper har dock haft en påtagligt starkare inkomsttillväxt än andra. På ett övergripande plan går det att identifiera en tydlig utvecklingstrend, nämligen att skillnaderna i genomsnittlig ekonomisk standard har ökat mellan grupper med relativt låg respektive relativt hög ekonomisk standard. För de flesta grupper med förhållandevis låg ekonomisk standard, t.ex. ensamstående föräldrar, personer med ekono- miskt bistånd och utrikes födda, ökade inkomst- erna långsammare än för befolkningen som helhet. För dessa grupper ökade därför det rela- tiva avståndet till medelvärdet i den totala inkomstfördelningen. För grupper med relativt hög ekonomisk standard, t.ex. heltidsarbetande, sammanboende i förvärvsaktiv ålder, samman- boende pensionärer och inrikes födda, ökade i stället inkomsterna i de flesta fall snabbare än för befolkningen som helhet. Det relativa avståndet till medelvärdet i den totala inkomstfördelningen ökade således även för dessa grupper. Den samlade inkomstspridningen kan beskrivas som ett resultat av skillna- der mellan grupper och skillnader inom grupper. fördelningspolitiska redogörelse visas att både inom- och mellangruppsspridningen har ökat , och att båda således har bidragit till den ökade totala inkomstspridningen.1 Den över- gripande slutsatsen är dock att ökade skillnader 2017/18:100 bilaga 2. mellan grupper (t.ex. äldre/yngre, ensam- stående/sammanboende, kvinnor/män, inrik- es/utrikes födda etc.) är av mindre betydelse för den ökade inkomstspridningen. Den främsta för- klaringen står i stället att finna i ökade skillnader inom var och en av grupperna. Tabell 2.2 Förändring av relativ ekonomisk standard mellan grupper 1995–2017 Ålder, kön och familjetyp Ensamstående män med barn Ensamstående kvinnor med barn Ensamstående män utan barn Ensamstående kvinnor utan barn Utrikes födda, vistelsetid 0–3 år Utrikes födda, vistelsetid 4–10 år Utrikes födda, vistelsetid 11–20 år Utrikes födda, vistelsetid 20+ år Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2017. Inkomstutvecklingen avser förändring av medelinkomst för respektive grupp. Den relativa ekonomiska standarden för en viss grupp definieras som kvoten mellan medelinkomsten för gruppen och medelinkomsten för befolkningen som helhet. 1) Indelningen har gjorts på basis av individers huvudsakliga inkomstkälla. Källor: och egna beräkningar. 3 Den samlade inkomstspridningen Ojämlikheten i den samlade inkomstfördelning- en beskrivs ofta med hjälp av Lorenzkurvan. Om befolkningens inkomster sorteras i stigande ord- ning visar Lorenzkurvan hur stor andel av de samlade inkomsterna som tillfaller en viss del av befolkningen (se diagram 3.1). Ju mer kurvan avviker från diagonallinjen, desto ojämnare är fördelningen. Att Lorenzkurvan ligger under kurvan innebär att fördelningen har blivit mer ojämn. De som 1995 hade lägst inkomst förfogade tillsammans av de samlade inkomsterna. hade andelen sjunkit till . förfogade de som hade högst inkomst av inkomsterna. hade andelen stigit till . Kumulativ inkomstandel, procent Kumulativ befolkningsandel, procent Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2017. Källor: och egna beräkningar. Gini-koefficienten är det vanligaste samman- fattande måttet på spridningen i en inkomstför- delning.2 Vid maximal ekonomisk jämlikhet (alla har samma inkomst) antar koefficienten värdet 0. Vid maximal ojämlikhet (en person får alla inkomster) antar koefficienten värdet 1. – ökade Gini-koefficienten för ekonomisk standard från ca 0,23 till ca 0,32 (se diagram 3.2). Det innebär att inkomstspridningen, mätt på detta sätt, ökade med . Gini-koefficienten för ekonomisk standard har ökat gradvis , men den varierar en del mellan olika år. Den ekonomiska kris som 2Gini-koefficienten kan definieras utifrån Lorenzkurvan i diagram 3.1, nämligen som kvoten mellan den yta som avgränsas av diagonallinjen och Lorenzkurvan, och den totala ytan under diagonallinjen. P R O P . 2 0 18 / 1 9: 1 0 0 B i l a ga 2 inleddes , med kraftigt fallande kapitalvinster till följd av en svag utveckling på aktie- och bostadsmarknaden, fick till följd att inkomst- skillnaderna föll tillbaka års historiskt höga nivå. var Gini- koefficienten förhållandevis stabil. för vilka utfallsdata finns tillgängliga, 2014–2017, har Gini-koefficienten återigen ökat. Som beskrivits ovan har den ökade inkomst- spridningen delvis uppkommit genom en för- hållandevis stark inkomsttillväxt i den övre delen av inkomstfördelningen. Toppinkomsternas snabba ökningstakt beror i sin tur till stor del på ökade kapitalinkomster. Om inkomster mäts exklusive realiserade kapitalvinster blir tids- profilen för Gini-koefficienten delvis en annan. Ökningstakten för perioden som helhet redu- ceras som variationerna mellan åren blir betydligt mindre. Den långsiktiga trenden mot ökade inkomstskillnader kvarstår dock. Om även övriga kapitalinkomster (räntor och utdelningar, med tillhörande skatter) exkluderas minskar uppgången ytterligare, och efter 2009 har Gini- koefficienten i stort sett varit . över hela perioden –2017 är det därför tydligt att kapitalinkomster kan förklara en betydande del av den ökade inkomstspridningen. Men ökade spridningen även när samtliga inkomster från kapital exkluderas. Det visar att andra inkomstslag än kapitalinkomster, t.ex. transfereringar och skatt på förvärvsinkomster, också har påverkat utvecklingen. Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995–2012, Statistiskt analysregister () 2013–2017. Källor: och egna beräkningar. P R O P . 2 0 18 / 1 9: 1 0 0 B i l a ga 2 Kapitalinkomsternas bidrag till den samlade inkomstspridningen har ökat För att få en tydligare bild av vad som drivit förändringarna i inkomstspridningen kan man se närmare på utvecklingen av olika inkomstslag, t.ex. löner, kapitalinkomster, transfereringar och skatter. Det finns en omfattande litteratur som med olika metoder analyserar hur olika inkomst- slag bidrar till den totala inkomstspridningen i befolkningen. I detta avsnitt används en metod som delar upp Gini-koefficienten på de inkomst- slag som ingår i den disponibla inkomsten.3 Varje inkomstslag påverkar Gini-koefficienten genom produkten av två faktorer, dels inkomst- slagets vikt och dels inkomstslagets s.k. koncen- trationsindex. Vikterna för samtliga inkomstslag summerar till 1 (skatternas vikt antar negativa värden). Koncentrationsindexet, kan anta värden mellan -1 och 1. Ett negativt koncentrationsindex betyder att det aktuella inkomstslaget motverkar ojämnheten i inkomstfördelningen, dvs. inkom- sterna från inkomstslaget är mer koncentrerade till hushåll med relativt låga totala inkomster än vad den disponibla inkomsten är. Ett positivt värde betyder att inkomstslaget bidrar till ojämn- het i fördelningen. Vissa inkomstslag, t.ex. löneinkomster och kapitalinkomster, är ojämnt fördelade och ger via koncentrationsindex ett positivt bidrag till Gini- koefficienten. Andra inkomstslag, såsom skatter och många transfereringar, verkar utjämnande och ger därför ett negativt bidrag. Efter att koncentrationsindex har multiplicerats med in- komstslagets vikt summerar de positiva och nega- tiva bidragen till den totala Gini-koefficienten. I detta avsnitt har den disponibla inkomsten delats in sju inkomstslag: löne- och näringsinkomst, pension, transfereringar (exklusive pension), kapitalvinst, övrig kapitalinkomst (t.ex. ränta och utdelning), skatt exklusive kapitalinkomstskatt samt skatt på kapitalinkomst. Löne- och näringsinkomsternas bidrag till Gini-koefficienten har minskat (se tabell 3.1). över hela perioden har det inte skett någon märkbar förändring av löne- och näringsinkomsternas fördelning i för- hållande till total disponibel inkomst. Orsaken till det minskade bidraget är i stället att lönernas andel av den disponibla inkomsten har minskat medan kapitalinkomsternas andel har ökat. Detta bedöms delvis vara en konsekvens av de för- ändrade reglerna kring utdelningar i s.k. fåmans- bolag, som har inneburit att en del av arbets- inkomsterna i de övre inkomstskikten har omvandlats till kapitalinkomster. Tabell 3.1 Olika inkomstslags bidrag till Gini-koefficienten -0,05 -0,05 -0,11 -0,43 -0,30 -0,02 -0,04 -0,02 -0,10 -0,18 -0,22 -0,04 -0,02 -0,03 -0,04 -0,02 -0,14 -0,11 -0,01 -0,04 -0,03 Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2017. Källor: och egna beräkningar. Den främsta förklaringen till den ökade sprid- ningen är att kapitalinkomster har ökat och att de har blivit mer koncentrerade till toppen av fördel- ningen. har bostäders och finansiella tillgångars värde ökat flerfalt, vilket har föranlett en kraftig ökning av hushållens kapital- 3 Metoden beskrivs i bilaga till Fördelningspolitisk redogörelse på . Skattesystemets ändrade struktur gäll- ande beskattning av kapitalinkomster, inte minst relativt beskattningen av löneinkomster, före- faller också ha haft inverkan särskilt på utdel- ningsinkomsterna. Till följd av kapitalinkomster- nas ökade betydelse har även kapitalinkomstskat- ten ökat och blivit mer koncentrerad till toppen av fördelningen. Det senare har haft en något dämpande effekt på den ökade inkomstsprid- ningen. Övriga skatter (dvs. exklusive kapitalinkomst- skatt) har däremot bidragit till ökad spridning. Att skatterna bidrar mindre till utjämningen än 1995 beror på att skatternas storlek i relation till disponibel inkomst har minskat. Detta beror i sin tur dels på att förvärvsinkomsternas vikt i förhållande till total disponibel inkomst har minskat, dels på ett antal skattereformer som har sänkt skatten på förvärvsinkomster.4 Skatternas koncentration till hög- respektive låginkomst- tagare är däremot i stort sett oförändrad sett över hela perioden. Pensioner är ett ojämnt fördelat inkomstslag som ger ett positivt bidrag till Gini- koefficienten.5 Pensionerna har dock blivit mer jämnt fördelade mellan olika inkomstgrupper (dvs. koncentrationsindexet har minskat). har pensionernas andel av den totala disponibla inkomsten minskat. Sammantaget har därför pensionernas bidrag till inkomstspridningen minskat . De sammanlagda transfereringarna (exklusive pensioner) är ett utjämnande inkomstslag som ger ett negativt bidrag till Gini-koefficienten. Här bör noteras att det handlar om ett stort antal olik- artade transfereringar. De skattepliktiga trans- fereringarna (t.ex. arbetslöshetsersättning och sjukpenning) är relativt jämnt fördelade mellan personer med högre respektive lägre disponibla inkomster, medan de skattefria transfereringarna (t.ex. bostadsbidrag och ekonomiskt bistånd) är starkt koncentrerade till de lägre inkomstskikten. Transfereringarnas andel av de disponibla inkom- sterna har minskat , vilket hänger samman med att de flesta transfereringar inte har vuxit i P R O P . 2 0 18 / 1 9: 1 0 0 B i l a ga 2 takt med den genomsnittliga inkomstut- vecklingen. Detta har verkat i riktning mot ökad inkomstspridning. har transferer- ingarna blivit något mer koncentrerade till personer med lägre inkomster, vilket tenderar att reducera spridningen. Vikteffekten dominerar dock, vilket innebär att transfereringarna bidrog mindre till inkomstutjämningen än 1995. Inkomstspridningen har ökat även internationellt I ett internationellt perspektiv har och de övriga nordiska länderna en jämn fördelning av inkomsterna (se diagram 3.3).6 hade och lägst inkomstspridning i , och tillhörde då också de medlemsstater i EU som hade allra lägst spridning. hade och i stället högst inkomst- spridning i , men skillnaderna mellan län- derna är relativt små. Inkomstspridningen i EU:s medlemsstater utanför varierar betydligt mer, i synner- het bland nyare medlemsstater. Både bland äldre och nyare medlemsstater finns länder där Gini- koefficienten ligger på ungefär samma nivå som i de nordiska länderna. Det gäller t.ex. , och samt några av de centraleuropeiska länderna – , och . I och är inkomstspridningen något större än i de nordiska länderna. I och de sydeuropeiska länderna , , och är spridningen avsevärt större än i de nordiska länderna. Detsamma gäller för flertalet av de nyare medlemsstaterna i EU, i synnerhet de baltiska länderna samt och . Inkomstskillnaderna har ökat i de flesta länder . Under krisåren 2008–2010 sjönk Gini-koefficienten i en majoritet av de 30 länderna i diagram 3.3, vilket tillfälligt brom- sade utvecklingen mot ökade inkomstskillnader i dessa länder. –2016 har inkomstskill- naderna återigen ökat i flertalet länder. 4Under andra halvan av ökade skatternas utjämnande effekt, bl.a. genom införandet av den s.k. värnskatten och egenavgifterna i pen- sionssystemet. har inkomstskatternas utjämnande effekt minskat till följd av bl.a. kompensationen för egenavgiften i början av 2000- talet, det successiva införandet av jobbskatteavdraget samt av- skaffandet av fastighets- och förmögenhetsskatten. 5Före 2003 ingår förtidspension i inkomstslaget pensioner. ingår sjuk- och aktivitetsersättning. 6Internationellt jämförbar statistik över inkomstfördelningen samman- ställs av olika statistikproducenter. Skillnader i data och metodval innebär att de beräkningar av Gini-koefficienten från som redovisas här och beräkningar för som redovisas i andra delar av denna redo- görelse inte är helt jämförbara. använder t.ex. en annan ekviva- lensskala för att justera för försörjningsbörda och inkluderar inte realise- rade kapitalvinster. P R O P . 2 0 18 / 1 9: 1 0 0 B i l a ga 2 Diagram 3.3 Inkomstspridning inom EU och de nordiska länderna Gini-koefficienter för disponibel inkomst exklusive kapitalvinst Anm.: I diagrammet rangordnas länder efter storleken på -koefficienten 2016. För saknas data ; i stället används data . saknas data ; i stället används data . För används data i stället . Källa: (EU-SILC). 4Inkomster i toppen av inkomstfördelningen Toppinkomsterna har dragit ifrån, men de årsvisa variationerna är stora Den snabbare inkomstutvecklingen för tiondelen med högst inkomster återspeglas i en förändring av olika gruppers andelar av de totala inkomst- erna. Den översta tiondelen av inkomst- fördelningen förfogade 1995 av de totala inkomsterna. hade denna andel ökat till (se diagram 4.1). Merparten av ökningen förklaras av en ökad inkomstandel för den översta procenten av fördelningen. För övriga i den översta tiondelen har inkomst- andelarna i stort sett legat på en nivå, eller endast ökat svagt. Diagram 4.1 Inkomstandelar i den översta tiondelen av inkomstfördelningen Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995–2012, Statistiskt analysregister () 2013–2017. Källor: och egna beräkningar. Avståndet mellan den yttersta toppen och per- centilgrupperna strax under toppen har ökat successivt (se diagram 4.2). Inkomst- erna allra högst upp i inkomstfördelningen varierar dock mer mellan olika år än inkomster längre ner i fördelningen. Detta beror i hög utsträckning på att personer med höga inkomster från kapitalvinster tenderar att hamna högt upp i inkomstfördelningen och på att de samlade kapitalvinsterna varierar förhållandevis mycket mellan olika år till följd av bl.a. utvecklingen på aktie- och bostadsmarknaden. var de samlade kapitalvinsterna avsevärt högre än intilliggande år. Därför ökade topprocentens inkomster relativt kraftigt, vilket syns som toppar i kurvan för p100 i diagram 4.2. Den snabba utvecklingen beror delvis på ökade kapitalvinster, men även på snabbt ökande ränte- och utdelningsinkomster (se vidare nedan). Diagram 4.2 Ekonomisk standard i den översta tiondelen av inkomstfördelningen Genomsnittlig ekonomisk standard i kronor (priser) 2 500 000p96–p99 Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995–2012, Statistiskt analysregister () 2013–2017. Källor: och egna beräkningar. Kapitalinkomsterna har ökat i betydelse för toppinkomsttagarna I avsnitt 2 visades att inkomsternas sammansätt- ning ser olika ut i olika delar av inkomstfördeln- ingen. I de nedre nio tiondelarna av fördelningen är inkomsterna från kapital mycket små. Kapi- talinkomstandelen, dvs. kapitalinkomsternas an- del av den totala bruttoinkomsten, har i denna grupp legat stabilt 1995–2017. Kapitalinkomster kan delas upp i dels ränte- och utdelningsinkomster, dels kapitalvinster. Kapital- vinsterna varierar något mellan olika år, men har i genomsnitt utgjort ungefär en tredjedel av grup- pens totala kapitalinkomster. Merparten av kapitalinkomsterna, ca två tredjedelar, har utgjorts av ränte- och utdelningsinkomster Inom den översta tiondelen i fördelningen finns betydande skillnader i olika inkomstslags nivåer och trender. För percentilgrupperna 91–99 har kapitalinkomstandelen ökat från 1995–2017 (se diagram 4.3). Arbets- inkomster är dock fortfarande den klart domi- nerande inkomstkällan i denna del av för- delningen. Vidare går det inte att urskilja någon tydlig förskjutning mellan kapitalets olika del- komponenter; kapitalvinsternas andel av totala kapitalinkomster varierar mellan olika år, men har i genomsnitt utgjort av gruppens samlade kapitalinkomster. Diagram 4.3 Bruttoinkomstens sammansättning för den översta tiondelen exkl. topprocenten (p91–p99) Genomsnittlig bruttoinkomst i kronor (priser) Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995–2012, Statistiskt analysregister () 2013–2017. Källor: och egna beräkningar. För den översta procenten (p100) har inkomst- strukturen förändrats mer påtagligt (se diagram 4.4). har arbets- inkomster gått från att vara topprocentens största inkomstkälla till att bli mindre än såväl kapital- P R O P . 2 0 18 / 1 9: 1 0 0 B i l a ga 2 vinster som övriga kapitalinkomster. Topp- procentens totala arbetsinkomster ökade , medan de samlade kapitalinkomst- erna ökade med . Kapital- inkomsternas andel i topprocenten ökade därmed från . Kapitalvinster utgör huvuddelen av topprocentens kapitalinkomster. Räntor och utdelningar har dock ökat i betydelse och det gäller särskilt inkomster från utdelningar i fåmansbolag som har ökat förhållandevis mycket. Till viss del bedöms denna utveckling kunna kopplas till de gynnsammare skatteregler för fåmansbolag som införts . Diagram 4.4 Bruttoinkomstens sammansättning för topprocenten (p100) Genomsnittlig bruttoinkomst i kronor (priser) Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995–2012, Statistiskt analysregister () 2013–2017. Källor: och egna beräkningar. Det är inte samma personer som befinner sig i topprocenten under olika år Analysen av inkomstutvecklingen ovan avser årliga tvärsnitt. Detta betyder att det inte nöd- vändigtvis är samma individer som befinner sig i en viss inkomstgrupp . En individ som har låga inkomster till följd av studier kan ha höga arbets- inkomster. Årsinkomster kan också variera till följd av tillfälliga händelser. Det kan t.ex. handla om arbetslöshet, sjukdom eller en bostads- försäljning som realiserar en stor kapitalvinst och ger en kraftig inkomstökning ett specifikt år. fördelningspolitiska redogörelse undersöktes i vilken utsträckning de individer som tillhör topprocenten ett visst år är varaktiga eller tillfälliga toppinkomsttagare. Individer sort- eras in i olika grupper beroende på var i inkomst- fördelningen de befann sig var och ett av de tre åren före och efter observationsåret. Individer betraktas som varaktiga toppinkomsttagare om P R O P . 2 0 18 / 1 9: 1 0 0 B i l a ga 2 de också tillhör topprocenten minst fyra av sex intilliggande år.7 Resultaten visar att det finns en viss rörlighet i topprocenten. (det sista möjliga analys- året) utgjorde de varaktiga toppinkomsttagarna ca en tredjedel av topprocenten. Män, svensk- födda och personer är i varierande grad överrepresenterade bland de varaktiga topp- inkomsttagarna. Personer som lever i hushåll där någon typ av kapitalinkomst utgör den främsta inkomstkällan är tydligt överrepresenterade både bland de varaktiga och de tillfälliga toppinkomst- tagarna. Utmärkande för de varaktiga topp- inkomsttagarna är dock att räntor och utdel- ningar utgör den viktigaste kapitalinkomsten. De är i mycket liten utsträckning beroende av kapitalvinster för att tillhöra topprocenten. Andelen personer som endast tillhör topp- procenten det aktuella året, men inte något intilliggande år, har ökat och utgjorde ca fyra tiondelar av topprocenten. Dessa till- fälliga toppinkomsttagare återfanns i olika delar av inkomstfördelningen åren strax före och strax efter 2013. En klar majoritet tillhörde dock den övre halvan av inkomstfördelningen. Per- soner eller äldre är kraftigt överrepresen- terade bland de tillfälliga toppinkomsttagarna, och för många förklaras den tillfälliga inkomst- ökningen av att de har haft höga kapitalvinster det aktuella året (t.ex. pensionärer som säljer sina boenden och realiserar värdeökningar som ack- umulerats ). Ökade toppinkomstandelar är ett internationellt fenomen, men orsakerna varierar mellan länder har forskare i ökad utsträckning publicerat historiska serier över toppinkomst- andelar i olika länder. Studierna grundar sig på i princip samma sorts data (taxeringsdata), vilket gör att de är jämförbara både och mellan länder. Före behövde i de flesta länder endast personer med högre inkomster deklarera sina inkomster. Av den anledningen är det främst toppens bruttoinkomster som kan studeras över . Den databas som dessa studier har medverkat till att skapa täcker i dag in nästan 30 länder och sträcker sig över stora delar av 1900-talet.8 Diagram 4.5 visar topprocentens inkomst- andel för ett urval av länder . Flera intressanta utvecklingsmönster framträder. Topprocentens inkomstandel tycks ha varit historiskt hög i nästan samtliga länder för vilka data finns till- gängliga. Omkring en femtedel av de samlade bruttoinkomsterna tillföll då hundradelen med högst inkomster. till ca 1980 minskade inkomstkoncentrationen och top- procentens inkomstandel mer än halverades i de flesta länder. Diagram 4.5 Den översta hundradelens inkomstandel Anm.: Individuella bruttoinkomster inkl. realiserade kapitalvinster. Källa: World Inequality Database. Diagram 4.6 Den översta tiondelens inkomstandel exkl. andelen för topprocenten Anm.: Individuella bruttoinkomster inkl. realiserade kapitalvinster. Källa: World Inequality Database. omkring 1980 har topp- inkomstandelarna ökat i många länder. I några länder har den yttersta toppens inkomstandel ökat kraftigt, i vissa fall (som i ) nästan till de 7 Se prop. 2017/18:100 bilaga 2. 8 Databasen finns fritt tillgänglig på . nivåer som existerade före . I de kontinentaleuropeiska och i de nordiska länderna har ökningen inte varit lika påtaglig. Utvecklingen ser annorlunda ut för den övriga inkomsttoppen strax under den högsta procenten (se diagram 4.6). Inkomstandelen för dessa hög- inkomsttagare har varit förhållandevis över tiden. Detta mönster är relativt likartat i olika länder. Orsakerna bakom de ökande toppinkomstan- delarna varierar mellan länder. I exempelvis har topprocentens kapitalinkomstandel minskat . Toppinkomstandel- arna i har alltså ökat till följd av ökade löner (och andra ersättningar kopplade till arbete), inte till följd av ökade kapitalinkomster.9 I har däremot topprocentens kapitalinkomstandel ökat , och denna utveckling förklarar merparten av den ökade toppinkomstandelen i . 5Inkomster i den nedre delen av inkomstfördelningen Inkomsterna har ökat långsammare i den nedre delen än i mitten av inkomstfördelningen I avsnitt 2 framgick att den ekonomiska stan- darden har ökat även i den nedre delen av inkomstfördelningen.