prop · H60350 · 2019-03-05 00:00:00 — 2.Senast den 29 januari 2024 ska kommissionen lägga fram en rapport om tillämpningen av artiklarna 9 och 38 i denna förordning för , rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Denna rapport ska särskilt utvärdera i vilken omfattning dessa artiklar har säkerställt tillgången till rättslig prövning. L 183/56 Europeiska unionens officiella tidning 3.Med tanke på de rapporter som avses i punkterna 1 och 2 ska medlemsstaterna meddela kommissionen relevanta uppgifter om sina domstolars tillämpning av denna förordning. 1.Om inte annat följer av punkterna 2 och 3 ska denna förordning endast tillämpas på rättsliga förfaranden som har inletts, på officiella handlingar som har upprättats eller registrerats och på förlikningar inför domstol som har godkänts eller ingåtts eller därefter. 2.Om förfarandena i ursprungsmedlemsstaten inleddes före ska emellertid domar som meddelas efter denna dag erkännas och verkställas i enlighet med kapitel IV, så länge de behörighetsregler som tillämpas är förenliga med dem som fastställs i kapitel II. 3.Kapitel III är endast tillämpligt på partner som registrerar sitt partnerskap eller väljer tillämplig lag för de förmögenhetsrättsliga verkningarna av det registrerade partnerskapet efter . 1.Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. 2.Denna förordning ska vara tillämplig i de medlemsstater som deltar i fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om internationella pars förmögenhetsför hållanden, som omfattar frågor om såväl makars förmögenhetsförhållanden som förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap i enlighet med bemyndigandet i beslut (EU) 2016/954. Den ska tillämpas , med undantag för artiklarna 63 och 64, som ska tillämpas , och artiklarna 65, 66 och 67, som ska tillämpas . För de deltagande medlemsstater som deltar i det fördjupade samarbetet i enlighet med ett beslut som antagits enligt artikel 331.1 andra eller tredje stycket i EUF-fördraget är denna förordning tillämplig från och med den dag som anges i det berörda beslutet. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla deltagande medlemsstater i enlighet med fördragen. L 113/62 Europeiska unionens officiella tidning Rättelse till rådets förordning (EU) 2016/1103 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om makars förmögenhetsförhållanden (Europeiska unionens officiella tidning 183 av ) Sidan 28, artikel 69.2 och 69.3 I stället för: ”2. Om förfarandena i ursprungsmedlemsstaten inletts före , ska domar som meddelas efter denna dag erkännas och verkställas i enlighet med kapitel IV, så länge de behörighetsregler som tillämpas är förenliga med dem som fastställs i bestämmelserna i kapitel II. 3.Kapitel III är endast tillämpligt med avseende på makar som ingår äktenskap eller väljer tillämplig lag på sina förmögenhetsförhållanden efter .” ska det stå: ”2. Om förfarandena i ursprungsmedlemsstaten inletts före , ska domar som meddelas denna dag eller därefter erkännas och verkställas i enlighet med kapitel IV, så länge de behörighetsregler som tillämpas är förenliga med dem som fastställs i bestämmelserna i kapitel II. 3.Kapitel III är endast tillämpligt med avseende på makar som ingår äktenskap eller väljer tillämplig lag på sina förmögenhetsförhållanden eller därefter.”. Rättelse till rådets förordning (EU) 2016/1104 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap (Europeiska unionens officiella tidning 183 av ) Sidan 56, artikel 69.2 och 69.3 I stället för: ”2. Om förfarandena i ursprungsmedlemsstaten inleddes före ska emellertid domar som meddelas efter denna dag erkännas och verkställas i enlighet med kapitel IV, så länge de behörighetsregler som tillämpas är förenliga med dem som fastställs i kapitel II. 3.Kapitel III är endast tillämpligt på partner som registrerar sitt partnerskap eller väljer tillämplig lag för de förmögenhetsrättsliga verkningarna av det registrerade partnerskapet efter .” ska det stå: ”2. Om förfarandena i ursprungsmedlemsstaten inleddes före ska emellertid domar som meddelas denna dag eller därefter erkännas och verkställas i enlighet med kapitel IV, så länge de behörighetsregler som tillämpas är förenliga med dem som fastställs i kapitel II. 3.Kapitel III är endast tillämpligt på partner som registrerar sitt partnerskap eller väljer tillämplig lag för de förmögenhetsrättsliga verkningarna av det registrerade partnerskapet eller därefter.” 2018/19:50 Bilaga 4 Sammanfattning av betänkandet (SOU 2017:90) Utredningen har i uppdrag att lämna de författningsförslag och förslag på andra åtgärder som behövs med anledning av rådets förordning (EU) 2016/1103 av om genomförande av ett fördjupat samar- bete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om makars förmögenhetsförhållanden (förordningen om makars förmögenhetsförhållanden) och rådets förord- ning (EU) 2016/1104 av om genomförande av ett fördju- pat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om förmögenhetsrättsliga verk- ningar av registrerade partnerskap (förordningen om registrerade partners förmögenhetsförhållanden). I uppdraget ingår att förklara och tydliggöra för- ordningarnas innebörd och tillämpning i ett svenskt sammanhang. Eftersom förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhets- förhållanden har kopplingar till framför allt arvsförordningen och II- förordningen ingår också i utredningens uppdrag att belysa hur de olika förordningarna förhåller sig till varandra. När det gäller makar finns i förordningen om makars förmögenhets- förhållanden ett undantag som innebär bl.a. att och i vissa fall kan avstå från att tillämpa förordningens bestämmelser om förfaranden för erkännande och verkställighet när det gäller avgöranden som har med- delats i den andra staten. Undantaget avser avgöranden som har meddelats med stöd av konventionen av mellan , Dan- mark, , och innehållande privaträttsliga bestämmelser om äktenskap, adoption och förmynderskap (den nordiska äktenskaps- konventionen), konventionen av mellan , , , och om arv, testamente och boutredning (den nordiska arvskonventionen) och konventionen mellan , Dan- mark, , och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område, 11.10.1977 (nor- diska ramkonvention). I utredningens uppdrag ingår att analysera undan- tagets närmare innebörd för tillämpningen av de författningar som genom- för de nordiska konventionerna i svensk rätt och överväga om några för- fattningsändringar krävs. Utredningen ska analysera hur förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden påverkar de svenska reg- lerna och om ändringar och kompletteringar måste eller bör göras för att åstadkomma en överskådlig, förutsebar och ändamålsenlig reglering på området. Svenska bestämmelser på området återfinns i ett flertal olika författningar. Enligt uppdraget ska utredningen särskilt över- väga om samtliga bestämmelser på området bör samlas i en ny lag. Vidare ska utredningen överväga om det finns behov av att i införa mate- riella bestämmelser om de förmögenhetsrättsliga verkningarna av utländ- ska registrerade partnerskap. Förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden Förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhets- förhållanden är antagna inom ramen för ett fördjupat samarbete mellan 18 av EU:s medlemsstater, nämligen , , , , , , , , , , , , , , , , och Sve- rige. Förordningarna reglerar frågor om internationell behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet rörande makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden som har gränsöverskridande följder. De börjar tillämpas i relevanta delar och kommer att vara bindande och direkt tillämpliga i de stater som deltar i det fördjupade samar- betet. Internationella frågor om sambors förmögenhetsförhållanden omfattas inte av förordningarnas bestämmelser. Det följer vidare av förordningar- nas övergångsbestämmelser att bestämmelserna om tillämplig lag (kapi- tel III) endast är tillämpliga med avseende på makar respektive registrerade partner som ingår äktenskap respektive registrerar partnerskap eller väljer tillämplig lag på sina förmögenhetsförhållanden eller därefter. Detta betyder att s.k. äldre äktenskap respektive äldre registrerade partnerskap inte omfattas av förordningarnas bestämmelser om tillämplig lag. För vissa frågor på området för makars förmögenhetsförhållanden finns särskilda internationellt privaträttsliga bestämmelser som gäller i förhål- landet mellan de nordiska länderna. Bestämmelserna har sin grund i de nordiska äktenskaps- respektive arvskonventionerna, nordiska ramkonvention och konventionen mellan , , , och om erkännande och verkställighet av domar, (nordiska ramkonvention). inte har tillträtt nordiska ramkonvention tillämpas fortfarande nordiska ramkonvention i förhållande till . För svensk del återfinns de internordiska bestämmelserna i förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap (NÄF), lagen (2015:417) om arv i internatio- nella situationer (IAL), lagen (1977:595) om erkännande och verk- ställighet av nordiska domar på privaträttens område (NEVL) och lagen (1932:540) om erkännande och verkställighet av dom som har meddelats i (lag). Det följer av förordningen om makars förmögenhetsförhållanden att kommer att kunna fortsätta tillämpa de internordiska bestäm- melserna om makars förmögenhetsförhållanden i förhållande till Dan- mark, och . I förbindelser mellan medlemsstaterna, dvs. i för- hållandet mellan och , kommer dock förordningen att ha företräde. Utgångspunkten är därmed att inte kommer att kunna fortsätta tillämpa de internordiska bestämmelserna i förhållande till Fin- land. Förordningen innehåller dock ett undantag som innebär att 2018/19:50 Bilaga 4 2018/19:50 Bilaga 4 kan tillämpa de internordiska bestämmelserna om erkännande och verk- ställighet även i förhållande till i den mån de föreskriver enklare och snabbare förfaranden för erkännande och verkställighet av domar än förordningen gör. Förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhets- förhållanden reglerar när medlemsstaternas domstolar är behöriga att prö- va frågor som rör makars respektive registrerade partners förmögenhets- förhållanden (internationell behörighet). Bestämmelserna om internatio- nell behörighet i förordningarna är hierarkiskt ordnade, dvs. de ska prövas i tur och ordning. I första hand ska frågor om makars respektive regist- rerade partners förmögenhetsförhållanden prövas av domstolarna i den medlemsstat som handlägger ett anknutet förfarande om arv eller äkten- skapsskillnad respektive upplösning av ett registrerat partnerskap. Föreligger inte internationell behörighet på grund av något sådant anknutet förfarande fastställs i stället behörigheten i enlighet med behörighets- kriterier som är kopplade till makarnas respektive de registrerade partner- nas hemvist och medborgarskap. Genom förordningarna införs en möjlighet för makar och registrerade partner att ingå avtal om att domstolarna i en medlemsstat ska ha exklusiv behörighet att avgöra frågor rörande deras förmögenhetsförhållanden, s.k. prorogationsavtal. Därutöver finns bestämmelser om subsidiär behörighet och behörighet i undantagsfall (t.ex. om det är omöjligt att få ett avgörande i ett tredjeland till vilket målet har nära anknytning). En domstol som är behörig enligt någon av förordningarna kan, om vissa förutsättningar är uppfyllda, förklara sig obehörig. En sådan förklaring kan endast avges undantagsvis om domstolen anser att äktenskapet i fråga, en- ligt medlemsstatens internationella privaträtt, inte erkänns respektive om domstolen anser att domstolslandet inte medger registrerade partnerskap. Utgångspunkten är att internationell behörighet enligt förordningarna är universell och omfattar egendom såväl inom som utom landet. Förord- ningarna innehåller dock bestämmelser som medger rätt för den annars behöriga domstolen att i vissa fall begränsa förfarandet till att inte omfatta egendom som är belägen i ett tredjeland. I likhet med vad som gäller enligt nuvarande bestämmelser kan makar och registrerade partner enligt förordningarna avtala om vilket lands lag som ska tillämpas på deras förmögenhetsförhållanden. Har makar inte avtalat om tillämplig lag ska tillämplig lag på deras förmögenhetsförhållanden be- stämmas med utgångspunkt i lagen i den stat där de tog hemvist när de gifte sig. Har registrerade partner inte avtalat om tillämplig lag tillämpas på de förmögenhetsrättsliga verkningarna av deras registrerade partner- skap lagen i den stat enligt vars lag det registrerade partnerskapet ingicks. Endast i undantagsfall kan lagen i en stat där makarna respektive de registrerade partnerna senare tagit hemvist tillämpas. Dessa bestämmelser är ett uttryck för den s.k. oföränderlighetsprincipen, dvs. att den lag som är tillämplig vid äktenskapets respektive det registrerade partnerskapets ingående inte senare ändras på grund av att makarna respektive de registrerade partnerna har fått anknytning till en annan stat. Övergången till en tillämpning av oföränderlighetsprincipen för att avgöra frågan om tillämplig lag är en genomgripande förändring som förordningarna för med sig i svensk internationell privaträtt. varande gäller i svensk rätt att tillämplig lag bestäms utifrån lagen i den stat där makarna tog hemvist när de gifte sig. Om båda makarna senare har tagit hemvist i en annan stat och varit bosatta där , tillämpas dock i stället den statens lag. Det bör framhållas att makar och registrerade partner fortfarande kommer att kunna avtala om att hemvistlandets lag ska tillämpas på deras förmögenhetsförhållanden. Den tillämpliga lagen ska enligt förordningarna reglera upplösning av makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden och delning, fördelning eller avveckling av egendom. Det betyder att den enligt förordningarna tillämpliga lagen ska reglera frågor om makars förmögen- hetsförhållanden både under äktenskapet och efter dess upplösning. mesta talar också för att den enligt förordningarna tillämpliga lagen ska reglera även förfarandet vid bodelning eller motsvarande. som finns i svensk rätt att på begäran av en make tillämpa svensk lag beträffande förfarandet vid bodelning kommer därmed att försvinna. Enligt förordningarna gäller universalitetsprincipen, dvs. att den lag som enligt förordningarnas bestämmelser är tillämplig gäller oavsett om det är lagen i en medlemsstat eller i ett tredjeland. I förhållande till svensk rätt innehåller förordningarna delvis nya be- stämmelser om formell giltighet av lagvalsavtal och äktenskaps- respek- Som grundläggande krav enligt förordningarna gäller att dessa rättshandlingar måste vara skriftliga, daterade och under- tecknade för att vara formellt giltiga. I svensk rätt krävs endast skrift- lighet för ett lagvalsavtals formella giltighet. ser innebär också att äktenskaps- respektive partnerskapsförord samt lag- valsavtal i vissa fall måste registreras hos för att bli formellt I svensk rätt är det endast äktenskaps- respektive partner- skapsförord som måste registreras för att bli formellt giltiga. Enligt förordningarna om makars respektive registrerade partners förmö- genhetsförhållanden ska domar som har meddelats i en medlemsstat er- kännas i övriga medlemsstater utan att det krävs något särskilt förfarande. För verkställighet krävs att domen har förklarats verkställbar i den med- lemsstat där verkställighet begärs. Förfarandet vid ansökan om verkställbarhet ska enligt förordningarna, i den mån annat inte följer av förordningarna, regleras av lagen i den verk- 2018/19:50 Bilaga 4 Fortsatt behov av svenska bestämmelser Förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögen- hetsförhållanden kommer att vara direkt tillämpliga i , vilket inne- bär att de kommer att gälla som svensk lag. Det kommer dock fortfarande att finnas behov av svenska bestämmelser på området. Det gäller bestäm- melser som kompletterar förordningarna och bestämmelser som införlivar bestämmelser om makars förmögenhetsförhållanden i de nordiska konven- tionerna. Det gäller vidare bestämmelser som reglerar internationella frå- gor om sambors förmögenhetsförhållanden samt bestämmelser för frågor om erkännande och verkställighet av avgöranden som inte omfattas av förordningarna och där inte heller de internordiska bestämmelserna om erkännande och verkställighet är tillämpliga. Kompletterande bestämmelser till förordningarna Förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhets- förhållanden ersätter i stort sett svenska autonoma bestämmelser om inter- nationell behörighet och tillämplig lag i frågor om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden. Medlemsstaterna ges dock i förordningarna möjlighet att genom internationellt tvingande regler tillämpa undantag i förhållande till bestämmelserna om tillämplig lag. Internationellt tvingande regler är bestämmelser som en medlemsstat anser vara så avgörande för att skydda allmänintressen, t.ex. sin politiska, sociala och ekonomiska struktur, att landet kräver att de tillämpas vid alla situa- tioner inom deras tillämpningsområden. Utredningen föreslår komplet- terande bestämmelser om internationellt tvingande regler. Enligt dessa ska bestämmelser om förfogande över makarnas gemen- samma bostad och bohag och om en makes rätt att vid bodelning överta sådan egendom alltid tillämpas, om bostaden och bohaget finns i . Dessutom föreslås kompletterande bestämmelser om reservforum när förordningarna föreskriver att det finns internationell behörighet för svensk domstol. Det föreslås också bestämmelser om registrering av lagvalsavtal. Förfarandet vid ansökan om verkställbarhet ska enligt förordningarna, i den mån annat inte följer av förordningarna, regleras av lagen i den verk- ställande medlemsstaten. Utredningen föreslår som kompletterande be- stämmelser till förordningarna att förfarandet vid ansökan om verkställ- barhet (exekvaturförfarandet) i huvudsak ska följa det som gäller för mot- svarande förfaranden enligt andra internationella instrument, t.ex. arvsför- ordningen, och att ansökan om verkställbarhet ska göras till de tingsrätter som regeringen föreskriver. Internordiska bestämmelser om makars förmögenhetsförhållanden Enligt förordningen om makars förmögenhetsförhållanden kommer inte längre att kunna tillämpa de internordiska bestämmelserna om internationell behörighet och tillämplig lag i förhållande till . När en fråga om makars förmögenhetsförhållanden rör förhållandet mellan och ska i stället bestämmelserna om internationell behö- righet och tillämplig lag i förordningen om makars förmögenhetsförhål- landen tillämpas. Enligt förordningen kommer dock att kunna fortsätta tillämpa samtliga internordiska bestämmelser i förhållande till , Utredningen har vidare bedömt att de internordiska bestäm- melserna föreskriver enklare och snabbare förfaranden för erkännande och verkställighet av avgöranden än förordningen om makars förmögenhets- kommer därför, enligt det nordiska undantaget i förordningen, att kunna fortsätta tillämpa de internordiska bestämmelserna om erkännande och verkställighet även i förhållande till . Utredningen föreslår att nuvarande internordiska bestämmelser om ma- kars förmögenhetsförhållanden i princip ska behållas. Det avser alltså be- stämmelser som finns i NÄF, IAL, NEVL och lag. Bestämmelser om sambors förmögenhetsförhållanden Internationella frågor om sambors förmögenhetsförhållanden omfattas inte av förordningarna om makars respektive registrerade partners förmö- I-förordning och 2007 års Luganokonvention finns internationellt privaträttsliga bestämmelser som utredningen bedömer är tillämpliga åtminstone avseende vissa frågor om Det finns oaktat detta behov av sven- ska autonoma bestämmelser angående sambors förmögenhetsförhållan- tillämpas bestämmelserna i lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden (LIMF) i fråga om sambors förmögenhetsförhållanden. Utredningen föreslår att nuvarande bestämmelser om sambors för- mögenhetsförhållanden i princip ska behållas. Det betyder bl.a. att bestäm- melserna om tillämplig lag i fortsättningen kommer att skilja sig åt mellan makar och sambor. Med hänsyn till bestämmelserna om formell giltighet av lagvalsavtal i förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden föreslås dock att även lagvalsavtal mellan sambor ska vara skriftliga, daterade och undertecknade för att vara Dessutom föreslås att det införs bestämmelser om materiell giltighet av lagvalsavtal mellan sambor. överensstämmer med vad som gäller angående materiell giltighet av lagvalsavtal enligt förordningarna om makars respektive registrerade Särskilda bestämmelser om erkännande och verkställighet av vissa utländska avgöranden Bestämmelserna om erkännande och verkställighet i förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden kom- mer endast att gälla beträffande domar som har meddelats i andra med- Även i fortsättningen kommer det därför att finnas behov av svenska bestämmelser för frågor om erkännande och verkställighet av avgöranden om makars eller registrerade partners förmögenhetsförhållan- den som inte omfattas av förordningarna och där inte heller de internordiska bestämmelserna om erkännande och verkställighet är Bestämmelser om erkännande och verkställighet av avgöranden om makars förmögenhetsförhållanden finns i LIMF. Utredningen föreslår att dessa 2018/19:50 Bilaga 4 bestämmelser i princip ska behållas. Det föreslås dock att bestämmelserna som reglerar förutsättningar för erkännande och om det föreligger hinder mot er- kännande ändras så att de överensstämmer med motsvarande bestämmelser i förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhets- förhållanden. En ny lag införs Utredningen har övervägt vilken lagteknisk lösning som bör väljas när det gäller de bestämmelser som ska införas respektive behållas med vissa ändringar och tillägg. Ett alternativ skulle vara att samla endast de kompletterande bestämmelserna till förordningarna i en ny lag och behålla de övriga bestämmelserna i de författningar som de finns i. Bestämmelsernas placering i flera olika författningar ger dock en splittrad bild som mest sannolikt leder till tillämpningssvårigheter för domstolar och andra rättstillämpare. Utredningen föreslår därför att bestämmelser om makars, registrerade partners och sambors förmögenhetsförhållanden samlas i en ny lag. Den nya lagen bör innehålla bestämmelser som kompletterar förordnin- garna. Vidare bör bestämmelser som införlivar de nordiska äktenskaps- respektive arvskonventionerna, och som återfinns i NÄF och IAL, föras över till den nya lagen med vissa justeringar. Lagen bör också inne- hålla bestämmelser om sambors förmögenhetsförhållanden och bestäm- melser för frågor om erkännande och verkställighet av avgöranden som inte omfattas av förordningarna och där inte heller de internordiska be- stämmelserna om erkännande och verkställighet är tillämpliga. I den nya lagen bör dock inte införas bestämmelser om erkännande och verkställighet av nordiska avgöranden som införlivar 1977 och nordiska ramkonventioner och som finns i NEVL och lag. Båda lagarna har ett brett tillämpningsområde och är inte avgränsade särskilt till avgöranden om makars förmögenhetsförhållanden.