rfr · H60WRFR2 · 2019-01-01 00:00:00 — Öppen utfrågning om finansiell stabilitet efter finanskrisen – är regelverken effektiva? bjöd in till en öppen utfrågning i om finansiell stabilitet med , generaldirektör på , , riksgäldsdirektör, , riksbankschef, , finansmarknadsminister och , tidigare statssekreterare i , strategisk rådgivare på Nordea. I det följande redovisas en utskrift av de stenografiska uppteckningarna som gjordes vid utfrågningen och de bilder som visades av föredragshållarna under deras presentationer. 2018/19:RFR2 PROGRAM ordförande hälsar välkommen. Det aktuella läget för den finansiella stabiliteten. •Erik Thedéen, generaldirektör •Hans Lindblad, riksgäldsdirektör •Stefan Ingves, riksbankschef Kommentarer från finansmarknadsminister . efter finanskrisen – är regelverken effektiva? •Stefan Ingves, riksbankschef •Hans Lindblad, riksgäldsdirektör •Erik Thedéen, generaldirektör •Johanna Lybeck , tidigare statssekreterare i , strategisk rådgivare Kommentarer från finansmarknadsminister . 10.20–11.45 ca Frågor från och diskussion med finansutskottets ledamöter. vice ordförande avslutar utfrågningen. Stenografisk utskrift från den öppna utfrågningen Ordföranden (M): Jag hälsar välkommen till finansut- skottets öppna utfrågning om finansiell stabilitet: efter finanskrisen – är regelverken effektiva? Vi har fem gäster. Fyra av dessa gäster ingår i Finansiella stabilitetsrådet, som träffas . De ska få göra föredragningar och berätta för oss om hur de ser på den finansiella stabiliteten. De ska också svara på frågan om regelverken är effektiva eller inte. Jag hälsar finansmarknadsminister , riksbankschef , riksgäldsdirektör och Fi- nansinspektionens generaldirektör välkomna. Jag välkomnar också , strategisk rådgivare på Nordea, som ska kommentera i programmet. Varmt välkomna allesammans! Vi börjar med inledande presentationer av , och . Därefter lämnar vi ordet till finansmarknadsministern. , : Ordförande! Jag löptränar en del, och ibland frågar man sig varför. Någon kanske säger välbefinnande, men det är också för att vara beredd om det krisar. Det gjorde det . Tunnelbanan stod i stort sett still, så jag sprang ned och är ändå rätt okej. Jag återkommer till detta med motståndskraft och att det gäller att vara förberedd. Nåväl, jag ska tala om det aktuella läget för den finansiella stabiliteten. Det blir i mångt och mycket baserat på vår stabilitetsrapport. Jag ska börja med att tala lite om kredittillväxten. Kredittillväxten fortsätter att vara mycket stark i svensk ekonomi, men bilden visar att den lite håller på att byta skepnad. De gula staplarna visar kredittillväxten i hushållssektorn, och de blå och röda är i den sammantagna företagssektorn. Som ni ser börjar kredittillväxten i hushållssektorn dämpas. Vi har en årlig tillväxt i bolån på sisådär . Även kredittillväxten för blancokrediter och den typen av krediter dämpas något men ligger på en högre takt. Men det går som sagt mycket starkt i företagssektorn. Tittar vi på skulder i relation till bnp i företagssektorn ser vi att de börjar nå nivåer som vi inte tidigare sett. Skälet är förstås detsamma som i hushållssektorn, nämligen det låga ränteläget och den goda konjunkturen. Jag tänkte säga något om bostadspriser och omsättning på bostadsmarknaden eftersom det är stort fokus på det och också ofta kopplat till våra åtgärder. Bilden visar bostadspriser i riket: total, villor och bostadsrätter. , 2018, steg priserna totalt sett . Det fanns lite variationer över landet; bostadsrätter i gick ned ett par procent medan villor i gick upp . Det är bra att ha med denna bild eftersom vi alltså inte har ett fortsatt fall på bostadsmarknaden, utan trenden är svagt stigande. För svensk samhällsekonomi är detta en bra utveckling. Det är mycket bättre STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN att ha denna utveckling än att ha skenande bostadspriser – även om de som har bostäder tenderar att tycka tvärtom. Hur ser omsättningen ut? Här har funnits en diskussion om att våra åtgärder, fallande priser och annat skulle ha dämpat omsättningen på bostadsmark- naden, alltså andrahandsmarknaden för bostadsrätter och villor. hur det såg ut jämfört med ett snitt 2014–2017. Som ni ser var 2018 ett mycket bra år då det omsattes mer än genomsnittet. Jämför vi 2018 med 2017 är det exakt samma omsättning. Vi ser dock en viss effekt av det skärpta amor- Omsättningen gick upp lite extra och dämpades och april, och vi införde ju det skärpta amorte- Här kan man alltså skönja en liten amorteringskravseffekt. Men den sammantagna bilden är att omsättningen på bostadsmarknaden är densamma eller något högre än den har varit . Detta inbegriper inte nyproduktion, som har haft en svag utveckling. min uppfattning är det dock mer kopplat till att det är just nyproduktion snarare än att bostäderna är svåra att belåna. Vi har haft en utveckling där riskpremierna har stigit. uttryckte i vår stabilitetsrapport en oro för låga riskpremier, alltså när det är liten skillnad mellan räntan på riskabla obligationer, i detta fall illustrerat med företagsobligationer, som i alla fall är mer riskabla än statspapper. nad hade minskat kraftigt, vilket kunde vara ett tecken på det som på engelska brukar kallas för hunt for yield, alltså att man jagar en avkastning när avkast- ningen på säkra papper är extremt låg. Skillnaden har dock ökat under senare tid, och det är inte ett svenskt fenomen utan ett globalt fenomen. Jag tycker att detta i kombination med utvecklingen på bostadsmarknaden, där det inte är självklart att priserna alltid går upp, och att det inte är självklart att riskpremier alltid är låga är en mycket god utveckling för finansiell stabili- Det innebär att hushåll, företagssektor och andra investerare kommer att tänka efter lite mer innan de går in i stora och tunga investeringar som innebär Det är i grund och botten mycket bra för finansiell stabilitet. Hur ser bankernas motståndskraft ut? Det är en svår fråga att besvara. kan lägga upp kapitalnivåer, riskvägda eller mot totala tillgångar, och då säger Man kan också försöka mäta på andra sätt. Här har jag försökt illu- strera hur svenska banker klarar sig i de stresstester som riggas av Europeiska De scenarier som ligger bakom dessa har jag, Ingves och andra varit med och diskuterat i . Boprisfallet till höger på grafen visar att det svenska boprisfall som antas i dessa stresstester är mycket kraftigt, ned på bostadspriser och ned på kommersiella fastigheter. Man antar ett bnp-fall på i nivåskift . Jag tycker att det är bra att det stressas hårt, och bilden visar i alla fall en indikation på att det finns en motståndskraft i banksystemet som vi menar är tillfredsställande. Man ska dock ta dessa stresstester med en stor nypa salt. Det är ett av de dåliga sätt vi har att försöka illustrera vad som händer i verkligheten, det vill STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN säga det är oerhört svårt att göra detta, men det här är i alla fall ett av de verktyg vi har. Låt mig summera. Vi har en något dämpat kredittillväxt hos hushållen, men fortfarande växer krediterna i hushållssektorn mycket snabbare än disponibel inkomst. Vi ser en ökad skuldsättning hos företagen, och då framför allt i marknadsfinansiering, det vill säga företagsobligationer och liknande instrument. Vi ser en stabiliserad bostadsmarknad och en oförändrad omsättning. Det är i grund och botten bra för svensk samhällsekonomi. Vi ser en välkommen normalisering av riskpremierna, vilket jag tror kommer att innebära en mer sund syn på risktagande i hushållssektorn och företagssektorn och på finansiella marknader generellt sett. Jag menar att vi har en tillfredsställande motståndskraft i banksektorn men att det alltid är viktigt att vara vaksam. , Riksgälden: Den makroekonomiska utvecklingen i har börjat mattas av. Till en del beror det på internationella omständigheter, helt enkelt sämre utsikter i omvärlden, men även på svagare bostadsinvesteringar och en svagare utveckling av den privata konsumtionen här hemma. Den finansiella stabiliteten i är god, men det finns risker som kan påverka både konjunktur och stabilitet. Även om vi ser en normalisering av riskpremierna, som sa, har de varit låga . Investerare har alltså inte krävt så mycket betalt för att ta på sig risk, och det är möjligt att ivern till avkastning på avkastning har drivit upp riskerna för högt. I är den största risken hushållens snabbt stigande skulder. Men precis som sa måste man hålla ögonen på exempelvis växande skulder i fastighetsbolag. Den kommersiella fastighetssektorn är stor, konjunkturkänslig och med en stor andel lånefinansiering. Andra risker ligger i att bankverksamhet handlar om förtroende; det är en förtroendebransch. Brister det, exempelvis på grund av penningtvätt, kan det få stora konsekvenser för den enskilda banken men också för tilltron till systemet som helhet, vilket kan bli allvarligt. Jag vill också lyfta fram cyberhot. Den finansiella sektorn är extremt utsatt. Konsekvenserna av intrång och störningar kan bli fullständigt förödande. Här är jag orolig och menar att vi har bråttom att rusta oss bättre. Till oron kommer att internationella banker både är olönsamma och har en förhållandevis stor mängd problemlån, och de har inga bra lösningar på hur de ska hantera detta. I finns sårbarheter och risker, men vi har byggt motståndskraft. Vi har tuffare krav och regler än omvärlden. Vissa hävdar att dessa regler är för tuffa och att vi har gått för långt i . Till dem vill jag säga två saker. För det första: Finansiella kriser är något av det absolut mest kostsamma som kan drabba ett samhälle, och då kan priset för åtgärder nästan inte vara för stort. För det andra: Dessa tuffare regler har sammantaget gjort banker i tryggare och säkrare, vilket har sänkt deras finansieringskostnader totalt. Detta har bidragit till att de är mer lönsamma än sina europeiska konkurrenter. Detta är alltså i grunden bra även för bankerna. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Bilden visar hur dåliga lån, nödlidande krediter, ser ut i olika länder, och vi ser att ligger bra till och att stora länder i har betydande be- Vi stabilitetsmyndigheter har påpekat riskerna i hushållssek- Svenska hushåll måste klara en normalisering av ränteläget, och det kanske betyder minst en fördubbling av räntan. När jag håller föredrag brukar jag fråga publiken hur många som har upplevt en femårig boränta på över 4 ½– . Ni är några stycken, men det är ganska många som inte har gjort det. Jag har också fått höra synpunkten att regeringen aldrig kommer att tillåta en fördubblad ränta. Då blir jag mörkrädd. och Per , som i en intervju berättat om hur sved vid första bostadsköpet, är en ränta på en låg ränta på bolån. Det är alltså viktigt att hushållen förstår att en normalisering av ränteläget kan betyda en fördubb- ling av räntekostnaden. Till följd av att vi har höga skulder och att många lån har tagits till rörlig ränta är hushållen extremt känsliga för ränteförändringar. En sak som skulle kunna minska detta är att binda räntorna. Det är gynnsamt för hushållen att binda nu eftersom skillnaden mellan en kort rörlig ränta och en lång bunden ränta är näst intill obefintlig. Med en större andel bundna räntor skulle pen- ningpolitiken inte bli lika högpotent, men det skulle öka den finansiella stabi- liteten, vilket vore bra. Vi har behövt en samlad och mer samordnad diskussion om de olika åtgärder som behövs för att hantera de strukturella problem som driver Vi har listat en rad saker som har diskuterats eller bör disku- Det är ränteläge, ränteavdrag, beskattning, regelverk, hyresmarknad och Som en sista bild tänkte jag ta ett exempel. Anta att vi behöver strama åt efterfrågan på lån och gör det med ett halverat ränteavdrag eller genom att höja räntan med 45 baspunkter. Det ger samma effekt för hushållen, ungefär 12 miljarder i inkomstindragning givet oförändrade vinstmarginaler hos ban- Men effekterna på statens finanser är väldigt olika. I det första fallet med minskat ränteavdrag stärks de offentliga finanserna med som kan används till något annat. I det andra fallet försvagas de offentliga finanserna med 11 miljarder. För det första ökar hushållens räntekostnader, vilket ökar ränteavdragen med 6 miljarder. För det andra ökar räntekostna- derna för statsskulden med 5 miljarder. Staten går alltså back 11 miljarder. Med en höjd ränta försvinner dessutom resurser ut ur landet som skulle kunna användas här i stället, och det beror på att banker till stor del ägs och finansieras av utlänningar. Om detta skulle jag gärna höra mer diskussion. , : Stort tack för att jag får komma hit och prata om Det blir kanske inte så dramatiskt annorlunda än tidigare talare, för vi talar ju om samma sak. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN är den stora frågan hushållens stora skuldsättning och de väldigt räntekänsliga hushållen. är i en annan situation än . hade vi en hög statsskuld men förhållandevis låg skuldsättning bland hushåll och företag. är det precis omvänt, vilket innebär att det är hushållens höga skuldsättning som är den största risken i svensk ekonomi. har vi låga räntor, och vi har haft låga räntor ett tag. Men man ska kanske inte anta att det kommer att vara så hur länge som helst. Låt mig ge ett enkelt räkneexempel på vad det handlar om. Om bolåneräntan skulle öka från och ett hushåll önskar ha kvar exakt samma konsumtionsutrymme ska man låna mycket mindre än tidigare, vilket kräver att bostadspriserna ungefär halveras. Jag säger inte att det kommer att gå på det sättet, för någon kommer givetvis att dra ned på sin konsumtion eller välja att bete sig lite annorlunda. Men det fångar ändå något av vad detta handlar om, och vi behöver därför tänka igenom hur vi ska hantera det läge vi har hamnat i. Diskussionen om vad som behöver göras har vid det här laget pågått , och det är slående att så här långt handlar nästan alla åtgärder vad gäller svensk bostadsmarknad endast om nyutlåning, aldrig om vare sig stocken av lån eller den utestående stocken av bostäder. Om vi fortsätter på detta sätt kommer det att ta oändligt innan vi anpassar oss och hanterar dessa frågeställningar. Det är välkänt vid det här laget hur åtgärdslistan ser ut. Det finns en lång lista på olika förslag som har att göra med bostadsmarknadens sätt att fungera –eller snarare bostadsmarknadens sätt att inte fungera. Riksgälden visade listan, så jag tänker inte upprepa den. I detta sammanhang och givet bristen på andra åtgärder när det gäller att hantera bostadsmarknadens dysfunktionalitet är amorteringskravet en korrekt åtgärd. Om inte ytterligare åtgärder vidtas vad gäller finanspolitiken och utbudet av bostäder kommer vi säkert att leva i en värld där ytterligare makrotillsynsåtgärder nästan blir det enda sättet att lappa och laga för att hålla i systemet i sin helhet. Varför tar jag upp denna fråga? Jo, för att det svenska banksystemet är sårbart, stort, koncentrerat och sammanlänkat. Därutöver har en av grundbultarna i bankverksamhet alltid varit fastigheter som säkerhet för lån på ett eller annat sätt. Tittar vi på pajdiagrammet ser vi att av svenska bankers lån har fastigheter, antingen bostäder eller kommersiella fastigheter, som säkerhet på ett eller annat sätt. är svenska banker stora på den internationella kapitalmarknaden, för det är därifrån en betydande del av finansieringen kommer. Detta innebär att det är av yttersta vikt att förtroendet för den svenska bostadsmarknaden bevaras eftersom det är så här detta system hänger ihop. Därför är det givetvis väldigt viktigt att hålla ihop detta. Viktigt när det gäller bankerna som sådana är att de har tillräckligt eget kapital. Svenska banker har i genomsnitt en låg bruttosoliditet om man jämför med många andra banker på annat håll i världen. Det är också viktigt att ban- STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN kerna sköter sin likviditet och har tillräckligt med likvida tillgångar, till exempel i svenska kronor. Tittar vi på vilka likvida tillgångar svenska banker har haft kan vi dessvärre se exempel på banker vars svenska kronor skulle räcka i enbart , vilket inte är acceptabelt. är också på väg att ändra valutareservens sammansättning så att vi håller fler valutor än vad vi har hållit tidigare och ser till att vi håller valutor där likviditetsriskerna visavi banksystemet är som störst. Låt mig hoppa till ett helt annat ämne, cyberrisker. Det är en fråga som har seglat upp och fått allt större aktualitet eftersom det är allt svårare att svara på frågan: Var är mina pengar? Det är också allt knepigare att hantera frågeställningar inom detta ämnesområde på ett sådant sätt att pengarna inte försvinner i en oönskad riktning. Detta har att göra med att alla de datasystem vitalar om är sammanlänkade såväl inom landet som över landets gränser. Vad man ska göra inom detta område är inte helt enkelt att svara på, för Den tekniska utvecklingen går snabbt, och på ett eller annat sätt höjs också ribban så att det som tedde sig rimligt i förrgår kanske inte alls räcker till . arbetar på en rad olika sätt med denna typ av risker. Vi är i färd med att börja använda Tiber, som är ett standardiserat sätt att testa cyberrisker på inom den finansiella sektorn. Efter något eller arbete ger det oss, tillsammans med finanssektorn i sin helhet, en bättre möjlighet än tidigare att se vad man klarar av när det gäller att hantera denna typ av risker på olika håll inom den finansiella sektorn. Ännu en aktuell fråga – men som inte är aktuell i den meningen att vi talar om eller så – är att vi , givet den tekniska utvecklingen, har ett betalningssystem i ganska stor förändring. Kontantanvändningen minskar och har minskat snabbt . Det skaver en del hos allmänheten när det gäller denna fråga, men det ska jag inte gå in på . Den tekniska utvecklingen ger helt nya förutsättningar för vad man kan göra , och det innebär att om vi inte funderar igenom dessa frågor ganska noga i detta land är det möjligt att vi får en betalningsrörelse som bedrivs helt och hållet i privat regi och som kommer att vara koncentrerad till ett fåtal stora kommersiella aktörer. Det ställer också frågan om hushållen ska få möjlighet att spara och betala i riskfria centralbankspengar eller inte på sin spets. Det är därför vi sysselsätter oss med dessa frågeställningar. Vad vi behöver besvara är frågan vad centralbankspengar är och vem som ska kunna hålla dem i en ny i allt väsentligt helt digital värld. Låt mig sammanfatta. Vi har ett stort sammanlänkat finansiellt system som är sårbart. Den stora frågan är hushållens höga skuldsättning. Utöver det behöver vi fundera igenom den tekniska utvecklingen, både för att åstadkomma hög säkerhet i alla system i och för att vi har en ganska snabb förändring av betalningssystemet. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Finansmarknadsminister (MP): Fru ordförande! Till skillnad från är jag inte i första hand joggare utan cyklist, och på cykelbanan var det både si och så med stabiliteten. Men jag håller med om att man för att komma fram helskinnad måste förbereda sig, träna och ha den tekniska utrustningen på plats. Därför är jag tacksam för att finansutskottet ordnar denna typ av utfrågningar och diskussioner om finansiell stabilitet. Det är ett sätt för oss alla att ha denna fråga högt upp på dagordningen, kunna utbyta erfarenheter och kunskaper, ha blicken fäst och kunna fånga upp orossignaler tidigt och agera på dem. Finansiell stabilitet kan ju tittas på från många olika synvinklar, och jag vill följa upp de utmärkta beskrivningar som , och Riksgälden har gett oss genom att berätta om regeringens syn på några aktuella frågor på detta fält. Men innan jag går in specifikt på finansiell stabilitet ska jag börja med en mer övergripande ekonomisk utblick. Jag kan konstatera att vi kommer från ett läge med högkonjunktur med goda ekonomiska förhållanden, hög sysselsättningsgrad och låg statsskuld, delvis som en konsekvens av den förra mandatperiodens förebyggande proaktiva åtgärder. pekar dock flera tecken på att vi rör oss mot en avmattande konjunktur. Då finns ett antal risker, och några av dem har vi redan hört om här . De senaste årens reformagenda har gjort att vi på området finansiell stabilitet står bättre rustade inför en oviss framtid. Bankerna har högre kapitaltäcknings- och likviditetskrav. Ett resolutionsramverk är på plats, och har som makrotillsynsmyndighet fler och bättre verktyg. Sammantaget har motståndskraften stärkts tydligt, och det har lett till att det finansiella systemet är robustare och bättre rustat än det var före krisen. Hushållens ökande skuldsättning, som har ökat till nivåer som internationellt sett är höga, har gjort att regeringen har behövt vidta åtgärder för att bemöta denna oroande utveckling. Därför finns de båda amorteringskraven, riskviktsgolvet och bolånetaket, vilket har gjort att utvecklingen har bromsats. Bostadspriserna har stabiliserats, amorteringskulturen har blivit sundare och riskerna har minskat för både enskilda hushåll och det finansiella systemet i stort. har vi en ny politisk situation i , och i och med januariavtalet, som och Socialdemokraterna slöt tillsammans med och Liberalerna, kommer ett antal reformer på bostadssidan att genomföras . Dessa strukturella reformer ger förutsättningar att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt. Vi kommer också att göra en större skatteöversyn, där vi tydligt har pekat på att det ska ha bäring på en bättre fungerande bostadsmarknad. Jag är inte bara finansmarknadsminister utan också nytillträdd bostadsminister, och när bostadsfrågorna nu flyttar in på tror jag att det finns förutsättningar att föra den politiken närmare de stora ekonomiska STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Därmed finns det förutsättningar att också ta sig an dessa samman- kopplande frågor med en större helhetsansats, vilket jag tror är bra. Låt mig också nämna några orosmoment som vi kan se framför oss vad gäller finansiell stabilitet. Vi kommer som väl känt från ett läge med excep- tionellt låga räntor i såväl som andra länder. lika har dessa billiga pengar ökat priserna på tillgångar såsom fastigheter, ak- tier och obligationer. Vi vet ännu inte vad en normalisering av räntenivåerna skulle kunna föra med sig, i synnerhet när många hushåll har korta räntebindningstider och där- med också en hög räntekänslighet. Det är en fråga att hålla ögonen på. Självklart har vi ansvar för att göra allt vi kan för att säkra stabiliteten i vårt Men det är också viktigt att se att vi i hög grad även är beroende av vad som sker i vår omvärld. Därför vill jag nämna några orosmoln av mer global karaktär som jag ser som potentiella hot mot vår stabilitet. Vi har en geopolitiskt alltmer osäker värld som tycks röra sig från en mer liberal ordning med frihandelsfokus mot en värld med större inslag av aukto- ritära stater och protektionism. Ordet handelskrig, som ständigt cirkulerar, inger såklart oro, inte minst för ett litet, exportberoende land som . I och med utträde ur EU skapas självklart också osäkerhet, inte minst på de finansiella marknaderna. är ju ett centralt nav för det Dessutom förlorar här en viktig samarbetspartner och vår kanske viktigaste bundsförvant på finansmarknadsområdet i EU- Därför beklagar vi självklart utträde ur EU, men jag vill också poängtera att vi arbetar hårt för att det ska ske på ett ordnat och Vi har vidtagit flera åtgärder för att se till att övergången kan ske Jag är glad att myndigheterna har lyft frågan om cyberhot, för det är en Vi har sett cyberhot formera sig och bli relevanta i vårt samhälle. Om ett allvarligt cyberintrång skulle ske på finansmarknaden finns risker för att förtroendet både för finansmarknaden och för det finansiella systemet och ytterst stabiliteten i det finansiella systemet hotas. Här finns framför allt bara ett sätt att arbeta, och det är förebyggande, för att se till att finansmarknaden och landet i övrigt står väl rustade inför en oviss