urf · H6A5URF1 · 2019-06-17 00:00:00 — Det är viktigt att har en tydlig myndighetschef både internt och externt men jag anser att det finns flera goda skäl för att även fortsatt ha mer än en riksrevisor som självständigt och oberoende beslutar och är ansvarig för granskningen av staten. Med enbart en riksrevisor ökar risken att myndigheten kan uppfattas vara politiskt färgad på ett sätt som kan undergräva förtroendet för granskningar. Jag anser att enbart misstanken om att en riksrevisors oberoende ställning och självständighet kan undergrävas är allvarligt. Detta skulle kunna rubba allmänhetens förtroende för . I då kontrollmaktens roll i samhället blir allt viktigare vore detta olyckligt. Det finns för- och nackdelar i samtliga förslag som utredningen har tittat på men med en ledningsstruktur med en chefsriksrevisor och två riksrevisorer anser jag att riksrevisorernas självständighet i granskningsverksamheten bevaras på bästa sätt. Genom att de självständigt beslutar vad som ska granskas, hur granskningen ska bedrivas och om slutsatserna av granskningarna inom respektive given ekonomisk ram. Utredningens förslag om att utse en riksrevisor samt en av vald riksrevisionsdirektör tror jag inte kommer gynna ledningsstruktur. betänkande 1986/87:KU2 om betänkande 1986/87:KU29 om ledningen av den statliga förvaltningen betänkande 1993/94:KU42 Förvaltningsmyndigheternas ledning betänkande 1995/96:KU1 Förvaltningsmyndigheternas ledning betänkande 2000/01:KU8 och den statliga revisionen betänkande 2001/02:KU25 – ändringar i regeringsformen betänkande 2002/03:KU12 betänkande 2006/07:KU6 Vissa ändringar i bestämmelser för betänkande 2018/19:KU14 Översyn av – vissa frågor om och , m.m. betänkande 2018/19:KU6 ledningsstruktur betänkande 2018/19:FiU2 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning betänkande 2018/19:UU2 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd Regeringens skrivelse 1984/85:202 om den offentliga sektorns förnyelse Proposition 1986/87:99 om ledning av den statliga förvaltningen Proposition 1993/94:185 Förvaltningsmyndigheternas ledning Proposition 1994/95:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /96, m.m. Proposition 1997/98:136 Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst Proposition 2001/02:190 Proposition 2009/10:175 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt Regeringens skrivelse 2013/14:155 Regeringens förvaltningspolitik Proposition 2017/18:1 Budgetpropositionen Proposition 2018/19:1 Budgetpropositionen Riksdagsskrivelse 1986/87:226 Riksdagsskrivelse 2018/19:7 2008/09:URF1 Uppföljning av Riksrevisionsreformen: , ledning och hanteringen av effektivitetsgranskningar 2008/09: RFR14 Konstitutionella kontrollfrågor 2015/16:RFR1 Statsråds medverkan i granskning 2016/17:URF1 Översyn av – grundlagsfrågor 2017/18:URF2 Översyn av – slutbetänkande SOU 1975:23 – uppgifter och organisation SOU 1983:39 Politisk styrning – administrativ självständighet SOU 1985:40 Regeringen, myndigheterna och myndigheternas ledning SOU 1997:57 I medborgarnas tjänst SOU 2001:97 Regler för SOU 2004:23 Från verksförordning till myndighetsförordning SOU 2008:118 Styra och ställa SOU 2011:81 Myndighetschefers villkor : riksrevisorers förändringsarbete m.m. (2016) : Organisera oberoende granskning (2013) : Statslige revisioner i international belysning. Et komparativt studie af statslige revisioners struktur og funktioner. I Offentlig revision i det 21. århundrede (2015) Statskontorets rapport 2008:11 Förändrade ledningsformer. Kartläggning och analys i samband med den nya myndighetsförordningen Statskontorets rapport 2014:4 Myndigheternas ledningsformer – en kartläggning och analys Direktiv för en parlamentarisk utredning om ledningsstruktur En parlamentariskt sammansatt kommitté sammankallas med uppdrag att förutsättningslöst utreda ledningsstruktur samt belysa för- och nackdelar med ett antal uppräknade alternativ. Kommittén ska lägga fram ett förslag till ledningsstruktur och den författningsreglering som är nödvändig för att genomföra förslaget. Kommittén ska biträdas av experter och sekreterare och får biträdas av sakkunniga. Uppdraget ska redovisas så att förslaget kan beredas och ligga till grund för en framställning som lämnas till . BILAGA DIREKTIV FÖR EN PARLAMENTARISK UTREDNING OM Genom kan all statlig verksamhet utsättas för oberoende granskning. Detta är centralt både för att se till att offentliga medel används korrekt och ändamålsenligt och för legitimiteten för den offentliga verksamheten. Det är därför viktigt att ges stabila förhållanden och goda förutsättningar för att utföra sitt uppdrag. leds enligt 13 kap. 8 § regeringsformen (RF) av tre riksrevisorer som väljs av . Enligt 13 kap. 5 § riksdagsordningen (RO) har en av dem ett administrativt ansvar och ska svara för myndighetens administrativa ledning. riksrevisionsutredning hade bl.a. i uppdrag att analysera hur ordningen med tre riksrevisorer fungerat, samt för- och nackdelar med den nuvarande ordningen. Utredningen hade emellertid inte i uppdrag att lägga fram lagförslag om att ändra antalet riksrevisorer. föreslog i sitt delbetänkande Översyn av – grundlagsfrågor (2016/17:URF1) att bestämmelsen om riksrevisorernas antal skulle flyttas från RF till RO för att antalet riksrevisorer lättare ska kunna ändras . föreslog utredningen att det i riksdagsordningen skulle föreskrivas att antalet riksrevisorer ska vara tre. Utredningen presenterade sitt slutbetänkande Översyn av (2017/18:URF2) . I slutbetänkandet resonerade utredningen kring olika alternativ för ledningsstruktur. Utredningen bedömde att den ledningsstruktur som bäst uppfyller behov är att myndigheten leds av en riksrevisor, men att även väljer två biträdande riksrevisorer. Utredningen ansåg dock att en sådan förändring skulle kräva ytterligare utredning samt att en sådan utredning borde initieras innan de tre då aktuella riksrevisorernas mandatperiod skulle löpa ut. antog, i nu relevanta delar, utredningens förslag som vilande (2017/18:URF1, framst. 2017/18:RS4, bet. 2017/18:KU15, rskr. 2017/18:211– 212). Lagändringarna beslutades slutligt av (bet. 2018/19:KU4, rskr. 2018/19:18–21). slutbetänkande har hanterats genom riksdagsstyrelsens framställning till 2018/19:RS5 Översyn av – övriga lagändringar. Framställningen innehåller bl.a. förslaget att om en riksrevisors uppdrag upphör får välja en tillförordnad riksrevisor för tiden till dess att en ordinarie riksrevisor har valts och tillträtt. Lagändringarna är föreslagna att träda i kraft . Med utnyttjande av sin initiativrätt föreslog att ska uppmana riksdagsstyrelsen att låta utreda ledningsstruktur (ett s.k. tillkännagivande, bet. 2018/19:KU6). Bakgrunden till initiativet är bl.a. att en av riksrevisorerna entledigades . Enligt 13 kap. 7 § andra stycket RO ska , om en riksrevisor avgår , välja en efterträdare för en ny sjuårsperiod. Utskottet ansåg att frågan om hur ledningsstruktur ska se ut behöver utredas och få ett svar innan något förfarande för att rekrytera en ny DIREKTIV FÖR EN PARLAMENTARISK UTREDNING OM LEDNINGSSTRUKTUR Av det skälet förordade utskottet att en parlamentariskt sammansatt utredning om ledningsstruktur skulle tillsättas. När det gäller utformningen av utredningsuppdraget konstaterade utskottet att frågan om myndighetens ledningsstruktur har varit föremål för diskussioner under hela livstid, bl.a. i de parlamentariska utredningar som har genomförts. bedömde att föresatserna med det tredelade ledarskapet inte hade infriats fullt ut. Den delade ledningen hade bl.a. skapat en svag beslutskompetens och en otydlighet om beslut och ansvar. Därefter har riksrevisionsutredning funnit att den ändrade uppgiftsfördelningen mellan riksrevisorerna som var en följd av utrednings förslag inte kommit att innebära någon avgörande ändring i fråga om det tredelade ledarskapets för- och nackdelar. Utredningen fann att det tredelade ledarskapet fortfarande har betydande nackdelar av de slag som utredning ansåg sig ha funnit. beslutade i enlighet med förslag (2018/19:KU6, rskr. 2018/19:7). verksamhet regleras huvudsakligen i RF, RO, lagen (2002:1023) med instruktion för och lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. Av 12 kap. 7 § RF följer att är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Bestämmelser om att granskning kan avse också annan statlig verksamhet meddelas i lag. är en del av kontrollmakt. Myndighetens mål är att bidra till att statens resurser används på ett bra sätt och att den statliga förvaltningen sköts effektivt. genomför både årliga revisioner och effektivitetsrevisioner. Den obligatoriska årliga revisionen omfattar drygt 250 myndigheter och stiftelser. Vid denna revision granskas och bedöms om myndigheternas redovisning med underliggande räkenskaper är rättvisande samt om ledningen följer regler och särskilda beslut som påverkar årsredovisningen. Ge- nom effektivitetsrevision granskar hur effektiv den statliga verksamheten är. bedriver även en mångsidig internationell verksamhet. leds av tre riksrevisorer, som väljs av (13 kap. 8 § RF). En riksrevisors mandatperiod är utan möjlighet till omval (13 kap. 6 § RO). En av riksrevisorerna ska vara riksrevisor med administrativt ansvar och svara för myndighetens administrativa ledning. Det är som bestämmer vem av riksrevisorerna som ska ha denna uppgift (13 kap. 5 § RO). Enligt 13 kap. 8 § andra stycket RF beslutar riksrevisorerna självständigt, med beaktande av de bestämmelser som finns i lag, vad som ska granskas. Det framgår vidare av bestämmelsen att riksrevisorerna beslutar självständigt och var för sig hur granskningen ska bedrivas och om slutsatserna av sin granskning. BILAGA DIREKTIV FÖR EN PARLAMENTARISK UTREDNING OM Riksrevisorerna beslutar gemensamt om fördelningen av granskningsom- råden mellan sig. Varje riksrevisor beslutar därefter vilken inriktning gransk- ningen ska ha inom respektive granskningsområde, men efter samråd med öv- Riksrevisorernas beslut om granskningens huvudsakliga in- riktning ska redovisas i en granskningsplan. ser från effektivitetsrevisionen och den årliga revisionen samlas i en årlig rap- port som beslutas av riksrevisorerna och överlämnas till . En parlamentariskt sammansatt kommitté sammankallas med uppdrag att förutsättningslöst utreda ledningsstruktur, utan begränsning till det förslag som riksrevisionsutredning presenterat eller till någon angiven numerär. Utredningen ska belysa för- och nackdelar med att – ges en traditionell myndighetsledning där utser endast en riksrevisor – ges en ledningsstruktur som den som riksrevisionsutredning skisserat med en riksrevisor och två biträdande riksrevisorer – ges någon annan ledningsstruktur som utredningen finner relevant, t.ex. den ordning som utredning resonerat kring med en chefsriksrevisor, tillika myndighetschef, och två riksrevisorer – behåller sin nuvarande ledningsstruktur med tre riksrevisorer, varav en är riksrevisor med administrativt ansvar och svarar för myndighetens administrativa ledning. Vid en ordning med endast en riksrevisor ska utredningen överväga behovet av en ställföreträdande riksrevisor, dennes roll och hur en sådan i så fall ska utses. Vid en annan ordning ska utredningen överväga gränsdragningar och ansvarsfördelningen mellan de olika riksrevisorerna i organisatoriska och administrativa frågor. Det sistnämnda gäller även för det fall utredningen finner att bör behålla sin nuvarande ledningsstruktur. Utredningen ska redogöra för de för- och nackdelar som den ser med de olika ledningsstrukturerna och med beaktande härav lägga fram ett förslag till ledningsstruktur för , med förslag till författningsreglering som är nödvändig för att genomföra förslaget. Utredningen bör bedriva sitt arbete så att nödvändiga lagändringar kan träda i kraft . Uppdraget ska redovisas så att förslaget kan beredas och ligga till grund för en framställning som lämnas till . Kommittén ska ledas av en opartisk ordförande. Talmannen utser ledamöter i kommittén. DIREKTIV FÖR EN PARLAMENTARISK UTREDNING OM LEDNINGSSTRUKTUR Kommittén ska biträdas av experter och sekreterare och får biträdas av sakkunniga. Biträdande riksdagsdirektören utser dessa och annat biträde åt kommittén samt fastställer kommitténs budget. Kommittén ska tillämpa kommittéförordningen (1998:1474) och ska med ledning av 14–15 a §§ i denna förordning redogöra för konsekvenser av sina förslag.