rfr · H60WRFR10 · 2019-06-04 00:00:00 — Vi har haft ett mål att effektivisera skogsproduktionen. Den här bilden visar åldersfördelningen fördelad på fyra åldersklasser i . Man kan göra det för hela . Det finns i Riksskogstaxeringens data. Ni kan gå in och göra sådana här figurer själva; det är jättelätt. Det man ser är att , det vill säga då vi har bra data från Riksskogstaxeringen, har mängden unga skogar ökat kraftigt. Det är för att de är effektiva på att producera virke. I Bergslagen, där jag bor, är slutavverkningens ålder ungefär – lite lägre på gran och lite högre på tall. Skogarna som de flesta människor tycker är trevliga att gå i, alltså de som är runt , minskar kraftigt. De biologiskt gamla skogarna ligger ungefär lika, men de är placerade i ett landskap som blir mer och mer så att säga fientligt för de arter som behöver dem. Det handlar också mycket om vad man ska räkna. Det är ju inte bara svensk skogspolitik och miljöpolitik vi ska ta hänsyn till. har också deltagit i och accepterat andra typer av mål. En av de mer intressanta typerna, eftersom de fångar upp evidens, är de så kallade Aichimålen i konventionen om biologisk mångfald. Ett av dem, nr 11, handlar om att man ska skydda . Siffran är dock inte så intressant som att det står att det ska vara fungerande nätverk och att det ska vara representativt. Man kan alltså inte bara skydda fjällskog, utan man måste även skydda produktiva skogar. Bokföring kan ju vara mer eller mindre kreativ. Det här visar bara att beroende på om man räknar på formellt skydd eller frivilliga avsättningar och räknar med impediment eller naturvårdshänsyn får man olika svar. att det finns något som är rätt eller fel, men det blir olika. Det ska man ha klart för sig när man hör siffror. Räknar man med allt detta, då har vi nått de här målen hur bra som helst. Är man kritisk har vi inte alls nått dem. Jag ska prata lite grann om Homo sapiens ruralis. Bilden visar ett torp som heter , som ligger precis på gränsen mellan och . Det var skogsarbetare på före detta som bodde där. är den granplantering som gjordes runt torpet avverkad, så det har liksom gått en skogsgeneration efter det. Jag har under de sista tre fyra åren jobbat mycket med kommun och en socken i sydvästra som heter Säfsen. Där fanns det på 50- och 60- talen ungefär 300 skogsarbetare i kommun och ungefär 800 i Säfsens socken eftersom det också fanns en massafabrik där. är det 20–30 personer i varje kommun som jobbar med skogsbruk – i den traditionella meningen. Däremot har det vuxit fram ett skogsbruk som är mycket stort som bygger på helt andra upplevelser och besök framför allt av utländska turister. har 70 000 gästnätter . Lilla Säfsen, en socken, har 230 000 besökare. En annan sak som är kopplad till det här är att man ibland uppmärksammar problem med att hitta personer som vill jobba i skogsbruket, det vill säga att Homo sapiens habitat inte är jättebra. Det gäller framför allt maskinförare som jobbar i storskogsbruket; entreprenörer klarar sig tydligen lite bättre. Söktrycket till skogliga utbildningar, till exempel Skogsmästarskolan där jag jobbar, sjunker. Det är få kvinnor som jobbar i skogsbruket. Avslutningsvis skulle jag vilja säga att det är viktigt att se kommuner som individer. Jag håller på med ett jobb åt det regionala skogsprogrammet i . Bilden visar de kommuner som finns i . En del har alltid ökat – och några till. De gröna är de som ligger långt ut i periferin. De har minskat , och brukssamhällena har minskat sedan ungefär 1970. Man flyttar till staden. Det jag håller på med nu – till skillnad från när jag jobbade med orrar, då man satte radiosändare på fåglar för att ta reda på vad de gör – är att prata med folk. Det människor vill ha är skola, bredband och vård och omsorg. Men man värderar också sin fysiska livsmiljö. Man vill ha gammelskogar, man vill ha kulturlandskap som är levande och man vill ha sjöar. För att avsluta med något som är positivt: Det behövs alltså något slags landskapsperspektiv. Som sa kan vi inte nå alla dessa mål i samma skog, men det beror på hur man definierar vad som är en skog. Om man säger att man kan göra det i samma landskap, ja, då blir det en annan fråga. Då måste vi titta på ägobilden i . Kartan på bilden visar olika kategorier av skogsägare i . Är det stora, sammanhängande ägor kan man jobba med någon sorts zonering, vilket är precis vad ekoparker och SCA:s mångfaldsparker handlar om. Men man måste också jobba med landskapsrestaurering, alltså med processer, och inte minst reglera klövviltet. I stora delar av – det gäller de gula områdena i – är det ett väldigt fragmenterat ägande. Det är sådana som jag som har små skogsfastigheter. Då måste man planera genom att läsa ståndorten, det vill säga försöka skapa skogar som passar ståndorten. Det handlar mycket om hänsyn vid vatten; man kommer in på dikning och så vidare. Något som är väldigt attraktivt i stora delar av är ju det gamla kulturlandskapet. Det gäller alltså att hålla ordning på var gränsen går mellan inäga och utmark, för där finns det stora naturvärden. Bara en sak till! Jag säger en massa; det är liksom mitt jobb. Det här är en rapport som har gett ut. Den heter Samverkan och handlar om det som jag har gjort i . Och det här är en rapport som i har skrivit. Den handlar om funktionalitet och procenträkning i det svenska skogslandskapet. Skaffa och läs! , Skogsindustrierna: Skogen som resurs och livsmiljö är temat för dagen, men jag har blivit ombedd att prata om innovation och nya produkter. På bilden som ni ser här har vi vår vackra svenska skog i bakgrunden. Det är givetvis inte en händelse, utan det är ju så att för skogsindustrin är virkesförsörjningen väldigt viktig. En långsiktigt tydlig virkesförsörjning är väldigt viktig för investeringsviljan och framtiden. Det går bra för skogsindustrin . Vi konkurrerar på en global marknad och klarar oss bra på den marknaden. Skogsindustrin har som vision att skogsnäringen driver tillväxt i världens bioekonomi. Det kan uppfattas som lite kaxigt – ”i världens bioekonomi”. Men vi har det som vision därför att vi exporterar väldigt mycket av våra produkter och därigenom skapar hållbarhet runt om i världen. Våra industrier ligger runt om i hela , som ni ser på kartan här. Vi skapar tillväxt och arbete utanför storstäderna – 70 000 personer jobbar direkt i skogsindustrin, och ungefär 120 000 jobbar tillsammans med entreprenörer och andra som arbetar med skogsindustrin runt om i . Jag skulle vilja att ni kommer ihåg de fyra siffrorna på den här bilden från min presentation. Den första är 145 miljarder. Det är exportvärdet för svensk skogsindustri . Det är ganska mycket pengar. Den andra är . Det är den del vi exporterar av sågade trävaror. Den tredje är . Det är det vi exporterar av massa, kartong och Den fjärde är 4 miljarder. Det är det vi satsar på forskning . Vi har sagt från skogsnäringens sida att vi ska dubbla den siffran för att kunna hjälpa till att lösa de samhällsutmaningar vi står inför och för att kunna nå ett fossilfritt samhälle. När det gäller skogen och skogsindustrin är det viktigt att förstå att hela trädet tas till vara. De finaste delarna i mitten används av sågverksindustrin för att göra plankor och brädor och exporteras runt om i världen. Sidoströmmarna som blir över – sågspån, flis och så vidare – används inom massa- och pappersindustrin för att göra massa, papper och kartong. De ytterligare delar som blir över används för biobränslen och till viss del biodrivmedel. Det är alltså väl fungerande värdekedjor. Det handlar inte om att göra massa, papper och kartong eller nya produkter. Det handlar om att göra sågade trävaror, massa, papper och kartong och nya produkter, som förhoppningsvis har ett lite högre förädlingsvärde. Skogsindustrin tillverkar sågade trävaror, tryckpapper, livsmedelsförpackningar, transportförpackningar och hygienprodukter. Av dessa fem olika områden är det tryckpapper som har minskat. De andra fyra ökar. Dock har tryckpapper kanske nått en nivå , så lite har det stabiliserats, även om vi alla vet att tryckpapper säkert kommer att vara en produkt som minskar framöver. Men de fyra andra ökar. I produktionsanläggningarna för dessa fem olika produktsortiment har svensk skogsindustri investerat . Även det är väldigt mycket pengar för att producera dessa lönsamma produkter. Vi tittar lite mer på kedjan och tänker oss att de fem produkterna symboliseras på den här bilden. Vi ser massa, papper och kartong och sågade trävaror i pilen i mitten. Vi ska utveckla produktionsprocesserna för att utveckla de befintliga produkterna. Vi ska göra dem mer kostnadseffektiva. Vi ska göra så att det behövs mindre energi för tillverkningen och mindre råvara för att tillverka produkter med samma funktion. Sedan ska vi givetvis göra nya produkter som bygger på dessa produktionskedjor – nya, spännande saker med förhoppningsvis högre förädlingsvärde. Vi har också nya biobaserade material. Det pågår såklart mycket forskning och innovation för att göra nya material som kan ta andelar på helt nya marknadsområden. Sedan gör vi bioenergi och biodrivmedel. Man måste förstå att detta är en ganska komplicerad och väl utvecklad värdekedja. Även här handlar det alltså inte om att göra en sak utan om att göra många saker. När det gäller substitution av befintliga produkter, alltså produkter som redan finns, finns det mycket från skogsindustrin som gör och skulle kunna göra ännu mer hållbarhetsnytta. Ett exempel är förpackningen på bilden som det står ”eco” på. Det är krossade tomater, som ni nog alla har köpt i affären . Det är faktiskt en konservburk i papper. Den är framtagen för att ersätta konservburkar. Det är en ganska komplicerad produkt – man steriliserar innehållet i förpackningen, som man gör med konservburkar. Det är ett exempel på hur man kan använda massa och papper på ett hållbart sätt. Stommen i trä i mitten upptill på bilden är ett exempel på industriellt träbyggande. Vi bygger stommar i trä i stället för i cement eller betong. Det är hållbart eftersom vi sparar in en jäkla massa fossila utsläpp, och det är en produktionsdel som växer mycket i . Vi skulle kunna göra mycket mer klimatnytta genom att bygga mer i trä. CLT eller KL-trä, alltså korslimmat trä, kallar man den typ av produkt som används i det fallet. Längst ned på bilden har vi kalsonger. Jag kunde inte låta bli att ta kalsonger som exempel på textilmassa, för det finns ett litet företag som heter som har tagit som affärsidé att göra exklusiva underkläder av svensk skogsråvara och marknadsföra dem runt om i, ja, i alla fall . Det är ett uppstartsföretag, så det kommer. Men textilmassa, alltså att göra kläder av skogen, är också ett område där vi har kommit långt och kan se stor potential. Slutligen har vi formbara förpackningar, som går in och konkurrerar med plastförpackningar. En nackdel med pappersförpackningar är att de ofta är fyrkantiga. Vi vill designa; vi vill göra runda och mjuka designer på våra material. Då jobbar man med att försöka ta fram papper som är töjbart eller kartong som är formbar för att nå det segmentet. Det här är fyra områden där vi redan nu kommit ganska långt med att kunna gå ut och använda mer av skogen. Nästa steg i processen är att sönderdela trädet ned på mikro- och nanonivå och sedan använda delarna till att bygga nya material. Exempel på forskningsprojekt som pågår och saker vi jobbar med är ta fram energilagringsmaterial, alltså olika material som långsiktigt kan lagra energi – batterier, kondensatorer och så vidare. Det är väldigt spännande. Vi jobbar också mycket med lättviktsmaterial. Cellulosafibern har en förmåga att göra material starkare, så man kan använda mindre material för samma funktion. Det är lite mer på gång, men det är en del arbete kvar. Vi jobbar med att göra bioplaster, alltså plaster av skogsråvara, som i många fall måste vara nedbrytbara. Men inte i alla fall – ska vi använda plast i en motor eller någonting är det kanske inte så bra om den är nedbrytbar, för då slutar motorn fungera . Men bioplaster är ett intressant område. Biodrivmedel diskuteras mycket. Vi gör redan biodrivmedel av tallolja. Det pågår många projekt för att göra biodrivmedel av andra delar av trädet. Vi jobbar med smarta förpackningar, alltså förpackningar som själva kommunicerar med oss och talar om att innehållet håller på att ta slut, att kylkedjan är bruten eller att vi ska fylla på med ny mjölk i kylskåpet. Det finns även medicinska tillämpningar, där cellulosan accepteras av kroppen och inte stöts bort. Det här är bara några exempel på nya, spännande saker som säkert kommer att komma och skapa nya användningsområden med förädlingsvärde. Men massa, papper och kartong och sågade trävaror kommer att stå för en stor del av volymerna även om det andra kommer. Sammanfattningsvis handlar det inte om att göra massa, papper och kartong eller nya produkter. Det handlar om att göra både och. Hela det väl fungerande systemet och värdekedjan måste användas, och det är vi väldigt bra på i . Det finns redan nu många innovationer och nya, bra från skogsnäringen som skulle kunna göra ännu mer hållbarhetsnytta. Sedan kommer det en del spännande nya material och produkter som vi kan använda för att skapa mer hållbarhet. Jag kunde inte låta bli att ta med denna fina bild på kronprinsessan , där hon har en klänning som är gjord av textilmassa från skogen och ekologiskt siden. , : Tack för inbjudan! Jätteroligt att vara här. Jag kommer från . Vi är största miljöorganisation. Vi har 231 000 medlemmar, och vi upplever just nu ett väldigt stort tryck och en stor medlemstillströmning. Det är jätteroligt. Jag vill börja med den här bilden, som visar de två stora utmaningar vi står inför. Vi har hört båda två nämnas här, men jag tycker att det är viktigt att se dem i ett sammanhang. Det handlar om den biologiska mångfalden, och det handlar om klimatutmaningen. Det har kommit två rapporter , drygt, från FN:s expertpaneler IPBES om den biologiska mångfalden och IPCC om klimatet. Båda dessa rapporter talar om allvaret i situationen. talar om hur markförändringar, klimat och föroreningar, som de tre yttersta anledningarna, har orsakat ett väldigt stort tryck på den biologiska mångfalden, arterna och inte minst livsmiljöerna, som vi hörde tidigare, alltså arternas livsmiljöer. talar om klimathotet, hur viktigt det är att vi klarar oss inom en ökning på max en och en halv grad och hur viktigt det är att ekosystemen är friska för att vi ska klara klimatutmaningen. De här två rapporterna och de här två utmaningarna hänger verkligen ihop. Det är jätteviktigt när vi utformar politik för skogen – som det väldigt mycket handlar om i eftersom så mycket av landet är täckt av skog – att vi ser på båda dessa utmaningar och lyckas hålla två eller kanske ännu fler bollar i luften på samma gång. Den här bilden visar lite samma sak. Den har många av er säkert sett. med flera har sorterat in de olika hållbarhetsmålen i den här ”tårtan”. Jag tycker att den är väldigt bra, för den illustrerar så tydligt hur viktigt det är att vi klarar de blågröna målen för att klara de sociala och ekonomiska målen. Allt hänger verkligen samman. Den svenska skogen är som sagt precis mitt i detta. Vi behöver ju skogen för att klara klimatutmaningen. Vi behöver skogens produkter för att ersätta fossila bränslen, för att ersätta material som orsakar stora koldioxidutsläpp. behöver vi värna den biologiska mångfalden, och där finns mycket jobb att göra. Det vi kan se om vi tittar på utvärdering, där är ansvarig för målet Levande skogar, är att den döda veden i skogen ökar, gammelskogen ökar och äldre lövrik skog ökar. Men det finns ett men här, och det handlar delvis om att det startar från en väldigt låg nivå. Det handlar också om hur man mäter skog. Att skogen ska vara gammal, att träden ska vara gamla, är egentligen inte alls hela berättelsen om hur skogen mår – om den har blivit avverkad tidigare eller vilka livsmiljöer som finns där och om de är värdefulla eller ej. Inte minst behöver vi sätta det här i proportion till arternas behov. Jag tycker att den vitryggiga hackspetten är ett bra exempel. Det är en art som är beroende av väldigt stora områden med gammal skog, gammal lövskog, som förut fanns i stor utsträckning i . Det fanns mycket vitryggig hackspett i förut. finns det ungefär 25 stycken vitryggiga hackspettar kvar, och det beror på att deras livsmiljö – de stora, gamla lövskogarna – inte längre finns kvar. Det här gäller förstås många arter. I rapporten kan vi också läsa att livsmiljöerna minskar och fragmenteras alltmer, inte minst i norra där skogar inte varit avverkade på detta sätt förut. Vi har otillräckliga arealer långsiktigt skyddade områden. Det avverkas fortfarande områden som egentligen borde skyddas, områden som inte har kalavverkats förut. Det brister i miljöhänsyn vid avverkning. egen uppföljning visar på negativ påverkan. Det råder brist på viktiga strukturer för biologisk mångfald, alltså det jag nämnde tidigare som i viss mån har ökat men från en mycket låg nivå. Det saknas gammal skog, lövrik skog, skog med lång kontinuitet och flerskiktad skog. Vi saknar kunskap, och det är jättetråkigt. Jag vill verkligen poängtera vad dumt det var att vi inte drog igång den nya, omfattande och fördjupade nyckelbiotopsinventeringen. Varför vill vi inte veta hur läget är i skogen? Det finns en debatt om vad vi ska göra med kunskapen, men det är en annan fråga. Det är ändå jätteviktigt att veta hur landet ligger. Att sticka huvudet i sanden och låtsas som om man inte vet känns inte som en bra lösning, tycker jag. Räcker då skogen till ökande efterfrågan på råvara? Ur vårt perspektiv är miljömålen, inklusive preciseringarna, en viktig ram att hålla sig inom. Men oavsett vilken ram man sätter är skogen en begränsad resurs, och vi har en del utmaningar just nu som vi behöver ta i beaktande. Av den skog som finns tillgänglig avverkas i princip hela tillväxten. Det finns en skev åldersklassfördelning. Vi kan se framför oss en virkessvacka de kommande decennierna. Vi har nya klimatutmaningar som vi behöver ta i beaktande, till exempel bränder och granbarkborrar som kanske ökar på grund av ett förändrat klimat. En viktig fråga i detta är just trycket. Jag tror att vi behöver börja diskutera en minskad resursförbrukning. Vad använder vi skogen till? Det finns en begränsad resurs. Vi behöver tänka klokt om hur vi använder den på bästa sätt. Just är det verkligen klimatutmaningen som vi behöver använda sko- Hur gör vi detta? Det behövs kloka politiska styrmedel som gör att vi får ökad hushållning och effektivisering för att säkra att råvaran hamnar på rätt Att öka de intensiva skogsbruksåtgärderna ser vi att det finns många risker Vi har till exempel alldeles för lite kunskap om de ekologiska effekterna av främmande träslag, liksom av konsekvenserna av dikesrensning, gödsling och så vidare. Den ökade efterfrågan innebär förstås ett ökande tryck på skogen. jätteviktigt att politiken lyckas säkerställa att det inte blir någon negativ påver- kan på skogens andra ekosystemtjänster. Vi har länge drivit att vi tycker att det är hög tid för en översyn av hela Vi har sedan den inrättades gått med i EU med alla de direktiv och förordningar som följer med det. Vi har fått miljömålen. Vi har en klimat- debatt och en klimatsituation som är helt annorlunda . jättemånga anledningar att se över detta och få ett samlat grepp. Vi behöver också på ett mycket bättre sätt bygga dialogen och samverkan på evidens om tillstånd och trender för alla dimensioner av hållbart skogsbruk. Vi upplever att det finns helt olika bilder av läget, trenderna och tillstån- Här skulle nationella skogsprogrammet kunna vara ett ställe där man verk- ligen tar in fakta och kunskap om trender och tillstånd för att få en samlad Diskussionen handlar ofta om åtgärder – med helt olika verklighetsbilder i bakgrunden, upplever jag. Jag tror att hela skogsdebatten skulle må bra av en samlad bild av hur landet ligger. Det hänger också ihop med nästa punkt om konsumentefterfrågan. finns ett stort tryck från konsumenter som vill köpa produkter från hållbart Men vad är hållbart skogsbruk? Vi har helt olika bilder av hur det hållbara skogsbruket är, och det blir inte lättare för konsumenter än för oss som är mitt inne i debatten att förstå vad det är. Som en avslutande punkt vill jag bara påminna om att skogsråvara bara är en av skogens alla ekosystemtjänster och att uttaget påverkar de andra. att detta kommer att komma in mycket mer framöver med tanke på inte minst konsumenttrycket, men också det som klimatet och klimatkrisen kommer att , LRF Skogsägarna: Tack så mycket för möjligheten att komma hit och vara med ! Jag tänkte ge LRF Skogsägarnas bild av Sve- riges och skogsbrukets utmaningar, reflektera lite över varför vi ibland har en haltande diskussion, som jag skulle vilja uttrycka det, och förmedla några tan- kar om vägen framåt. Min utgångspunkt är i stor utsträckning hur vi ska få med oss dem som faktiskt äger skogen. Oavsett vad vi här skulle vilja göra med skogen är det ändå någon som äger den. LRF Skogsägarna är, lite kort, en branschorganisation för de fyra skogsägarföreningarna i och en del av . Organisationen samlar sammantaget 250 000 medlemmar, varav några är med i båda organisationerna – en stor del av dem som äger mark och skog i . Den bild jag nu visar illustrerar klimatet och klimateffekterna, något som det har talats om här. Den tycker jag att vi ska ha med oss under diskussionen här . Detta är vår tids stora utmaning. är ett föregångsland och har alla möjligheter att visa omvärlden hur vi kan bli fossilfria och behålla och utveckla vår välfärd. I detta sammanhang är vår svenska skog en fantastisk resurs. Vårt hållbara skogsbruk, tillgången på förnybar råvara och vår världsledande skogsindustri är våra stora fördelar när det gäller att nå en fossilfri bioekonomi. Som har beskrivits här tidigare tar träden upp koldioxid när de växer, och genom att använda dem för att ersätta i huvudsak fossila råvaror får vi också ned utsläppen av koldioxid. För att klara av detta och få tillgång till denna råvara kommer vi att behöva bruka skogen aktivt. Vi behöver säkerställa tillgången på svensk skogsråvara. När vi tittar på de olika färdplanerna från de största branscherna i inom Fossilfritt och på behovet av ökat trähusbyggande och en träbyggnadsstrategi framstår det som uppenbart att ett fossilfritt behöver en ökad skogsproduktion. Det kommer att vara en utmaning att tillgodose dessa tillkommande behov, men vår bedömning är ändå att detta är möjligt om vi har en hög ambition och brukar den skog vi har tillgänglig. Detta är också något som måste göras med ett långsiktigt perspektiv. Om- loppstiden är nämligen , och skogspolitiken lämpar sig sällsynt illa för tillfälliga nycker och förändringar. Jag vill också tala lite grann om skogspolitiken, kopplat till dem som äger vår skog och till hur vi ska få ut de värden vi vill ha ut av skogen. Vi har en skogspolitik som bygger på frihet under ansvar. Det är en politik som vi tycker är bra och till fullo står bakom, och som är beslutad här i . Vi tror på den grundläggande ansatsen med frihet under ansvar och på att jobba med i stället för emot människor. Den nuvarande politiken lades fast 1993, och utvärderades och utreddes den i en mycket omfattande utredning. bekräftade politiken 2008 genom ett nytt skogspolitiskt beslut som förstärkte politikens inriktning. Men var står vi , och varför kommer vi inte riktigt framåt på det sätt som i alla fall vi skulle önska? Vi har i ett antal decennier gemensamt och framgångsrikt fokuserat på både naturvårdsarbete och ökad råvarutillgång. Problemet i diskussionen är dock ofta att vi fastnar i en enda aspekt av hållbarhetens tre dimensioner när det gäller hänsyn. Vi kommer inte riktigt vidare i den diskussionen. Det har redogjorts för detta här, men vi har en utveckling mot ett ökat antal biotoper som är viktiga för den biologiska mångfalden. Detta ska vi vara stolta över i ett hållbart svenskt skogsbruk.