rfr · H60WRFR2 · 2019-01-01 00:00:00 — framtid med åtgärder från de finansiella myndigheterna, de finansiella aktö- rerna och självklart från de säkerhetsuppehållande aktörerna i vårt samhälle. De har en stor uppgift där. Jag vill lyfta en fråga som inte har varit uppe än så länge . den förändrade miljön och klimathotet, som enligt många bedömare också är en fråga som har stor bäring på den finansiella stabiliteten. Vi vet att klimat- förändringen leder till direkta risker för aktörer i form av torka, översväm- ningar, skogsbränder och många andra klimateffekter som kan påverka olika Men det finns också tydliga övergångsrisker. sig mot mer förnybar energi bort från de fossila bränslena finns risker att de STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN som är högt investerade i fossiltunga aktiviteter ser sina pengar och sina investeringar försvinna. Det kan också vara en stor risk för den finansiella stabiliteten på . Därför är jag glad över att har varit föregångare på detta område. Vi har vidtagit många viktiga åtgärder. Men också har lyft hållbarhetsfrågorna på ett helt nytt sätt, som verkligen ger dem relevans för finansmarknadsområdet. Jag tror att ett mer långsiktigt och hållbart tänkande behöver genomsyra alla finansiella beslut så att också morgondagens ekonomi går ihop med de målsättningar som vi har gjort och med det aktiva arbete som beskriver att vi ska göra. För att sammanfatta: Storbankerna i har en större motståndskraft än man har haft tidigare, och vi står starkare rustade inför utmaningarna än vi gjorde innan den förra finanskrisen. Föränderliga tider innebär att regeringen och myndigheterna måste arbeta och vara på tårna för att identifiera potentiella risker och bemöta obalanser och störningar som kan komma att uppstå. Här vill jag poängtera att arbetet med att upprätthålla den finansiella stabiliteten är ett arbete som aldrig blir klart. Vi kommer alltid att behöva arbeta med att förstärka stabiliteten och ständigt observera nya företeelser och risker och möta dem. Jag är mycket glad för och imponerad av den fantastiska kompetens som finns inom våra expertmyndigheter och när vi samarbetar i . Jag tycker att den dialog som vi har där är en bra garant för att vi ska ha möjligheter att bemöta riskerna på bästa möjliga sätt. Inom Finansiella stabilitetsrådet har vi haft en stor krisövning tillsammans med våra nordiska och baltiska grannar med flera hundra deltagare. Detta är ett sätt att träna inför kommande risker och att identifiera potentiella problem med krishantering. Det kan till exempel vara att koordinering mellan aktörer fungerar så bra som möjligt och att kommunikationen fungerar både inom och, inte minst, mellan länderna. Jag ser som en viktig instans som har stort värde när det gäller att se till att finansiell stabilitet står högt på agendan även under högkonjunkturer, när risker traditionellt sätt brukar byggas upp. Arbetet är som sagt aldrig klart. Det finns alltid mer att göra. De inhemska utmaningarna i form av hushållens höga skuldsättning och bostadsmarknadens funktionssätt behöver bemötas. Som nybliven bostadsminister och finansmarknadsminister hoppas jag kunna ta ett större helhetsgrepp på frågorna framöver. Med det sagt vill jag tacka utskottet för ett bra initiativ och för inbjudan att komma hit och tala. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Ordföranden: Då ska vi gå över på den andra delen av utfrågningen. Vi kommer till själva temat, nämligen om regelverken är effektiva. visom sitter här på podiet men också finansutskottets ledamöter ska kunna få en spänstig diskussion. Om man har varit med de här tio åren kan man konstatera att vi har välkapitaliserade banker. Men vi har också fått en enorm reglering av finansmarknaden. En del skulle säga att den är överreglerad; andra skulle säga att vissa delar av finansmarknaden är underreglerad. Framför allt kan man fråga sig om det vi har gjort är effektivt. Det ska bli spännande att se om det råder samstämmighet bland ledamöterna och även från vår gäst. I detta läge vänder vi på talarordningen och låter börja. Alla talare har var, och jag kommer att vara ganska tuff med dessa eftersom vi sedan ska släppa in finansutskottets ledamöter för att ställa frågor och kommentera. , : Stort tack för att jag har fått möjligheten att inleda när det gäller denna fråga! Det är såklart lättare att prata med facit i hand än när man sitter mitt i det hela och undrar vilka åtgärder som ska vidtas. Låt mig försöka måla en bild av vad som hände och då måla med en ganska bred pensel, för kan man såklart inte fördjupa sig i alla detaljer. Från ett svenskt perspektiv gav finanskrisen framför allt upphov till likviditetsproblem för de svenska bankerna. Men låt mig börja lite utanför landets gränser innan jag kommer in på det. Bekymren inleddes på den amerikanska bolånemarknaden när räntorna började stiga och allt fler fick svårare att betala. blev problemen ännu större, och det hela kulminerade i Det innebar i grunden att förtroendet försvann för det globala finansiella systemet på ett sådant sätt att väldigt många marknader slutade fungera. Det är tyvärr så att marknader alltid fungerar som sämst när du behöver dem som mest. Det var ungefär det som inträffade . Detta var i och för sig inte något helt och hållet nytt. Det påminner lite om vulkanutbrott i den meningen att man långt innan det inträffade kände att något var på gång. Men precis som med vulkanutbrott är det svårt att säga när, var och hur det stora utbrottet kommer att ske. Det får man resonera om efteråt. För del kom detta att handla om likviditet eller brist på likviditet i det finansiella systemet, inte minst den smitta som vi råkade ut för som en konsekvens av de stora ekonomiska svårigheter som svenska banker hade varit med om att skapa i . bedömning när detta gick av stapeln var att det var motiverat att hjälpa och stärka de baltiska länderna i stället för att inte göra det. Alternativet hade varit att få in alla problem i den svenska ekonomin via de svenska bankerna. Detta ledde till att vi deltog i en lång rad olika räddningsaktioner när det gäller att hantera de baltiska länderna. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Parallellt med detta fick också allt större problem. Man skulle kunna säga att väl egentligen inte spelar någon roll för den svenska ekonomin. Det ligger någonting i det. Så är det, men var också isländska banker verksamma i . Det var därför angeläget och viktigt att inte heller få in en smitta från det hållet. Av den anledningen deltog i diverse olika arrangemang med och när det gällde att hantera frågan. som ekonomi kom att drabbas ganska hårt av detta, även om problemen inte var hemmagenererade i den svenska ekonomin. Det hade framför allt att göra med att vi är oerhört exportberoende, att världshandeln gick i stå och att vi fick in en hel del smitta från de baltiska länderna eftersom svenska banker var så dominerande i den baltiska bankmarknaden. Detta krävde, vilket vid det här laget är välbekant, drastiska policyåtgärder. Räntorna sänktes ganska snabbt och koordinerat i hela världen, och det ledde till det som vi kallar för minusränta i . Där är vi fortfarande. Men det ledde också till en kraftig expansion av olika centralbankers balansräkningar, så också i . Det ser man tydligt på den graf jag visar här. Också balansräkning växte på ett sätt som inte var helt annorlunda än andra länders, dock i det tidiga skedet inte i riktigt samma skala som på annat håll. När det gäller vad som har hänt har den ekonomiska politikens utformning i mycket stor utsträckning egentligen handlat om att ingenting blev som vi trodde. Det har handlat om efterdyningarna av den stora globala finanskrisen. Det gäller både dagens diskussion om finansiell stabilitet och penningpolitik som sådan. Jag tar nu perspektivet med balansräkning. Den växte, som jag sa, kraftigt och väldigt snabbt . Det hade, framför allt , att göra med att svenska banker inte – och för den delen inte heller många andra banker på annat håll i världen – kunde finansiera sig, framför allt inte i amerikanska dollar. Vad som också är slående om man tittar på detta lite grann i efterhand är att den svenska valutareserven inte hade räckt till om vi inte också hade fått ett tillskott från den amerikanska . kom vi också att ge nödkrediter till två banker, Men jag ska inte gå in på detta i detalj. Om man försöker sammanfatta detta verkligt maximalt är den graf jag visar här ett sätt att beskriva vad finanskriser innebär och vad de leder till. Här ser vi svensk bruttonationalprodukt och hur den har vuxit . Vi ser två grå fält som visar vår egen stora finanskris och den globala finanskrisen . Det som är slående när man tittar på grafen är att man aldrig kan ta igen det man har förlorat på en finanskris. En finanskris förblir en kostnad för folkhushållet långt, långt in . Därför är det för det första naturligtvis mycket angeläget att förhindra att kriserna uppkommer och för det andra angeläget att vi i den mån de ändå gör det har förmågan att hantera dem på ett effektivt sätt. Vad har vi då gjort när det gäller att hantera det här? Vi har fått en rad nya internationella institutioner: på global nivå, SSM, , Eiopa och ESRB på europeisk nivå. Vi har jobbat oerhört STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN intensivt med att förbättra verktygslådan. Det har lett till att vi har mer och bättre kapital i bankerna. Vi har likviditetskrav, vilket inte fanns före kri- Vi har ett resolutionsramverk som ger bättre vägledning när det gäller hur man ska reda ut en bank som har gått under. Vi har också högre kapitalkrav på systemviktiga banker. Jag är fortfarande ordförande i den institution som kallas för Baselkommit- tén, där man på global nivå förhandlar om regelverken. Om det som ligger under ytan här är rätt eller fel får framtida generationer avgöra. 1 500 sidor oerhört tekniska regelverk som ligger under ytan när man sam- manfattar allt detta arbete. Man ska dock komma ihåg att arbetet bygger på Det betyder att för att det här ska bli någonting krävs nationell Eftersom det tog att göra detta arbete finns det alltid en risk för att vi så att säga rustar oss för det förra kriget. ett mycket stort antal kompromisser, och alla dessa kompromisser innehåller alltid något mått av nationell urvattning. Så fort bläcket har torkat när det gäller regelverken startar urvattningsprocessen ånyo. Det måste man vara observant på när det gäller detta, för i bankvärlden finns det ett nästan oändligt antal olika Och de jobbar på som vanligt. Hur ska vi då se på detta när det gäller ? Å ena sidan har vi genom- fört de här förändringarna, och det är bra. Å andra sidan är mer sårbart Ett sätt att visa detta är att försöka mäta sårbarhet på lite olika Grafen ni ser till vänster här visar hur det ser ut om man foku- serar på lån – lån i förhållande till bnp, hushållslån, företagslån, höga huspriser I det avseendet har inte riskerna försvunnit. Som många har påpe- kat har vi med oss detta i ryggsäcken. Vi har gått igenom det Det gäller obalanser på bostadsmarknaden, räntekänsliga och högt skuldsatta hushåll och en stor koncentrerad och sammanlänkad banksek- Om det är någonting som vi lär oss av detta, om man funderar igenom vår egen finanskris och den stora globala finanskris som vi hade för tio år sedan, är det att det är viktigt att inte skapa onödigt stora hemmagjorda oba- lanser i en liten, öppen ekonomi som den svenska. Det är det som gör att det är så oerhört viktigt att skapa ordning på den svenska bostadsmarknaden. Mycket har sagts om detta redan. Vad behöver man göra där? nation av åtgärder krävs för att hantera obalanserna på svensk bostadsmark- Vår uppfattning är att bankernas bruttosoliditet behöver öka ytterligare. Jag har redan tidigare här nämnt likviditet och likviditetshante- ring inklusive skarpare likviditetsregler i svenska kronor. Men det som också är viktigt här eftersom vi har en del gränsöverskridande bankverksamhet är att utländska myndigheter använder sig av regelverken på ett sådant sätt att man inte kan göra så kallat regelarbitrage bara för att man råkar vara en utländsk bank som verkar i . är det från ett mer närstående riksbanksperspektiv viktigt att va- lutareservens storlek är tillräcklig inför nästa finanskris. Om historien ger oss STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN någon vägledning är det så att oberoende av hur mycket vi snickrar på regelverken kommer nästa finanskris förr eller . Vår uppfattning är att har en naturlig roll i detta förebyggande arbete, och inte bara i kris. , Riksgälden: Riksgäldens ansvarar för det första för insättningsgarantin, för det andra för förebyggande statligt stöd och för det tredje för någonting som kallas för resolution – ett sätt att hantera systemviktiga banker. Mitt uppdrag handlar alltså mest om att planera för och hantera en kris när den väl har kommit. Jag är lite grann den som städar upp när alla andra har misslyckats. Det kommer också att vara mitt fokus här . Jag tänkte dock börja med att sätta kyrkan mitt i byn och tala helt kort om vad en finanskris är för något. Det är en skuldkris; mycket svårare än så är det egentligen inte i grunden. Vad behövs då för att förhindra det? Starka offentliga finanser är bra att ha. Vi ska ha hushåll och företag som har ett rimligt risktagande och en rimlig skuldsättning. Vi ska incitament för instituts ledningar att inte ta på sig mer risk än vad som är samhällsriktigt. Vi ska ha välkapitaliserade banker, och vi ska robusta regelverk. Det innebär att vi ska ha ett trovärdigt finanspolitiskt ramverk, ett skattesystem som är lämpligt, en flexibel penningpolitik som tar hänsyn till finansiell stabilitet, kraftfulla mikro- och makrotillsynsinstitutioner och incitament för en korrekt hantering av kriser. Jag kommer till det . Vi ska också ha någonting som heter resolutionsbarhet. Det kan man översätta med att banker ska kunna hanteras i kris på det sätt som vi vill. Mycket har hänt . Jag skulle kanske inte kunna berätta fullt lika mycket som riksbankschefen om kriser och hur det känns. Men jag var , och jag såg exportindikatorerna falla absolut lodrätt ned. När man sitter i beslutsställning blir man orolig. Man blir inte mindre orolig när den dåvarande Electroluxchefen ringer upp och säger att han inte bara har stoppat produktionen så att den är oförändrad utan att han har stoppat och infört noll produktion i 18 av 20 fabriker globalt. Vi tror att arbetslösheten ska explodera, att de offentliga utgifterna ska explodera och att sparandet ska implodera. Den känsla man har då går inte att beskriva. Det är väldigt mycket nerv och väldigt mycket adrenalin. Vid finanskrisen hade vi dessutom egentligen bara insättningsgarantin att luta oss emot. Vi hade inte några övriga regler och ramverk. De regler och ramverk som fanns från 90-talskrisen var obsoleta. Vi som då satt i eller föregångaren till fick i stället i realtid fixa till ett ramverk och en lagstiftning alltmedan krisen rullade på. Det är ingen bra lösning. Med enbart insättningsgaranti står man inför ett val mellan två egentligen ganska dåliga saker. Det ena är att låta systemviktiga banker gå i konkurs. Det provades med , och det gav förödande konsekvenser. Systemviktiga banker kan man inte låta gå i konkurs. Det andra är att stoppa in en ofantlig massa skattemedel i systemet. Det provade , och man kan ju se hur det STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN gick med deras offentliga finanser. Det stoppades in motsvarande I svenska termer skulle det betyda ca 2 500 miljarder. riktigt dåliga alternativ. I lyckades vi bättre av en rad olika skäl. hade starka statsfinanser, vi fick ett ramverk relativt snabbt på plats, vi ställde ut garantier som stabiliserade situationen men som aldrig behövde infrias med Vi gjorde mycket, men vi hade också tur. Åren efter togs principer fram globalt för hur kriser ska hanteras. Detta arbete är nu grunden för det europeiska krishanteringsramverket. verket består av följande delar. Det första är en förstärkt insättningsgaranti. Denna garanti är per person och institut. Folk som sparar be- höver inte vara oroliga. Riksgälden vet vem som har pengarna, var pengarna är och hur mycket pengar ni har. Ni behöver inte ringa till oss; vi skickar peng- arna till er. Det andra är att vi nu har ett förebyggande statligt stöd till livskraftiga ban- ker med tillfälliga problem. Vi har sedan resolution – jag återkommer till vad det är exakt – av systemviktiga banker. Mindre banker som inte är systemvik- tiga låter vi gå i konkurs. Detta är verktygslådan, och med den är vi betydligt bättre rustade än vi var tidigare. innebär bland annat att banker ska planera för kris och att det finns ett tydligt förfarande för att hantera en systemviktig bank som går omkull. Systemviktiga banker hanteras genom vad man kallar för re- Det betyder att staten går in och tar kontroll. Fordringsägare – de som har lånat ut pengar till bankerna – får se sina fordringar nedskrivna eller konverterade till aktier, till kapital. kapitaliserar man upp banken igen. utanför; det är själva grundtanken. drivs bankens viktiga funkt- Vanliga människor och vanliga kunder hos banken ska egentligen inte märka någonting. För att det här ska vara görligt måste vi planera noggrant inför en kris. ställer krav på bankerna att hålla tillräcklig mängd kapital. Vi ställer från Riksgäldens sida krav på att det ska finnas tillräck- ligt med skulder av rätt kvalitet och rätt sort för att vi ska kunna skriva ned dem och göra om dem till aktier vid behov. På så sätt kan vi återställa balans- räkningarna och, inte minst, återställa förtroendet för banken. digt avgörande för att banken ska kunna klara sig framöver. Det har ifrågasatts om det här med resolution kommer att fungera, särskilt vid en systemkris. Det finns ju alltid belackare som säger: Ingenting kommer Jag tror att detta i alla fall är åt rätt håll, men säkra kan vi naturligtvis Det finns inte ett regelverk som kommer att ta bort riskerna helt och hållet, och det finns inte ett regelverk som tar bort kostnaderna för en kris. att aktieägare och investerare, och inte skattebetalarna, får stå för kostnaderna tycker jag är ett korrekt sätt. Det motsatta, som gällde förut, är inte försvarbart. Vi ser också tecken på att detta fungerar. Marknaden för så kallade nedskriv- ningsbara skulder – alltså sådana som går att göra om till aktier – fungerar. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Bankerna kan emittera och ge ut sådana. och marknadsprissättning indikerar att ingen längre förväntar sig att staten går in. Den så kallade implicita garantin, som det heter på fackspråk, är mer eller mindre utplånad. Den europeiska bankmyndigheten har visat att införandet av krav på kapital och nedskrivningsbara skulder sänker sannolikheten för en kris på grund av bättre incitament. Det sänker också kostnaderna för att hantera en kris när en sådan väl har inträffat. De här två sakerna tillsammans betyder jättemycket för samhällsekonomin och den samlade kostnaden, som reduceras. Som jag sa har de ökade kraven speciellt för lett till att de svenska bankerna är tryggare och lönsammare. Min bedömning är att regelverket vinner alltmer trovärdighet. Men det finns saker kvar att göra. Här är ett axplock: Reglerna måste göras mer tillämpbara, och våra planer måste bli ännu mer operationella. Bankerna måste fortsätta att anpassa sina balansräkningar, alltså ge ut och emittera en skuld som går att skriva ned. Det måste bli glasklart att en bank i resolution, som alltså står under statlig kontroll, har tillgång till likviditet. De oklarheter som råder kring centralbankers roll i resolution, både i och internationellt, måste ut. Jag vet att är på den här frågan, och den är viktig att lösa. Vi saknar också helt regler för hur man ska hantera centrala motparter i kris. Händelsen med Clearing understryker behovet av regler på området. Mycket har som sagt gjorts, men det finns mycket kvar att göra för att säkerställa att nya kriser hanteras klokt. , : Fru ordförande! Det blir lätt en exposé över personliga erfarenheter av krisen när man står här. Det är svårt att matcha och Hans, så jag ska inte ens försöka. Men jag ska i alla fall dra en liten anekdot. När krisen briserade var jag ansvarig för Stockholmsbörsen och det clearinghus som Stockholmsbörsen då också ägde. Man kan se hur viktigt det är att förstå att kriser inte blir som man trodde. Det vi hanterade mest i början i krisen var huruvida isländska banker skulle få vara medlemmar på börsen. Nästa fråga var: Vågar vi handla på clearinghuset, för jag har hört att isländska banker är med där? Och vem hade i ett tidigt skede trott att vi på börsen och över huvud taget i stabilitetshänseende i stor utsträckning skulle ägna oss åt just isländska banker? Jag tycker att detta illustrerar hur svår världen är att förutse. talade om generaler som förbereder sig för tidigare krig. Jag tror att det är otroligt viktigt att ha med sig detta: Vi har lärt oss mycket av krisen, men vi vet också med säkerhet att nästa kris kommer att innehålla nya komponenter som vi inte har lärt oss något av. Därför är det så viktigt att tänka på motståndskraft. Jag brukar göra lite analogier . Detta är lite grann som bilsäkerhet. Även om vi bygger bilarna och motorvägarna säkrare och säkrare brukar universallösningen för trafiksäkerhet vara låga hastigheter. Så är det lite grann STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN med det här också. Kapital och likviditet är centralt; det funkar alltid. ler också att ha koll på skulduppbyggnaden i systemet. Jag ska redogöra för några av de huvudsakliga lärdomar som jag tycker att vi kan dra av krisen. Bankerna hade för lite kapital. Det berodde på ett antal olika saker, men ett viktigt skäl var att det fanns ett starkt institutfokus. Man räknade på riskerna som om bara den banken fanns och inga andra. Man lät också banken ta ett ganska stort ansvar för detta; tillsynen var alltså bristfällig. Detta ledde till en Här har det kommit ett antal nya krav. Minimikraven har höjts. liteten har höjts kraftigt. Vi har också infört ett antal buffertar. om att man måste göra nationella anpassningar, och här har gått längre än de flesta andra länder. Vi har alltså buffertar utöver minimikraven i . Buffertar i har också den fina egenskapen att de faktiskt går att använda utan att man hamnar i ett krisläge – det brukar kallas för Risken är annars, om man bara har minimikapital, att hela re- solutionssystemet utlöses så fort man rasar nedanför. Då blir det oro i systemet, banken får svårt att finansiera sig och så vidare. Men har man kapital som går att nagga lite på är det just usable. Vi har höjt den kontracykliska bufferten i . Vi är det land som har den högsta kontracykliska bufferten i världen. Det finns en anledning till det: Vi har väldigt hög skuldsättning i hushållssektorn och också alltmer i Just kontracyklisk buffert var något som kom att införas efter Några länder hade det innan, men det kom då att införas på bred front. Tanken är att man ska bygga upp kapital när det går undan och sedan kunna släppa på det för att kunna använda det när det blir kris. Ett exempel på hur detta har använts är att lättade på sitt krav gällande kontracyklisk buffert när brexitomröstningen visade att landet ville Då ville man skicka signalen att här finns kapital, så stryp inte ut- låningen vad ni än gör. Vi har även fått systemriskbuffertar. Här finns, tycker jag, en hel åtgärds- lista som har fungerat ganska väl. Likviditet har det talats om. Här har LCR-måttet införts, det vill säga att det ska finnas en likviditetsberedskap för att klara med ned- Även här menar jag att har gått före. explicita krav i euro och dollar. Det är världsvalutorna, som kommer att drab- bas sist av riktigt stora problem på marknaderna. Det är troligare att den is- ländska och den norska kronan får problem med likviditet än att den ameri- kanska dollarn får det. Därför är det viktigt att bankerna redan från början hål- ler dessa valutor.