rfr · H60WRFR10 · 2019-06-04 00:00:00 — Offentlig utfrågning om skogen som resurs och livsmiljö anordnade miljö- och jordbruksutskottet en offentlig utfrågning om den svenska skogen som resurs och livsmiljö. gällde på vilket sätt det är möjligt att nå miljömålen och säkra tillgången på skogsråvara. Vad innebär ett hållbart nyttjande av skogen, och hur kan olika intressen bli tillgodosedda? Utfrågningen föregicks av sex presentationer som framfördes av företrädare för forskning, intresseorganisationer och näringsliv. Inbjudna representanter från , , Svenska FSC () och kommenterade därefter presentationerna som ett sätt att bredda och underlätta diskussionen. Ledamöterna i utskottet gavs därefter möjlighet att ställa frågor till presentatörerna och övriga deltagande. Förutom utskottets ledamöter medverkade följande inbjudna experter vid utfrågningen: •professor , och växtfysiologi, () samt programchef för för tvärvetenskaplig skogsforskning, Future •professor , statsvetenskapliga institutionen, •professor , , geo- och miljövetenskap, avdelningen fysisk resursteori, •professor , och skötsel, •professor , Skogsmästarskolan, SLU •Torgny , forsknings- och innovationsdirektör, •Mårten , talesperson för EU-arbete och bioekonomifrågor, Skogsindustrierna •Johanna , ordförande för •Malin , sakkunnig i skogsfrågor, •Magnus Kindbom, skogsdirektör, •Gunnar , ansvarig för naturvårdsfrågor, LRF Skogsägarna •Claes Svedlindh, avdelningschef för naturavdelningen, •Linda Sahlén , revisionsdirektör, •Lena , verksamhetschef, •Jonas , regionchef, , . Utskottet bedömer att det som framfördes under utfrågningen är av allmänt intresse och bör göras tillgängligt för en vidare krets. Därför publiceras här en utskrift från utfrågningen. , utskottets ordförande ....................................................... Per Angelstam, .......................................... , LRF Skogsägarna ...................................................... , Svenska FSC.......................................................................... Frågor från utskottets ledamöter ............................................................. , utskottets andre vice ordförande............................ Bildpresentationer från utfrågningen ............................................................ Datum och tid: kl. 9.00–12.00 9.00–9.10 (C), ordförande 9.10–9.20 Är det möjligt att nå miljömålen och säkra tillgången på skogsråvara? , Future , SLU 9.20–9.30 Skogen och klimatet , 9.30–9.40 Biologisk mångfald och grön infrastruktur i skogen , Skogsmästarskolan, SLU 9.40–9.50 Innovation och nya produkter från skogen , Skogsindustrierna 9.50–10.00 Avvägningen mellan ökande virkesbehov och att nå miljömålen , 10.00–10.10 Frihet under ansvar som utgångspunkt för skogspolitiken 10.10–10.15 , 10.15–10.20 , 10.20–10.25 , Svenska FSC 10.25–10.30 , , 11.50–12.00 (M), andre vice ordförande , utskottets ordförande: Jag vill hälsa er alla varmt välkomna hit till förstakammarsal och till miljö- och jordbruksutskottets öppna utfrågning om skogen som resurs och livsmiljö. Jag heter , och jag är ordförande i . När det nu inte var möjligt att hålla en utfrågning ute i skogen får man ändå säga att det är ett ganska lämpligt andrahandsalternativ att hålla utfrågningen i en sal helt klädd i trä. Utfrågningen sänds via webb-tv på hemsida. Den kommer också att sändas i efterhand på . Jag vill även hälsa er som ser detta hemifrån varmt välkomna till utfrågningen. Saker går ibland åt skogen. Någon lovar guld och gröna skogar. Någon annan ser inte skogen för alla träd. Ja, skogen är en väldigt rik källa till språkliga uttryck i svenskan. Det är ett bevis på skogens betydelse och historiska närvaro i många svenskars liv. Den har byggt välstånd genom att skapa jobb och tillväxt i hela landet, och skogen och dess värden och nyttor kommer även att vara helt centrala för utveckling. Men samhällets förväntningar på vad skogen och skogsägarna ska leverera förändras . Och med det förändras även skogspolitiken. Det har gått och 60-talets fokus på ökad avverkning till nuvarande skogslagstiftning med två jämställda mål – för produktion och miljö. har vi dessutom ytterligare politiska beslut och ramverk som påverkar skogsbrukets förutsättningar: Vi ska fasa ut det fossila med det förnybara, vi ska värna och stärka biologisk mångfald, vi ska säkerställa en tillgänglig natur för alla med mera. Tillsammans skapar de en ganska komplicerad väv av avvägningar och prioriteringar inom svensk skogspolitik. För räcker skogen verkligen till allt? Detta är bakgrunden till att miljö- och jordbruksutskottet har bjudit in till denna utfrågning. En sak tror jag nämligen att vi alla här inne kan vara överens om, och det är att långsiktiga spelregler är helt avgörande för den svenska skogens och det svenska skogsbrukets framtid. Vi hoppas att dessa timmar som vi har tillsammans ska ge oss riksdagsledamöter möjlighet att lyfta blicken och få kunskap och inspel kring vilka beslut vii det här huset behöver fatta framöver och vilka prioriteringar vi behöver göra. Det sägs att som man ropar i skogen får man svar – om vi nu ska fortsätta med skogsrelaterade ordspråk. För att undvika det och ge utskottet en så bred palett av olika synpunkter som möjligt har vi bjudit in dem som äger och brukar skogen, dem som förädlar skogen, dem som använder skogen, dem som forskar om skogen och dem som fattar beslut om skogen. De ska ge sina inspel kring framtidens skogspolitik. Till min hjälp har jag , som är andre vice ordförande i utskottet, och , som är kanslichef i miljö- och jordbruksutskottet. Vi ska försöka att tillsammans ta oss igenom förmiddagen på ett bra sätt. , som är vice ordförande i utskottet, har tyvärr fått förhinder på grund av sjukdom. Men jag skickar en varm hälsning till henne. Med det vill jag hälsa dagens första talare välkommen, nämligen , Future , SLU. , : De två frågorna på bilden vägleder den här dagen, och de hänger delvis samman. Men jag tänkte börja med första delen av första frågan: Är det möjligt att nå miljömålen? Alla känner till att skogsvårdslagen jämställer produktionsmålet med miljömålet och att skogsägarna brukar skogen med frihet under ansvar. De likställda målen för produktion och miljö ger upphov till diskussioner om skogsägarnas avvägningar. Och olika aktörer gör olika tolkningar angående den rådande balansen mellan ekonomisk avkastning från skogsproduktionen och den biologiska mångfalden. Dessutom är det så som nämnde. Utöver skogsproduktion och biologisk mångfald ökar förväntningarna från en rad sociokulturella aktörer, som vi kallar dem. Dessa anspråk tar sin utgångspunkt i olika lagrum som ligger lager på lager på varandra på skogen. Och alla dessa ska rymmas i samma skog. Utöver vår lagstiftning har vi många internationella och nationella miljöåtaganden. Över tid har dessa anspråk omsatts i ett antal mål om vad skogsägare ska genomföra på sina marker. Antalet mål har ökat exponentiellt . På x-axeln börjar vi 1850. Då fanns det ett mål. har vi ungefär 27 mål. Vi började med allmänintresset produktion 1850. Det har lagts till miljömål och även sociokulturella mål. Målen har på olika sätt specificerats . kan man säga att miljömålen har ett starkare stöd i lagstiftningen än allmänintresset produktion. Man kan säga att skogspolitiken har öppnat för att vi ska ta allt större hänsyn till allt fler intressen, vilket är positivt. Men problemet är att det är svårt att nå alla mål i skogen . Och avvägningarna hamnar i skogsägarnas knä. vibrukar säga är att det har varit en målinflation, och det har lett till ett implementeringsunderskott. Vi kan fortsätta med frågan om det går att uppnå miljömålen. vitill bisatsen: och säkra tillgången på skogsråvara. Då ökar svårigheterna ytterligare. Just nu använder vi av skogsmarksarealen till virkesproduktion, medan är undantagen från virkesproduktion. Detta inkluderar då formella och frivilliga avsättningar. Det inkluderar den generella hänsyn som alla skogsägare tar när de avverkar. Man lämnar av arealen. Och det inkluderar det som är gjort och det som kommer att göras vad gäller generell hänsyn. Sedan inkluderar det impediment, den improduktiva skogsmarken. Dessa arealer är de arealer vi har. Det går att öka produktionen. Det kan vi göra genom tillväxthöjande åtgärder. De är kostsamma och kräver mycket planering. Vi kan kanske också förvänta oss en tillväxthöjande effekt av klimatförändringen, eller så får vi fundera på minskade avsättningar till naturvård. Det är de sätt som finns att öka tillgången på skogsråvara. Men vi kan tänka på att dessa arealer är de arealer vi har. Om vi vill öka både miljönyttan och produktionsnyttan från skogen måste vi alltså öka både miljönytta och produktionsnytta, och det måste vi göra i en och samma skog. Det handlar om effektivare åtgärder för både miljö och produktion. En konsekvens av detta är att det är väldigt svårt att uppnå miljömålet Le- vande skogar och ett fossilfritt 2030 i en och samma skog. Nästa fråga, den andra frågan för dagen, är: Vad innebär ett hållbart nyttjande av skogen, och hur kan olika intressen bli tillgodosedda? Det finns åtminstone två sätt att se på hållbarhet, och det kan illustreras med hjälp av miljömålen. Å ena sidan har vi ett antal väldigt konkreta mål, mätbara mål. Å andra sidan har vi de mer utopiska målen. När det gäller de konkreta målen menar vi att hållbarhet i bästa fall kan mätas med referens till naturens gränser eller de planetära gränserna, vilket för många i sig är ett ganska diffust mätvärde. När det gäller de utopiska landskapsmålen, till exempel Levande skogar, är hållbarhet ett utfall av förhandlingar mellan aktörer som har olika värderingar. Man kan säga att skogsfrågorna hamnar i kläm mellan dessa två sätt att se på hållbarhet. Vad innebär ett hållbart nyttjande av skogen? Svaret på den frågan handlar mycket om vilket av dessa två synsätt man ansluter sig till. Slutligen har jag några take home messages: Olika aktörer definierar hållbart nyttjande av skogen på olika sätt. Förhandlingar mellan olika aktörer om dessa definitioner blandas med tolkningar av vetenskapssamhällets försök att fastställa absoluta gränser för hållbart nyttjande. Det finns mycket som tyder på detta: Med dagens förutsättningar går det inte att uppnå miljömålet och produktionsmålet, i alla fall inte i en och samma skog. Vägen framåt inbegriper att skogspolitiken tydligare bör definiera båda målen. Det kan göras på väldigt många olika sätt. Men det finns en sak som tydligare behöver definieras, som vi har diskuterat . Det handlar om att man behöver diskutera graden av allmänintresse och graden av särintresse som ligger inbyggda i de två olika målen. Ordföranden: fortsätter på det lite forskningsinriktade temat till en början, som sätter en ram för skogsfrågorna. , : Jag tänker begränsa mig ämnesmässigt, för jag vet att andra presentatörer täcker andra aspekter. Jag kommer enbart att prata om skogen och klimatet. Jag baserar detta på en rapport som publicerades av våra tre akademier, KSLA, KVA och IVA, . Den springer ur en konferens som just berörde skog och klimat. Den orienterade sig efter ett antal frågor som ni ser på bilden. Jag tänker inte gå igenom allihop. Jag ska koncentrera mig på ett par. Men rapporten ligger på ett bord, så när ni går ut får ni gärna ta med er ett exemplar och läsa hela. Som sagt: I övriga föredrag tar man upp andra aspekter av skogsbruk. Mitt fokus på klimat beror därför inte på att jag tycker att det är den enda viktiga frågan. Det är två uppsättningar frågor, kan man säga, som jag tänkte prata om , från den här rapporten. Den första uppsättningen ser ni på bilden. Det är tre olika frågor. Ger biogena och fossila koldioxidutsläpp samma klimatpåverkan? Biogena koldioxidutsläpp är alltså den koldioxid som kommer ut ur skorstenar när man eldar exempelvis flis, till skillnad från fossila utsläpp som kommer ut när man eldar kol och andra fossilbränslen. Kan man bortse från biogena kolbalanser i analyser av klimatpåverkan? Det är en debatt som har förts . Finns det en trade-off mellan produktion av skogliga produkter och att binda in koldioxid och lagra i skogen? Jag tänker att jag börjar svara med hjälp av den här bilden. Den kanske framstår som alldeles för enkel, men den fångar ändå upp några viktiga aspekter som jag själv tycker ibland kommer bort i debatten. Det handlar om den fundamentala skillnad som faktiskt finns mellan fossila och biogena kolatomer. Fossila kolatomer hämtar vi från jordskorpan, och vi skickar upp dem i atmosfären. Biogena kolatomer snurrar i ett kretslopp mellan biosfären och atmosfären. De fördelas också på andra pooler. Det måste man ta i beaktande. Däremot ska man inte nödvändigtvis dra slutsatsen att vi inte behöver bry oss om biogena kolatomer. Det här är en bild som ser lite komplex ut. Den finns också i rapporten. Jag tycker att den är jättebra. Det är därför jag vågar visa den, även om den är komplex. Den beskriver över en tidsaxel källorna för koldioxid och sänkorna. Det är alltså den koldioxid som släpps ut via fossilanvändning och förändring av marktäcke, exempelvis avskogning, och hur de kolatomerna hamnar i de tre sänkorna – det är haven, ocean sink, biosfären, land sink, och atmosfären. Det sker också en fördelning mellan dessa sänkor . Man skulle väl kunna sammanfatta det så här: När vi pratar om skogsbruk och annan markanvändning ur ett klimatperspektiv handlar det om hur vi kan minska fossila kolutsläpp, hur vi kan påverka utsläppen kopplat till land-use change och inte minst hur vi påverkar sänkan i de ekosystem som vi förvaltar eller låter bli att förvalta. Man kan väl säga att landsänkan är någonting som kan presenteras också som en alternativ strategi för skogsbruk. Man pratar ibland om skogssänkor. I stället för att bruka skogen för produktion lämnar man skogen i fred för att binda in så mycket kol som möjligt, som kompensation för att man använder fossilbränslen. Jag ska säga en annan sak också – det är egentligen ett take home message som jag har: Man får inte glömma den här förändringen i hur mycket kol som finns i biosfären. Om det ökar eller minskar som följd av vårt bruk påverkar det klimatnyttan av att bruka skogen. Det för mig till den här bilden, som jag också tycker är jättebra. väl betraktas mer som en principiell bild för att stödja en diskussion, men den beskriver faktiskt scenarier för hela . Och den beskriver två principiellt olika strategier för att använda skogen i klimatarbetet. Här finns det något som heter . Det representerar att vi fortsätter att köra på som vi har gjort historiskt eller i varje fall i en nära historia bakåt i Sedan är den strategin normerad. Det betyder att man har dividerat den med sig själv, så att den hamnar utefter en baslinje. Det gör det lättare att jäm- föra den med de andra strategierna. När det står ökad klimatnytta är det jämfört med att köra på som vanligt. Vi kan börja med den grå linjen, som kallas set-aside. Det är när man sätter ytterligare skog i åt sidan. Det kanske man inte gör i första hand för att binda in kol. Det kan vara ett syfte, men det kan också göras för att upp- rätthålla andra värden i skogen. Här ser ni då hur en ökande kolinbindning i skogar som sätts åt sidan mer än kompenserar för bortfallet i pro- duktion, som alltså leder till fossilersättning. Det man förlorar i minskad fos- silersättning vinner man i ökad inbindning, kan man säga. Tänk inte så jättemycket på tidsskalan, för det här kan se olika ut . Det beror väldigt mycket på var man är någonstans och hur man gör detta. Men det som är kvalitativt viktigt är att detta sker . inbindningen i dessa skogar. Klimatnyttan av att binda in kol går mot noll över Alternativet att förändra skogsbruket mot en inriktning av ökad produktion, har också en ganska kraftigt avvikande bana jämfört med business as usual. Det visar att vi kan förändra skogsbruket, inte bara breda ut det ytterligare, utan också förändra hur vi brukar skogen och öka klimatnyttan jämfört Ni ser här att det verkar kunna fortsätta uppåt i all oändlighet, men jag vill understryka att detta beror väldigt mycket på nyttan av att producera skogliga produkter och ersätta någonting annat. kanske vi ersätter bensin och die- sel, eller vi kanske ersätter kol i kraftanläggningar. Över tid kanske substitu- tionen förändras, och vi ersätter annat. Det kan göra att kurvan lutar uppåt eller Om jag skulle sammanfatta den här bilden kan jag säga så här: Om syftet är att binda in kol i skogen kan man betrakta skogen som en begränsad resurs. Men det betyder inte att man därefter inte har någon nytta av skogen. ju ut många nyttor . Om syftet är att producera biomassa kan man se skogen som en förnybar resurs, där förnybarheten hänger på att vi förvaltar skogen på ett hållbart sätt. Sedan var det en annan uppsättning frågor som jag tänkte ta upp. Jag anade att jag inte riktigt skulle hinna med det, så jag tänker inte sammanfatta det med bilder utan med en punktlista i stället. Det handlar om bioenergins roll i energisystemet och om hur skogliga produkter kan användas i andra sektorer för att hjälpa oss i klimatarbetet. Det som vi landade i på den här konferensen är kanske för många av er som är här inga revolutionerande insikter, men jag drar dem ändå. Vi noterade att elektrifiering av transportsektorn tar tid. Vi kommer att ha explosionsmotorer på våra vägar och i luften . En parallell satsning på biodrivmedel gör det möjligt att fasa ut fossila drivmedel snabbare. Vi noterade också att det är en avsevärd skillnad på el från sol och vind, som är intermittenta källor, och biobaserad kraft, som är komplement till sol och vind. De fyller olika funktioner i elsystemet. En annan sak som noterades, som man kanske kan betrakta som ett paradigmskifte, är att vi förmodligen kommer att behöva flytta koldioxid från atmosfären till andra lager för att nå våra temperaturmål. Det leder förmodligen till att sådana tillämpningar som inte kan kombineras med inbindning och lagring kommer att bli mindre attraktiva. tänker jag väldigt långsiktigt. Det är inte , 2020, och det är kanske inte heller 2030. Vissa sådana här användningar som inte kombineras med CCS kommer förmodligen att finnas kvar. Biobaserade flygbränslen, har jag skrivit här. Det finns fler exempel. Men det är förmodligen väldigt angeläget att försöka minska vårt beroende av kolbaserade bränslen på lång sikt, inte minst inom vägtransport. Elektrifieringen är väldigt viktig. Man har stor klimatnytta av att använda biomassa i andra sektorer. Det känner vi väl till i . Det kanske inte är lika väl känt i andra länder, men det är någonting som man var överens om på konferensen. Man lyfte också särskilt att långlivade produkter faktiskt i sig innebär ett lager av kolatomer. Kan vi placera atmosfäriska kolatomer i hus, exempelvis, och bygga upp en stock av bebyggelse som binder kol över tiden håller vi undan det från atmosfären och minskar uppvärmningen. tänker jag visa er vad ni missar. Det är oerhört spännande. Vi kan prata om det sedan. Jag ger mig nu på min slutkläm: Det kommer att variera vad biomassan används till . Det är inte helt lätt att veta var någonstans de mest attraktiva applikationerna finns på lång sikt, men det är sannolikt att det kommer att vara stor efterfrågan på biomassa för olika syften . Baserat på det verkar det klokt att satsa på skogsbruk som upprätthåller hög skogstillväxt snarare än att prioritera lagring av kolatomer i skogen. Per Angelstam, : Hejsan! Jag har tolkat denna fråga på ett sätt som innebär att jag försöker lyfta fram två saker som jag tycker man kanske inte har tänkt så mycket på men som är väldigt viktiga. När det gäller skogen som livsmiljö kan man tänka på två sätt. Det ena handlar om det som många pratar om: biologisk mångfald. Det är ett begrepp som väldigt ofta missförstås. Det handlar om arter och deras livsmiljöer och framför allt om processer som gör att de livsmiljöerna blir till. videt till hotade arter, vilket är alldeles ofullständigt. Det andra handlar om detta: Jag bor i en socken som heter , som har varit en egen kommun. Jag är alltså väldigt berörd av Homo sapiens ruralis, det vill säga landsbygdens människor, som också är en del av miljömålet. Sedan tycker jag att det är viktigt att man i debatter ser vad som är evidensbaserad kunskap, som vi forskare försöker hålla oss till. Ingen forskare är objektiv. Man väljer sina ämnen och så vidare. Men det finns i alla fall grader i det. Eller ska man ägna sig åt narrativ, berättelser, som säljer? Först tänkte jag prata lite grann om legitimitet, alltså vad det är som gör att jag har rätt att stå och prata här. Det går ofta till så att man lämnar förslag till forskning. Jag har två forskningsprojekt. Ett handlar om sociala värden i skogslandskap. Det betalas av forskningsrådet Formas. Där jobbar vi i länder som har olika sociala kontexter. Sedan har vi ett anslag från för något som vi kallar för Coping with the loss of the last. Hur ska man hantera de sista naturskogarna som försvinner? Vi hörde att anspråken men också vad vi vill ha av skogen varierar väldigt kraftigt. På denna bild är det ett exempel från . Man kan se det som en otrolig dynamik, och det kommer att fortsätta att förändras . Ofta regerar vi på saker och ting med en viss eftersläpning. Jag är något så fint som hemmansägare i . På den här bilden ror jag i Vojmån. Syftet med den bilden är att illustrera någon som ror uppströms i en å eller en älv. Hur rör man sig i relation till land? Det beror på hur fort vattnet rinner och hur fort man ror. Vi kan titta på just detta med skogsskydd. Det som visas på denna bild är från en artikel som handlar om och . Man kan se att vi har skyddat väldigt mycket mer. Vi har alltså gått från till – det är lite olika i olika delar av gradienter mellan fjäll och skog. Detta är väldigt positivt. Men man kan också titta på vad som har hänt med det som man kallar för kontinuitetsskogar, alltså skogar som inte har överförts till industriellt och effektivt virkesproducerande skogsbruk. Den minskningen är mycket snabbare än när det gäller den skyddade arealen. Nettot är alltså negativt, det vill säga viåker inte uppströms utan vi glider sakta nedströms. Någonting som jag tycker glöms bort när det diskuteras procent – man pratar procent skyddat, procent avsatt, procent brukat – är att det intressanta egentligen är begreppet grön infrastruktur. I arealerna som vi investerar i – för det är ju en investering – för att nå de mål som samhället har satt upp, både i och i EU och internationellt, är funktionen inte jättebra. Vi har gjort en analys av alla polygoner i – jag tror att de är nästan 700 000 – som visar var det finns skogar med höga naturvärden. Vi såg att det faktiskt bara är fjällskogarna som fungerar som nätverk, det vill säga att de fungerar som grön infrastruktur. Många andra delar av är så att säga blå hål; de är alltså väldigt dåliga på att bevara biologisk mångfald. Figuren på nästa bild är lite krånglig, men den illustrerar detta. Längst till vänster ser man den totala arealen skyddad och oskyddad värdekärna. Sedan kan man ta bort de bestånd som är för små för låt säga en viss artgrupp, och man kan ta bort de bestånd som ligger för glest. Nettot av det här ser olika ut beroende på var i man är. I fjällskogen fungerar kanske av skogsarealen som grön infrastruktur, men i är det väldigt lågt. Det beror också på vad det är för art och så vidare, men det illustrerar poängen att man måste jobba med funktion. Det blir tyvärr inte bättre . I har man ökat reservoarsarealen väldigt kraftigt. Vi har gjort analyser, i detta fall , av vad som händer i när det gäller den gröna infrastrukturen. Eftersom man avverkar kommer mängden äldre skog att minska med . Det är inget konstigt. Även de tillräckligt stora bestånden minskar med ungefär lika mycket. Den stora skillnaden i funktionalitet bestäms av att dessa områden blir glesare. De ligger alltså längre ifrån varandra, och det är ett problem för de arter som behöver röra sig i hela landskapet.