urf · H6A5URF2 · 2019-06-17 00:00:00 — Ett viktigt komplement till en arbetstagares allmänna pension är tjänstepensio- Tjänstepensionen regleras normalt genom kollektivavtal mellan arbetsgi- varen och fackförbund. gällande pensionsavtal för arbetstagare inom det statliga avtalsområdet 2016 (PA 16) ersatte Pensionsavtal för arbetstagare hos staten m.fl. (PA 03). PA 03 ersatte i sin tur Pensionsplan för arbetstagare hos staten m.fl. (PA-91) . Inom avtalsområdena för privata och kommunala tjänstemän finns motsva- rande kollektivavtal om pension med liknande reglering, men de beskrivs inte när- mare i det följande. Nämnas kan att i respektive avtalsområde betalas pensionsför- måner ut i förhållande till vad som har intjänats inom respektive system. samordning mellan systemen förekommer inte. Pensionsplanen PA-91 var ett i huvudsak förmånsbestämt pensionssystem. Det innehöll en mindre avgiftsbestämd kompletterande ålderspension (Kåpan) för vilken arbetsgivaren satte av av utbetald lön . pensionsavtalet 2003 utökades de avgiftsbestämda inslagen, och PA 03 blev en hybrid med avgiftsbestämda och förmånsbestämda förmåner, med en tjäns- tetidsberoende förmånsbestämd pension för inkomster över 7,5 inkomstbas- Det nu gällande pensionsavtalet PA 16 är uppdelat i två avdelningar. delning I, som omfattar anställda som är födda och senare, är en helt Avdelning II, som omfattar de som är födda 1987 och tidigare, motsvarar i sak PA 03. 4 AVGÅNGSVILLKOR FÖR MYNDIGHETSCHEFER UNDER REGERINGEN Under vissa förutsättningar är det möjligt för en arbetstagare som omfattas av Avdelning II att träffa en överenskommelse med arbetsgivaren om att han eller hon ska omfattas av Avdelning I. En sådan överenskommelse kan träffas i samband med att en person nyanställs inom det statliga pensionsområdet, men även under pågående anställningstid. Enligt Avdelning II består den statliga tjänstepensionen av en avgiftsbestämd del och en förmånsbestämd del. Den avgiftsbestämda pensionen utgörs av en avgift, av utbetald lön, som sätts av löpande . Pensionens slutliga storlek beror på hur mycket som har avsatts och avkastningen på avsättningarna. Den förmånsbestämda pensionens storlek beräknas som en viss andel av lönen i slutet av arbetslivet och i förhållande till den pensionsgrundande tjänstetiden. För hel förmånsbestämd ålderspension krävs minst 30 statliga tjänsteår. Vid beräkning av tjänsteår tillgodoräknas all statlig anställningstid från upp till . Värdet på förmånen bestäms av ett genomsnitt av lönen före pensionsavgången. Redan genom PA 03 utformades den statliga tjänstepensionen på samma sätt för samtliga statligt anställda, inklusive myndighetschefer. Motsvarande bestämmelser fördes över till PA 16 Avdelning II för statsanställda födda eller tidigare. omfattades statligt anställda av pensionsplanen PA-91, men för myndighetschefer gällde även särbestämmelser i förordningarna om avgångsförmåner, dvs. förordningarna som nämns i avsnitt 4.4.3.Särbestämmelserna innebar bl.a. att den arbetstagare som innehaft en eller flera tjänster som myndighetschef i oavbruten följd under fick rätt till hel förmån/pension. för en myndighetschefs ålderspension gjorde en parallellberäkning utifrån dels pensionsavtalets bestämmelser, dels utifrån den aktuella förordningen, och myndighetschefen fick det bästa av de två utfallen. Eftersom myndighetschefers pension beräknas på samma sätt som andra statligt anställdas pensioner, sker numera endast en beräkning utifrån det gällande pensionsavtalet, vilket innebär minst 30 statliga tjänsteår för hel förmån/pension. Inkomstgaranti och avgångsvederlag räknas som pensionsgrundande inkomst i det allmänna pensionssystemet, men inte för den statliga tjänstepensionen. En myndighetschefs avgångsförmåner regleras genom den chefsförordning som gällde när myndighetschefen tillträdde den första anställningen som myndighetschef, om han eller hon innehaft chefsanställningar i oavbruten följd. De myndighetschefer som tillträder en första anställning som myndighetschef omfattas av reglerna chefsförordning och det statliga pensionsavtalet PA 16. 4 AVGÅNGSVILLKOR FÖR MYNDIGHETSCHEFER UNDER REGERINGEN Enligt chefsförordning kan avgångsförmåner i form av inkomst- garanti eller avgångsvederlag erhållas om vissa angivna förutsättningar är upp- För att en rätt till inkomstgaranti ska föreligga ska en myndighetschef in- nehaft chefsanställningar oavbrutet under då anställningstiden lö- per ut och uppnått . Syftet med en inkomstgaranti är att skapa eko- nomisk trygghet för den arbetstagare som inte har en ny anställning när an- ställningen upphör och som befinner sig nära pensionsåldern. chefsförordningar föreskriver krav avseende ålder och tjänstgöringstid för att en rätt till inkomstgaranti ska gälla. Rätt till avgångsvederlag vid anställningstidens utgång har en myndighets- chef som innehaft en eller flera chefstjänster oavbrutet vid an- ställningstidens utgång, och som inte har rätt till inkomstgaranti. förutsättningar ställs upp i de äldre chefsförordningarna. års chefsförordning eller enligt äldre förordningar finns krav på att en viss ål- der ska ha uppnåtts för att rätt till avgångsvederlag ska gälla, eftersom syftet är att avgångsvederlaget ska skapa ekonomisk trygghet under en övergångs- period då anställningen avslutas. En gemensam förutsättning för att en rätt till inkomstgaranti eller avgångs- vederlag ska föreligga är, nu liksom tidigare, att myndighetschefen har full- gjort hela anställningstiden. En myndighetschef som lämnar, eller tvingas lämna, anställningen har inte rätt till avgångsförmån, även om han el- ler hon i en tidigare anställning som myndighetschef fullgjort hela anställ- Den s.k. förflyttningsmöjligheten innebär dock att en myndighets- chef i regel kan förflyttas till en ny befattning med motsvarande villkor, t.ex. inom , vilket leder till en rätt till avgångsförmån vid anställ- Om en myndighetschef får en befatt- ning som myndighetschef på en annan myndighet kan han eller hon fullfölja anställningen i den nya befattningen eller påbörja en ny anställning. Alltsedan överenskommelsen om det statliga pensionsavtalet 2003 (PA 03) krävs av statliga tjänsteår för samtliga statligt anställda för att uppnå Detta gäller även för myndighetschefer, och detta oavsett an- tal år som myndighetschef. De myndighetschefer som omfattas av bestämmelser från tiden kan emellertid ha rätt till full förmån/pension efter 12 stat- liga tjänsteår som myndighetschef. I takt med att tidigare myndighetschefer uppnår pensionsåldern omfattas allt färre personer av de äldre bestämmel- Varken inkomstgaranti eller avgångsvederlag ingår i det underlag som lig- ger till grund för beräkning av tjänstepensionens storlek, däremot är båda för- månstyperna pensionsgrundande inkomster i det allmänna pensionssystemet. till ombudsmän och riksrevisorerna beslutar som nämnts om riksrevisorernas lön och andra anställningsvillkor enligt 1 § lagen med instruktion för till ombudsmän och riksrevisorerna. Nämnden beslutar också om avgångsersättning. I avsnitt 5.3 och 5.4 redovisas nämndens beslut i dessa avseenden. Förhållandena som gäller ombudsmän redovisas översiktligt, i avsnitt 5.5, eftersom nämnden även beslutar om ombudsmännens villkor. Inledningsvis redogörs dock i avsnitt 5.2 för vissa utmärkande drag i riks- 5.2 Särskilt om riksrevisorernas uppdrag Riksrevisorerna utses genom val av . Valet av en riksrevisor innebär att visar sitt förtroende för den valde genom att vederbörande anförtros uppdraget. En befattning som riksrevisor kan inte jämställas med en anställning, och riksrevisorernas ställning skiljer sig på grundläggande sätt från andra befattningshavares förhållande till huvudmannen. Som tidigare nämnts väljs en riksrevisor , och endast under vissa särskilda fastlagda förutsättningar kan skilja den som valts till riksrevisor från uppdraget. Enligt 13 kap. 8 § första stycket RF får skilja en riksrevisor från uppdraget om riksrevisorn inte längre uppfyller de krav som gäller för uppdraget eller om riksrevisorn gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. parlamentariska kommitté hade i uppdrag att se över kriterierna för ett entledigande av en riksrevisor. Kommitténs bedömning var att en grund för entledigande även fortsättningsvis bör vara att en riksrevisor inte längre uppfyller de formella kraven som gäller för uppdraget, dvs. Efter en analys av begreppet ”allvarlig försummelser” som kriterium för entledigande, gjorde kommittén bedömningen att begreppet tillräckligt väl täcker de situationer som bestämmelsen avser att täcka. Allvarlig försummelse kan enligt kommittén bl.a. innebära ett handlande eller en underlåtenhet att handla av mer allvarligt slag, misskötsel av ekonomiska eller administrativa frågor eller att en riksrevisor befunnits skyldig till brott. Kommittén konstaterade att det ytterst är som avgör om allvarlig försummelse föreligger och om riksrevisorn bör entledigas. Grunderna för att skilja en riksrevisor från uppdraget har inte ändrats.11 10I 13 kap. 5 § fjärde stycket RO föreskrivs att en riksrevisor inte får vara i konkurs, underkastad näringsförbud eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . 112016/17:URF1 s. 107 f., framst. 2017/18:RS4, bet. 2017/18:KU15, rskr. 2017/18:212. I de fall då en riksrevisor på eget initiativ begärt att få lämna uppdraget i förtid har bifallit begäran. Det finns inte någon författningsreglering av vad riksrevisorernas ställning innebär i fråga om sådana villkor som vanligen följer med en anställning. gleringen av vad som ska gälla för riksrevisorerna i fråga om lön m.m. knyts dock till de regelverk som hör till den offentliga arbetsrätten (se avsnitt 5.3.1). Lagen om offentlig anställning är inte tillämplig på riksrevisorer 12, och nå- gon möjlighet att förflytta en riksrevisor till ett annat uppdrag, motsvarande den möjlighet som finns när det gäller myndighetschefer, finns inte.13 Då förordnandetiden är slut kan som nämnts en riksrevisor inte väljas om (13 kap. 6 § andra stycket RO). En möjlighet till omval har ansetts innebära en risk för att riksrevisorns självständighet försvagas eller framstår som för- Blotta misstanken om att en riksrevisor, för att stärka sina möjligheter till omval, skulle avstå från befogade slutsatser eller rekommendationer, skulle allvarligt kunna rubba förtroendet för Riksrevisionen.14 För att ytterligare säkerställa riksrevisorernas oberoende ställning före- skrivs i 13 kap. 5 § fjärde stycket RO att en riksrevisor inte får inneha anställ- ning eller uppdrag eller utöva verksamhet som kan påverka riksrevisorns själv- I förarbetena anges att ingen av revisorerna får vara riks- dagsledamot eller statsråd. Det finns även andra befattningar eller uppdrag som det inte är lämpligt att en riksrevisor har om det skadar förtroendet för Det är t.ex. otänkbart att en riksrevisor skulle kunna ha en le- dande ställning eller vara styrelseledamot i en myndighet eller ett statligt ak- tiebolag eller en statlig stiftelse som ska eller får granska. om det inte är möjligt att uttömmande ange vilka uppdrag som en riksrevisor inte kan inneha, har en viss återhållsamhet ansetts gälla bl.a. vad gäller bisyss- Härutöver har riksrevisorerna som nämnts även att beakta bestämmelserna om jäv i 16 och 17 §§ förvaltningslagen (2017:900). Det är som bereder rekryteringen av nya riksrevisorer och som föreslår vem som ska väljas till riksrevisor, vilket därefter beslutas av kammaren (RO:s tilläggsbestämmelse 13.6.1). När en riksrevisor är vald, beslutar till om- budsmän och riksrevisorer om den enskilde riksrevisorns villkor under förord- 12LOA är inte heller tillämplig på ombudsmän (3 §). 13Vad gäller möjligheten att förflytta en myndighetschef, se avsnitt 4.2. 2001/02:190 s. 113, 2017/18:URF 2 s. 66. 2001/02:190 s. 110. 5.3.1 Lön och allmänna anställningsvillkor Av nämndens protokoll framgår att de riksrevisorer som innehaft uppdraget , med undantag för den administrativt ansvariga riksrevisorn, har fått lika lön och vid lönerevisionen erhållit lika stora lönetillägg. Den administrativt ansvariga riksrevisorn fick tidigare ett särskilt lönetillägg, vilket numera har inkluderats i lönen. I fråga om de allmänna anställningsvillkoren har nämnden valt att tillämpa det gällande chefsavtalet för och dess myndigheter (RD-RALS 2001). Det innebär att de allmänna villkoren för riksrevisorerna motsvarar villkoren för andra chefer inom och dess myndigheter vad gäller semester, sjukersättning etc.16 Av nämndens protokoll framgår att de förordningar som reglerar avgångsförmåner för myndighetschefer under regeringen ska tillämpas i fråga om de enskilda riksrevisorernas villkor. Nämnden har, i likhet med vad som gäller för myndighetschefer, ansett att villkoren från en tidigare chefsanställning även fortsättningsvis ska gälla som riksrevisor. De riksrevisorer som tillträdde när myndigheten bildades omfattas av förordningen om statliga chefspensioner. För riksrevisorer som tillträtt senare tillämpas förordningen om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning m.m. För tre tidigare riksrevisorer gäller dock förordningen om förordnandepension m.m. I samband med senaste val av riksrevisorer 2017 beslutade nämnden att förordningen ska gälla, eftersom riksrevisorerna i sina tidigare befattningar som generaldirektörer omfattades av den förordningen. Att nämnden i de enskilda besluten hänvisar till en chefsförordning avseende avgångsförmåner för myndighetschefer under regeringen, innebär att bestämmelserna i förordningen är tillämpliga, om inte nämnden särskilt beslutar annat. Nämnden har i två avseenden beträffande inkomstgaranti beslutat annat i förhållande till förordningarna, och detta för samtliga de riksrevisorer som valts. Av nämndens beslut avseende de enskilda riksrevisorernas villkor framgår att rätt till inkomstgaranti föreligger efter att hela förordnandetiden fullgjorts, 2002/03:KU12 s. 16. , och att den som fullgjort ett sådant förordnande är undantagen från ålderskraven för att få av inkomstgaranti.17 En riksrevisor som fullgjort hela förordnandetiden får alltså rätt till in- komstgaranti, oavsett ålder då förordnandetiden löper ut. dock minskas eller jämkas under vissa förutsättningar, t.ex. om den f.d. riks- revisorn tillträder en ny anställning. Det följer av de förordningar som reglerar myndighetschefers avgångsförmåner och som nämnden har beslutat ska till- Nämndens beslut avseende de enskilda riksrevisorernas villkor innehåller inte några särbestämmelser för det fallet att en riksrevisor lämnar ett uppdrag utan att förordnandetiden har fullgjorts. de förordningar som reglerar myndighetschefernas avgångsförmåner innebär det att en rätt till inkomstgaranti inte föreligger i ett sådant fall. Av nämndens beslut om de enskilda riksrevisorernas villkor framgår inga av- vikelser från de förordningsbestämmelser som reglerar myndighetschefers rätt De förutsättningar som framgår av de förordningar som nämnden hänvisar till i de enskilda besluten ligger därmed till grund för en riksrevisors rätt till avgångsvederlag. För att en myndighetschef ska ha rätt till avgångsvederlag krävs bl.a. att han eller hon inte erbjuds fortsatt anställning inom samma befattning och inte heller får inkomstgaranti eller ålderspension. Eftersom en riksrevisor som fullgjort förordnandetiden har rätt till inkomst- garanti enligt nämndens särskilda beslut, föreligger inte en rätt till avgångsve- derlag då riksrevisorn fullgjort hela . Rätt till avgångsvederlag inträder, enligt förordningarna om myndighets- chefer, vid anställningstidens utgång, dvs. när anställningstiden är slutförd. arbetstagare som lämnar anställningen har ingen rätt till avgångsveder- Enligt bestämmelserna i de chefsförordningar som nämnden har beslutat ska tillämpas saknas därför möjlighet för en riksrevisor att få avgångsvederlag om han eller hon lämnar uppdraget . Den statliga tjänstepensionen är utformad på samma sätt för samt- liga statsanställda och regleras genom det statliga pensionsavtalet. Det innebär att de riksrevisorer som omfattas av pensionsavtalet PA 03 jämte chefsförordning har rätt till hel tjänstepension efter 30 statliga De riksrevisorer som tillträdde när myndigheten bildades fick däre- mot rätt till hel chefspension i enlighet med pensionsplan PA-91 jämte 1995 17 För de riksrevisorer som tillträdde när myndigheten bildades beslutade nämnden att rätt till hel pension inträder efter en förordnandetid , samt att den som fullgjort ett sådant sjuårsförordnande är undantagen från ålderskraven för att erhålla pension. Rätten till hel chefspension uppnåddes efter fullgjord förordnandetid som riksrevisor, och den riksrevisor som fullgjorde förordnandetiden var även undantagen från ålderskravet i chefsförordningen för erhållande av pension.18 Nämndens beslut innebar att de riksrevisorer som valdes 2003 fick rätt till hel chefspension, oavsett ålder, efter fullgjord förordnandetid. Utformningen av tjänstepensionen i det statliga pensionsavtalet omfattar numera som nämnts samtliga statsanställda, och de särbestämmelser som tidigare fanns i chefsförordningarna när det gällde myndighetschefers pensioner är borttagna. 5.4Nämndens särskilda prövning av avgångsersättning Sedan bildades har 13 riksrevisorer valts av . Fyra riksrevisorer har fullgjort hela förordnandetiden och sju riksrevisorer har lämnat sina förordnanden . Två riksrevisorer är fortsatt förordnade. De riksrevisorer som fullgjort hela förordnandetiden har erhållit hel inkomstgaranti tills dess att han eller hon tillträtt en ny anställning eller gått i ålderspension. När det gäller de riksrevisorer som lämnat sitt uppdrag har det inte betalats ut någon avgångsersättning eftersom förordnandetiden inte fullgjorts. Några särskilda beslut om detta har i regel inte fattats utan det har följt av ovan nämnda villkor. Nämnden har dock haft anledning att särskilt pröva rätten till avgångsersättning vid förtida avgång eftersom tidigare riksrevisorer inkommit med en begäran om detta. Nämnden gjorde vid det första tillfället bedömningen att den möjlighet till avgångsersättning som lagen med instruktion för nämnden innehåller, inte kan anses avse en situation då en riksrevisor endast innehaft uppdraget och entledigas från uppdraget på egen begäran.19 Nämnden gjorde vid det andra tillfället en annan bedömning eftersom den ansåg att särskilda omständigheter förelåg. Den aktuella riksrevisorn ombads att inte lämna uppdraget omgående utan avvaktade till dess att en ny ledning valts av . Om riksrevisorn lämnat uppdraget hade det enligt nämnden försatt den statliga revisionen i ett ytterst kritiskt läge, då en riksrevision utan någon riksrevisor inte förutsetts av lagstiftaren. Nämnden beslutade om en rätt till avgångsvederlag i högst efter det att uppdraget avslutats.20 18Nämndens beslut omfattade särskilda villkor för de riksrevisorer som vid myndighetens bildande förordnades för tre respektive . 19Protokoll nr 35, . 20Protokoll nr 38, . 5.5 Villkoren för ombudsmän Riksdagsstyrelsen föreslog 2006 att beslut om löner, avgångsersättning och övriga avgångsvillkor som gäller ombudsmän skulle överföras från riksdagsstyrelsen till till riksrevisorerna. Lagändringen trädde i kraft och nämnden bytte namn till till ombudsmän och riksrevisorerna.21 Riksdagsstyrelsen anförde som skäl för förslaget att ombudsmännen intar samma självständiga ställning som riksrevisorerna, och den löpande verksamheten bedrivs helt utan påverkan av . Det finns därför goda skäl för att ombudsmännens, i likhet med riksrevisorernas, löner och övriga anställningsförmåner ska bestämmas på ett sätt som inte riskerar att inkräkta på deras oberoende ställning. Att samma nämnd ska fastställa anställningsvillkoren för både ombudsmännen och riksrevisorerna behöver enligt riksdagsstyrelsen inte betyda att villkoren bör bli exakt desamma för de båda grupperna eftersom det finns viktiga skillnader mellan ombudsmän och riksrevisorer som motiverar olikheter i villkoren. En skillnad är enligt riksdagsstyrelsen att ombudsmännen, men inte riksrevisorerna, kan väljas om för en ny mandatperiod och att detta också sker intill dess att pensionsåldern inträder eller att ombudsmannen själv avböjer omval. En omständighet som har betydelse för lönesättningen är lönenivån för den personkrets ur vilken ombudsmännen respektive riksrevisorerna rekryteras. Av nämndens protokoll framgår att ombudsmännens löner beslutas av nämnden på motsvarande sätt som för riksrevisorerna. Även i fråga om de allmänna anställningsvillkoren tillämpas för ombudsmännen det gällande chefsavtalet för och dess myndigheter (RD-RALS 2001). Av nämndens protokoll framgår vidare att chefsförordning tillämpas för ombudsmännen. För en ombudsman, som tillträdde , tilllämpas i stället chefsförordning. I fråga om de enskilda ombudens villkor har nämnden inte beslutat om några avvikelser års eller chefsförordningar. De ombudsmän som lämnat uppdraget sedan ansvaret för ombudsmännens villkor överfördes till nämnden, har gått i pension eller tillträtt annan statlig tjänst. Sedan valt en riksrevisor fattar till ombudsmän och riksrevisorer beslut om riksrevisorns lön, allmänna anställningsvillkor samt vilka bestämmelser som ska gälla för avgångsersättningar m.m. Nämnden har stor frihet att själv besluta om riksrevisorernas villkor. Nämnden har emellertid i fråga om de enskilda riksrevisorernas avgångsersättning beslutat att de chefsförordningar som reglerar avgångsförmåner för 2006/07:KU21. myndighetschefer under regeringen ska tillämpas på riksrevisorerna, men med två avvikelser: rätt till hel inkomstgaranti uppnås efter en förordnandetid , och den som fullgjort ett sådant förordnande är undantagen från ålderskraven för erhållande av inkomstgaranti. Det innebär att en riksrevisor som fullgör hela förordnandetiden får rätt till inkomstgaranti oavsett ålder. Någon rätt till avgångsvederlag finns däremot inte för en riksrevisor, eftersom en riksrevisor efter fullgjort förordnande har rätt till inkomstgaranti, oavsett ålder. Det är en skillnad i förhållande till myndighetschefer, som får rätt till avgångsvederlag , om han eller hon inte är fyllda. I likhet med vad som gäller för myndighetschefer krävs att hela förordnandetiden fullgjorts. De riksrevisorer som inte fullgjort sin förordnandetid, och som lämnat uppdraget , har inte erhållit någon inkomstgaranti eller avgångsvederlag, med undantag för en riksrevisor då särskilda omständigheter ansågs föreligga. Riksrevisorernas pensionsförmåner är utformade på motsvarande sätt som för myndighetschefer under regeringen, dvs. i enlighet med det statliga pensionsavtalet jämte eventuella tillägg och undantag i den gällande chefsförordningen. Reglerna för den statliga tjänstepensionen förändrades i samband med pensionsavtalet 2003, och föreligger en rätt till hel tjänstepension efter 30 statliga tjänsteår för samtliga statsanställda. 6Överväganden och förslag avseende riksrevisorernas avgångsförmåner 6.1 Inkomstgaranti och avgångsvederlag Förslag: I lagen med instruktion för till ombudsmän och riksrevisorerna ska begreppet avgångsersättning ersättas av begreppet avgångsförmåner. Av lagen ska framgå att riksrevisorernas avgångsförmåner ska beslutas med utgångspunkt från vad som gäller för chefer för myndigheter som lyder direkt under regeringen. Hänsyn ska dock tas till de särskilda förhållanden som följer med uppdraget som riksrevisor. Bedömning: Någon ändring av rätten till inkomstgaranti bör inte göras. En riksrevisor bör ges rätt till avgångsvederlag om uppdraget avslutas . Om denne innehaft uppdraget än 24 månader bör han eller hon ges rätt till sådant vederlag . Ett uppdrag som avslutas till följd av att skilt en riksrevisor från uppdraget bör dock inte ge rätt till avgångsvederlag. Om sådana förhållanden framkommer som innebär att en rätt till avgångsvederlag framstår som oskälig bör inte heller vederlag utgå. Av nämndens beslut bör framgå de särskilda villkor som gäller för den enskilda riksrevisorn. 6.1.1 Uppdraget i denna del