urf · H6A5URF2 · 2019-06-17 00:00:00 — Utredaren ska med ledning av 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) redogöra för konsekvenser av sina förslag. Utredaren ska biträdas av sakkunniga, experter och sekreterare. Uppdraget ska redovisas . Avgångsvillkor för statsråd och statssekreterare Arvoden och avgångsersättning till statsråd regleras i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. (arvodeslagen). Enligt 1 § har en särskild myndighet, , till uppgift att besluta om statsrådens arvoden och avgångsersättning. Statsråden är arvoderade uppdragstagare och har inte någon anställningstrygghet. Förklarar att statsministern eller något annat statsråd inte har förtroende, ska talmannen entlediga statsrådet (6 kap. 7 § första stycket RF). Uppdraget upphör också om statsministern entledigas eller avlider (6 kap. 9 § RF). Även statsministern kan när som helst entlediga ett statsråd. Ett statsråd som lämnar sin befattning har rätt till avgångsersättning efter avgång. Avgångsersättningen beslutas av (1 § andra stycket lagen [1991:359] om arvoden till statsråd m.m., arvodeslagen) i enlighet med de riktlinjer som nämnden beslutat om, som anges i ett protokoll från . Av riktlinjerna framgår i huvudsak följande: –Statsråd som lämnar sitt uppdrag som statsråd får avgångsersättning . –Avgångsersättningen lämnas med samma belopp som statsrådet fick i arvode vid avgången. –Om det finns särskilda skäl, kan avgångsersättning lämnas under längre eller än eller begränsas till beloppet. Ett sådant skäl kan vara att statsrådet har varit statsråd än . Ett statsråd som fyllt kan få avgångsersättning . –Ersättningen minskas med vad det förutvarande statsrådet uppbär i ersättning med anledning av anställning, uppdrag eller annan jämförlig verksamhet i enlighet med vad som närmare anges i 12 § förordningen (2016:411) om tjänstepension, inkomstgaranti och avgångsvederlag till myndighetschefer, och med vad det förutvarande statsrådet uppbär eller har rätt att uppbära i pension eller liknande. –Ersättningen minskas inte för arvoden av tillfällig natur, såsom arvoden för tidningsartiklar eller föredrag, om dessa inkomster sammantagna som ersättningen betalas understiger . För att avgångsersättning ska utgå krävs en ansökan av statsrådet. Avgångsersättningen räknas som pensionsgrundande inkomst för allmän pension. Efter efter avgången har ett statsråd rätt till förmåner som regleras genom förordningen (2016:1022) om inkomstgaranti, tjänstepension AVGÅNGSVILLKOR FÖR STATSRÅD OCH STATSSEKRETERARE BILAGA 2: och vissa försäkringsförmåner för statsråd. Av förordningen framgår att chefsförordningen även gäller för statsråd, men med de tillägg och undantag som anges i förordningen om statsråd. Enligt förordningen om statsråd har ett statsråd enligt huvudregeln rätt till inkomstgaranti (även kallas statsrådspension) om han eller hon varit statsråd under sammanlagt , eller har varit statsråd och har haft en eller flera sådana anställningar som omfattas av chefsförordningen eller varit anställd som statssekreterare oavbrutet . Statsrådet ska dessutom ha uppnått när uppdraget som statsråd avslutas. Inkomstgarantin utgår till . Ett statsråd har inte rätt till inkomstgaranti för tid då statsrådsarvode eller avgångsersättning betalas ut (5 §). Inkomstgarantin beräknas på motsvarande sätt som inkomstgaranti för myndighetschefer under regeringen och kan jämkas och minskas i enlighet med bestämmelserna i chefsförordningen. Statsråd har inte rätt till avgångsvederlag (4 §). För statssekreterarna regleras vissa särskilda förhållanden genom den s.k. statssekreteraröverenskommelsen. I korthet innebär överenskommelsen att en statssekreterare vid ett regeringsskifte ska begära sitt entledigande efter den nya regeringens tillträde. En statssekreterare är också skyldig att begära sitt entledigande när det statsråd som statssekreteraren är knuten till avgår. I de uppräknade fallen, samt i det fall en statssekreterare entledigas utan att han eller hon själv har begärt det, är statssekreterarna berättigade till avgångsvederlag. Om en statssekreterare avgår på eget initiativ medan hans eller hennes statsråd sitter kvar i regeringen utgår inte några avgångsförmåner. Avgångsvederlaget beslutas av regeringen. Vederlaget motsvarar månadslönen vid avgångstillfället . Om en statssekreterare har varit anställd än 12 månader utbetalas avgångsvederlaget . Detta gäller dock inte statssekreterare som har rekryterats från vissa statliga chefsställningar (i regel myndighetschefer) och som erbjuds ny anställning med motsvarande villkor. Den som varit tjänstledig från en tidigare anställning och som inte återgår till sin tidigare anställning, och inte heller får någon annan anställning eller något annat förvärvsarbete, har endast rätt till avgångsvederlag om särskilda skäl talar mot att han eller hon återgår till sin tidigare anställning. Avgångsvederlaget minskas dels med inkomst av ny anställning eller annat förvärvsarbete , dels med vad den förutvarande statssekreteraren får eller har rätt att få i pension och liknande. BILAGA 2: AVGÅNGSVILLKOR FÖR STATSRÅD OCH STATSSEKRETERARE Statsråd är inte arbetstagare i arbetsrättslig mening utan arvoderade uppdragstagare. När ett statsråd lämnar sitt uppdrag har han eller hon rätt till s.k. avgångsersättning efter avgången. Efter efter avgången kan ett statsråd ha rätt till inkomstgaranti om han eller hon varit statsråd under sammanlagt , eller har varit statsråd och haft en eller flera sådana anställningar som omfattas av chefsförordningen eller varit anställd som statssekreterare oavbrutet . Statsrådet ska dessutom ha uppnått när uppdraget som statsråd avslutas. Inkomstgarantin utgår till . Statsråd har inte rätt till avgångsvederlaget. En statssekreterare kan av olika anledningar bli ombedd att lämna sin anställning, och när det sker utgår i regel ett avgångsvederlag som svarar mot lön, under förutsättning att statssekreteraren varit anställd vid avgången. En statssekreterare som varit anställd än kan få avgångsvederlag, men . Om en statssekreterare avgår på eget initiativ medan hans eller hennes statsråd sitter kvar i regeringen, utgår inte några avgångsförmåner. Lagen (2018:676) om restriktioner vid statsråds och statssekreterares övergång till annan än statlig verksamhet Enligt beslut1 föreskrivs följande. Denna lag gäller för personer som innehar eller har avslutat ett uppdrag som statsråd eller en anställning som statssekreterare. Den som omfattas av denna lag ska i samband med en övergång till och vid utövandet av ett nytt uppdrag eller en ny anställning, eller i samband med etablering av näringsverksamhet, alltid sträva efter att agera på ett sådant sätt att det inte uppstår någon risk för ekonomisk skada för staten eller otillbörlig för-del för någon enskild eller för att allmänhetens förtroende för staten skadas. Innan en person som omfattas av denna lag börjar ett nytt uppdrag eller en ny anställning i annan än statlig verksamhet, eller etablerar näringsverksamhet, ska personen anmäla detta till statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner. Detta gäller dock inte sådana uppdrag som avses i 4 kap. 1 § kommunallagen (2017:725eller partipolitiska uppdrag. Anmälningsskyldigheten gäller ett uppdrag, en anställning eller en näringsverksamhet som ska påbörjas eller etableras efter det att statsrådet eller statssekreteraren avslutat sitt uppdrag eller sin anställning. Om det sker en betydande förändring av innehållet i uppdraget, anställningen eller näringsverksamheten, ska en ny anmälan göras. Ytterligare bestämmelser om nämnden finns i riksdagsordningen och i lagen (2018:677 med instruktion för statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner. 2017/18:162, bet. 2017/18:KU42, rskr. 2017/18:305. BILAGA 3: LAGEN (2018:676) OM RESTRIKTIONER VID STATSRÅDS OCH STATSSEKRETERARES ÖVERGÅNG TILL ANNAN ÄN STATLIG VERKSAMHET statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner får för en person som är eller har varit statsråd eller statssekreterare och som avser att efter avslutat uppdrag som statsråd eller anställning som statssekreterare börja ett nytt uppdrag eller en ny anställning i annan än statlig verksamhet, eller etablera näringsverksamhet, meddela en övergångsrestriktion i form av karens eller ämnesrestriktion. Karens och ämnesrestriktion får kombineras. Med karens avses i denna lag att en person inte får påbörja ett nytt uppdrag eller en ny anställning i annan än statlig verksamhet, etablera näringsverksamhet eller ha kontakter av annat än praktisk natur med den framtida uppdragsgivaren eller arbetsgivaren. Med ämnesrestriktion avses i denna lag att en person inom ramen för ett nytt uppdrag, en ny anställning eller en ny näringsverksamhet, inte får befatta sig med vissa särskilt angivna frågor eller områden. Kriterier vid beslut om övergångsrestriktion 5 § En övergångsrestriktion ska meddelas om en person inom ramen för sitt uppdrag respektive sin anställning har förvärvat sådan information eller kunskap som gör att det, om personen påbörjar ett visst nytt uppdrag eller en viss ny anställning i annan än statlig verksamhet eller etablerar viss näringsverksamhet, finns en risk för – ekonomisk skada för staten, – otillbörlig fördel för någon enskild, eller – att allmänhetens förtroende för staten skadas. Om risken för skada eller otillbörlig fördel kan undvikas med såväl karens som ämnesrestriktion ska nämnden välja den senare restriktionen. Vid bestämningen av den tid under vilken en övergångsrestriktion ska gälla, ska hänsyn tas till hur som den information eller kunskap som personen förvärvat i samband med sitt uppdrag eller anställning kan orsaka en risk för sådan skada eller otillbörlig fördel som avses i 5 §. En övergångsrestriktion får gälla upp efter det att statsrådet eller statssekreteraren avslutat sitt uppdrag respektive sin anställning. LAGEN (2018:676) OM RESTRIKTIONER VID STATSRÅDS OCH STATSSEKRETERARES ÖVERGÅNG TILL ANNAN ÄN STATLIG VERKSAMHET BILAGA 3: Anmälan enligt 3 § ska göras på det sätt som statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner bestämmer. Anmälaren ska lämna de uppgifter till nämnden som denna behöver för sin prövning. Nämnden har rätt att hämta in uppgifter även från någon annan än anmälaren. ska dock anmälaren ges möjlighet att själv komplettera sin anmälan med de efterfrågade uppgifterna. statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner ska från det att en fullständig anmälan kommit in till nämnden pröva om det finns skäl att meddela en övergångsrestriktion enligt 4 §. Om nämnden meddelar en övergångsrestriktion ska nämnden även besluta om ersättning enligt 10 §. Innan den i 8 § första stycket angivna tiden har löpt ut, eller nämnden beslutat att inte meddela någon övergångsrestriktion, får varken något uppdrag eller anställning i annan än statlig verksamhet påbörjas eller näringsverksamhet etableras. får inte heller ett tidigare statsråd eller en tidigare statssekreterare utföra sådana uppgifter eller sådan verksamhet som avses i 3 § andra stycket andra meningen. Ett tidigare statsråd eller en tidigare statssekreterare som inte har rätt till avgångsersättning respektive avgångsvederlag, har rätt till ersättning som en övergångsrestriktion gäller, om personen till följd av restriktionen inte kan tillträda det nya uppdraget eller den nya anställningen eller etablera näringsverksamhet . Ersättningens storlek ska motsvara det belopp som personen fick i arvode eller lön vid avgången. För ett tidigare statsråd ska ersättningen minskas i enlighet med vad som gäller för ett statsråds avgångsersättning. För en tidigare statssekreterare ska ersättningen minskas i enlighet med vad som gäller för en statssekreterares avgångsvederlag. BILAGA 3: LAGEN (2018:676) OM RESTRIKTIONER VID STATSRÅDS OCH STATSSEKRETERARES ÖVERGÅNG TILL ANNAN ÄN STATLIG VERKSAMHET statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner ska ompröva ett beslut som fattats enligt denna lag på begäran av den person som beslutet avser. Omprövningen ska ske från det att en fullständig anmälan med begäran om omprövning har kommit in. Nämndens beslut enligt denna lag får inte överklagas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas första gången på den som innehar ett uppdrag som statsråd eller en anställning som statssekreterare när lagen träder i kraft. Författningsförslag vid ett eventuellt inrättande av en ställföreträdande riksrevisor Förslag till lag (0000:00) om restriktioner vid en riksrevisors eller en riksrevisionsdirektörs övergång till annan verksamhet Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller för personer som innehar eller har avslutat ett uppdrag som riksrevisor eller riksrevisionsdirektör. 2 § Bestämmelserna i 2–7 §§, 8 § första stycket, 9, 11 och 12 §§ lagen (2018:676) om restriktioner vid statsråds och statssekreterares övergång till annan än statlig verksamhet ska även tillämpas för en riksrevisor och en riksrevisionsdirektör, med den skillnaden att det som föreskrivs i 3, 4, 5 och 9 §§ om ett nytt uppdrag eller en ny anställning i annan än statlig verksamhet ska, för en riksrevisor och en riksrevisionsdirektör, gälla ett nytt uppdrag eller en ny anställning i annan verksamhet. 3 § Om nämnden för prövning av statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner meddelar en tidigare riksrevisor eller en tidigare riksrevisionsdirektör en övergångsrestriktion ska nämnden även besluta om ersättning enligt andra och tredje styckena. En tidigare riksrevisor eller en tidigare riksrevisionsdirektör som inte har rätt till inkomstgaranti eller avgångsvederlag har rätt till ersättning som en övergångsrestriktion gäller, om personen till följd av restriktionen inte kan tillträda det nya uppdraget eller den nya anställningen eller etablera näringsverksamhet . Ersättningens storlek ska motsvara det belopp som personen fick i lön vid avgången. Ersättningen ska minskas i enlighet med vad som gäller för en riksrevisors eller en riksrevisionsdirektörs avgångsvederlag. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas första gången på den som innehar ett uppdrag när lagen träder i kraft. BILAGA 4: FÖRFATTNINGSFÖRSLAG VID ETT EVENTUELLT INRÄTTANDE AV EN Förslag till lag om ändring i lagen (2012:882) med instruktion för till ombudsmän och riksrevisorerna Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (2012:882) med instruktion för till ombudsmän och riksrevisorerna ska ha följande ly- ombudsmän och riksrevisorerna ska budsmän och riksrevisorerna ska be- bestämma det belopp som månads- stämma det belopp som ska vis ska betalas i lön till betalas i lön till ombuds- män, riksrevisorn, riksrevisionsdirek- tören och en tillförordnad riksrevisor. Nämnden ska också besluta om Nämnden ska också besluta om av- gångsförmåner och om övriga anställ- avgångsersättning och om övriga män, riksrevisorn, riksrevisionsdirek- tören och en tillförordnad riksrevisor. rektörens avgångsförmåner ska beslu- tas med utgångspunkt från vad som gäller för chefer för myndigheter som lyder direkt under regeringen. ska dock tas till de särskilda förhållan- den som följer med uppdraget som riksrevisor eller som riksrevisionsdi- Nämnden är en myndighet under . Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelsen 2019:31. FÖRFATTNINGSFÖRSLAG VID ETT EVENTUELLT INRÄTTANDE AV EN STÄLLFÖRETRÄDANDE RIKSREVISOR BILAGA 4: Förslag till lag om ändring i lagen (2018:677) med instruktion för statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (2018:677) med instruktion för statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner ska ha följande lydelse. Bestämmelser om uppgifter för statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner finns i lagen (2018:676) om restriktioner vid statsråds och statssekreterares övergång till annan än statlig verksamhet. Bestämmelser om uppgifter för nämnden finns även i lagen (0000:00) om restriktioner vid en riksrevisors eller en riksrevisionsdirektörs övergång till annan verksamhet. Nämnden är en myndighet under . Denna lag träder i kraft .