mot · H6023052 · 2019-03-29 00:00:00 — Regeringen bör därför driva att ett första krav på blir att landet ratificerar utan geografiska begränsningar och börjar prestera enligt det befintliga, bilaterala återvändandeavtalet med samt tar kontroll över sina gränser och bekämpar den illegala flyktingsmugglingen på turkisk mark. EU:s alltmer fördjupade samarbete i konsulära frågor har visserligen medfört vissa fördelar. Det är dock värt att komma ihåg att ett av de mest grundläggande kännetecknen för en suverän stat är möjligheten att upprätthålla egna diplomatiska representationer, och den konsulära frågan kan inte isoleras från detta. Det är därför enligt vår mening så att vi bör se konsulära frågor som en fråga där och de övriga medlemsstaternas nationella kompetens strikt värnas och där regeringen motverkar att det konsulära samarbetet går mot en gemensam EU-representation. Vi motsätter oss därför det direktiv som formaliserar det konsulära samarbetet. Vi är positiva till handel och anser att inom såväl EU som internationella forum, såsom WTO, ska verka för en öppen och fri handel. Vi instämmer även i uppfattningen att ökad handel ger ökad tillväxt som i sin tur skapar bättre ekonomiska förutsättningar för länder och deras medborgare. Liksom tidigare sluter vi även upp bakom uppfattningen att frihandel kan vara en starkt välståndsskapande kraft för såväl fattiga som mer utvecklade länder. Att värna principen om frihandel är därför både ett globalt och ett svenskt intresse. Även andra intressen än rent ekonomiska bör kunna beaktas inom handelspolitiken; vi ska t.ex. kunna ställa motsvarande krav på djuretik på de animaliska produkter vi importerar som på de inhemskt producerade produkterna. Vi ser även vikten av att handelsavtal ska innefatta bl.a. CSR och miljöaspekter där prioriteringen ligger i ett minskat koldioxidläckage. anser att subventioner, såsom EU:s exportbidrag, som är direkt skadliga för utvecklingsländernas självförsörjningsgrad ska avskaffas. motsätter sig inrättandet av ytterligare investeringsfonder som EFSD eftersom detta kommer att ytterligare expandera EU:s utgifter till tveksam nytta. EU:s bilaterala och regionala förbindelser anser att regeringen bör arbeta för ett mellanstatligt samarbete mellan fria självständiga stater samt en renodlad frihandelszon som utvidgas genom frihandelsavtal med utomstående stater i stället för upptagande av ytterligare medlemsstater. Vi anser det vara av stor vikt att EU upprätthåller goda relationer och handelsförbindelser med grannskapet. Vi anser det vidare vara viktigt att värna varje lands rätt till territoriell integritet och suveränitet samt möjlighet att genomföra fria val utan påtryckningar från utomstående parter. Om associeringsavtal ändå ska tecknas anser vi att kraven måste skärpas. Det räcker inte med ett samarbete efter ett genomfört avtal, utan vi vill se tydligare reformer och uppfyllda krav innan avtal ingås om bl.a. arbete mot korruption och organiserad brottslighet, fungerande rättsstat, fungerande gränskontroller, säkerhet, demokrati och mänskliga rättigheter. Vidare måste det påpekas att stor försiktighet måste iakttas när det gäller beslut om nya stödpaket för särskilt det södra grannskapet, detta eftersom omfattningen av sådana paket riskerar att bli mycket kostnadsdrivande för unionen i ett läge när många medlemsländer redan befinner sig i ekonomisk kris. linje i frågan bör därför vara att ytterligare avtal om närmare associering inte är tvingande på EU-nivå utan överlåts till sådana medlemsstater som anser sig ha kapacitet för detta. Det är tydligt att agerande strider mot internationell rätt och internationella avtal och kränker territoriella integritet både vad gäller agerandet på och i de östliga delarna i . Det kan nu inte råda några tvivel om att på många olika sätt stöder separatistgrupper och även är direkt militärt involverat i landet. Utifrån vår principiella utgångspunkt att värna alla staters suveränitet, självbestämmande och territoriella integritet är vi kritiska till den överstatliga inriktningen inom EU, och med samma utgångspunkt är vi naturligtvis ännu mer kritiska till stormaktsfasoner som dessutom utgör ett säkerhetspolitiskt hot i vårt närområde. ställer sig positiva till EU:s starka reaktion mot agerande på och i östra . ställde sig bakom att avbryta förhandlingarna om det nya samarbetsavtalet med och avtalet om förhandlingsprocessen om viseringsfrihet, och partiet stöder ett fortsatt fryst förhandlingsläge. anser liksom regeringen att ämnen som mänskliga rättigheter och demokrati fortsatt bör ha en framträdande ställning då samtal förs mellan och . står bakom det paket av sanktioner som EU infört mot och välkomnar utvidgningen som skett , och partiet står öppet för ytterligare utvidgningar och anser att inom EU ska ställa sig bakom sådana om det skulle visa sig nödvändigt. Det är viktigt att står fast när andra EU-länder börjar vackla i frågan om sanktioner gentemot . För att sanktionerna ska ge största möjliga effekt uppmanar även regeringen att i EU arbeta för en tydlig utvärdering och uppföljning av sanktionernas effekter och eventuella tillkortakommanden. anser att målet med EU:s Mellanösternpolitik bör vara en varaktig fred där båda parter kan leva i fred och säkerhet. ser det som omöjligt att Hamas kan bli en del av en sådan långsiktig lösning. Hamas är en terrororganisation som vill förinta staten och det judiska folket, som har skjutit över 11 000 raketer mot . Inget folk ska behöva acceptera att leva under sådana förhållanden, och efterlyser här ett mycket starkare ställningstagande från EU. anser att inom EU ska verka för att en regeringsbildning där Hamas ingår inte ska anses vara legitim. förtroende för och den palestinska myndigheten (PA) är lågt, då de bidrar till att sprida antisemitisk propaganda, uppvigling till våldsbrott och avlönar terrorister och mördare, och krav bör ställas för att myndigheten ska erhålla stöd från EU som anförts tidigare i fråga om bistånd. De fruktansvärda inbördeskrigen i och har varit särskilt förödande för minoriteter och i synnerhet ländernas kristna sådana. I och med IS härjningar har situationen förvärrats ytterligare, och efter att den kristna befolkningen dödats eller fördrivits från sina hem påbörjade man ett folkmord och en förintelse av det oersättliga kristna och förhistoriska kulturarvet. Från att 2003 ha funnits ca 1,2 miljoner kristna bara i , uppskattas nu antalet ha sjunkit till 150 000–400 000. expert på minoritetsfrågor har betecknat utvecklingen för områdets minoriteter som förödande och oåterkallelig. Både det europeiska parlamentet och den amerikanska senaten har erkänt händelserna i området som folkmord, vilket vi välkomnar. är en problematisk statsbildning då landet innefattar ett flertal religiösa och etniska minoriteter som visar på uppenbara svårigheter att samexistera fredligt. Nineveslätten var historiskt en del av det assyriska kungariket, och kristna och andra minoriteter har utgjort en majoritet i området. Dessa grupper kräver att området ska få långtgående autonomi inom den irakiska statsbildningen. Kurderna har länge haft en varierande men betydande grad av självstyre inom . I dagens instabila situation har kurderna uppvisat förmåga att försvara de områden som de anser tillhör dem. Kurderna har, jämfört med andra minoriteter i området, visat stor vilja till demokratisk utveckling. Kurderna har även visat ett engagemang för MR då de gett skydd åt andra minoriteter som drabbats av IS framfart. stöder utökad autonomi och självständighet för såväl kurder som kristna. Vi ser därför mycket allvarligt på att EU i praktiken gjort sig beroende av för att hantera flyktingfrågan, som använder sin militär för att förhindra utökad kurdisk autonomi i . Beslut i sådana frågor måste dock fattas efter noggrant övervägande för att förhindra att nya konflikter uppstår. anser därför att regeringen i EU bör verka för att uppmärksamma de humanitära och kulturella värden som håller på att gå förlorade i inbördeskrigens och samt visa sitt tydliga stöd för de kristna och andra utsatta minoriteter i området. Vidare bör regeringen i EU verka för att öka de humanitära insatserna i konfliktområdena, och vi välkomnar att så i viss mån skett även om skalan är otillräcklig. Eftersom behoven är närmast gränslösa är det också viktigt att pengarna används så effektivt som möjligt. Vi har sett behovet att utveckla det svenska civilförsvaret, vilket inte minst gäller brandförsvaret med svåra skogsbränder. Vi vill dock vara tydliga med att vi inte anser att detta organiseras bäst på EU-nivå, då det är olämpligt med ytterligare maktförskjutning till . En risk med att lägga detta ansvar på EU-nivå är att det fortsätter att utvecklas till en ny . En annan risk är att inte självt bygger upp de resurser som krävs för att hantera kriser nationellt eller för den delen bistå andra nationer. Det är vanskligt att förlita sig på andra aktörers goda vilja, och riksdag och regering har en skyldighet gentemot folket att tillgodose att ett adekvat brand- och civilförsvar existerar. ska inom såväl EU som internationella forum, såsom WTO, verka för en öppen och fri handel. Ökad handel ger ökad tillväxt som i sin tur skapar bättre ekonomiska förutsättningar för länder och deras medborgare. Frihandel kan vara en starkt välståndsskapande kraft för såväl fattiga som mer utvecklade länder. Att värna principen om frihandel är därför både ett globalt och ett svenskt intresse. Även andra intressen än rent ekonomiska bör kunna beaktas inom handelspolitiken; t.ex. ska det kunna ställas motsvarande krav på djuretik på animaliska produkter som importeras som på de inhemskt producerade produkterna. Handelsavtal ska innefatta bl.a. CSR och miljöaspekter där prioriteringen ligger i ett minskat koldioxidläckage. anser att subventioner, såsom EU:s exportbidrag, som är direkt skadliga för utvecklingsländernas självförsörjningsgrad ska avskaffas. motsätter sig inrättandet av ytterligare investeringsfonder som EIP eftersom detta kommer att ytterligare expandera EU:s utgifter till tveksam nytta. Del 4 Ekonomiska och finansiella frågor Makrofinansiellt stöd till länder utanför EU är starkt kritiska till det makrofinansiella stödet från EU till , , och . EU bör inte engagera sig som bidragsgivare och högrisklångivare till länder som inte är medlemmar och än mindre länder som tydligt har visat sig vara inkapabla att hantera sina egna statliga finanser. anser därmed att kommande planerade utbetalningar till utomstående länder ska dras in och återföras till medlemsstaternas medborgare. Utöver detta vill vi framhäva vikten av att låta medlemsländerna enskilt bestämma om de är beredda att erbjuda lån och stöd till krisande ekonomier. vill belysa vår uppfattning om den europeiska skattepolitiken ur perspektiven internationella samarbeten, inkomstbeskattning, mervärdesskatt, punktskatter och skatteförfarande. är en internationell organisation som bl.a. bedriver ett kontinuerligt arbete för att utveckla ramverk och avtal för samordning mellan länder inom beskattning. har byggt ett omfattande ramverk emot skatteundandragande och vinstförflyttning på bolagsskatteområdet, (Base Erosion Profit Shifting). Syftet med detta är att skapa en global samsyn om väsentliga åtgärder mot skattebaserodering och implementera detta genom ett multilateralt skatteavtal. Vi anser att detta är den bästa vägen att gå för att komma åt de allvarliga konsekvenser som blivit resultatet av den snabba globaliseringen, där framför allt globala storföretag som opererar i många länder genom listig skatteplanering ser till att endast behöva betala skatt i jurisdiktionerna med lägst bolagsskatt, eller ingen bolagsskatt alls. Det är väsentligt att detta arbete görs i så stor och bred global samsyn som möjligt, för att det ska lyckas. Parallellt med detta har EU aktivt bedrivit processer för att åstadkomma förändring inom samma fält; ibland har EU skapat egna lösningar som avvikit från global standard, vilket vi menar är fel väg att gå. vill vidareutveckla och befästa internationella skattesamarbeten för att komma till rätta med problem inom skatteundandraganden, eftersom stabila skatteintäkter är en förutsättning för trygghet och välfärd i . Men den springande punkten här är huruvida EU avviker eller harmoniseras med övriga länder globalt. Därför välkomnar också de insatser EU vidtar för att strikt implementera samtliga 15 åtgärder i . Nationell suveränitet i skattepolitiken De globala skatteavtalen är i grunden positiva, men vill höja ett varningens finger och hålla ett vakande öga på de nu pågående förändringsprocesserna inom EU. I samband med implementering av förordningar, direktiv och andra regelverk som EU återkommande lägger förslag om, finns också en risk att vi indirekt skapar överstatliga strukturer som i förlängningen innebär att beskattningsrätten successivt flyttas över till EU-nivå. Till slut efter tusen små steg skulle med den utvecklingen helt och hållet förlora sitt nationella självbestämmande på skatteområdet. kan vi se hur EU har instiftat skattedirektiv på flertalet områden. Dessa har satt begränsningar på om att fritt kunna utforma en egen skattepolitik som är anpassad efter våra svenska förhållanden med våra kulturella förtecken och inte minst vår nations ekonomiska situation, vilken också förändras . Risken är att EU:s successiva överflyttande av makt över skattepolitiken till EU också blir en tvångströja på som smiter åt allt hårdare. I vissa tidsperioder skulle den ofriheten kunna innebära stora ekonomiska problem för . Därför är emot den alltmer påtagliga utvecklingen om överstatlighet inom EU. EU-avgiften behöver sänkas och EU:s kostnader behöver påtagligt minska. När bildades var det främst tullavgifter som finansierade samarbetet, men Europeiska unionen har vuxit ordentligt i antal länder och åtaganden. Många utgiftsområden har lagts till med allt ökade BNI- och momsbaserade avgifter för medlemsländerna som följd. Men EU-ledningen vill ännu mer, vilket innebär ytterligare offentliga kostnader för EU-apparaten. EU-ledningen inser att tullavgifter, momsbaserade avgifter och BNI-avgifter sammantaget inte kommer att räcka. Därför anser de styrande inom EU att unionen måste skaffa sig ny finansiering för att kunna göra det man har ambition att genomföra. För att finansiera detta väntas sannolikt en kombination av allt högre EU-avgifter för medlemsländerna i kombination med nya EU-skatter, vilka har kallats ”egna medel” i unionsdokumenten. Det är viktigt att komma ihåg att dessa EU-skatter är tänkta att läggas ovanpå de redan höga svenska skatterna. Konsekvensen blir sedan att EU måste inrätta ett EU-finansdepartement som får makt över den ekonomiska politiken i , vilket vi är tydliga motståndare emot. Vi riksdagsledamöter från samtliga partier har, så här långt, haft en bred enighet i skatteutskottet om att hållning bör vara att inte gå med på att överföra beskattningsrätt till EU och införande av EU-skatter. Men vi vill se en tydligare mer skärpt svensk hållning gentemot EU i denna fråga, där tydligare i offentliga sammanhang proklamerar vår position. Det är positivt att europeiska regelverk gällande bolagsskatt i huvudsak riktar in sig på de större bolagskoncernerna och att regelverken ska vara av frivillig karaktär för mindre bolag. I de fall där syftet med åtgärder på bolagsskatteområdet implementeras med som grund för att minska skatteundandragande är detta en god sak. Men i de fall där EU försöker konstruera egna bolagsskattesystem än de globala ramverket minskas vårt förtroende för den egentliga avsikten. Det kan vara mycket intressant att se hur motiveringen till olika europeiska bolagsskatteförslag har förändrats från till en annan. 2011 motiverades bolagsskatteförslagen främst med att de skulle stärka den inre marknaden och bidra till bättre handel och ekonomisk utveckling. Det skulle förenkla skattereglerna, minska kostnaderna för att följa reglerna och undanröja skattehindren för företag som bedriver verksamhet över gränserna. Det låter i sig positivt. Men 2016 kom snarlika bolagsskatteförslag upp på bordet igen men då var motiveringen i stället att motverka skatteflykt. Skillnaden i motivering minskar vårt förtroende. är mycket kritiska till om EU-ledningen inte har en ärlig avsikt med bolagsbeskattningsförslagen. Vi befarar därför att de egentligen har lagt fram olika svepskäl som egentligen går ut på att i förlängningen kunna ge EU egen beskattningsrätt på bolagsområdet. Vi vill se en transparent anpassning av bolagsskattefrågor till ramverk. Beskattning av den digitala ekonomin har förslag lagts fram om att införa särskilda skatter på digitala verksamheter. Skatt på digitala tjänster är redan infört i , vilket sannolikt hänger ihop med den franska presidentens ambitioner att bygga ett federalt EU med nya skatteintäkter till unionens budget. är mycket kritiska till den här utvecklingen av två skäl. Dels vill vi inte se att unionen får beskattningsrätt avseende digitala verksamheter. Dels menar vi att digitala skatter kommer att leda till att vissa it-företag med verksamhet i både och andra Europeiska länder kommer att överväga att förlägga sina verksamheter till andra världsdelar i stället, exempelvis och . Det skulle sannolikt leda till att vi i onödan förlorar skatteintäkter, it-talanger och arbetstillfällen. EU avser att vidareutveckla ett eget för mervärdesbeskattning. finns EU:s mervärdesskattedirektiv i vilket en rad unionsgemensamma principer finns uppställda, exempelvis undantaget om mervärdesskatt och nedsatta procentsatser, finns deklarerade. Med utgångspunkt från detta direktiv har avsikten att ta nästa steg och uträttat en handlingsplan för mervärdesskatt inom EU, för vilket man presenterat flera alternativ. De två varianterna som står längst ifrån varandra är antingen att införa en federal EU-moms lika för alla medlemsländer. Den modellen som finns i andra änden innebär motsatt att mervärdesskattedirektivets omfattning ska förenklas och där ska maximal frihet råda för medlemsländerna att själva fatta egna beslut om mervärdesskatt. I alternativet med en enhetlig EU-moms får alla medlemsländerna naturligtvis yttra sina åsikter i enskilda frågor, men vi räknar med att EU alltid kommer att ha det slutgiltiga avgörandet. Medlemsländerna visar att de gång på gång ansöker om undantag från mervärdesskattedirektivet, vilket talar för att det sannolikt är mycket svårt att åstadkomma ett enhetligt momssystem som alla medlemsländer är nöjda med. är kritiska till mervärdesskattedirektivets inflytande över svensk moms eftersom det ibland har mycket negativa inverkningar på funktionssättet för svensk ekonomi. Det både försämrar investeringsklimatet och skapar orättvisor. stöder det alternativ som skulle ge och alla andra medlemsländer maximal frihet och självbestämmande i mervärdesbeskattningen. Vi är också kritiska till de momsbaserade avgifterna som går till EU. Den andel av svenska momsintäkter som EU tar från bör upphöra och endast gå till svensk statsbudget. EU bör i stället se över unionens kostnader så att de anpassas nedåt efter de minskade intäkterna. Momsbedrägerier, skatteförfarande och informationsdelning När det gäller mervärdesskatten och de rättsliga aspekterna så ser vi det som positivt med ett mellanstatligt administrativt samarbete, införande av vissa krav för betaltjänstleverantörer, införandet av ett centralt elektroniskt system för moms, CESOP, för att bättre kunna spåra momsbedrägerier. är därför neutrala och invänder inte emot EU:s arbete emot mervärdesskattebedrägerier så länge regelverket upprätthåller en mellanstatlig karaktär. När det gäller samarbeten på området skatteförfarande och informationsutbyten i syfte att implementera OECD-program för bekämpande av skattefusk och skatteundandragande har inte sett några allvarliga brister i de lagda förslagen. Vi är lika uppmuntrande till bekämpande av skattebrott oavsett om det sker i , eller i anslutning till någon annan del av världen. Vi ser därför positivt på bl.a. implementeringen av Fiscalis-programmet som ökar möjligheterna att utbyta information mellan olika europeiska skattemyndigheter när de arbetar med att motverka skattebrottslighet samt att nya krav på informationsskyldighet för skatterådgivare börjar gälla. När dessa angreppssätt inrymmer mellanstatliga former ser vi inget problem med dem. Däremot säger nej till att inrätta en överstatlig europeisk skattemyndighet. Del 5 Rättsliga och inrikes frågor Reformen av det gemensamma europeiska asylsystemet utgångspunkt är att liksom andra EU-länder ska vara självständiga och oberoende i utformningen av sin invandringspolitik. Arbetet med ett gemensamt europeiskt asylsystem har efter åratal av arbete inte kommit någonvart, som de negativa konsekvenserna av den rådande europeiska överstatligheten inom migrationsområdet fått förödande konsekvenser, inte minst för . Det står klart att projektet i stort varit ett misslyckande. Regeringen bör därför motsätta sig en fortsättning av denna process mot centralisering och överstatlighet inom asylområdet, och i stället arbeta för större möjligheter för de suveräna staterna att själva få besluta om sitt asylmottagande. Regeringen bör särskilt motsätta sig eventuella omfördelningsmekanismer, och bör i stället lyfta fram goda exempel på hur illegal migration kan stävjas, exempelvis de tragiska dödsfallen på därmed kan minska. Asyl- och migrationsfonden (AMF) Då fondens huvudsakliga uppgift är att samla ihop stora belopp från medlemsländerna för att senare betala ut dem igen måste behovet av fonden starkt ifrågasättas. Det är orimligt att länder som upprätthåller en fungerande migrationspolitik ska tvingas att betala för länder som inte gör det. Övervakningen och försvaret av EU:s yttre gränser är visserligen ett viktigt ändamål. Det är emellertid orimligt att EU:s budget ska öka så kraftigt, särskilt som stora resurser avses gå till att öka mottagningskapaciteten. Målet för EU måste vara att göra mottagningskapaciteten överflödig, genom att irreguljär migration stävjas. Regeringen bör därför tillse att asyl- och migrationsfonden minskas drastiskt, och att dess tillgångar används i syfte att trygga EU:s gränser, för en långsiktigt fungerande migrationssituation på och längs EU:s övriga yttre gränser, och för ett stärkt arbete för återvändande av tredjelandsmedborgare. anser att högkvalificerad arbetskraftsinvandring är av godo för både och resten av EU, och välkomnar en fortsatt utveckling av blåkortsdirektivet. Däremot får rätt att fatta beslut om sin egen migrationspolitik aldrig begränsas. Blåkortsdirektivet bör i stället innebära ett frivilligt system för synkronisering av vissa former av arbetstillstånd, utan att EU-medlemsstaternas rätt till kompletterande regelverk på något sätt inskränks. Regeringens hållning bör därför vara att regelverket blir flexibelt, utan tvingande begränsningar för . anser att viseringsförenklingar, liksom viseringsfrihet, måste omgärdas av strikta juridiska, politiska och ekonomiska krav gentemot tredjelandet. Därtill måste det finnas en tydlig förmåga för EU i stort liksom för enskilda medlemsstater att vid behov återgå till en mer reglerad viseringspolitik om det finns farhågor om att tredjelandet missköter sina åtaganden. Den stora vågen av asylsökande ukrainare, georgier och mongoler vittnar om farorna med att bevilja viseringsfrihet utan att lägga en stabil grund med nationell lagstiftning om att sådana länder betraktas som säkra ur asylhänsyn. Viseringsfrihet får aldrig tillåtas urarta till att bli en sorts kryphål för ekonomisk migration. Dess syfte ska fortsatt vara att förenkla ömsesidiga utbyten och turism. välkomnar det nya förslaget om en reviderad viseringskodex. Ambitionen att vidta åtgärder som främjar återtagandet i samarbete med tredjeländer är positivt. De föreslagna viseringsåtgärderna bör dock kunna vara bredare och inte bara omfatta diplomater, tjänstepassinnehavare.