mot · H7023320 · 2019-10-03 00:00:00 — Trots de positiva resultat som utbildningsinsatsen genererade slopade S/MP-regeringen satsningen när de kom till makten. Vi vill återinföra Omvårdnadslyftet, och våra avsatta medel för detta ändamål redovisas i vår partimotion för utgiftsområde 9. Nationella mål och spridning av kunskap Kompetens för att möta personer med funktionsnedsättning på bästa sätt utifrån deras förmågor och behov behövs inom fler verksamheter. Inte minst inom färdtjänst, skola, räddningstjänsten samt rätts- och polisväsendet. Det är också avgörande att tjänstemän vid olika myndigheter har rätt kompetens för att på bästa sätt samtala med och bedöma det individuella behovet av insatser på ett rättssäkert sätt. Vi kristdemokrater anser att det behövs strukturer för att sprida befintlig forskning och kunskap till berörda verksamheter runt hur ett gott bemötande av personer med funktionsnedsättning ska vara. Vi anser även att det ska upprättas nationella mål för hur berörda myndigheter ska kunna ha god beredskap i frågor som rör krissituationer för personer med Downs syndrom och intellektuell funktionsnedsättning. Många kommuner saknar rutiner för att upptäcka våldsutsatthet inom LSS-verksamheter. Endast en tredjedel av kommunerna använder standardiserade bedömningsmetoder för att upptäcka våldsutsatthet hos enskilda vuxna inom LSS. Vi anser därför att de bör ske en nationell uppföljning för att säkerställa att kommunerna fullföljer sina skyldigheter med att arbeta förebyggande och med att vidta åtgärder när en person med funktionsnedsättning är våldsutsatt. Det statliga bilstödet syftar till att möjliggöra ett aktivt och självständigt liv för personer med funktionsnedsättning och leda till ökad delaktighet för dem som inte kan använda allmänna kommunikationer. tillämpas ett reformerat bilstöd, där bilstödet i högre grad ska gå till dem som har bristande ekonomiska förutsättningar vid inköp av bil och till dem som får extra kostnader för detta inköp och till att göra bilstödet mer effektivt. Men det reformerade bilstödet har fått kritik bland annat för att omfattningen av varje utredning är större för såväl myndigheterna som för den sökande samt för de som ska utföra bilanpassningen. Det förefaller också som att de sökande i hög grad nekas anpassning av vad de anser vara lämplig fordonstyp och istället hänvisas till att köpa mycket stora och dyra fordon. Vi välkomnar därför att regeringen gav ett uppdrag till med syfte att se över lagstiftningen om bilstöd till personer med funktionsnedsättning samt ett uppdrag till och att se över handläggningen av stödet. Genom partimotion 2018/19:2989 uppmanade en majoritet i socialutskottet regeringen att så snabbt som möjligt behandla utfallet av myndigheternas kommande utvärdering av det ändrade bilstödet och därefter återkomma till med förslag på hur bilstödet kan fås att fungera bättre. Dessvärre reserverade sig S, MP, C och L mot beslutet, och vid omröstningen i kammaren föll tillkännagivandet. Myndigheternas uppdrag redovisades till (Rapport – Uppföljning av administrativa konsekvenser av det reformerade bilstödet). Utvärderingarna bekräftade att det som skulle bli ett modernare och mer ändamålsenligt system i verkligheten har lett till längre handläggningstider och ökade administrationskostnader. Därtill har det lett till dyrare bilköp för användarna. Regeringen borde ha agerat på myndigheternas oroväckande rapporter tidigare, men vi välkomnar trots allt att regeringen cirka , , remitterade promemorian Bilstöd – Ökade möjligheter till anpassning. Förslagen i promemorian gäller främst bilstöd vid behov av högt fordon, anpassningsbidrag till standardutrustning eller normalt förekommande tilläggsutrustning samt anpassningsbidrag till ändring av äldre fordon. Dessa förslag är angelägna, men under det gånga året har en dom i dessutom medfört begränsningar inom den del av bilstödet som kan ges till barn som till följd av en varaktig funktionsnedsättning har väsentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand. menar i sin dom att anpassningsbidrag, enligt lagen, bara kan beviljas till fast monterade anordningar på, eller ändringar av, ett specifikt fordon som innebär en varaktig förändring av fordonet. Vi kristdemokrater anser att det är viktigt att säkerställa att även barn med funktionsnedsättning kan färdas trafiksäkert. Det är därför angeläget att bilstödet även bör gälla för en specialanpassad bilbarnstol som av naturliga skäl behöver bytas ut i takt med att barnet växer. 8 Insatser för personer som står långt från arbetsmarknaden Daglig verksamhet är en av de tio insatserna i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Daglig verksamhet ska ge en meningsfull sysselsättning utifrån personens specifika förutsättningar. Den enskilde ska inom ramen för insatsen daglig verksamhet ha rätt till en inledande kartläggning för att fastställa hur den bäst kan anpassas och utformas utifrån de individuella behoven. , ”Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning”, visar att få personer med funktionsnedsättning går vidare från daglig verksamhet till arbete eller studier. Av de 33 800 människor som var i daglig verksamhet 2014 fick – 72 personer – lönearbete . Därtill visar rapporten att få kommuner, , har överenskommelser om samverkan mellan samt Arbetsförmedlingen. Dessutom har av kommunerna skriftliga, aktuella rutiner för att pröva den enskildes möjligheter till arbete eller praktikplats. presenterade förslag som anser borde genomföras. bör få i uppdrag att, i samarbete med Myndigheten för delaktighet, ta fram kunskapsunderlag för hur den dagliga verksamheten kan utformas så att de som står längst från arbetsmarknaden får ökade möjligheter till såväl att förvärva och bibehålla sina förmågor som till delaktighet i samhället. En kartläggning av förhållandet mellan insatsen daglig verksamhet och arbetsmarknads- och utbildningsområdena ska utgöra utgångspunkt för en översyn av insatsen. Den ska avse såväl frågan hur personer i daglig verksamhet som har utvecklat sina förmågor kan prövas mot arbetsmarknaden som de ekonomiska och organisatoriska förutsättningarna för att på olika sätt möjliggöra en övergång till arbete eller studier i kombination med deltagande i daglig verksamhet. 9 Förstärkning av den ekonomiska situationen har länge prioriterat breda skattesänkningar som träffar stora grupper i samhället och fokuserat våra satsningar på att stärka det offentligas kärnuppgifter. Det gör vi även . står inför en situation där 123 000 personer har väntat olagligt länge i vårdkö, där äldreboendebristen är skriande, där vi har rekordmånga skjutningar och där livet för personer med funktionsnedsättning och deras familjer trasas sönder när samhället sviker och inte lever upp till sitt ansvar. Omfattningen av skattesänkningarna beskrivs mer i detalj i vår budgetmotion. Höjning av garantinivån av sjuk- och aktivitetsersättningen bidrog inom ramen för den tidigare alliansregeringen till att möjligheterna för personer med sjuk- och aktivitetsersättning att prova förvärvsarbete, studier eller ideellt arbete stärktes. Men det är alltjämt ett faktum att många av de personer som lever på sjuk- och aktivitetsersättningen har en ekonomisk utsatthet som är mycket svår att påverka. Därför var det viktigt med de förbättringar som genomfördes med höjd garantiersättning, höjt bostadstillägg samt sänkning av skatten för personer med sjuk- och aktivitetsersättning. Vi ser att detta är en utsatt grupp som riskerar att halka efter ekonomiskt och hamna i ytterligare utsatthet. vill därför höja garantinivån ytterligare. För den enskilde innebär det en förstärkning av sjuk- och aktivitetsersättningen med . Vi avsätter resurser för detta inom vår motion för utgiftsområde 10. Habiliteringsersättning bör gälla även för beslut om daglig verksamhet enligt socialtjänstlagen Regeringen införde 2018 ett bidrag (habiliteringsersättning) i syfte att stödja kommunerna i deras arbete med att stimulera deltagande i daglig verksamhet. Bidraget får användas av kommunerna för att införa eller höja en låg dagpenning till dem som deltar i daglig verksamhet enligt LSS. I budgetpropositionen går att läsa följande: som har haft i uppdrag att betala ut statsbidraget till kommunerna uppger att 199 kommuner har rekvirerat medel. Totalt beräknas 149 kommuner återbetala ca , vilket är av de avsatta medlen. I återrapporteringen anger flera kommuner att de inte använt hela statsbidraget då de var osäkra på hur länge satsningen skulle pågå och hur medlen fick användas. Anledningarna till att kommuner valt att inte rekvirera är flera, bl.a. att kommunerna varit osäkra på var gränsen för låg ersättning går och långsiktigheten i bidraget (S2019/03012/FST). Av de kommuner som rekvirerade bidraget var det 24 kommuner som inte hade habiliteringsersättning innan. betalade av landets kommuner ut habiliteringsersättning till personer med beslut om daglig verksamhet enligt LSS (, Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning–lägesrapport ). har regeringen förtydligat att statsbidraget även får användas till att bibehålla en nivå på dagpenningen som tidigare höjts. Det är angeläget att fler kommuner ansöker om och nyttjar habiliteringsersättningen. menar att målgruppen för bidraget borde utökas till att omfatta även personer som deltar i daglig verksamhet enligt socialtjänstlagen. Detta eftersom rådande regelverk drar en skiljelinje mellan arbetande kollegor, där vissa personer skulle få en stor ökning av sin dagpenning medan andra personer, som utför samma arbete på samma arbetsplats, inte skulle få någon ökning alls, enbart med anledning av att myndigheten i sin bedömning av personens funktionsnedsättning beslutat om att bevilja insatser enligt olika lagrum. Övergångsregler när staten byter ersättningsformer ersätts vårdbidraget med den nya förmånen omvårdnadsbidrag. Bidraget baseras på den omvårdnad och tillsyn som ditt barn behöver utöver vad som är vanligt för barn i samma ålder utan funktionsnedsättning. Ett beslut om vårdbidrag som har fattats enligt de äldre bestämmelserna ska enligt övergångsbestämmelserna fortsätta att gälla enligt vad som föreskrivs i beslutet, dock längst till dess att beslutet skulle ha upphört att gälla eller skulle ha omprövats om de äldre bestämmelserna fortfarande hade varit tillämpliga. Problemet som har uppstått är att de långa handläggningstiderna hos myndigheten har medfört att personer nu står utan dessa pengar (för den högsta ersättningsnivån) i väntan på beslut. Detta trots att man tidigare haft långa beslut och trots att förutsättningarna inte ändrats. Samma problematik har uppstått när handikappersättningen ersattes av merkostnadsersättning . Vi kristdemokrater anser att det är orimligt att enskilda personer som redan har en ekonomiskt utsatt situation får ett glapp i sin utbetalning på grund av långa handläggningstider när en ersättningsform byter utformning. Övergångsregler behöver fungera bättre. Riktlinjer och rutiner bör tas fram för att säkerställa att en enskild person inte drabbas ekonomiskt av långa handläggningstider när bidrag byter utformning. 10 Kartläggning av de samhällsekonomiska effekterna av personlig assistans Regeringen motiverar de striktare direktiven i regleringsbrevet till 2016 och till den pågående med att antalet timmar inom reformen hade ökat kraftigt. Det finns flera möjliga förklaringar till denna ökning. För det första medför intentionen med en rättighetslag som LSS en stor förändring av förutsättningarna jämfört med innan assistansreformen infördes. Före LSS-reformen var det ofta den kommunala budgetens utrymme, snarare än behovet hos den assistansberättigade, som styrde assistansens omfattning. Omfattningen av de insatser som utfördes av anhöriga före LSS, inte minst för barn med omfattande behov, underskattades i hög grad. Även befolkningsutvecklingen och utökningen av vilka som har rätt att ta del av personlig assistans har förändrats sedan införandet. En kostnadsökning kopplat till ett ökat antal timmar inom LSS-reformen innebär däremot inte per automatik att de totala samhällskostnaderna ökar. Detta eftersom assistansen kan ersätta andra insatser med tillhörande kostnader. Assistansen avlastar exempelvis anhöriga som i större omfattning kan förvärvsarbeta. Den anhöriges risk för sjukskrivning minskar också. Även den assistansberättigade själv kan i vissa fall förvärvsarbeta tack vare assistansen. Dessutom arbetar cirka 90 000 assistenter inom LSS-reformen. har efter en gedigen kartläggning av kostnadsutvecklingen konstaterat att ”personlig assistans är en insats som i mycket hög grad bidrar till att personer med svåra funktionsnedsättningar kan vara aktiva och delaktiga i samhällslivet samt själva bestämma över sitt liv. Många stödbehov tillgodoses av personlig assistans och insatsen är på många sätt kostnadseffektiv jämfört med andra insatser. I vissa situationer kostar dock personlig assistans mer än andra insatser”. I en nylig studie vid Linnéuniversitetet[3] har forskarna granskat handläggningen av 100 utredningar av personlig assistans som gjorts vid . Resultatet visar att fokus på besparingar kan få allvarliga konsekvenser för personer med funktionsnedsättningar. Forskarna hävdar att målsättningen för funktionshinderspolitiken, delaktighet på lika villkor, i praktiken har bytts ut mot ekonomiska mål. Resultatet visar också på problem med rättssäkerheten i utredningsprocessen. Resultaten bekräftar också att den sökandes aktiviteter ofta fragmentiseras, vilket bidrar till att den tid som räknas in inte når upp till de som krävs för att få statlig personlig assistans via . Forskarnas slutsatser av studien är att de socialpolitiska målen i LSS om goda livsvillkor nu förändras genom en utredningspraktik som istället har ekonomiska besparingsmål som förtecken. Detta är en utveckling som vi kristdemokrater inte kan ställa oss bakom. Vi kristdemokrater anser att en kartläggning bör göras över de samlade samhällsekonomiska effekterna av personlig assistans. Denna kartläggning bör titta på konsekvenserna för andra stödsystem för den enskilde och för dennes anhöriga vid beviljande eller avslag av assistansersättning samt hur det för den enskilde och dennes anhöriga påverkar arbetskraftsdeltagandet. 11 Aktivt arbete för att motverka fusk och brottslighet inom LSS En insats som för den enskilde är så avgörande, men som utgör en avsevärd kostnad för skattebetalarna, måste självklart noggrant följas upp och utvärderas regelbundet. De senaste årens ökning av brottslighet riktad mot olika välfärdssystem inklusive LSS riskerar dessutom att medel som avsätts för personer med mycket omfattande stödbehov istället hamnar i skrupelfria människors fickor utan att något vårdbehov tillgodoses. Ett mycket aktivt arbete i samarbete mellan berörda myndigheter som exempelvis , , och behövs för att förhindra och upptäcka denna typ av brottslighet. Ytterligare åtgärder för att hantera oseriösa aktörer inom personlig assistans är nödvändiga. Den tillståndsplikt som införts för företag inom personlig assistans utgör en förbättring, men är inte tillräcklig. behöver fler redskap för att stoppa oseriösa aktörer. finns problemet att befattningshavare som förlorat sitt tillstånd omgående kan starta nya bolag. Naturligtvis ska det inte vara omöjligt att driva nya verksamheter för att man misslyckats. Men det måste finnas regler som stoppar aktörer från att kringgå intentionen i tillståndsplikten och återkommande starta nya verksamheter som inte har de assistansberättigades bästa för ögonen. IVO:s inspektioner räcker en bit på vägen, men det är tillståndsprövningen som är avgörande för om den assistansberättigade får den kvalitet han eller hon har rätt till. Man kan därför tänka sig en förändring av IVO:s tillståndsgivning för personlig assistans, där ägare, styrelse och andra ledande befattningshavare vid nyansökan prövas mot tidigare indragna tillstånd, med en begränsningsperiod . Har man varit involverad i en assistansverksamhet som fått tillståndet indraget av är det rimligt att man inte omgående kan få tillstånd för en ny verksamhet i samma bransch. Detta yrkas på i kommittémotion för utgiftsområde 24. Även under tid i regeringsställning fanns skäl att arbeta för att kostnaderna inte skulle öka okontrollerat och att ökningarna motsvarade ett ökat behov som tillgodosågs. Vi fick då en del kritik för vissa av de åtgärder vi vidtog. Inte minst från den dåvarande oppositionen. Den politiska riktning med historiskt kraftiga nedskärningar som S/MP-regeringen har drivit funktionshinderspolitiken i är dock i allra högsta grad både anmärkningsvärd och mycket oroväckande. S/MP-regeringen har genom förändringar av direktiven till i regleringsbrevet påbörjat ett arbete för att kraftigt begränsa förutsättningarna för personlig assistans. Både signalvärdet i det som sägs från regeringen och de konkreta åtgärder de vidtar medför i praktiken kraftiga nedskärningar. De negativa effekterna för personer med omfattande funktionsnedsättning, deras anhöriga och de aktörer som utför assistansen är påtagliga. 12 Vi ska utveckla – inte avveckla – LSS som frihetsreform är djupt bekymrade över den utveckling med nedskärningar som skett inom LSS och assistansen . Flertalet funktionshindersorganisationer vittnar om att deras medlemmar känner sig kränkta och att deras behov blir ifrågasatta när deras dag bryts ner och sekunder. Det är få personer som uppger att de vill ha mer assistans än vad de faktiskt behöver. I har man inom ett projekt med stöd från SKL och testat att låta personer med funktionsnedsättning själva besluta hur mycket hjälp med ledsagning de behöver. Det visade sig att även om kommunen fick bekosta något fler timmar ledsagare än tidigare så minskade administrationen kring ansökningarna så mycket att det totalt sett blev en besparing. Detta förhållningsätt borde provas i större skala på fler LSS-insatser. görs en bedömning om rätten till assistans utifrån följande tre personkretsar: personer med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd personer med betydande och varaktigt begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder orsakad av yttre våld eller kroppslig sjukdom personer med andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och orsakar betydande svårigheter i det dagliga livet och därmed ett omfattande behov av stöd eller service. Många upplever att personkretsbedömningen används på ett sätt som främst syftar till att utesluta personer ur insatserna enligt LSS. Uttrycket ”betydande svårigheter” upplevs tolkas fritt. Vad som är omfattande behov bedöms godtyckligt. Personer kan ligga i gränslandet mellan personkretsar eller ha dubbla diagnoser och därmed ha ett brett behov av stöd, men ändå falla utanför LSS. Det borde utvärderas om det går att utarbeta en personkretsindelning eller stödinsats som skulle möjliggöra att personer som är i behov av stöd men faller utanför LSS stöd skulle ges möjlighet att få en mer träffsäker, ändamålsenlig samt individanpassad insats. som presenterades innehöll bland annat förslag om att barn och personer med behov av stöd utifrån det femte grundläggande behovet inte längre ska vara berättigade till assistans. Vi är negativt inställda till ett förslag som skulle inskränka rätten till assistans för barn . Vi befarar dessutom att många, framför allt mindre, kommuner kommer få svårt att hantera de ökade kostnader som den nya insats som utredningen överväger kommer att medföra. Något som förutom mänskligt lidande kan medföra ökade samhällskostnader genom ökad sjukskrivning och minskad möjlighet att arbeta bland anhöriga. Angående hjälp utifrån det femte grundläggande behovet kan flera personer med exempelvis autism och utåtagerande beteende bo och leva ett självständigt liv tillsammans med sin familj eller i en egen lägenhet. Om bara praktisk hjälp ska ge rätt till personlig assistans ser vi en risk att många personer med psykisk funktionsnedsättning skulle förlora rätten till delaktighet och att kunna leva som andra. Vi kristdemokrater kommer därför inte ställa oss bakom något av dessa förslag i . Kristdemokrater vill utveckla LSS och vill utreda förutsättningarna att inkludera utövande av föräldraskap och att arbeta i de grundläggande behoven. Alla med behov av stödinsatser inom LSS kommer inte kunna bli föräldrar eller kunna arbeta, men för en del skulle det kunna vara möjligt. Att utövande av föräldraskap inte räknas som grundläggande behov riskerar att medföra att någon måste avstå från att vara förälder eller avstå från att vara fullt delaktig som förälder. På samma sätt menar vi att det inte är rimligt att en person som har arbetsförmåga, kanske till och med redan har ett arbete, hindras från att arbeta på grund av avsaknad av personlig assistans eller annan insats inom LSS, exempelvis ledsagning. Det finns ingen nedre åldersgräns för att kunna få personlig assistans, dock en övre . Om du redan har personlig assistans och fyller får du behålla assistansen, som dock inte kan utökas efter din 65-årsdag. Får du utökade behov efter fyllda är du hänvisad till insatser enligt socialtjänstlagen (SoL). Skillnaden mellan lagarna är bland annat att personal som arbetar som personliga assistenter enligt LSS är knutna till personen och dess behov. Hemtjänstpersonal (SoL beslut) är däremot knutna till verksamheten. En annan skillnad är att hjälp enligt LSS vanligtvis är utan kostnad, medan SoL-insatser är avgiftsbelagda. Effekterna av om även personer och som tillhör personkrets 3 (personer med andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd eller service) ska fortsätta få stöd enligt LSS borde utredas. Acko Ankarberg (KD) [1] årsredovisning 2018. [2] Specialpedagogiska skolmyndigheten , ”Teckenspråk, talat och skrivet språk – en forskningssammanställning om tvåspråkighet”. [3] et al. Strategier för besparingar i utredningar av ansökningar om personlig assistans – förändringar i svensk funktionshinderpolitik.