mot · H7023349 · 2019-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda att i 22 kap. införa en ny bestämmelse som innebär att svenska medborgare som strider mot främmande makter som det svenska försvaret militärt stöttar ska dömas till landsförräderi, och detta tillkännager för regeringen. har skickat en väpnad styrka till för deltagande i den militära utbildningsinsats som genomförs av koalitionen mot Islamiska staten (IS). Det svenska bidraget har till uppgift att stötta och utbilda de irakiska försvarsstyrkorna. Halshuggningar, folkfördrivningar, kidnappningar, sexslaveri, massvåldtäkter och bestialiska avrättningar. De brott som IS har begått i och är inget annat än folkmord mot religiösa minoriteter. Det är uppenbart att de värderingar som IS står för, vilka tar sig uttryck genom extremt våld, är uppenbara brott mot grundläggande mänskliga rättigheter och strider mot svenska värderingar som alla människors lika värde och rätten till liv, religionsfrihet, yttrandefrihet och rörelsefrihet. Listan över IS pågående vidrigheter mot barn och vuxna just nu i och kan endast jämföras med Waffen-SS bestialiska brott under . Åtgärderna för att stoppa IS måste vara i paritet med de åtgärder som krävdes för att stoppa Waffen-SS. Jag menar att den svenska lagstiftningen om landsförräderi måste uppdateras till att stämma överens med nutida förhållanden där allt oftare deltar i internationella insatser för fred och stabilitet i världen. I nuvarande lagstiftning (22 kap. ) definieras landsförräderi som en handling som – när riket befinner sig i krig – missgynnar, missleder eller förråder det svenska totalförsvaret eller åt fienden anskaffar krigsfolk, egendom eller tjänster. Det första rekvisitet är tydligt: måste vara i krig för att landsförräderi ska bli gällande. Den nuvarande lagstiftningen är för stram och inte anpassad efter den globala värld vi lever i. Det är förmodligen få som skulle påstå att genom att sända en väpnad styrka till befinner sig i krig. Däremot skulle nog många anse att deltar eller medverkar i stabilitets- och fredsskapande insatser för . Det är en definitionsskillnad som är ytterst viktig när lagen tolkas. När väljer att sända militär och humanitär styrka i syfte att försvara de mänskliga rättigheter som vi tillsammans med FN står bakom bör man ställa sig frågan hur svenska medborgares militära motstånd till detta bör kategoriseras. Det centrala är hur vi klassificerar försvar och fiende. I en global värld tyder mycket på att dessa två begrepp alltmer flyttas upp på en högre internationell nivå. Med detta som bakgrund menar jag att bör följa länder som och utreda om lagen om landsförräderi bör omformuleras och även inkludera motstånd mot svenska trupper, militära som humanitära, även i konflikter globalt. Det är i mina ögon ett svek mot den svenska rättsstaten och de värderingar som den står bakom när en svensk medborgare strider för en terrororganisation mot en främmande stat som stöttar militärt. Svenska medborgare som begår brott utomlands är först och främst den svenska statens ansvar. Svenska individer som har radikaliserats på svensk mark och som sedermera reser till andra länder och begår terroristbrott mot främmande stater har ett ansvar att bestraffa. När den svenska staten deltar i en fredsskapande militär insats i ett främmande land, är det motstridigt att tillåta den svenska statens medborgare att begå terroristbrott mot den stat som stöttar militärt. Därför anser jag att brottet landsförräderi behöver uppdateras och inkludera en modern version av landsförräderi, dvs. när man strider mot en stat som stöttar militärt.