mot · H6023091 · 2019-04-26 00:00:00 — med anledning av skr. 2018/19:104 medlemskap i 2017–2018 ställer sig bakom det som anförs i motionen om medlemskap i vad gäller en återgång till fokus på EU, –Palestina- konflikten samt icke-spridning och nedrustning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen skyndsamt ska återkomma med en redovisning av kostnaderna för medlemskap i och tillkännager detta för regeringen. () säkerhetsråd bär det högsta ansvaret för att upprätthålla internationell fred och säkerhet. Genom sin världsomspännande medlemskrets har FN unika förutsättningar att samla världens länder till hållbara lösningar på många av vår tids globala utmaningar och problem. Den normbildning som utvecklats inom FN är grundläggande för det internationella systemet. För ett jämförelsevis litet land som är denna normbildning, och i förlängningen en stark regelbaserad världsordning, av stor vikt för vår säkerhet. i är nu över, och det finns anledning att summera. I regeringens skrivelse 2018/19:104 medlemskap i 2017–2018 utvärderas de två åren som icke-permanent medlem, inklusive två ordförandemånader. Tiden i säkerhetsrådet präglades av stora svårigheter i omvärlden, såsom mördandet i och kärnvapenutvecklingen i . Utrikesminister har själv sagt att säkerhetsrådet har tillkortakommanden som ett litet land inte alltid kan ta itu med, vilket skrivelsen också konstaterar. var FN oförmöget att agera när folkmordet i skedde. Likaså har säkerhetsrådet varit passivt i den förutnämnda frågan om . Vidare har säkerhetsrådet visat oförmåga att agera gällande situationen i , där den humanitära krisen har förvärrats och vi nu ser utländsk närvaro i form av rysk militär. är det tydligt att det genom säkerhetsrådet finns möjligheter för att bidra på ett konstruktivt sätt. Vi välkomnar att regeringen fört upp ämnen som klimat och säkerhet samt kvinnors roll i fredsarbetet på dagordningen. Regeringen förtjänar också beröm för obrutna engagemang för ; har aldrig tvekat att beskriva illegala annektering av för vad den är. Ett annat mycket välkommet initiativ är regeringens försök att öka samordningen bland EU-länder som är icke-permanenta medlemmar i säkerhetsrådet eller är på väg in. Behovet av ytterligare utvärderingar och redovisningar medlemskap i har krävt avsevärda investeringar och upptagit en stor del av utrikesförvaltningens tid. Därför behövs en redovisning av resultatet av tiden i säkerhetsrådet, vilket regeringens skrivelse delvis syftar till. En redovisning av de faktiska kostnaderna saknas dock fortfarande. I skrivelsen uppger regeringen att den ämnar redovisa kostnaderna för medlemskap i ”så snart arbetet med att sammanställa dem är slutfört”. Vi välkomnar att regeringen , efter att avslutat sitt medlemskap i säkerhetsrådet, avser att redovisa en grundlig genomgång och utredning av vilka kostnader medlemskapet har inneburit. Vi hoppas att ska ta en roll i säkerhetsrådet igen och då behövs dokumenterad erfarenhet. En redovisning kan också vara till stor nytta för andra nordiska länder och EU-medlemmar som söker en plats i säkerhetsrådet. Vidare anser att regeringen själv bör tillsätta en extern och oberoende granskning av den kampanj som ledde till det svenska medlemskapet i , vilken inte nämns i skrivelsen. Kampanjen har varit föremål för återkommande kritik, bl.a. vad gäller hantering av handlingar och begäran om att lämna ut dessa. Även hanteringen av den kampanjutvärdering som regeringen tidigare initierat har ifrågasatts. Vi beklagar att detta delvis har skuggat tid i säkerhetsrådet. Därför är det av stor vikt att en fullständig granskning genomförs. En återgång till fokus på EU Som skrivelsen visar har regeringen och utrikesminister varit mycket ambitiösa i sitt arbete i , men det är också uppenbart att arbetet tagit sin tid och krävt sina resurser. Självfallet går det inte att upprätthålla ett kvalitativt engagemang för alla händelser världen över. Men måste ändå ha förmåga att agera i flera forum . FN och säkerhetsrådet är, trots sina uppenbara begränsningar, ett viktigt och centralt forum. vill dock understryka vikten av att regeringen nu återigen lägger störst fokus på EU och vårt närområde. Detta är en avgörande prioritering i ett skede då Europasamarbetet och dess värdegrund utmanas både inifrån och utifrån. Särskilt viktigt är att slå vakt om goda kontakter i vårt naturliga närområde och med likasinnade: , , och . ska vara en konstruktiv kraft i Europasamarbetet som säkerställer att EU:s institutioner fokuserar på att lösa medlemsländernas gemensamma problem. Även EU:s gemensamma utrikespolitik bör fördjupas. Skrivelsen redogör utförligt för –. Enligt skrivelsen strävade efter ”att värna de internationella parametrarna för fred, stärka EU:s roll och sammanhållning med en enad EU-röst samt verka för att säkerhetsrådet skulle axla sitt ansvar för att finna en lösning på konflikten och blåsa liv i fredsprocessen”. Skrivelsen konstaterar också att under tid i säkerhetsrådet fattade ”ett antal beslut som föregrep en framförhandlad lösning” mellan och , bl.a. det amerikanska beslutet att erkänna som huvudstad och flytta den amerikanska ambassaden. Vi har inga invändningar i sak mot dessa utgångspunkter och beskrivningar – däremot kan vi konstatera att regeringen tidigare handlat på ett sätt som rimmar mycket illa med dem. Det svenska erkännandet av 2014 bidrog knappast till att EU talade med en röst och föregrep dessutom en framförhandlad lösning mellan parterna. Det var mycket olyckligt. Det har också grusat förhoppningar om att uppfattas som en seriös part i –. relationer med har ännu inte återhämtat sig. Förhoppningsvis inser även regeringen detta. Vi uppmanar regeringen att i möjligaste mån försöka återuppbygga ett långsiktigt förtroende för i denna fråga. Det kräver en svensk hållning som är balanserad och förutsägbar, och som därmed möjliggör konstruktiva samtal med båda parter. En viktig permanent medlem av säkerhetsrådet är . ökade betydelse i den globala ekonomin är en av de mest grundläggande och snabba förändringarna . och har fått ökade möjligheter till inflytande och påverkan både internationellt och regionalt. bedöms bidra med ungefär en tredjedel av den globala tillväxten 2025, långt mer än någon annan ekonomi. Det är välkommet att deltar i världsekonomin. Att det globala välståndet ökar är i grunden positivt. Det skapar fantastiska möjligheter för entreprenörskap och handel. Men är inte bara en stor ekonomi. är ett statskapitalistiskt land där staten och företagen går långt in i varandra. Politiska, ekonomiska och militära verktyg koordineras för att säkra det kinesiska inflytande. Klimatet för mänskliga rättigheter är mycket hårt och yttrandefriheten begränsad. Den kinesiska statsledningen förhåller sig inte till internationella spelregler så som västerländska demokratier. I agerar mot andra länder i strid med folkrätten. Gällande arbetet i säkerhetsrådet stoppade och försvårade tillsammans med arbetet gällande . Ett exempel var när tillsammans med använde sin vetorätt gällande ett resolutionsutkast som avsåg kemvapenanvändning. förordar en grundlig och brett förankrad svensk Kinastrategi. får inte vara naivt – vare sig ekonomiskt, säkerhetspolitiskt eller humanitärt. Det handlar ytterst om den liberala, demokratiska världsordningens framtid, om vår konkurrenskraft och om förmåga att stå upp för svenska medborgares rättigheter. En Kinastrategi vore önskvärd också för att ska kunna bedriva ett målmedvetet arbete inom ramen för FN. I skrivelsen framkommer det att ”lyfte fram vikten av framsteg inom kärnvapennedrustning” under högnivåmöten i rådet på temat ”icke-spridning av massförstörelsevapen”. Därför ter det sig motsägelsefullt att genom utrikesminister drev frågan om konventionen om förbud mot kärnvapen (TPNW), det s.k. kärnvapenförbudet. Regeringens utredare, ambassadör , rekommenderar i sin rapport att varken ska underteckna eller ratificera kärnvapenförbudet, eftersom svenska försvars- och säkerhetsintressen då skulle riskeras. Ett annat mycket viktigt skäl uppges vara att försöka säkra de processer som redan finns för att främja nedrustning, kärnvapenbegränsning och icke‑spridningsavtal. I dessa processer deltar kärnvapenmakter som , , , och . Kärnvapenmakterna står dock utanför TPNW. delar denna bild och motsätter sig därför ett svenskt undertecknande eller en svensk ratificering av kärnvapenförbudet. För att på bästa sätt bidra till kärnvapennedrustning borde i stället kraftfullt driva en linje som syftar till att främja och värna existerande processer, såsom om förhindrande av spridning av kärnvapen (NPT) och den bredare NPT-regimen.