mot · H7022818 · 2019-10-03 00:00:00 — Ingen annan organisation samlar världens stater för att arbeta för fred och säkerhet på samma sätt. som FN på många sätt bidrar till en fredligare, säkrare och rättvisare värld är det en organisation med stora problem. befinner sig som FN-medlem jämte en rad länder, varav många har en syn på demokrati, internationell rätt, korruption och mänskliga rättigheter som skiljer sig från vår egen. har dessutom alltför ofta brustit i handlingskraft när de allra viktigaste värden stått på spel. förmådde inte att agera för att stoppa Islamiska statens folkmord på de kristna minoriteterna (kaldéer, syrianer, assyrier) och yazidier 2014 i . Flera försök i att anta resolutioner mot den syriska regimen har exempelvis blockerats av och , trots att världssamfundet har en skyldighet att ingripa i och med principen ”Responsibility to protect”. FN är i alltför hög utsträckning handlingsförlamat på grund av vetorätten i säkerhetsrådet. För att FN ska kunna visa handlingskraft behöver vetorätten i säkerhetsrådet begränsas och behöver verka för detta. Det är helt centralt att FN höjer tempot när det gäller reformarbetet. Utan en förändring kommer inte tilltron till FN kunna bestå. Det finns tillfällen då mänsklig säkerhet behöver prioriteras högre än nationell suveränitet för att stå upp för mänskliga rättigheter och försvara respekten för människovärdet. Krigsförbrytelser, pågående folkmord, etnisk rensning och brott mot mänskligheten måste kunna stoppas, och ska fortsatt bidra till fredsbevarande, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande insatser inom FN. Generalförsamlingen och dess utskott måste också moderniseras och effektiviseras. Vidare finns det tydliga brister i arbetet i för mänskliga rättigheter, främst på grund av att rådet består av medlemsländer som konsekvent bryter mot de rättigheter rådet är utsett att försvara. bör spela en aktiv roll i reformeringen av FN-systemet och verka för att särskilda kriterier införs för en plats i . I länder som genomgår eller genomgått krig och katastrofer är kvinnor särskilt utsatta. måste därför kräva att FN:s resolution med kraft aktualiseras för att se till att kvinnor får inflytande i fredsarbete och det planeringsarbete som görs efter ett fredsavtal. Kraftfulla åtgärder krävs också för att förhindra den stora omfattningen av sexuella övergrepp som pågår i olika konflikter runtom i världen samt för att värna kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa. Hanteringen av visselblåsare inom FN behöver dessutom förbättras. Detta blev vida känt i och med att , före detta chef för fältverksamheten hos FN:s kommissionär för mänskliga rättigheter, slog larm om att fredsbevarande soldater begått sexuella övergrepp mot barn i . Att någon enligt sin övertygelse om vad som är moraliskt rätt agerar ”whistleblower” i syfte att rättvisa ska skipas och att dessa fruktansvärda brott ska komma i ljuset får aldrig leda till att den som agerar beskylls för att ha agerat oriktigt. Det är fullständigt oacceptabelt. I stället för att FN med kraft tog tag i problemet hemligstämplades rapporten och Kompass stängdes av från sitt jobb och sattes under utredning där hans uppgifter ifrågasattes. Utredningarna som följde gav Kompass rätt och påvisade att han agerat korrekt. Händelsen visar dock på en kultur inom FN där anställda inte känner att de kan agera när de stöter på felaktigheter – eller som i detta fall mycket grov brottslighet. Att göra upp med denna kultur är en fråga måste prioritera inom ramen för FN i syfte att nå förändring. mördades svenska och hennes amerikanske kollega under uppdraget att bland annat övervaka sanktioner och utreda misstänkta massakrer i i . bör, utifrån rapporten från (BoI), se till att de rekommendationer som framförs om ett förbättrat skydd för FN-experter blir verklighet. Det fruktansvärda som hände FN-medarbetarna får aldrig hända igen och rättvisa måste skipas. Statlig inblandning vid den här typen av händelser måste få mycket allvarliga konsekvenser och mötas av skarpa reaktioner frånvärldssamfundet. Nya tider kräver nya frågor på den internationella agendan. I takt med den tekniska utvecklingen förändras också krigföringen och de säkerhetspolitiska hoten. Teknisk utveckling är naturligtvis generellt något positivt, men det är uppenbart att det också kan medföra svåröverblickbara risker och konsekvenser. Försiktighet måste iakttas. Den artificiella intelligensens framväxt innebär stora möjligheter för vårt samhälle, men den föranleder exempelvis också behovet en som reglerar användande, spårbarhet, moraliska gränsdragningar och mänskligt ansvarsutkrävande när det gäller användande av dödliga autonoma vapen, så kallade mördarrobotar. En annan fråga som behöver aktualiseras inom FN är den om en äldrekonvention. FN har givit oss den viktiga . FN bör nu arbeta fram en motsvarande konvention som behandlar äldre personers levnadsvillkor, behov och rättigheter. Konventionen skulle kunna beröra rätten till hälsa och god vård, icke-diskriminering, respekt samt utveckling och social samvaro. Det handlar om att varje människa ska vara berättigad till ett värdigt bemötande hela livet. Nato är vid sidan av EU den mest centrala organisationen för säkerhet och internationell stabilitet. har ett nära samarbete med Nato. Det gäller inte minst inom ramen för Partnerskap för fred. är ett partnerland till Nato och har status som (), en status som förlängdes . Natos ledning har beskrivit det som att är ett av Natos mest aktiva och effektiva partnerländer. För att ska kunna ingå i EOP även måste regeringen noggrant överväga sitt förhållningssätt till Nato och det internationella samfundet. Det är en stark fördel att ingå i EOP, men det skulle vara bättre för att ansöka om ett fullvärdigt svenskt medlemskap i . Säkerhet byggs bäst i samverkan med andra. Det har tydliggjorts att Nato inte kan ge några säkerhetspolitiska garantier till icke-medlemmar. har under blocköverskridande enighet steg för steg närmat sig Nato, parallellt med att säkerhetsläget i världen och i vår direkta närhet har försämrats. vill nu gå vidare och verka för en svensk anslutning till försvarsalliansen . Det skulle ge större möjligheter att ta ansvar för och påverka en organisation som är central för vår egen och säkerhet. Att välja att samarbeta och förlita sig till Nato i så stor utsträckning som gör och välja att stå utanför beslutsprocessen är ett märkligt förhållningssätt. Det ligger i svenskt intresse att få vara med och forma Natos policyutveckling och agerande vid en potentiell konflikt. kan, inför vår tids nya och allvarliga hot, inte klara sig på egen hand och bör därför ansöka om medlemskap i . skrev på solidaritetsförklaringen som innebär att vi lovar att bistå ett annat EU-land eller nordiskt land vid angrepp, det är en riktig hållning moraliskt, men det krävs ett svenskt medlemskap i för att på allvar kunna sätta kraft bakom orden. Det finns tyvärr alltför många exempel på svenskar som utan en korrekt juridisk prövning och rättegång sitter fängslade runt om i världen. Den av många ansedda metoden ”tyst diplomati” fungerar i vissa fall, andra inte. I de fall där den inte fungerar måste , och EU, agera med andra medel. är ett sådant fall. Ett annat fall rör den svenske bokhandlaren och förläggaren som fördes bort från sitt semesterhus i . har minskat handlingsutrymmet för oliktänkande. Det är viktigt att regeringen och utrikesministern agerar, inte minst för att få EU att driva en än hårdare attityd mot länder som för bort europeiska medborgare utan regelrätta rättegångar. Diplomatiska ansträngningar krävs också för att säkerställa att fler utvisningar från kan verkställas. Det finns personer som Säkerhetspolisen anser utgör ett hot mot rikets säkerhet och som ska utvisas, men som inte kan utvisas på grund av principen ”non-refoulement”. Principen innebär att har ett ansvar om man utvisat en person som sedan riskerar att utsättas för tortyr eller kränkande behandling i sitt hemland. Situationen kan dock lösas genom diplomatiska garantier, dvs. ett löfte från mottagarlandet om human behandling. Institutet ”diplomatiska garantier” förekommer i praxis, och det finns vissa krav för hur avtalen ska se ut. Domstolen kräver bland annat att garantierna är transparenta, noggrant detaljerade och att uppföljning och kontroll säkerställs så att löftena om diplomatiska garantier faktiskt infrias. Stor försiktighet måste alltid iakttas innan den här typen av avtal ingås, men regeringen behöver undersöka möjligheten att på ett rättssäkert sätt intensifiera arbetet för att möjliggöra fler utvisningar, med hjälp av diplomatiska garantier. vill se ett fortsatt nära samarbete med våra nordiska grannländer. Ett samarbete där vi tillsammans arbetar för en ökad rörlighet och möter centrala utmaningar. Vi vill se ett effektivt och fokuserat samarbete inom områden där vi tillsammans kan göra verklig skillnad. Samverkan i bör därför fokusera på försvars- och säkerhetspolitiska utmaningar samt på att lösa gränshinder och frågor om gränskontroll. Integrationen mellan våra länder kommer att fortsätta, men takten kommer att avgöras av hur villiga våra nationella regeringar är att hjälpa till att undanröja de gränshinder som fortfarande finns. beslutade de nordiska ministrarna att upprätta ett gränshinderråd med uppdrag att främja den fria rörligheten inom för människor och företag. Ett viktigt initiativ, men gränshinderrådets arbete behöver intensifieras. Vänskapliga utbyten i all ära, det nordiska samarbetet måste ha ett mervärde. Det måste leda till att vi tillsammans kan ta oss an framtida utmaningar. Om vi inte lyckas med detta, förlorar vår nordiska samverkan sin legitimitet. uppmanar regeringen att fortsätta att vara pådrivande för att reformera vårt nordiska samarbete till att bli så relevant som möjligt. Det bör även tas i beaktande att våra länder möts på långt fler internationella arenor än då samarbetet en gång initierades. vill se ett starkt och enat nordiskt samarbete, där vi inte möts endast av vana utan för att vi tror att vår gemenskap har en styrka, och vi anser att dessa viktiga diskussioner bör kunna föras på ett mer kostnadseffektivt sätt . Insatser för att bekämpa förtryck mot minoriteter eller oliktänkande grupper behöver prioriteras. På alltför många håll förföljs människor för sin tro och drivs på flykt från sina hem under de mest vedervärdiga hot. De mänskliga fri- och rättigheterna är universella och inbördes jämlika i betydelse, men finns skäl att betona religionsfriheten särskilt. Kristna i och är särskilt utsatta. Deras situation har försämrats drastiskt sedan den arabiska våren då islamistiska grupper fick stärkt inflytande. I har attackerna mot kyrkor eskalerat och förföljelsen är extrem i länder som exempelvis , , , och . I inbördeskrigets och genom Islamiska statens framfart i och har människor dödats och fått sin rätt till liv och värdighet kränkt. är pådrivande för ett erkännande av Islamiska statens folkmord på kristna och yazidier och måste nu göra allt för att säkerställa att förbrytarna döms till ansvar och för att rättvisa ska skipas. Att resolution antagits är ett viktigt initiativ för att bistå, i första hand , med insamling och analys av bevis på de brutala brott som begåtts av Islamiska statens terrorister. hade velat se att en Syrientribunal inrättas så att ingen ansvarig för brott mot mänskligheten och krigets lagar går fri och att rättvisa skipas när kriget i är över. Med anledning av veto i , och deras allians med diktator , lär ett sådant initiativ tyvärr inte bli verklighet. Däremot ser vi inga hinder för ett internationellt ansvarsutkrävande och åtal mot IS-terrorister i en särskild internationell ad-hoc tribunal för IS-brott. Här måste regeringen vara pådrivande inom ramen för FN-arbetet. FN-deklarationen om folkmord bör aktiveras. Den kristna befolkningen i riskerar att utplånas om inget görs för att garantera säkerheten när kristna flyktingar nu återvänder för att återuppbygga sina hem i exempelvis norra . Tillsammans med andra EU-länder måste aktivt driva på för inrättandet av en säker zon för kurder, assyrier och syrianer samt andra hotade befolkningsgrupper i . I arbetet med en framtida konstitution måste EU samfällt verka för att alla etniska och religiösa grupper likabehandlas samt garanteras säkerhet. Västvärlden måste utöva påtryckningar för att säkerställa att religionsfriheten förbättras i regionen och att religionsförföljelsen i världen upphör. Det krävs helt uppenbart en mer aktiv politik på området. presenterar organisationen sin rapport över de 50 länder där förföljelsen av kristna är som allra värst. Förföljelsen av kristna ökar runt om i världen och är extremt allvarlig i t.ex. och , men religionsförföljelse drabbar människor som tillhör samtliga stora religioner, och det finns många skrämmande exempel. Den muslimska minoriteten rohingya har kallats världens mest förföljda minoritet. Det har pågått en konflikt mellan muslimer och den buddhistiska majoriteten i och mer än en miljon rohingyer beräknas ha tvingats lämna sina hem. Våldet mot rohingyafolket har intensifierats och hundratusentals människor har flytt till . Regeringen måste därför inom FN fortsatt agera för att den etniska utrensningen av rohingya upphör. Regeringen behöver verka för en FN-resolution om att regeringar i , och måste skydda kristna och andra religiösa minoriteter samt vara beredda att låta FN-observatörer se över nödvändiga säkerhetsåtgärder. behöver dessutom vara pådrivande inom EU och FN för sanktioner mot stater och andra aktörer som begår allvarliga övergrepp mot religiösa minoriteter, däribland kristna. Utöver detta föreslår vi en särskild ambassadör för religionsfrihet. Det är en funktion som redan finns i många andra länder, exempelvis i . En ambassadör för religionsfrihet kan ställa krav när handelsavtal ingås, eller fördöma regimer som förtrycker religiösa minoriteter. välkomnar att EU har tagit fram riktlinjer för att främja och skydda religions- och övertygelsefrihet. Där slås fast att EU ska främja dessa rättigheter i unionens externa relationer. måste nu inom ramen för EU-samarbetet driva på för att få till stånd konkretion och vi föreslår att EU:s utrikestjänst EEAS får ökade resurser på området religions- och övertygelsefrihet. Flera europeiska länder har skakats av blodiga terrorattentat. Även har drabbats. I de flesta fallen är det islamister som ligger bakom terrordåden och allt tyder på att det fortsatt kommer att vara ett stort problem . De flesta av dessa terroristnätverk är internationella, vilket också ställer rättmätiga krav på EU-åtgärder. Den kanske viktigaste åtgärden för att stoppa terrorismen är att förhindra finansieringen och bryta dess strukturer. Genom att identifiera, spåra och bryta upp de kanaler genom vilka internationella terrorgrupper och nätverk förses med kapital ökar möjligheterna att förhindra framtida attacker. finansieras inte sällan extrema och jihadistiska grupperingar i från och . Välbeställda privatpersoner, ideella välgörenhetsorganisationer och stiftelser i dessa länder kan fungera som täckmantel för affärstransaktioner och penningtvätt som i förlängningen omvandlas till terrorstöd. Att kontrollera dessa kapitalflöden med bibehållen respekt för personlig integritet och grundläggande rättsstatsprinciper är nödvändigt. I grunden handlar det om kapital som förs mellan olika länder och som därför kan kontrolleras enbart med hjälp av gemensamma internationella åtgärder. Mot den bakgrunden har EU-samarbetet en viktig roll att spela, en roll som ytterligare måste stärkas om terrorfinansieringen effektivt ska kunna bekämpas. behöver bidra inom EU och andra internationella organisationer så att det internationella arbetet med (AML) förstärks. Detta med syfte att motverka just penningtvätt och att stoppa terrorfinansiering. behöver också verka inom EU och FN för att få till stånd sanktioner mot stater som sponsrar och sprider extremism. är enda demokrati, ett fritt land med en självklar rätt att försvara sig samt att skydda sin befolkning. och EU ska därför stå vid sida i kampen mot antisemitism, islamistisk terror och hot från fientliga stater som exempelvis . Ansträngningarna för en fredlig tvåstatslösning måste öka, men på grund av den förra regeringens ensidiga har anseende skadats och så även möjligheterna att agera som en konstruktiv part i framtida fredsförhandlingar. förespråkar en tvåstatslösning på den israelisk-palestinska konflikten, men vi anser att det var helt fel och förhastat av att erkänna . För att verka för en lösning mellan parterna krävs att det är möjligt för , och EU, att kontinuerligt hålla kontakt med både och företrädare för den palestinska myndigheten. Detta kräver att omgående återupprättar relationerna med . Att ensidigt och onyanserat framställa som roten till allt ont i är verklighetsfrånvänt och kontraproduktivt. Den internationella så kallade BDS-rörelsen (Global Boycott, Divestment and Sanctions Movement) verkar för att med hjälp av internationella åtgärder straffa . Bojkott ses som de enskilda individernas redskap, desinvesteringar innebär att utländska företag drar tillbaka viktiga investeringar, sanktioner är det politiska verktyget för att med handelshinder eller andra begränsningar protestera mot och skada . I utspel, intervjuer och uttalanden har rörelsens ledande företrädare förmedlat starkt Israelfientliga och antisemitiska synsätt, vilket lett till omfattande kritik. Bland annat därför att BDS-rörelsen agerar på samma sätt som det tyska nazistpartiet som införde bojkotter mot judiska butiker. Men också på grund av återkommande utfall som visar att rörelsen är motståndare till en tvåstatslösning och i grunden ifrågasätter rätt att existera. För att bemöta och motverka de icke-demokratiska och Israelfientliga synsätten inom BDS-rörelsen beslutade den tyska förbundsdagen att klassa rörelsen som antisemitisk. Förbundsdagen uppmanar den tyska regeringen att inte stödja aktiviteter som organiseras av BDS-rörelsen och att inte finansiera projekt som kräver en bojkott av . Runt om i finns nu en växande antisemitism som måste bemötas och motverkas. BDS-rörelsen vill genom bojkott, tillbakadragna investeringar och sanktioner avlegalisera och bekämpa den judiska statens existens, vilket är antisemitism. riksdag behöver fördöma den antisemitiska internationella BDS-rörelsen för dess spridande av antisemitiska föreställningar och hat mot staten samt ta avstånd från den och inte i någon form stödja eller finansiera dess projekt. Den bör verka för ett motsvarande fördömande från EU:s och FN:s sida. Det finns dock fler sätt att återupprätta relationen till . tillhör, precis som , skaran av länder som satsar störst andel av BNP på forskning och utveckling per capita. är även en av världens ledande nationer inom life science och biotech. Små länder, som och , har inte samma resurser som större och därför är samarbeten inom teknologi nödvändiga. Trots den enorma potential som finns för svenska företag i och för utökad handel är det märkligt att Business ändå inte har ett kontor i landet. I stället sköts handeln från , från i , som förutom och även har 10 andra europeiska länder på sitt ansvarsområde. I ett medielandskap där de flesta nyheterna om handlar om konflikter, med antingen eller grannländerna, är det troligt att ett handelskontor hade gjort ännu större nytta. Vi kan konstatera att den nuvarande regeringen har varit allt annat än framgångsrik i att vårda relationen med enda demokrati, dvs. behöver därför en ny politik för . vill se ett effektivt och fokuserat nordiskt samarbete inom områden där vi tillsammans kan göra verklig skillnad. Våra länder möts på långt fler internationella arenor än då samarbetet en gång initierades och det nordiska samarbetet behöver därför effektiviseras. föreslår ett minskat anslag för 1:3 Nordiskt samarbete med . () bedriver en främjandeverksamhet i ett antal prioriterade länder. Detta är en verksamhet som tjänar ett gott syfte, inte minst det näringspolitiska området där man bidrar med viktiga kunskaper på exportområdet. Men har också andra uppdrag såsom att arbeta med ”Sverigebilden” utomlands. På detta område, liksom på exportområdet, är dock inte ensamt om att bedriva denna typ av verksamhet. Andra aktörer som har ett liknande uppdrag är bl.a. i utlandet, de svenska utlandsmyndigheterna och genom flera anslagsposter fördelade i budgeten. bedömning är att Svenska institutets omfattande verksamhet bör effektiviseras och skalas ner något varför vi anser att ska lyftas från anslaget 1:9 . minskar av samma anledning också anslaget 1:10 Information om i utlandet med . är ett oberoende och välrespekterat institut som bedriver forskning inom det utrikespolitiska området. Institutet har också några av mest framstående forskare på området knutna till sig. Institutets uppdrag är ”att främja intresset för och fördjupa kunskapen om utrikespolitiska frågor” vilket institutet väl lever upp till. gör dock en annan fördelning av medlen än regeringen och bedömer att det är nödvändigt att verksamheten effektiviseras. Därför anslår samma anslag för som anslogs 2017, vilket ger en minskning av anslaget för om . Det är bra att medel nu anslås för att bygga upp ett för , och vi förstår behovet av riksgränskommissionens arbete. Vi motsätter oss dock de besparingar på freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet som regeringen föreslår för att finansiera detta. prioriterar 1:2 Freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet och ökar därför anslagsnivån i förhållande till regeringens förslag. ökar anslaget med , ökar anslaget med och ökar anslaget med . Skånberg (KD)