mot · H7022054 · 2019-10-02 00:00:00 — Såväl arbetssätt som behandlingsmetoder måste ständigt förbättras i sjukvården. Vi vill att detta arbete systematiseras, inte minst genom att skarpare krav ställs på regioner och enskilda vårdgivare att implementera nationella riktlinjer och nya evidensbaserade behandlingsmetoder, på att fasa ut äldre arbetssätt och på att ständigt utveckla sin kunskap. Vi föreslår även att ges i uppdrag att utforma kunskapsstöd för hur kliniker, sjukhus och regioner kan införa återkommande peer review (kollegial granskning) som ett självklart inslag i svensk sjukvård. Det skulle stärka såväl anställda som patienter att regelbundet få en internationell sakkunnigblick på ett sjukvårdsområdes behandlingsmetoder, bemötande, logistik, arbetssätt och miljö. Det är en grundprincip för sjukvården att bara använda metoder vars effekter har bevisats vetenskapligt och som bygger på beprövad erfarenhet. Tyvärr är denna princip inte så självklar som man skulle kunna tro. När läkare tillåts rekommendera homeopatisk behandling eller ägna sig åt healing är vi ute på ett sluttande plan. Healing, homeopati och oklara formuleringar om komplementärmedicin hör inte hemma i svensk hälso- och sjukvård. Liberalerna välkomnar nya läkemedel och behandlingsmetoder – om de klarar samma hårda krav på effekt och säkerhet som all annan medicin! Läkarlegitimation måste säkras och fyllas med innehåll när det gäller kraven på vetenskaplighet. Lagen måste skärpas så att innehav av en läkarlegitimation tydligt förknippas med ansvar för den behandling och de råd man ger. Vi är därför tacksamma för förslagen i den så kallade att utvidga den s.k. kvacksalverilagen, något vi länge föreslagit. Vem som helst kan efter några dagars utbildning kalla sig för certifierad, auktoriserad eller licensierad terapeut, och behandla flera allvarliga sjukdomar. Det är en allvarlig brist som vi ser framemot att åtgärda. Sköra, sjuka människor i en utsatt situation får inte fortsatt svikas av vården och lagstiftarna. Jämställdhetsperspektivet behöver utvecklas i hälso- och sjukvården. får kvinnor färre provtagningar och undersökningar och fler biverkningar. I en studie publicerad i beskrivs att vårdinsatserna vid en mans hjärtinfarkt kostar mer än en kvinnas vårdinsatser. Fler män får intensiv utredning och behandling på hjärtavdelning. Fler kvinnor dör på sjukhus vid akut hjärtinfarkt. Den bristande jämställdheten slår åt båda håll. Mäns blindtarmar opereras med öppna bukoperationer, men kvinnor opereras med titthålskirurgi, som är betydligt enklare för patienten. All vårdrelaterad statistik ska analyseras ur ett genusperspektiv. Skillnader i behandling kan vara medicinskt motiverade, men det vet vi inte förrän vi analyserat dem. Även kunskapen om skillnader mellan kvinnors och mäns sjukdomsbilder måste förbättras. Såväl den medicinska utvecklingen som ett allt längre liv för allt fler av oss människor är fantastiska framgångar att vara tacksam för. De innebär dock även att vi kan ha ekonomiska utmaningar framför oss, som kommer att kräva tydliga prioriteringar i sjukvården. styrs vårdens prioriteringar av den prioriteringsplattform som togs fram av (Vårdens svåra val, SOU 1995:5) och som antogs av (prop. 1996/97:60). Den vilar på tre grundläggande och rangordnade etiska principer, nämligen människovärdesprincipen: alla människor har lika värde och samma rätt oberoende av personliga egenskaper och funktioner i samhället behovs–solidaritetsprincipen: resurserna bör fördelas efter behov kostnadseffektivitetsprincipen: vid val mellan olika verksamheter eller åtgärder bör en rimlig relation mellan kostnader och effekt, mätt i förbättrad hälsa och förhöjd livskvalitet, eftersträvas. Att principerna är rangordnade är viktigt och tydligt uttalat i den etiska plattformen. har det skett en glidning av tolkningen av plattformen så att kostnadseffektiviteten kommit att rangordnas högre, vilket har medfört att patientgrupper ställts mot varandra. Vi menar att kostnadseffektivitet är relevant när det gäller vårdens organisation och som prioriteringsprincip vid val mellan olika behandlingsmetoder, men inte för att ställa patientgrupper mot varandra. Små patientgrupper som behöver kostnadskrävande insatser för behandling av sina sjukdomar ska inte riskera att få stå tillbaka till förmån för behandling av stora patientgrupper med lindrigare sjukdomar. bekostas viss vård bara av gemensamma resurser om det finns speciella medicinska skäl, bland annat närsynthetsoperationer, kosmetiska operationer och resevaccinationer. Framtida prioriteringar kan innebära att åderbråck och behandling av ärr, rosacea och andra åkommor tydligare får stå tillbaka för cancer och diabetesvård. Vi kan även behöva ställa tuffare krav på patienten, till exempel på rökstopp eller viktnedgång inför vissa operationer för bättre resultat. Detta är svåra frågor, som bör diskuteras brett och förankras väl, i en blocköverskridande överenskommelse i nära samråd med vårdens och omsorgens professioner. Vi vill se en bred utredning av sjukvårdens framtida prioriteringar, finansiering och behovet av justeringar av patientavgifter. Prioriteringarna bör regleras i hälso- och sjukvårdslagen samt i socialtjänstlagen. De formella kraven på samverkan mellan hälso- och sjukvården och omsorgerna har skärpts, till exempel genom lagen (2017:612) om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård. Denna samverkan bör utgå från en gemensam värdegrund när det behövs prioriteringar. Tryggare vård för patienter och anställda Ingen människa ska utsättas för rädsla, hot och trakasserier, allra minst den som ägnar sina dagar åt att lindra, bota och rädda liv. Ändå händer detta i sjukvården – där behöver vi ju alla hjälp, vare sig vi är välanpassade medelsvenssons eller har hamnat snett i livet. Sjukhus har aldrig varit helt fria från våld och hot. När människor blir svårt psykiskt sjuka kan paranoia, våldsamhet och aggression bli en del av en mycket svår sjukdomsbild. Inom alla delar av sjukvården kan berusade eller uppjagade patienter och anhöriga ha svårt att hantera sina känslor. När kriminellt belastade människor drabbar samman och blir patienter följer våldet med in i vården, med patientens anhöriga och vänner – och fiender. Enligt har nära hälften av alla sjuksköterskor utsatts för våld eller hot. Det finns ingen enkel lösning för att öka respekten för de människor som skyddar oss andra inom räddningstjänst, ambulans och sjukvård, men det finns uppenbara åtgärder att börja med. Det handlar bland annat om att skärpa påföljderna för hot och våld mot blåljuspersonal, vilket vi utvecklar i andra motioner. En ytterligare viktig detalj är att göra det enklare för sjukhus att få tillstånd att montera metalldetektorer för att hitta vapen och därmed skydda patienter och anställda. nekas sjukhus detta. Visserligen är säkerhetskontrollerna ett ingrepp i patienters integritet, men detta måste vägas mot medarbetares och andra patienters säkerhet. Sjukvården ska vara välkomnande och säker, och det kräver i sin tur trygga lokaler där både patienter, anhöriga och sjukvårdspersonal känner sig säkra. Som förtroendevalda behöver vi vända på varje sten för att uppnå detta. En stärkt roll för apotek och farmaceuter i hälso- och sjukvården Apotekare och receptarier har en viktig roll på apotek och i sjukvårdens läkemedelsgenomgångar. Vi ser att farmaceuternas roll kan utvidgas för att stärka patienternas trygghet och egenmakt och för att avlasta övrig hälso- och sjukvård. Farmaceuter kan i högre grad bli en del av klinikers sjukvårdsteam för att avlasta med hantering av läkemedelsförråd, med beredning och spädning av läkemedel och för att ge råd om biverkningar, interaktioner och om läkemedelsberedningars hållbarhet. Detta skulle kunna ge andra yrkesgrupper mer patientnära tid. Farmaceuter kan även spela en viktig roll på framtidens vårdcentraler och i närvård. beräknar att drygt 20 000 fall av sjukhusinläggningar på grund av läkemedelsbiverkningar skulle kunna undvikas . Det är därmed inte förvånande att rapporter pekar på att kommunalt anställda apotekare skulle ge ett tryggare liv för människor i LSS-boenden, i hemsjukvård och i äldreomsorg. Inte minst skulle ett farmaceutsortiment kunna införas på apotek för läkemedel som inte behöver vara receptbelagda, men som kräver kunnig rådgivning inför expedition. Det kan även utredas om farmaceuter bör få möjlighet att förlänga vissa typer av recept med en mindre förpackning läkemedel, exempelvis om en patient inte har möjlighet att boka sitt nästa läkarbesök . Eventuella krav på digitala system och på klinisk påbyggnadsutbildning för sådan receptförlängning bör ingå i en utredning. Vi välkomnar också en utveckling där framtidens apotek erbjuder vaccinationer, egenfinansierade blodtrycksmätningar, enklare urinprovtagningar och blodsockerkontroller. Det skulle avlasta den traditionella sjukvården och föra enklare vård närmare invånarna. Läkemedelsfrågor i övrigt utvecklas i vår kommittémotion om läkemedelsfrågor. Gulan Avci (L)