mot · H702124 · 2019-09-20 00:00:00 — 1 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en parlamentarisk utredning skyndsamt bör tillsättas som får i uppdrag att utreda hela det kommunala utjämningssystemet i syfte att göra det mer rättvist, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att hela det kommunala utjämningssystemet löpande bör ses över och tillkännager detta för regeringen. Systemet för kommunalekonomisk utjämning ska skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting i landet att kunna tillhandahålla sina invånare likvärdig service oberoende av kommuninvånarnas inkomster och andra strukturella förhållanden. Meningen är att skillnader i kommunalskatt i stort ska spegla skillnader i effektivitet och service- och avgiftsnivå och inte bero på strukturella skillnader. Utjämningssystemet består av fem olika delar: (i) Inkomstutjämning En utjämning av skatteinkomster mellan kommuner och mellan landsting där kommuner och landsting med en skattekraft av medelskattekraften får ett bidrag och kommuner och landsting med en skattekraft av medelskattekraften betalar en avgift. (ii) Kostnadsutjämning Består av flera delmodeller där kommuner och landsting med en ogynnsam kostnadsstruktur får ett bidrag av staten. De som har en gynnsam struktur får i stället betala en avgift till staten. (iii) Strukturbidrag Utgörs av vissa delmodeller i kostnadsutjämningen som var av regionalpolitisk karaktär. Dessutom ingår ett tillskott till de kommuner och landsting som i jämförelse med det tidigare systemet fick stora intäktsminskningar i och med införandet av det nuvarande utjämningssystemet. (iv) Införandebidrag De förändringar i systemet för kommunalekonomisk utjämning som trädde i kraft innebar betydande intäktsförändringar för vissa kommuner och landsting. För att mildra effekten av förändringarna har därför ett införandebidrag införts, som innebär att intäktsminskningar till följd av förändringarna fördelas och begränsas till högst per invånare och år. ingår även en särskild kompensation för förändringarna i inkomstutjämningen . (v) Regleringsbidrag/regleringsavgift Är en restpost som beräknas som skillnaden mellan de av anvisade medlen och summan av ovan uppräknade bidrag och avgifter, samt fördelas mellan kommunerna respektive landstingen med ett enhetligt belopp per invånare. 3 Stora skillnader i skattesats () har på uppdrag studerat skillnaderna i total skattesats (skattesats till kommun plus skattesats till landsting) . För att belysa detta har skillnaderna i genomsnittlig total skattesats mellan de 5 kommuner som har lägst och de 5 kommuner som har högst total skattesats studerats. Jämförelsen har gjorts . Hur denna skillnad utvecklats visas i figur 1 nedan. Figur 1 Skillnaden i genomsnitt mellan de 5 kommuner som har högst och de 5 kommuner som har lägst skattesats (procentenheter) Källa: , Dnr 2019:722. Som framgår av figuren minskade skillnaderna i total skattesats . har de dock ökat trendmässigt och 2019 uppgår skillnaden (genomsnittet) mellan de 5 kommuner med högst skattesats och de 5 kommuner med lägst skattesats till . Det finns ett tydligt mönster i vilka kommuner som är hög- respektive lågskattekommuner. De högsta skatterna finns i glesbygdskommuner som , och , medan de lägsta återfinns i storstadsnära pendlingskommuner som , och . De stora skillnaderna i kommunalskatt innebär t.ex. att en undersköterska som bor i och har en inkomst på betalar ca mer i skatt jämfört med en undersköterska som har lika lön men som bor i . 4 Vad förklarar skillnaderna i skattesats Vad förklarar de stora skillnaderna i skattesats mellan olika kommuner och landsting? I uppsatsen ”Samma skatt – samma välfärd? Effektivitet, service och skatter i kommuner och landsting” studerar docent vid denna frågeställning. Två hypoteser testas med hjälp av regressionsanalyser. Den första hypotesen, ”effektivitetshypotesen”, innebär att skillnader i skattesatser helt kan förklaras av skillnader i effektivitet, dvs. svag effektivitet balanseras upp av höga skatter. Om denna hypotes är giltig når utjämningssystemet målet, men kommunernas förmåga att använda resurserna på ett kostnadseffektivt sätt skiljer sig åt. Den andra hypotesen, ”servicehypotesen”, innebär att skillnader i skattesats förklaras av skillnader i grad av service. I studien finner ett visst stöd för effektivitetshypotesen inom landstingens hälso- och sjukvårdsverksamhet. Analysen kommer fram till att skillnader i servicegrad mellan landstingen kan förklara ca av den totala skatteskillnaden på mellan landets landsting –2009. Beträffande primärkommunernas verksamhet är stödet för såväl effektivitets- som servicehypotesen generellt sett svagt. finner att vald servicenivå förklarar av skillnaderna i skattesatserna. Inom omsorgsverksamheten finns inget stöd för servicehypotesen. Detsamma gäller för – däremot finns där ett svagt stöd för effektivitetshypotesen. I studie förklarar skillnader i effektivitet inom av variationerna i skattesatser. Inom gymnasieskolan visar analys inget stöd för effektivitetshypotesen. Däremot finner studien ett negativt samband mellan servicenivå och skattesats, vilket ju är ett resultat som går tvärtemot servicehypotesens antaganden. Detta resultat tyder på att servicen inom gymnasieskolan är högre i kommuner med låga skattesatser och lägre i kommuner med höga skatter. En förklaring till resultatet kan vara att kommuner med höga skatter har en – trots skatterna – mer pressad ekonomi p.g.a. strukturella faktorer som utjämningssystemet inte klarar av att utjämna. 5 Tillsätt en parlamentarisk utredning Som vi har kunnat se är skillnaderna i total skattesats stor mellan landets lågskattekommuner och de med hög skattesats. Dessa skillnader har också ökat trendmässigt . Studien ”Samma skatt – samma välfärd? Effektivitet, service och skatter i kommuner och landsting” av docent finner inget stöd för att någon större del av skillnaderna i skattesats skulle bero på skillnader i vald servicenivå. Studien finner heller inget stöd för att någon större del av skillnaderna i skattesats förklaras av skillnader i effektivitet. Det ligger nära till hands att tro att skillnaderna mellan de kommunala skatterna till stor del har strukturella orsaker, som utjämningssystemet inte full ut klara av att balansera. Att välfärden i t.ex. skulle vara så överlägsen jämfört med att det är värt i kommunalskatt förefaller osannolikt. Tanken bakom organiseringen och finansieringen av välfärdstjänsterna är att du ska få likvärdig sjukvård, skola och barn- och äldreomsorg var du än bor i landet. Det kommunala utjämningssystemet har utretts . Det ligger i sakens natur, då det sker ekonomiska och demografiska förändringar som gör att man behöver modifiera utjämningssystemet. Den senaste utredningen, Lite mer lika, Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting (SOU 2018:74), lämnade sitt betänkande . Utredningen var emellertid avgränsad till att enbart analysera och lämna förslag på ändringar i kostnadsutjämningen. Detta innebar att inkomstutjämningen, som är den bärande delen i det kommunala utjämningssystemet, lämnades åt sidan. Med anledning av utredningen lämnade regeringen lagrådsremissen Ändringar i kostnadsutjämningen för kommuner och landsting till lagrådet. I lagrådsremissen föreslår regeringen att den grundläggande uppbyggnaden av det nuvarande systemet i huvudsak bibehålls, men att vissa förändringar och uppdateringar genomförs för att systemet i högre grad ska beakta strukturella behovs- och kostnadsskillnader. menar att hela den kommunala utjämningen bör utredas förutsättningslöst. En parlamentarisk utredning bör skyndsamt tillsättas som får i uppdrag att utreda hela det kommunala utjämningssystemet i syfte att göra det mer rättvist. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Hela det kommunala utjämningssystemet bör också löpande ses över. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Ciczie Weidby (V) [1] .