mot · H7022669 · 2019-10-03 00:00:00 — Ett av problemen har varit att de enskilda stölderna i sig ofta anses vara ringa, vilket innebär att de aktuella straffsatserna är låga och att polisen inte alltid har prioriterat brotten. När man summerar de enskilda stölderna blir dock bilden en annan. Det blir då tydligt att det finns en systematik i tillvägagångssättet och att de sammanlagda beloppen kan vara betydande. har tidigare riktat ett tillkännagivande till regeringen i syfte att införa en ny brottsrubricering: systematisk stöld (2015/16:JuU18), i syfte att komma till rätta med den här problematiken. Det är angeläget att regeringen nu påskyndar detta arbete. Det är också av stor vikt att samarbetet inom EU för att finna och återgälda stöldgodset stärks eftersom stöldgodset, ofta på , lämnar landet. Äganderätten är ett grundfundament för de gröna näringarna. Äganderätten och förvaltarskapstanken – att man vårdar och förvaltar det man äger till nytta även för kommande generationer – är också viktiga fundament i den moderata ideologin och bärande delar av marknadsekonomin. Många markägare och företagare inom de gröna näringarna ger i växande omfattning uttryck för oro över att äganderätten håller på att urholkas – ofta genom små steg och åtgärder som var för sig inte alltid uppfattas som särskilt dramatiska men som sammantaget innebär kraftiga inskränkningar. Äganderätten befinner sig på ett sluttande plan som lutar allt kraftigare. Det kan handla om allt från biotopskydd eller andra begränsningar av nyttjanderätten till att bedömningar och hantering av tjänstemän på ansvariga myndigheter uppfattas som orimliga och obalanserade. Regeringen har omsider tillsatt en äganderättsutredning. Men risken är påtaglig att den inte kommer att kunna ge tillräckliga svar på avgörande äganderättsfrågor för skogen. För att de svenska lantbruken ska stärkas i den internationella konkurrensen krävs bättre lönsamhet. (SOU 2015:15) har funnit att större jordbruksföretag generellt sett är mer lönsamma än de småskaliga jordbruken. Till stor del beror det på att de större företagen har högre produktivitet tack vare stordriftsfördelar. Utvecklingen har också varit sådan att lantbrukandet går mot färre, men större, enheter. Det är troligt att de stora enheterna kommer att växa och att de mindre enheterna kommer att bli färre. som det ur produktivitetshänseende kan vara positivt behöver de mindre enheternas olika viktiga funktioner bejakas. Även de mindre lantbruksenheterna behöver stärkas. Enligt drivs strukturomvandlingen bland annat av ny teknik, ökad kompetens, nya regelverk, utveckling av marknaderna samt av kostnaderna för arbetskraft. Det vore bra om fler, även mindre, lantbruk hade möjlighet att tillgodogöra sig och anpassa sig till dessa förändringar i relevant omfattning. Vad som kan göras från politiskt håll är främst att på olika sätt bidra till bättre kompetens i lantbruket, ge tillgång till fler marknader att konkurrera på samt bidra till bättre förutsättningar för företagande generellt. lyfter fram behovet av att göra en översyn av jordförvärvslagen. Nuvarande lagstiftning innebär en rad fördelar för att säkerställa möjligheten att bedriva även småskalig verksamhet, bidra till en levande och aktiv landsbygd och skapa ett brett engagemang i de gröna näringarna. anser att detta är viktigt att värna och är därför tveksamma till att göra stora förändringar av lagen. finns det vissa problem med nuvarande regelverk som det vore önskvärt att försöka komma åt, exempelvis kopplat till generationsskiften eller det faktum att bolagsförbudet innebär att den personliga ekonomin i praktiken blandas med verksamhetens. anser därför att det är rimligt att en utredning görs i syfte att undersöka om det går att hitta förbättringsmöjligheter. Regeringen har gett () i uppdrag att genomföra en sådan utredning. Det är viktigt att konsekvenser av eventuella förändringar och möjligheten att motverka negativa sådana noggrant klargörs. Först när en ordentlig utredning finns är det möjligt att ta ställning till eventuella förändringar. En stor del av den svenska jordbruksmarken, enligt (SOU 2015:15) mellan , brukas under arrendeavtal. Möjligheten att arrendera mark eller att arrendera ut mark är viktig för det svenska jordbrukets funktion och produktivitet. Dessvärre är arrendelagstiftningen till delar föråldrad. Det har gjort att ettåriga sidoarrenden, till vilka besittningsskydd för arrendatorn saknas, har blivit fler till antalet. Till stor del beror det på att markägarna inte gärna vill riskera att förlora rådigheten över den egna marken och vill undvika att komma i konflikt med arrendatorer. förlängs en stor andel av dessa ettåriga arrendeavtal. För att komma ifrån den situationen föreslog (SOU 2014:32) att även ettåriga sidoarrenden ska omfattas av ett mått av besittningsrätt. Det skulle kunna bidra till att stärka långsiktigheten i de arrendeavtal som upprättas, men låser fast det svenska jordbruket i en föråldrad struktur för ägande och brukande. I många fall har både arrendator och markägare intresse av att skapa mer långsiktighet för att kunna nyttja marken mer effektivt. Om det svenska lantbruket och livsmedelsproduktionen ska stärkas behöver reglerna för arrenden istället mjukas upp och bli mer rimliga i förhållande till den strukturrationalisering som sker i lantbruket, både i och internationellt. I grannländer som , och råder större avtalsfrihet vad avser jordbruksarrenden. Det finns skäl till bättre marknadsanpassning av och ett större mått av flexibilitet i de svenska arrendereglerna. Vi föreslår därför att upp till femåriga avtal för sidoarrenden utan bostadshus som upprättas ska omfattas av avtalsfrihet avseende besittningsskydd och arrendeavgift. kan arrendelagstiftningen i stort behöva ses över och kompletteras med ett större mått av avtalsfrihet. Det finns exempel på treåriga handläggningstider. Då kan affärsmöjligheten ha försvunnit tillsammans med viljan att faktiskt investera och förbättra sin verksamhet. Detta motarbetar inte bara livsmedelsstrategin utan försvårar avsevärt för enskilda näringsidkare. vill effektivisera arbetet med miljötillståndsprocesser hos länsstyrelserna. De svenska skatterna och andra kostnader orsakade av politiska beslut är höga i jämförelse med våra konkurrentländer och är en viktig orsak till försämrad konkurrenskraft. anser att det är nödvändigt att minska den totala skatte- och kostnadsbördan i hela livsmedelskedjan om konkurrenskraften ska kunna stärkas. De gröna näringarnas konkurrenskraft behöver stärkas genom enklare regler och bättre harmonisering mot EU. Kraven ska fortsatt vara högt ställda, men reglerna måste bli mer resultatstyrda och flexibla. anser att effekterna på svenska företags konkurrenskraft alltid måste beaktas när nya skatter och andra ekonomiska styrmedel ska införas eller befintliga ska förändras. Skatter på för livsmedelssektorn nödvändiga insatsvaror, såsom diesel och handelsgödsel, hämmar sektorns konkurrenskraft. Skatt på handelsgödsel är dåligt, eftersom den inte har en miljöstyrande effekt, och sannolikt minskar användningen av handelsgödsel endast marginellt eftersom alternativen är så mycket mindre effektiva – det blir enbart en kostnad och en konkurrensnackdel för jordbruket och livsmedelssektorn. För att det svenska lantbruket och den svenska livsmedelsindustrin ska kunna stå sig i den internationella konkurrensen krävs att kostnaderna för livsmedelsproduktionen samt dess nödvändiga transporter minskar. Kostnaderna för drivmedel är en stor nackdel jämfört med våra konkurrentländer, till stor del beroende på högre skatter. Regeringen har valt att genomdriva en överindexering av drivmedelsskatterna. För att hela landets utvecklingskraft och tillväxtpotential och sysselsättningsmöjligheter tas till vara vill permanent ta bort regeringens överindexering av drivmedelsskatterna och sänka drivmedelsskatterna. Det förstärker konkurrenskraften för jordbruket och gör det billigare att ta bilen. Vi menar allvar med att hela ska leva. Vi finner det vidare orimligt att lantbrukare med fyrhjulingar i sin verksamhet skall förmånsbeskattas med motiveringen att möjligheten finns att använda fordonet i privat bruk. Regeringen har för avsikt att införa en skatt på avstånd för lastbilstransporter, en kilometerskatt. är ett stort land i utkant, och avstånden är en konkurrensnackdel för det svenska näringslivet i allmänhet och för de areella näringarna i synnerhet. Att införa en kilometerskatt vore förödande för livsmedelssektorn och landsbygden. tar kraftigt avstånd från införandet av en kilometerskatt. Vi menar att utmaningen med att få ned de klimatskadliga utsläppen från transportsektorn bättre löses genom ny teknik, exempelvis utökad elektrifiering av transportsektorn och inblandning av mer biodrivmedel i bränslemixen, vilket dessutom innebär ytterligare utvecklingsmöjligheter för både jordbruks- och skogsnäringen. Att dessutom införa en skatt på avstånd gynnar inte klimatet då det skulle belasta även de mest miljövänliga motorerna. Punktskatter på enskilda livsmedel, såsom kött och socker, har aktualiserats i debatten. står fast vid att vi är emot denna typ av beskattning av flera skäl. Vi tycker att det är principiellt tveksamt att politiskt styra konsumtion på det viset, även om det finns vissa undantag där det kan vara befogat. Erfarenheter från andra länder visar att det är osäkert huruvida punktskatter bidrar till minskad konsumtion av exempelvis kött eller socker. Det finns dock en uppenbar risk att en särskild beskattning av vissa livsmedel främst skulle slå mot svenskproducerade produkter, som ofta är premiumprodukter i det övre prissegmentet, och därmed ytterligare försämra det svenska jordbrukets och den svenska livsmedelsproduktionens konkurrenskraft. Regelverk för stärkt konkurrenskraft Utgångspunkten måste vara att regler som berör företagen i livsmedelskedjan ska vara utformade på ett sätt som stärker och inte försvagar företagens konkurrenskraft. Regelverken, både på EU-nivå och på nationell nivå, bör dessutom vara långsiktiga för att företagen ska ha rimliga förutsättningar att anpassa sig till dem. Tyvärr ser det inte alltid ut så . Det finns ett omfattande behov av att lätta på regelbördan för svenska jordbrukare och livsmedelsföretag. har ett stort antal förslag till förändringar som vi anser att regeringen ska ta fasta på framöver. För att ta ett helhetsgrepp och stärka konkurrenskraften vill tillsätta en regel- och för de gröna näringarna. Den behöver identifiera vilka regelförenklingar som kan genomföras, hur administrationen kan minskas och myndighetskontakterna effektiviseras. Vi vill ge i ansvar att samla näringen och berörda myndigheter för dessa ändamål. Resultatstyrning framför åtgärdsstyrning i miljö- och djurskyddet Förutsättningarna för verksamheter kan skilja sig åt beroende på en rad olika faktorer, exempelvis beroende på var i landet man befinner sig. Åtgärder kan också ge olika resultat, beroende på de förutsättningar som råder i enskilda fall. Syftet med regelverk måste vara att uppnå vissa önskade resultat, men vilka åtgärder som används för att nå resultaten borde vara av underordnad betydelse, inom vissa ramar. anser därför att det är angeläget att i större utsträckning utforma regelverk som tar sikte på önskade resultat snarare än på detaljreglering av åtgärder. Syftet och målet med svensk djurskyddslagstiftning bör vara att djuren ska må bra och leva hälsosamt. Detta syfte kan dock uppnås på olika sätt. Vi vill därför se mer av resultatstyrda regler som säkerställer djurskyddet, men vägen dit kan variera. Som exempel kan nämnas att moderniserade reglerna avseende beteskravet , för att öka flexibiliteten. Vi välkomnar det, som det är angeläget att resultaten av förändringen följs upp. För att stärka den svenska animalieproduktionen är vi beredda att när det specifikt gäller beteskravet överväga andra modeller, exempelvis ekonomiska incitament. Beteslagstiftningen i dess nuvarande form borde ses över i en utredning. Det handlar både om att undersöka hur lagstiftningen påverkar djurens välbefinnande, till exempel hur extremtorkan påverkade korna, och om hur lagstiftningen påverkar böndernas konkurrenskraft och lönsamhet. Dagens miljöersättningar baseras i stor utsträckning på vilken åtgärd som utförs, snarare än det resultat som uppnås. Det leder ibland till att ändamålsenliga åtgärder inte genomförs, eller – ännu värre – att ineffektiva åtgärder genomförs, med följden att nationella miljömål motverkas, vilket har konstaterats i olika studier. Som exempel kan nämnas problemet med näringsläckage, där bevisat ineffektiva åtgärder ofta används, till följd av regelverken. Det vore bättre att mäta det faktiska resultatet – det vill säga den faktiska minskningen av näringsläckaget – i stället för att kräva åtgärder som motverkar syftet. Vi föreslår därför att miljökrav och miljöersättning. Effektiva och enhetliga livsmedelskontroller har riktat tillkännagivanden om uppdrag till Statskontoret med syfte att arbeta för att i högre grad undvika förelägganden vid livsmedelskontroller samt att uppdrag borde utformas så att deras arbete också bidrar till att underlätta företagande inom livsmedelssektorn. Statskontoret inkom med sin utredning . Vi förutsätter att regeringen nu arbetar aktivt utifrån de beslut som fattat. Ansvaret för livsmedelskontrollerna ligger främst på nivå. Vanligtvis betalar livsmedelsföretaget en fast avgift för de kontroller kommunen ska göra. genomförs det sammantaget för få livsmedelskontroller runt om i landet. Det leder till att många livsmedelsföretag upplever att de inte får de kontroller som de betalar för, och det kan även vara ett problem för livsmedelssäkerheten gentemot konsumenten. Vi föreslår i stället en ny modell där företagen betalar en mindre, fast administrativ avgift , och därutöver faktureras företagen endast efter utförd kontroll. Fokus på kontrollerna bör dessutom vara en gemensam dialog mellan inspektör och företag, där målet är att gemensamt lösa eventuella problem innan företaget får ett föreläggande. Vi föreslår därför att ges i uppdrag att arbeta fram en policy för livsmedelskontroll som grundar sig på dialog och en tydligare koppling mellan avgift och faktiskt utförd kontroll. I bland annat och har man ett system med standardiserade kontrollsymboler som gör det enkelt för kunden att se hur företaget har klarat sig i livsmedelskontrollen. Det bör övervägas huruvida ett liknande system bör införas även i . Det gör det enkelt för kunden att välja säker mat, och de företag, butiker och restauranger som har en god livsmedelssäkerhet kan marknadsföra det gentemot kunderna. Om ett livsmedelsföretag och en livsmedelsinspektör inte kan enas kring ett beslut går det att överklaga till kommunen. Går det inte att hitta en lösning går ärendet vidare till högre instans, förvaltningsrätten. Det är ett krångligt och tidskrävande system. I de flesta fall fungerar livsmedelskontrollerna utmärkt, men om problem skulle uppstå måste det finnas andra vägar att gå framåt, innan en överklagandeprocess påbörjas. Därför föreslår vi att livsmedelsföretag ska ges rätt att, under vissa omständigheter, byta livsmedelsinspektör. I vissa mindre kommuner finns bara en livsmedelsinspektör, vilket med dagens lagstiftning innebär att det inte skulle gå att byta livsmedelsinspektör. För att kunna tillgodose möjligheten att byta inspektör föreslår vi att mindre kommuner åläggs att samverka med andra kommuner och kunna erbjuda möjligheten till byte av livsmedelsinspektör. Genom fördjupad samverkan ökar det även möjligheten till specialisering för de olika inspektörerna, jämfört med då en inspektör måste kunna allt, och ger möjlighet till generellt högre kompetens på området. Enklare att starta livsmedelsföretag Att starta företag i livsmedelsbranschen kan vara tufft, särskilt för små företag som arbetar i liten skala. Vi tycker att det ska bli lättare att starta företag, och en del i det är att se över möjligheterna att ge företag som är i uppstartsskedet dispens från vissa krav som medför kostsamma investeringar. Självklart måste dock höga krav på livsmedelshygien säkerställas och kontrolleras. Vår utgångspunkt är att det aldrig ska löna sig att fuska eller bryta mot lagen. Dessvärre kommer återkommande rapporter om livsmedelsbedrägerier och att kriminella grupperingar runt om i tjänar pengar på falska produkter, exempelvis produkter med falsk ursprungsmärkning eller felaktig innehållsdeklaration eller där datummärkningen har förfalskats. Utöver det uppenbara lurendrejeriet i att marknadsföra produkter som något annat än de egentligen är utsätts också konsumenterna för risker, vilka i värsta fall kan leda till fara för människors hälsa. Det absolut viktigaste för att motverka livsmedelsbedrägeri är att alla länder inom EU gemensamt arbetar med denna fråga, eftersom mycket mat handlas inom EU:s inre marknad. Livsmedelsbedrägerier är också ofta kopplade till annan brottslighet, varför frågan är särskilt viktig att belysa. Därför anser vi att denna fråga ska prioriteras högre, att regeringen ska vara pådrivande på EU-nivå och att gemensamma insatser ska göras, inte minst för att fördjupa samverkan mellan EU:s medlemsstater och deras berörda myndigheter vad beträffar exempelvis informationsutbyte. Samarbeten mellan myndigheter, både i och utanför , bör förbättras och göras mer strategiska och systematiska för att upptäcka livsmedelsbedrägerier. (SOU 2015:15) har identifierat problem med uteblivna investeringar i lantbruket och livsmedelsproduktionen. Bland annat konstaterar utredningen – föga förvånande – att investeringar inte kommer till stånd om lönsamheten anses vara för låg. är investeringar nödvändiga för att skapa tillväxt och värdeskapande, och utredningen konstaterar vidare att åtgärder behöver vidtas för att skapa förutsättningar för mer kostnadseffektivt byggande. Lagstiftningen om byggande på jordbruksmark behöver därför ses över med inriktningen att begränsad bebyggelse ska vara tillåten. Ridhus och andra liknande byggnader utanför detaljplanelagt område bör vara befriade från krav på bygglov. Reglerna för vattentjänster och avlopp bör ses över för att göras enklare och mer tillåtande i förhållande till byggnation utanför detaljplanerat område. bör brister i dagens lagstiftning som innebär begränsningar i möjligheterna att exempelvis till skäliga kostnader åtgärda befintliga anläggningar korrigeras. Vidare bör konsekvenserna av att ta bort kravet på obligatorisk förprövning vid ny-, om- eller tillbyggnad av djurstallar samt vid inredning för djur övervägas. Bättre möjlighet till anpassning vid regelskärpningar När nya regler kommer på plats eller befintliga regler skärps finns en risk att lagstiftaren och myndigheterna har väl bråttom att genomföra dessa. Det medför att företag inom primär- och livsmedelsproduktionen får svårt att på ett rimligt sätt genomföra nödvändiga förändringar i sin verksamhet. Följden av sådana snabba skiften i regelverken riskerar i extremfallen att bli att företag blir tvungna att säga upp medarbetare och i vissa fall lägga ner sin verksamhet. föreslår att konsekvenserna av alla skärpta regler ska analyseras noga och att företag i primär- och livsmedelsproduktionen alltid ska ges en rimlig tidsram för att ställa om sin verksamhet. Bättre möjlighet för egenproduktion och försäljning Många lantbrukare har vågat ta steget att börja sälja den egna gårdens produkter och i många fall även förädla sina råvaror till färdiga livsmedel. Det är en utveckling som välkomnar. Vi vill bidra till att fler ska våga ta steget och har därför förslag till regelförenklingar som gör det lättare att satsa på livsmedelsproduktion och livsmedelsförsäljning. välkomnar därför att regeringen identifierat måltidsupplevelser som en del av besöksnäringen. understryker detta det märkliga i regeringens agerande när satsningen ”– det nya matlandet” som initierades under den moderatledda regeringen lades ner. Satsningen hade som delsyfte att lyfta just måltidsupplevelsen som en viktig del av besöksnäringen. Regeringens agerande har inneburit en onödig tvåårig paus i arbetet i väntan på livsmedelsstrategin. Småskaliga och mobila slakterier Småskaliga slakterier är viktiga för att möjliggöra ett ökat utbud av närproducerade livsmedel samt skapar en viktig infrastruktur för att stärka den växande gastroturismen. Fler småskaliga slakterier runt om i landet leder dessutom till kortare djurtransporter och skapar arbetstillfällen, som försörjningen av kött förenklas i händelse av störningar i infrastrukturen. Den moderatledda regeringen sänkte avgiften för småskaliga slakterier just av dessa anledningar, vilket ökade konkurrenskraften för både primärproducenter och slakterierna, och under tid vid makten fördubblades antalet småskaliga slakterier. Vi vill gärna att fler småskaliga slakterier ska kunna etableras och vill därför att de regler som gäller ska ses över i syfte att ytterligare förenkla dem. Slakteri- och vilthanteringsanläggningar ska betala avgift till för offentlig kontroll. har bland högsta avgifter för köttkontroll. Detta innebär en klar konkurrensnackdel. behöver effektivisera sin verksamhet. Men det behövs ett riktat stöd för att avgifterna ska bli lägre för enskilda lantbrukare och ligga på en nivå närmare europeiska konkurrenter. Allt fler mikrobryggerier, musterier, vinodlingar och destillerier etableras i . Det är en utveckling som bör tas tillvara, eftersom den bidrar till en levande landsbygd med fler jobb i tillverkningen och god potential till fler jobb i besöksnäringen. Ett stort problem för de företag som tillverkar alkoholhaltiga drycker är att det inte är tillåtet att sälja de egna produkterna på gården, beroende på alkoholmonopolet. anser att de svenska mikrobryggerierna, vinodlarna och andra producenter av alkoholhaltiga drycker ska få motsvarande möjligheter till försäljning vid produktionsstället som finns i övriga EU. Argumenten emot gårdsförsäljning brukar handla om oro för att Systembolagets detaljhandelsmonopol i så fall skulle hotas. Eftersom har både detaljhandelsmonopol och gårdsförsäljning menar vi att det är en invändning som saknar relevans. Ett alternativ för att tillåta gårdsförsäljning kan vara att kopiera det finska regelverket, medan ett annat alternativ kan vara att låta alkoholproducenterna agera som ombud för Systembolaget med rätt att lagerhålla sina egna produkter. vill att gårdsförsäljning tillåts i hela landet, men är öppna för att försöksverksamhet i någon del av landet kan vara ett första steg. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att gårdsförsäljning bör möjliggöras (2017/18:SoU8) och vi förväntar oss att regeringen agerar i linje med detta. Hästarna – en naturlig del av svenskt lantbruk Hästnäringen är för många landsbygdsbor både en hobby och en inkomstkälla. Ett stort problem för många inom hästnäringen är att konsumentköplagen gäller vid försäljning av hästar. Det innebär att en säljare som har sålt en fullt frisk häst kan tvingas att relativt efter försäljningen köpa tillbaka samma häst i ett försämrat tillstånd. Följden av detta är att många drar sig för att sälja sin häst, vilket inte är bra för vare sig hästen, ägaren eller hästnäringens utveckling. Vi anser därför att det finns skäl att se över konsumentköplagen för att modernisera den vid handel med hästar. riktade ett tillkännagivande till regeringen med denna innebörd (2016/17:CU12), och det är angeläget att regeringen skyndsamt agerar i enlighet med vilja. Det behövs också en bredare översyn av hästbranschens villkor för att stärka dess konkurrenskraft. Det finns svårigheter med regelverk kring t.ex. när hästar skall beta inom strandskyddade områden. Hästnäringen bör behandlas som en naturlig del av svenskt jordbruk och möta samma förutsättningar som annan jordbruksverksamhet och andra lantbruksdjur. Ersättningar och stöd ska betalas ut i tid Dagens regler för lantbruket gör att många lantbrukare är beroende av EU-stöd.