mot · H7022669 · 2019-10-03 00:00:00 — Särskilt tydligt har detta varit för mjölkbönderna, som har tagit skada av att marknadspriset för mjölk har varit och är väldigt lågt. I denna för så många mjölkbönder svåra situation försenades utbetalningar av jordbruksstöden. Det är mycket olyckligt för svenskt lantbruk. Vi anser att regeringen måste säkerställa att jordbrukarstöden betalas ut . Myndigheternas roll för att stärka konkurrenskraften Svenska myndigheter har i vissa fall en tendens att tolka EU-regler på hårdast möjliga sätt, vilket är negativt för konkurrenskraften för det svenska lantbruket och livsmedelsindustrin. (SOU 2015:15) föreslår att regeringen ska uppdra åt berörda myndigheter att samverka och medverka till förbättrad konkurrenskraft inom livsmedelssektorn. delar åsikten att myndigheterna bör bidra till ökad konkurrenskraft bland annat genom att systematiskt granska och identifiera åtgärder för att minska regelkrånglet inom livsmedelsproduktionen. Vi anser att detta bör skrivas in i respektive myndighets regleringsbrev. Vi anser att formerna för detta bör utredas och att myndigheterna omgående måste börja arbeta för stärkt konkurrenskraft. I samband med beslutet om livsmedelsstrategin riktade ett tillkännagivande till regeringen om att berörda myndigheter ska ges ett tydligt främjandeuppdrag gentemot näringarna. Myndigheterna ska inte enbart vara kontrollerande organ. Fokus bör skifta från ett myndighetsperspektiv till ett tydligare brukarperspektiv, vilket tydligt bör framgå av regeringens regleringsbrev. Myndigheter som arbetar med livsmedelsföretag bör i högre utsträckning tillhandahålla information samt underlätta och stödja livsmedelsföretagande. Det är angeläget att regeringen följer upp beslut. EU, internationell konkurrens och ökad harmonisering EU-medlemskapet har medfört stora förändringar för livsmedelssektorn, som under har utsatts för en hårdare internationell konkurrens. ser att det finns stora fördelar för den svenska livsmedelssektorn med att konkurrera på en öppen marknad. Det gäller särskilt för den svenska livsmedelsindustrin, vars företag exporterar förädlade livsmedel till ett värde av . Det kan inte nog understrykas att det finns ett ständigt behov av att anpassa de svenska reglerna till hur den internationella konkurrensen i livsmedelssektorn utvecklas och att de svenska uttolkningarna av EU-regler inte försvårar för sektorn i förhållande till andra EU-länder. har bland de högst ställda kraven på miljö- och djurskydd i världen. De är något vi är stolta över och som vi ser som viktiga mervärden för det svenska lantbruket och den svenska livsmedelsproduktionen. Ett problem är dock att producenterna har svårt att ta betalt för sådant som är lagkrav, även om det innebär ett mervärde jämfört med andra alternativ. Med långtgående lagkrav finns alltid risken att kostnaderna ökar så mycket att verksamheterna inte klarar konkurrensen, vilket kan leda till att de läggs ner och att produkterna ersätts av importerade alternativ. Om svenska regelverk leder till att svensk produktion slås ut och ersätts av alternativ producerade under betydligt sämre förhållanden har vi inte vunnit någonting. De EU-gemensamma regelverken för företag i primär- och livsmedelsproduktion kan anses vara lägstanivån för EU:s inre marknad. Det innebär att alla mer långtgående nationella regler och särkrav utöver den EU-gemensamma lagstiftningen riskerar att hämma de svenska företagens konkurrenskraft. Därför måste alla nationella särkrav alltid vara väl motiverade och konkurrensbedömda. Vi anser att svenska, mer långtgående särkrav för primär- och livsmedelsproduktionen med jämna mellanrum bör prövas och vid behov förändras i förhållande till rådande marknadssituation i syfte att tillåta större flexibilitet. Svensk tillämpning av EU-regler i lagstiftningen och att myndigheternas uttolkning av EU-direktiv har en tendens att bli onödigt strikt och ofta orsakar försämrad konkurrenskraft för livsmedelssektorn är högst problematiskt. föreslår därför att det av instruktionerna till samtliga berörda myndigheter ska framgå att när myndigheter ska tillämpa EU-direktiv eller EU-förordningar ska de göra det på ett sätt som medger så goda konkurrensförutsättningar som möjligt, inom EU-reglernas ramar, för berörda näringar. All odling, såväl konventionell som ekologisk, har behov av växtskydd i syfte att motverka ogräs, svampar och insekter. Användningen av växtskyddsmedel är och bör fortsatt vara omgärdad av omfattande restriktioner i syfte att minska riskerna. Det är dock viktigt att inte restriktionerna utformas på ett sätt som motverkar syftet. Exempelvis kan begränsningar avseende antal preparat, dosering eller antal behandlingar i värsta fall leda till ökad resistens och därmed i nästa steg till ökat behov av växtskydd. anser att det finns behov av att se över godkännandeprocessen för växtskyddsmedel, i syfte att göra den snabbare, effektivare och mer likvärdig med andra länder. Svenska myndigheters extremtolkningar gör att produktion i försvåras, med följden att enskilda företagares investeringar förlorar i värde samt att de svenska producenterna riskerar att konkurreras ut. Kemikalieinspektionens beslut att inte ge dispens för växtskyddsmedel som behövs i lökodlingen är ett exempel som uppmärksammades stort härom året. En konsekvens blir att odlingssuccessionen störs, med följden att odling av andra grödor kan ta skada. Med tanke på att den svenska användningen av växtskyddsmedel generellt sett är låg i jämförelse med konkurrentländer bidrar Kemikalieinspektionens beslut om förbud mot olika växtskyddsmedel dessutom till att större mängder växtskyddsmedel används i andra länder, vilket i långa loppet bidrar till en försämrad miljö och står i strid med det av fastslagna generationsmålet. anser att beslut om växtskyddsmedel ska fattas av i stället för av Kemikalieinspektionen, eftersom det ger bättre förutsättningar för en helhetsbedömning enligt intentionerna i växtskyddsförordningen. Dessutom anser vi att regeringen bör verka för att myndigheterna i större utsträckning använder sig av ömsesidigt erkännande av växtskyddsmedel och tar hänsyn till hur andra EU-medlemsstater förhåller sig i syfte att skapa konkurrensneutrala förutsättningar för det svenska jordbruket. Tyvärr ser vi även hur regeringen, på tvärs mot de överenskomna målen i livsmedelsstrategin, fortsätter att införa nya särkrav som försämrar svensk konkurrenskraft. beslutade regeringen om ytterligare förbud mot vissa växtskyddsmedel. Det är ett olyckligt beslut, eftersom de berörda produkterna inte används i och förbudet således inte behövs. Förbudet innebär dock att svenska bönder inte kan ta betalt för mervärdet, och det slår därmed mot konkurrenskraft och lönsamhet – i direkt strid med målen i livsmedelsstrategin. Ökad efterfrågan på svensk kvalitet Svensk livsmedelsexport är en av våra mest framgångsrika exportgrenar, och en ökad export är en grundbult för att öka svenskt livsmedelsföretagande och svensk livsmedelsproduktion. Svensk livsmedelsproduktion behöver stå på fler ben än den inhemska marknaden för att öka lönsamheten och möta den internationella konkurrensen. Svenska råvaror är i världsklass, och vi har all anledning att arbeta för ökad livsmedelsexport. Fler och fler får upp ögonen för bra mat, fler och fler oroas över antibiotikaresistens och fler och fler vill äta mat som producerats under goda förhållanden. Där har svensk mat allt att vinna. Frihandelsavtal och tillgång till nya marknader Den moderatledda regeringen verkade för att vi ska kunna exportera mer mat till genom handelsavtal. exporterar även mycket spannmål till tredje land. Det finns flera länder där svensk mat borde vara attraktiv och där vi bör verka för handelsavtal, däribland . Det är därför viktigt att driva frågan om handelsavtal med fler länder utanför EU. Med fler handelsavtal kan svenska livsmedelsproducenter öka sin export, vilket gynnar både primärproducenter och livsmedelsföretag. understryker vikten av att fler frihandelsavtal tas fram. Vidare är landsgodkännanden och anläggningsgodkännanden en viktig faktor för ökad export och bör därför prioriteras. bör också tillsätta livsmedelsattachéer på fler strategiskt viktiga exportmarknader, för att förbättra tillgången till dessa. Snus är en traditionell svensk tobaksprodukt, som har utvecklats med sin samtid. Även om snus knappast kan anses vara en hälsoprodukt medför det hälsofördelar genom att bidra till en lägre förekomst av rökningsrelaterad cancer i . Genom att tillåta export av snus till EU finns goda förutsättningar för fler svenska jobb, som frekvensen av rökningsrelaterad cancer potentiellt kan minska i hela EU. Vi anser därför att regeringen bör verka för att upphäva exportförbudet av snus inom EU. Lagstiftningen och andra regelverk innebär hårda krav när det gäller miljö och djurskydd som måste följas av svenska producenter. är det fortfarande vanligt att delar av offentlig sektor, vid upphandling av livsmedel, inte ställer motsvarande krav. I praktiken betyder det att har stiftat lagar som svenska producenter måste följa, som den offentligt upphandlade livsmedelskonsumtionen ofta sker utan att motsvarande krav ställs. I stället köps det in billigare och sämre alternativ, producerade i länder utan våra hårda krav. Det är en orimlig ordning. Det är inte försvarbart att en del av offentlig sektor ställer krav i lagstiftning som en annan del av offentlig sektor inte anser sig förpliktigad att följa när inköp görs. Kommuner och landsting är stora aktörer på livsmedelsmarknaden och har därmed stora möjligheter att påverka den. Hur offentliga upphandlingar genomförs är därför viktigt för konsumenter som inte kan välja själva, såsom elever, boende i äldreomsorgen och patienter i sjukvården, och som också har rätt till bra kvalitet. Upphandlingslagstiftningen ger numera goda möjligheter att ställa exempelvis miljökrav, och tillhandahåller på sin hemsida verktyg som gör att även små upphandlingsenheter kan ställa rimliga krav, utan att riskera att göra fel. Om offentliga upphandlare i större utsträckning skulle ställa krav motsvarande svenska djurskydds- och miljökrav skulle det innebära att konkurrensvillkoren blir mer likvärdiga mellan svenska och utländska producenter. Med fler smarta upphandlingar kan vi få bättre livsmedel i offentlig verksamhet och stärka företag som producerar livsmedel under goda förutsättningar, inklusive mindre svenska företag som har svårt att konkurrera i offentliga upphandlingar. Vi anser att det är rimligt att alla delar av offentlig verksamhet anstränger sig för att vid inköp följa de krav som gäller för svensk produktion. Eftersom vi värnar det kommunala självstyret måste det dock i slutändan vara respektive kommun eller landsting som avgör vilka krav man ska ställa. Vi anser att regeringen i större utsträckning bör uppmuntra och verka för att det vid offentlig upphandling ställs krav på god miljöhänsyn, bra djurskydd och låg antibiotikaanvändning. Kompetens, forskning och utveckling En välfungerande kompetensförsörjning är viktig för att stärka livsmedelskedjans konkurrenskraft och utvecklingsmöjligheter. Inom svensk livsmedelsindustri finns dessutom en tradition av stark innovationskraft, vilken ytterligare bör stärkas, bland annat genom satsningar på tillämpad forskning och enklare regler för att låta nya företag och produkter komma ut på den svenska och internationella marknaden. Mer forskning för en starkare livsmedelssektor För att ska ligga i framkant vad gäller livsmedel och för att svenska företag ska kunna nischa sig på den globala marknaden behövs mer forskning för ännu bättre livsmedel och stärkt konkurrenskraft, från primärproduktion till högförädlade produkter. I presenteras olika förslag för inriktning i jordbruks- och livsmedelsforskningen, vilka bör tas tillvara. Mer behovsdriven forskning som stärker konkurrenskraften inom jordbruks- och trädgårdssektorn behövs. Några av framtidens viktigaste utmaningar berör hälsa och en hållbar livsmedelsproduktion, vilket är områden där ligger i framkant. Det är därför viktigt att vi på flera plan värnar och utvecklar livsmedelsforskningen i . Vi anser att det finns behov av stärkt tillämpad forskning inom livsmedelsproduktionen. anser att behovsdriven forskning som stärker konkurrenskraften inom jordbruks- och trädgårdssektorn bör ges högre prioritet och att regeringen bör beakta detta i arbetet med nästa forsknings- och innovationsproposition. Vi delar bilden av att behovsdriven forskning som stärker konkurrenskraften är viktig och att det kan finnas skäl för en större samlad forskningssatsning inom primär- såväl som livsmedelsproduktionen. Det är därför positivt att Formas har fått i uppdrag att ta fram ett långsiktigt forskningsprogram. Vi ser också att det är av stor vikt att även SLU, , och tillsammans med relevanta intressenter inkluderas i arbetet med att ta fram ett förslag till vad en samlad forskningssatsning inom primär- och livsmedelsproduktionen ska omfatta. föreslår att SLU i samarbete med näringslivet samt svensk och internationell expertis inom universitet och högskola får i uppdrag att analysera och lämna förslag om hur kompetensförsörjningen för primärproduktionen kan stärkas genom högre utbildning. Utredningen föreslår att viktiga kunskapsområden för att stärka konkurrenskraften prioriteras inom ramen för kompetensutveckling och rådgivning inom landsbygdsprogrammet. Vi anser att förslag är en viktig utgångspunkt och att det bör genomföras. Dessutom anser vi att insatser behöver göras för att öka attraktiviteten hos universitetsutbildningar inom livsmedelssektorn. Vi föreslår därför att SLU får i uppdrag att i samarbete med relevanta intressenter se över hur livsmedelsutbildningar på universitetsnivå kan göras mer attraktiva. Det finns också ett behov av en bred översyn av utbildningarna inom primär- och livsmedelsproduktionen samt viltvårdsutbildningar i gymnasieskolan, yrkesvux och . Det rör sig bland annat om bättre samverkan med branscherna, med ökade inslag av praktik och till större del spjutspetsinriktning. I vissa utbildningar behövs en bättre anpassning till verksamheternas säsongsmässiga skiftningar. Vi anser att en översyn av dessa frågor skulle göra det lättare att utforma utbildningar som stärker kompetensförsörjningen inom primär- och livsmedelsproduktionen och tydligare leder till jobb och därför bör övervägas. Bejaka och prioritera teknikutveckling Teknikutvecklingen inom primärproduktionen och livsmedelsförädlingsindustrin går med snabba steg framåt. För att målen i livsmedelsstrategin ska kunna nås – när det gäller stärkt konkurrenskraft, ökad livsmedelsproduktion och värnad miljö – behöver nya tekniker bejakas och prioriteras. I detta ligger också frågan om var gränserna mellan konventionell och ekologisk odling kommer att gå i framtidens jordbruk. används handelsgödsel och växtskyddsmedel i betydligt mindre omfattning inom det konventionella jordbruket i än för sedan. Med den snabba teknikutveckling som vi har , både inom odlingstekniken och inom växtförädlingen, finns stor potential för ytterligare effektivisering. finns exempelvis kommersiellt gångbar teknik där robotar kan genomföra ogräsrensning, med stor precision fördela gödning där sådan krävs eller spruta växtskyddsmedel endast på ogräsplantorna. Ny teknik ger goda möjligheter att ytterligare minska användningen av växtskyddsmedel. Gränsen mellan ekologisk och konventionell produktion blir således alltmer irrelevant och riskerar att rikta fokus mot fel typ av åtgärder. Svensk konventionell livsmedelsproduktion är långt framme på miljöområdet och det finns inget egenvärde i att försöka styra mer produktion mot ekologisk, som oftast innebär lägre volymer till högre kostnad. Utvecklingen inom drönartekniken samt framtagandet av förarlösa fordon och arbetsmaskiner går i snabb takt framåt. Det är något som bör bejakas och snabbt komma till användning i . För det krävs att lagstiftningen följer med i utvecklingen och tillåter att sådana redskap kan tas i bruk utan juridiskt krångel. Nya former av trädgårdsodling i artificiella miljöer prövas ut, vilket har stor potential att öka tillgången till närodlade grönsaker och örter året runt. Det kan också bidra till att tillgången till grönsaker i händelse av hindrad import eller störningar i trafiksystemet förbättras. Det pågår forskning inom ”odlat kött”, som syftar till att framställa animaliskt protein på syntetisk väg, vilket har potential att revolutionera världens tillgång till kött och resursåtgången för produktionen. Därtill kan nämnas det ökande intresset för insekter och andra alternativa proteinkällor. Vi anser inte att det råder ett motsatsförhållande mellan sådan ny teknik och den svenska köttproduktionen som i ett globalt perspektiv är mycket bättre för biologisk mångfald, miljö och klimat än motsvarande produktion i många andra länder. Med en växande befolkning globalt och med ökande levnadsstandard krävs det sannolikt en kombination av många åtgärder för att mätta världens befolkning utan att miljöbelastningen blir för stor. Omfattande teknikutveckling inom primärproduktionen och livsmedelsindustrin bidrar till att relevanta miljömål kan uppnås, som produktionen och exporten av livsmedel kan öka avsevärt. Men för att det ska vara möjligt måste ligga i framkant när det gäller exempelvis lagstiftning, innovationsförmåga och tillämpad forskning. Vetenskaplig utvärdering av ny teknik tar ofta , och vid marknadsintroduktion är teknikerna också ofta dyra. För att ny teknik snabbare ska komma ut i produktionsledet är det angeläget att prövningen av den förenklas. Vi anser att en översyn av de regler som omfattar vetenskaplig utvärdering av ny teknik för primär- och livsmedelsproduktionen bör göras, i syfte att ta fram lämpliga regelförenklingar. kan möjligheterna till stöd till testprojekt inom primär- och livsmedelsproduktionen behöva ses över. Modern växtförädling är en viktig framtidsfråga, med avseende på både den globala livsmedelsförsörjningen och miljön och klimatet. Genetiskt modifierade organismer (GMO) bidrar till att grödor får nya önskade egenskaper som ett större vitamininnehåll, ökad resistens mot skadeangrepp eller tål torka bättre. Sedan Crispr-Cas-tekniken introducerades är det framför allt genredigering inom samma art som det forskas om. All form av genteknik är en snabbare teknik än konventionell växtförädling och kan därmed snabbare bidra till grödor med dessa fördelar. Det är enligt vår mening tveksamt om det kan anses vara någon avgörande principiell skillnad mellan om arters gener redigeras via gensax eller om det sker med konventionell förädlingsteknik. Det är de förändrade egenskaperna och deras potentiella miljö-, avkastnings- eller hälsoeffekter som är viktiga att ta ställning till, inte förädlingsmetoden som sådan. Den potential som finns i att utveckla nya grödor genom växtförädlingstekniker bör därför tas till vara. Det finns ett behov av en tydligare svensk inriktning inom området, eftersom de genmodifierade grödor som tas fram oftast inte är anpassade för att användas i det svenska jordbruket, med kortare odlingssäsong, kallare klimat och stora skillnader i dagsljus mellan årstiderna. anser att möjligheterna till ett växtförädlingsprogram med syfte att ta fram grödor som passar för svenska förhållanden bör övervägas. Den statliga myndigheten har varnat för att offentliga forskningsfinansiärer, både i och på EU-nivå, i allt större utsträckning avslår ansökningar där växtförädling ingår. Vi ser med oro på denna utveckling. För att säkerställa att potentialen hos modern växtförädling tas till vara anser vi att offentligt finansierad forskning som rör modern växtförädling i liksom i övriga EU ska utlysas och bedömas på vetenskapliga och teknikneutrala grunder. Lagstiftningen för odling av GMO-grödor behöver ses över. Inte en enda GMO har godkänts för odling i EU sedan det nya regelverket trädde ikraft . En dom i har dessutom slagit fast att grödor framtagna med Crispr-Cas-tekniken ska klassificeras som GMO, trots att teknikerna är väsensskilda. Detta innebär de facto ett förbud, och understryker ytterligare behovet av att regelverket för växtförädling förändras. Forskarsamhället har uttalat sig om att detta får långtgående konsekvenser för växtforskning och växtförädling och företagens vilja att investera i och . Vi anser att lagstiftningen för växtförädling i EU måste moderniseras och göras mer teknikneutral och att Crispr-cas inte ska bedömas som en GMO. är ett slags teknik inom genomeditering, vilket innebär att växters gener och egenskaper förändras, utan att tillföra främmande DNA. Det ska vara egenskaperna i grödan och dessas påverkan på människans hälsa och miljö som ska ligga till grund för lagstiftningen snarare än tekniken per se. Det handlar om att skapa ett modernt regerverk som möjliggör ökad livsmedelsförsörjning och mindre miljö- och klimatpåverkan från jordbruket. Kopparklint (M)