ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H6023039 · 2019-03-18 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:58 Ny ordning för att främja god sed och hantera oredlighet i forskning ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den föreslagna nämndens ansvarsområde även ska sträcka sig till forskare och organisationer som tar emot betydande allmänna forskningsanslag, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den föreslagna nämnden också ska ge rekommendationer om påföljd vid oredlighet i forskning och tillkännager detta för regeringen. Att skapa en nämnd som utreder och slår fast förekommande oredlighet och forskning är ett utmärkt och välkommet förslag. Detta för att det egna lärosätet kan ha svårigheter att utreda oredlighet på det egna lärosätet. En oberoende nämnd ökar självklart också trovärdigheten i utredningarna, vilket är viktigt inte minst för att bevara vårt internationella anseende. En oberoende och nationell nämnd som utreder oegentligheter inom forskningen ger också bättre förutsättningar för en mer likvärdig bedömning och i förlängningen mer likvärdiga påföljder. Däremot anser vi att nämndens jurisdiktion ska sträcka sig även till de forskare eller forskarlag som uppbär betydande bidrag från offentliga medel för sin forskning. Detta då det ju i grunden är skattemedel det är fråga om och det i vissa fall kan bli fråga om att dra in bidrag till forskning som kan beslås med oredlighet. Att nämnden skulle ha jurisdiktion även över helt privatfinansierad forskning är att gå för långt av flera orsaker, bl.a. för att företag och enskilda personer i grunden har rättigheter att använda sina resurser hur de så önskar. Vi anser att den föreslagna nämnden också ska få i uppdrag att rekommendera påföljd för oredlighet i forskning. Detta för att en likvärdighet i påföljder över landet är viktig och för att situationer kan uppstå där påföljderna blir alltför milda där personer som är bekanta med forskaren ska utdöma påföljd. Att de olika institutionerna rapporterar in sina påföljder till nämnden anser vi inte är tillräckligt i denna fråga.
mot · H6023040 · 2019-03-20 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:50 Makars och sambors förmögenhetsförhållanden i internationella situationer ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över lagstiftningen som rör äktenskap i syfte att utreda om det finns bestämmelser som relaterar till minderåriga och huruvida det finns ett fortsatt behov av sådana bestämmelser och tillkännager detta för regeringen. Den som är får inte ingå äktenskap i enligt 2 kap. 1 § . Åldersgränsen utgör ett s.k. äktenskapshinder. togs dessutom möjligheten att få dispens från ålderskravet bort. Detta hinder gäller således utan undantag. har bifallit en rad lagändringar som syftar till att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. infördes ett nytt brott i form av äktenskapstvång, som innebär att det är straffbart att förmå någon att gifta sig genom att utnyttja personens utsatthet. beslutade även att utländska barnäktenskap, tvångsäktenskap och s.k. fullmaktsäktenskap endast ska kunna erkännas då det finns synnerliga skäl, dvs. väldigt starka och tydliga skäl. Däremot tillät fortfarande svensk lagstiftning erkännande av sådana utländska barnäktenskap där parterna saknade anknytning hit när äktenskapet ingicks. tog ytterligare steg för att markera mot barnäktenskap. fattade beslut om ett förbud mot att erkänna utländska barnäktenskap, oavsett vilken anknytning till som personerna hade när äktenskapet ingicks eller hur gamla de är när frågan prövas av en myndighet. Om minst en av personerna är ett barn vid prövningen ska det aldrig gå att göra undantag från förbudet. Det måste vara en självklar utgångspunkt för all lagstiftning och allt myndighetsarbete att barn inte ska vara gifta i . Lagstiftaren ska heller inte sända signaler om att det på något sätt är möjligt att ingå äktenskap som underårig. I de av regeringen föreslagna ändringarna i finns fortfarande formuleringar vad gäller underåriga och ingående av äktenskapsförord, vilket även uppmärksammats i remissförfarandet. En sådan formulering kan fortsatt väcka anstöt, då underåriga i inte kan eller på något sätt ska kunna ingå äktenskap. är det inte uteslutet att det fortsatt finns behov av sådan lagstiftning för de underåriga som har ingått äktenskap innan förbudet infördes. Regeringen konstaterar dock att det saknas underlag för att nu göra några ändringar i det avseendet. Utifrån lagstiftarens tydliga ambition att inte tillåta äktenskap bland underåriga är det rimligt att se över den här typen av regler. Regeringen bör därför se över lagstiftningen som rör äktenskap i syfte att utreda om det finns bestämmelser som relaterar till underåriga och huruvida det finns ett fortsatt behov av att ha sådana bestämmelser i svensk lagstiftning.
mot · H6023042 · 2019-03-25 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:56 Nya EU-regler om aktieägares rättigheter ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med en utförlig konsekvensanalys av effekterna av det nya regelverket för aktieägares rättigheter och tillkännager detta för regeringen. är i grunden positivt till EU-direktivet Nya EU-regler om aktieägares rättigheter. Regelverket syftar till att stärka aktieägares rättigheter och ökar transparensen hos institutionella investerare och kapitalförvaltare, genom att de offentliggör sina principer för aktieägarengagemang. Vi anser däremot att några av lagförslagen är alltför långtgående och kan konstatera att regeringen fortsätter att föreslå implementeringar av EU-direktiv som går väl utöver vad direktiven kräver, s.k. överimplementering. Trots den uttalade ambitionen att inte gå längre än direktivet kräver ser vi risken för en ökad administrativ börda för företagen, som inte motiveras med vare sig nödvändigheten att följa direktivet eller någon avgörande nytta för aktieägarna. Riktlinjerna för ersättning till ledande befattningshavare omfattar fler personer i bolagets ledning än vad direktivet kräver. Även om det finns möjligheter att frångå riktlinjerna om det finns särskilda skäl, menar vi i likhet med flera remissinstanser att en årlig redovisning kan medföra merarbete till ringa nytta för företaget och dess ägare. Det torde heller inte vara nödvändigt att varje räkenskapsår, vid sidan av årsredovisningen som varje aktieägare kan ta del av, i en särskild rapport redovisa alla former av ersättningar som utgår till ledande befattningshavare. Konsekvensanalysen brister i exakthet i dessa båda fall vad gäller omfattningen av den utökade regelbördan, både avseende hur många bolag som faktiskt kommer att omfattas och på vilket sätt det för dessa bolag innebär någon nytta för aktieägarna ställt emot regelbördans storlek. Regeringen ska därför sedan lagstiftningen varit i kraft analysera effekterna av den utökade regelbördan och vid behov återkomma till med ny lagstiftning som implementerar direktivet på mininivå.
mot · H6023043 · 2019-03-26 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:56 Nya EU-regler om aktieägares rättigheter ställer sig bakom det som anförs i motionen om att minska administrationen och byråkratin för företag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU arbeta för att byråkratin och antalet rapporter minskas och tillkännager detta för regeringen. välkomnar en del av de nya regler som framförs i propositionen och att det klargörs att uppgifter om ersättningar ska vara tydligt redovisade. Dock oroar vi oss för den allt större börda av administration och regelkrångel som regeringen tenderar att lägga på allt fler företag. Det blir också fler enskilda rapporter som ska produceras och godkännas. har s.k. mångfaldsrapporter lagts till, och ska en ersättningsrapport också avläggas. Det är orimligt att varje gång man vill att företag ska offentliggöra en ny uppgift, så ska en ny särskild rapport lämnas för just det området. En mer rimlig väg framåt är att man kräver att vissa uppgifter ska finnas med i den årsrapport som ändå måste lämnas, något som också bl.a. påpekar i sitt remissvar. anser att regeringen generellt bör arbeta för att minska byråkratin och regelkrånglet för alla företag i allmänhet. Då detta är en förändring som tillkommit genom en EU-reglering bör regeringen framöver arbeta för att minska byråkratin och regelkrånglet även inom ramen för EU.
mot · H6023045 · 2019-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:54 Nya skatteregler för ägarskiften mellan närstående i fåmansföretag avslår regeringens proposition 2018/19:54. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag om att avskaffa karenstiden för kvalificerat innehav och tillkännager detta för regeringen. I propositionen föreslås nya skatteregler för ägarskiften mellan närstående i fåmansföretag. Förslagen fanns med redan i utredningen av skattereglerna för delägare i fåmansföretag (SOU 2016:75). Bakgrunden till förslaget är att de nuvarande reglerna ibland leder till att det är mer gynnsamt ur ett skattemässigt perspektiv för ägare av fåmansföretag att generationsväxla företaget till en extern part i jämförelse med någon närstående. Förslagen i propositionen syftar till att komma till rätta med denna asymmetri i skattesystemet. står bakom syftet med de nya reglerna, nämligen att generationsväxling till närstående inte ska missgynnas i jämförelse med att avyttra bolaget till en utomstående. Vi är dock kritiska till regeringens metod. För att lösa problemet med olikbehandling av ägarskiften föreslås ett undantag från regeln om samma eller likartad verksamhet. I likhet med vad och LO anför i sina remissvar till ovan nämnda utredning befarar vi att förslagen kommer att leda till ökad inkomstomvandling, dvs. omvandling av högt beskattade arbetsinkomster till lågt beskattade kapitalinkomster. framhåller att systemet är invecklat, och de pekar på att ändringen medför ett ingrepp i ett schabloniserat och sammanhängande system med såväl nackdelar som fördelar för närståendekretsen. De anför vidare att det nya undantaget öppnar upp för ett kringgående som systemet tidigare haft för avsikt att motverka. Mot denna bakgrund bör avslå regeringens proposition 2018/19:54 i sin helhet. Detta bör besluta. I sitt remissvar föreslår i stället att karenstiden för kvalificerad andel avskaffas. Därmed förblir en sådan andel kvalificerad utan tidsbegränsning. anför att en sådan regeländring skulle lösa problemet med olikbehandling beträffande ägarskiften. Regeringen bör återkomma till med förslag om att karenstiden för kvalificerat innehav avskaffas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Nooshi Dadgostar (V) Ciczie Weidby (V)
mot · H6023046 · 2019-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:54 Nya skatteregler för ägarskiften mellan närstående i fåmansföretag ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med lagstiftning i enlighet med det som anförs nedan och tillkännager detta för regeringen. Företagande är grunden för arbete, välstånd och välfärd. Regelverk och skattesystem måste därför så långt som möjligt utformas för att underlätta för företag att starta och verka. I den aktuella propositionen föreslås skatteregler som innebär att ägarskiften mellan närstående i fåmansföretag underlättas, vilket oftast kallas generationsväxling. Att underlätta för generationsväxlingar bidrar till livskraftiga företag och ser därför i grunden positivt på det förslag regeringen lägger fram i propositionen, då det innebär ett viktigt steg i rätt riktning. anser vi att regeringens förslag innebär att onödiga begränsningar i regelverket kvarstår. En förutsättning för att generationsväxlingar ska behandlas på samma sätt som vid försäljning till en extern part, kommer vara att den tidigare delägaren har upphört att vara verksam i familjeföretaget. Här kommer alltså generationsväxlingar och försäljningar till extern part att behandlas olika. Något liknande krav finns inte när försäljning sker till extern part. Konsekvensen blir att det ställs höga krav på familjeföretag att planera för en generationsväxling och att hinder som försvårar dessa blir kvar. Inte minst är det ofta ett krav från kreditgivare att överlåtaren stannar kvar ett tag i företaget. Detta påpekas också av flera remissinstanser. Regeringen bör därför återkomma med lagstiftning som tar bort dessa begräsningar. Enligt en rapport av organisationen har en av sex företagare passerat den allmänna pensionsåldern. Ytterligare var fjärde företagare var för rapportens publicering . Detta innebär att generationsväxling kommer att bli en allt viktigare fråga , och att det finns stor anledning för regeringen att agera snabbt. Det är därför rimligt att den lagstiftning regeringen ska återkomma med kan börja gälla senast /2021.
mot · H6023047 · 2019-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:62 Aktivitetsgrad i fondförvaltning ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur de betalda fondavgifterna kan synliggöras bättre för konsumenten och tillkännager detta för regeringen. Regeringen föreslår i proposition 2018/19:62 Aktivitetsgrad i fondförvaltning att krav ska införas på att redovisa aktivitetsgraden i fondförvaltningen. Aktivitetsgraden ska mätas med relevanta nyckeltal och jämförelseindex som ska underlätta genomlysningen av fondbranschens s.k. dolda indexfonder; fonder som tar ut höga avgifter men som i praktiken har mycket liten (eller ingen) sannolikhet att kunna avvika från sitt jämförelseindex, på grund av portföljens sammansättning. Det är bra att regeringen föreslår krav som kan minska – och förhoppningsvis få bort – förekomsten av dessa fonder. Dolda indexfonder ger inget mervärde till tillväxten på konsumenternas fondpengar jämfört med om de skulle varit placerade i indexfonder till låga fondavgifter. Regeringens lagförändringar kan underlätta genomlysningen av fondbranschen och vara ett verktyg för konsumenterna, men sannolikt främst för myndigheterna. har stora delar av branschen självreglerat sig gällande betydande delar av propositionens innehåll. Det är förstås i grunden bra, men gör det propositionen mindre verkningsfull som nyckeltal som aktiv risk (tracking error) är svåra för den vanlige konsumenten att förstå. Sammantaget finns därför en risk att förslaget blir tandlöst ur ett konsumentperspektiv. I grund och botten är fondavgiftens negativa påverkan på den slutgiltiga avkastningen det centrala. Avgiftens storlek kan ha stor betydelse i det långa loppet på den slutgiltiga värdetillväxten. Bara små avgiftsförändringar kan därmed vara betydelsefulla. visar en studie från att svenska konsumenter har låg priskänslighet när det kommer till avgifter på sparandet. Få agerar på avgiftshöjningar, trots att de kan få stora konsekvenser långsiktigt för det slutgiltiga kapitalet. är fondavgiften ofta osynlig i kronor och ören eftersom avgiften är inbakad i fondandelen och dras som andel av fondförmögenheten. Det skapar en bristfällig transparens då spararen inte ser vad kostnaden blir i slutändan. Normanbeloppet finns, men det är endast en fiktiv siffra för en framtida tioårsperiod och visar inte vad varje konsument betalar. En person med i fondkapital som betalar i avgift får betala eller ca för sin fond. När kapitalet sedan växer ökar också avgiften exponentiellt. Skillnaden kan bli över längre tidsperioder, som till exempel . menar därför att det behöver utredas hur den faktiska kostnaden för fondavgiften kan synliggöras bättre för konsumenten. En sådan utformning skulle kunna vara att banken eller fondbolaget med viss regelbundenhet måste meddela spararen hur mycket som dragits i avgift i kronor och ören för varje fond. Detta skulle därmed efterlikna hur vi exponeras för våra fakturabetalningar, vilket medvetandegör oss för våra utgifter. Därför anser vi att regeringen bör återkomma med förslag på hur fondavgifterna ska synliggöras, i syfte att hjälpa konsumenten till mer informerade val.
mot · H6023048 · 2019-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:56 Nya EU-regler om aktieägares rättigheter avslår regeringens förslag i den del som rör styrelsens skyldighet att i ett noterat aktiebolag för varje räkenskapsår ta fram en särskild rapport över utbetald och innestående ersättning (i propositionen avsnitt 8.2). Att minska regelbördan för svenska företag är ett prioriterat arbete för . Att minska riskerna för fel och onödiga byråkratiska bördor är också något som vägleder vår politik på detta område. Det perspektivet är särskilt viktigt att ha med sig i arbetet med att implementera och tillämpa EU-direktiv i svensk lagstiftning. Det är positivt att regeringen anammat remissinstansernas kritik i kapitel 8 i propositionen kring berörd personkrets vad gäller riktlinjer för ersättning till ledande befattningshavare samt att det är tillräckligt att ompröva kriterierna . Det är dock olyckligt att man inte väljer att följa remissinstansernas kritik vad gäller kravet på en särskild rapport om ersättningar till vissa befattningar inom ett noterat aktiebolag. I kapitel 8.2 i propositionen föreslår regeringen att styrelsen i ett noterat aktiebolag, för varje räkenskapsår, ska ta fram en särskild rapport över sådan utbetald och innestående ersättning till den verkställande direktören, vice verkställande direktören och styrelseledamöter som omfattas av riktlinjerna för ersättning till ledande befattningshavare. Flera remissinstanser, bl.a. Kollegiet för svensk bolagsstyrning, och , avstyrker förslaget och menar att det bör vara tillräckligt att relevanta uppgifter redovisas i årsredovisningen. Remissinstanserna menar att direktivets krav bör kunna uppfyllas genom att de noter i årsredovisningen där uppgifterna om ersättning finns utvecklas och byggs ut, alternativt genom att bolagen i rapporten om ersättningar hänvisar till noter i årsredovisningen där uppgifter finns. Vissa remissinstanser pekar också på att risken för fel och feltolkningar på så sätt minskas. Vi delar inte regeringens bedömning att ändringsdirektivet inte ger utrymme för att låta rapporten om ersättningar utgöra en del av årsredovisningen. Tvärtom riskerar, precis som remissinstanserna påpekar, en särskild rapport leda till ökad byråkratisk börda som risken för fel ökar. Tvärtom bör direktivets krav kunna uppfyllas genom att de noter i årsredovisningen där uppgifterna om ersättning finns utvecklas och byggs ut, alternativt genom att bolagen i rapporten om ersättningar hänvisar till noter i årsredovisningen där uppgifter finns.
mot · H6023049 · 2019-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:71 Genomförande av barnrättsdirektivet och några andra straffprocessuella frågor ställer sig bakom det som anförs i motionen om att direktivets rättigheter bör omfatta utredningar om brott som misstänks vara begångna av den som inte fyllt , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om bevistalan och tillkännager detta för regeringen. välkomnar i stort regeringens proposition 2018/19:71 Genomförande av barnrättsdirektivet och några andra straffprocessuella frågor. Dock finns det några viktiga punkter på vilka vi föreslår en förändring. Direktivet omfattar enligt regeringen inte utredningar om brott som misstänks vara begångna av någon som inte fyllt och som bedrivs enligt lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. instämmer inte i uppfattningen att de barn som är misstänkta för brott ska undantas från direktivets tillämpning utan anser att även dessa fall måste omfattas av direktivet och därmed borde ha inbegripits i den nya lagstiftningen. Regeringen bör återkomma med förslag som ökar rättssäkerheten även för de som är och misstänkta för brott. I betänkandet anges att utredningar mot barn som är misstänkta ytterst syftar till att ge klarhet i vad som har hänt för att de ska kunna sätta in rätt resurser. Dock har vid ett antal tillfällen uppmärksammade fall tydligt visat på behovet av att vid allvarligare brottsmisstankar genom rättslig prövning bringa klarhet i skuldfrågan. Detta inte minst för att den misstänkte kan komma att uppleva stigmatisering och stor frustration över att inte ha fått en allvarlig brottsmisstanke mot sig rättsligt prövad. Härtill kommer intresset av att en möjlig alternativ gärningsman inte går fri. En domstol kan pröva skuldfrågan när ett barn under 15 misstänks vara gärningsperson genom en så kallad bevistalan när det rör sig om mycket allvarliga brott som exempelvis mord. En bevistalan får bara ske om det begärs av socialnämnden, eller barnets vårdnadshavare. Om bevistalan begärs får åklagaren väcka en sådan om det krävs ur allmän synpunkt. I den bedömningen ska åklagaren bl.a. värdera om bevisningen hade varit tillräcklig för ett motsvarande åtal mot en straffmyndig person. Vid bevistalan tar domstolen ställning till om barnet har begått brottet eller inte, men någon påföljd utdöms inte. vill att åklagare ska kunna väcka bevistalan efter eget beslut och att det bör ske regelmässigt i fall av dödligt våld och när det gäller grova sexualbrott. Regeringen uttryckte att den var öppen för att se över frågan, men trots det har ingenting hänt. En förändring skulle innebära en trygghet för såväl misstänkta som brottsoffer och dessutom underlätta för skadeståndsanspråk för brottsoffer. vill att regeringen tillsätter en utredning med målet att öka tryggheten både för möjliga gärningspersoner och för brottsoffer. Det är dock viktigt att en eventuell förändring inte får till följd att vi luckrar upp minimiåldern för straffrättsligt ansvar.
mot · H6023051 · 2019-03-29 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:73 Extra ändringsbudget – Sänkt mervärdesskatt på elektroniska publikationer avslår regeringens förslag om användning av anslaget 3:2 under utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering. avslår regeringens förslag om användning av anslaget 4:2 Delegationen mot segregation under utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering. och har varit kritiska till införandet av . Ett aktivt jämställdhetsarbete måste bedrivas inom alla relevanta myndigheter för att få genomslag. Inrättandet av en särskild myndighet för jämställdhetsfrågor kan få motsatt effekt genom att arbetet inom andra myndigheter och aktörer sidoordnas och nedprioriteras. Vi motsätter oss den flytt av väl fungerande verksamheter som skett till den nya myndigheten. Vi menar att det riskerar att kraftigt försvaga den sakkunskap som byggts upp på området och att det kan ta innan motsvarande verksamhet är fullt återuppbyggd. och anser därför att myndigheten bör läggas ned och att de angelägna verksamheterna bör återgå till att bedrivas inom ramen för befintliga myndigheter. och anser att segregation ska motverkas genom reformer som gör att fler går till jobbet, att fler lär sig svenska och att fler går ut skolan med fullständiga betyg, inte främst genom delegationer. Precis som jämställdhetsfrågor anser och att integrationsfrågor är så viktiga att de inte kan delegeras till en enda myndighet, då det finns risk att andra delar av samhället då blir mindre ambitiösa i sitt arbete att motverka segregation. Vi vill därför avveckla Delegationen mot segregation. Regeringens förslag om ändrade ändamål bör därför avslås. Det innebär att beslut om utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering (arbetsmarknadsutskottets bet. 2018/19:AU1) om anslagens ändamål bör kvarstå. Ändamålet med anslaget till enligt beslutet är att det får användas för förvaltningsutgifter för att fullfölja ingångna åtaganden och för att avveckla myndigheten samt till Delegationen mot segregation för myndighetens förvaltningsutgifter i syfte att avveckla myndigheten mot segregation. Vi välkomnar förslaget om sänkt mervärdesskatt till för elektroniska publikationer.
mot · H6023052 · 2019-03-29 00:00:00 — Hemligstämplingen av antikorruptionsmyndighetens resultat bör upphöra, och betydligt större krav på kontroll och uppföljning av unionens utgifter ska ställas. Ett led i detta är att ställa krav på större transparens kring utlägg, kvitton och användning av administrativ budget för ledamöter och personal.