mot · H6023093 · 2019-04-29 00:00:00 — För ett långsiktigt ekonomiskt, socialt och ekologiskt hållbart samhälle måste planetens gränser vara grundstenen för en rättvis fördelning av naturresurser. En jämlikare fördelning av resurser är en förutsättning för att en kraftigt minskad total resursanvändning ska kunna kombineras med en god standard för alla människor, såväl i som globalt. En grön omställning får därför störst konsekvenser för de som tar mest resurser i anspråk. Klimatförändringen är en grundläggande samhällskris som vi bara kan lösa tillsammans och där människors engagemang för att skapa hållbara lösningar ska tas till vara. Den ger också en historiskt unik möjlighet att bygga ett bättre och mer hållbart samhälle där social välfärd och global rättvisa kan uppnås inom ramen för ekologiskt hållbara gränser. Klimatomställningen kräver att de globala och nationella ekonomiska klyftorna mellan de rikaste och de med lägst inkomster minskar. Utsläppen växer med inkomst, höginkomsttagare släpper ut mer än de som tjänar mindre genom sitt boende, sina resor och sin konsumtion. En ekonomisk politik för klimaträttvisa stärker välfärden för flertalet och minskar utsläppsutrymmet för de rikaste. När en större andel av ekonomin går till gemensamma investeringar, i stället för till att betala de rikas lyxkonsumtion, minskar utsläppen och det folkliga stödet för omställningen ökar. En ekonomi för alla – inte bara för de rikaste – minskar därmed utsläppen och klyftorna i samhället. Välfärd och gemensam konsumtion är inte bara rättvisare, det är också klimatsmart. Det är viktigt att det inte är låginkomsttagare som ska betala för den nödvändiga klimatomställningen, utan dessa grupper måste kompenseras liksom människor på landsbygden som ofta har lägre medelinkomst och inga alternativ. har även ett historiskt ansvar för klimatkrisen och bör vara ett föregångsland i omställningen till att uppnå ett fossilfritt samhälle. För att leva upp till åtaganden och stärka möjligheterna att uppnå en temperaturhöjning som begränsas till anser att det krävs skärpta ambitionshöjningar i klimatpolitiken. Vi bör som nation därför själva anta skärpta mål i linje med vad klimatet kräver och vara drivande för att så sker både i EU och på global nivå. Genom breda samhällsnyttiga investeringar och styrmedel bidrar vi till utsläppsminskningar för att nå våra klimatmål. Införandet, med stöd av , av ett klimatpolitiskt ramverk med utsläppsmål, en klimatlag och inrättande av ett klimatpolitiskt råd 2017 ger förutsättningar att stärka denna inriktning. Det kräver att den klimatpolitiska handlingsplan som regeringen ska lämna till innehåller ytterligare åtgärder för att ramverket ska uppnås. konstaterar i sin första granskningsrapport att utsläppsminskningen har bromsat in när den behöver accelerera och att samtliga klimatmål inte nås utan ytterligare politiska åtgärder. För en framgångsrik klimatomställning krävs att kapitalflöden som investeras i energi- och resurskrävande samhällsbyggande och ett fossilbaserat energisystem styrs mot satsningar som gynnar förnybar energi, energieffektiviseringar och koldioxidneutrala material. Omställningens teknikskiften och beteendeförändringar kräver stora investeringar. Den politiska styrningen för att påskynda en sådan process är avgörande. ser stora fördelar med att inrätta en grön statlig investeringsbank i . En sådan skulle med egna medel och genom att mobilisera privat kapital kunna leda utvecklingen mot fler investeringar i t.ex. klimatsmart infrastruktur, förnybar energi, klimatanpassning och annat som bidrar till omställningen. Statliga bidrag för stöd till lokala klimatinvesteringar har tidigare framgångsrikt bidragit till utsläppsminskningar och utveckling av miljöteknik i genom medverkan av både kommuner, regioner och företag. anser att klimatinvesteringsprogrammen för lokala och regionala utsläppsminskningar bör utvecklas och stärkas i omfattning . har två mycket betydelsefulla rapporter presenterats för framtida klimatpolitik: underlag till regeringens klimatpolitiska handlingsplan samt Klimatpolitiska rådets rapport om regeringens politik för klimatmålen. välkomnar dessa båda rapporters förslag på åtgärder för att öka takten i klimatarbetet och ser särskilt behov av en vassare miljöbalk, t.ex. för att kunna hantera utsläpp från industrin, samt av att regeringen aktivt verkar för att utsläppstaket i EU:s handelssystem för utsläppsrätter (EU ETS) skärps och att klimatskadliga subventioner, t.ex. undantag i koldioxidbeskattning för verksamheter utanför handelssystemet, avvecklas. anser att fortsatt ska skrota det outnyttjade utsläppsutrymme vi har utanför utsläppshandeln. För del kan det handla om en överprestation runt koldioxid –2020. För att undvika att utsläppsutrymmet säljs till andra länder bör därför fortsatt annullera kommande överprestationer enligt EU:s s.k. bördefördelning (ESD, Effort Sharing Decision) och framtida ansvarsfördelningsbeslut (ESR, Effort Sharing Regulation). Utsläpp som sker i andra länder, som en följd av den konsumtion som sker i , växer snabbt och är större än territoriella utsläpp. Flyg och köttkonsumtion sticker här ut som två områden med stor påverkan. har de konsumtionsbaserade utsläppen i minskat med , medan de utsläpp som genererats i andra länder för att producera produkter som slutkonsumeras i har ökat med . anser att bör anta ett etappmål för att minska de konsumtionsrelaterade utsläppen av växthusgaser. vill att ska vara en föregångare i omställningen till ett förnybart energisystem. ska vara ett land som tar ansvar för kommande generationer. Investeringar i det svenska energisystemet är en viktig och nödvändig del i miljö- och klimatomställningen i . Fokus ska ligga på de förnybara naturresurserna: sol, vind, vatten och skog. Satsningar på förnybar elproduktion är helt nödvändiga för att nå målet: ett ekologiskt hållbart samhälle. Vi vill ha en förnybar energiförsörjning till . Den omställning vill se innebär en mycket omfattande utbyggnad av förnybara energikällor som solenergi, vindkraft och biobränsle. Erfarenheter från andra länders utbyggnad av förnybart och de snabbt sjunkande produktionskostnaderna för framför allt solceller talar för att detta är fullt realistiskt. För att stärka ambitioner för en kraftfull utbyggnad av solenergi bör ett tydligt nationellt planeringsmål för solenergi antas som kombineras med öronmärkta stöd på kort sikt samt stabila långsiktiga styrmedel. För att utnyttja den höga produktionspotentialen för havsbaserad vindkraft bör ett statligt driftstöd till havsbaserad vindkraft införas. Vi vill avveckla kärnkraften och i stället satsa på energieffektivisering av industrin genom samarbets- och informationsmedel, medan små och medelstora företag ska få utökad möjlighet till energikonsultstöd. Vi vill också öka energiforskningsanslaget och satsa mer medel på solel, solvärme, vågkraft och biogasstöd. Vi vill ha en nationell plan för energibesparing och energieffektivisering eftersom den mest hållbara energin är den som det går att spara. vill fasa ut fossilberoendet bl.a. genom en omfattande elektrifiering av transportsektorn och industrin och genom att styra om så att en större andel av godstransporterna sker via järnväg. De största utmaningarna i att minska utsläppen i återfinns inom bl.a. basindustrin och att en ökad styrning måste gå hand i hand med stärkt konkurrenskraft. Det behövs vidare ekonomiska incitament för framför allt industrin och bostadssektorn att investera i energieffektivisering. Satsningar på energieffektivisering och förnybar energi innebär förutom de miljömässiga vinsterna en stor möjlighet att skapa många arbetstillfällen. Utsläppen inom transportsektorn står för en tredjedel av utsläpp. Om även utrikes flyg och sjöfart räknas in uppgår andelen till . Av inrikes transporter står vägtrafiken för av utsläppen. har som målsättning att utsläppen från inrikes transporter ska minska med . Målet nås dock inte med dagens beslutade åtgärder. Preliminära siffror från indikerar dessutom att växthusgasutsläppen ökade . Regeringen antog 2018 en nationell plan för transportinfrastrukturen 2018–2029. Den nationella plan som regeringen antagit bygger i allt väsentligt på det förslag som tagit fram, vilket baserar sig på prognoser av de olika transportslagens utveckling. Dessa prognoser visar att vägtrafiken förväntas öka kraftigt när det gäller både persontrafik och transporter. I stället för att beslutade klimatmål är utgångspunkten för planeringen låter regeringen prognoser om för klimatet oönskade trafikökningar styra planen. På så sätt blir det möjligt för regeringen att besluta om en plan som innehåller nya vägsatsningar och investeringsstöd till Sälens flygplats med ökade utsläpp som följd. delar uppfattning att planeringen behöver målstyrning där infrastruktursatsningar sker inom ramen för beslutade klimatmål. För att nå nödvändiga utsläppsminskningar måste transporteffektiviteten öka genom att förutsättningarna för att gå, cykla och resa kollektivt förbättras genom ökade investeringar och nya styrmedel. Privatbilismen måste minska, inte minst i våra städer och tätorter. För att öka andelen resande med kollektivtrafik och järnväg måste staten ta ett ökat ansvar för att stärka dess tillgänglighet i hela landet och göra de klimateffektiva färdsätten billigare än de klimatbelastande. är för ett byggande av höghastighetsbanor. järnvägssystem har stor kapacitetsbrist, och höghastighetsbanor möjliggör klimatsmart resande med tåg i stället för flyg och bil samt frigör utrymme för ökade godstransporter på järnväg. En snabb utbyggnad ska inte ske på bekostnad av att andra nödvändiga järnvägsinvesteringar i landet uteblir. Vi anser att lånefinansiering bör användas för att modernisera vårt järnvägssystem och att en sådan finansiering gör att höghastighetsbanorna tidigare kan färdigställas. SJ måste få tydliga mål som prioriterar samhällsnyttan. Avregleringar och privatiseringar inom järnvägen måste ersättas med ett gemensamt och sammanhållet järnvägssystem som sätter resenären och godstransportören i centrum. För att förbättra punktligheten och kapaciteten i järnvägssystemet krävs nivåer på järnvägsunderhållet som även åtgärdar det eftersläpande underhållet och inte bara upprätthåller det på nuvarande nivå. vill minska utsläppen från godstrafiken genom transporteffektiva åtgärder som stimulerar att en ökad andel gods transporteras på järnväg och med sjöfart. Förutsättningar för intermodala transportlösningar måste förbättras. Utfasning av bensin och diesel måste påskyndas genom ökad inblandning av förnybara drivmedel. Ett ambitiöst mål till 2030 för reduktionsplikten bör därför skyndsamt införas med tydlig årlig bana fram till dess. Den nationella produktionen av förnybara drivmedel bör stärkas och de långsiktiga spelreglerna gällande styrmedel för att stimulera produktionen säkerställas. Ett mål bör införas om att inga nya bilar som drivs med fossila bränslen ska säljas i efter 2025. ser även att det behövs ökade statliga insatser för elektrifiering av själva vägnätet. 8.4 Hållbara näringar och friska ekosystem är rikt på naturtillgångar som bidrar till vår välfärd och sysselsättning. Naturens tillgångar ger oss därtill goda förutsättningar för en stark nationell självförsörjning vid kriser genom produktionen av livsmedel och energi. Därtill ger naturtillgångar goda förutsättningar att förädla produkter med låg miljö- och klimatpåverkan, och naturområden ger, i kombination med allemansrätten och strandskyddet, rika möjligheter för landsbygdens utveckling och för rekreation och turism. Näringar i form av jordbruk, skogsbruk, fiske och mineralutvinning måste ske inom ramen för ekologiskt hållbara gränser med friska ekosystem och bevarad biologisk mångfald. I fördjupade utvärdering av miljömål 2019 konstateras att ekosystemen i hav, skogar, fjäll, sjöar och jordbruksmarker fortsätter att utarmas. Grundvattennivåerna är låga och vattenkvaliteten är hotad i många sjöar och vattendrag. För att miljömålen ska nås behöver de ekologiska sammanhangen i landskapet stärkas. Enligt rapporten behövs ett ökat skydd och bättre skötsel för att bevara områden med höga naturvärden i våra skogar, odlingslandskap och vattenmiljöer. anser att åtgärdstakten för att nå miljömålen måste påskyndas. Det kräver ökade anslag för att skydda natur med höga naturvärden och ge skogsägare möjlighet till ersättning och nya styrmedel och åtgärder som gör vårt nyttjande av naturresurser mer hållbart. Åtgärder måste också utformas för att stärka den sociala hållbarheten i hela vårt land genom styrmedel som minskar klyftan mellan stad och landsbygd samt stärker vår nationella självförsörjningsgrad av livsmedel. Vi ser det som mycket angeläget att regeringen tar initiativ till konkreta åtgärder för att uppnå friska ekosystem i enlighet med de antagna miljömålen. behöver en ny bostadspolitik som kan möta de utmaningar vi står inför i form av bostadsbrist, bostadssegregation och klimatomställning – en bostadspolitik som tar ansvar för att bygga bort bostadsbristen, bryta bostadssegregationen och minska bostadssektorns klimatpåverkan. Det kräver en bostadspolitik med högre ambitioner där staten och kommunerna tar ett större ansvar än . råder bostadsbrist i en majoritet av landets kommuner. Enligt behöver det byggas omkring 67 000 bostäder . sjunker nu bostadsbyggandet. Bristen på bostäder begränsar människors frihet och i förlängningen samhällets utveckling. Det saknas framför allt hyresrätter med rimliga hyror, något marknaden inte klarar av att bygga på egen hand. Bostadsbristen ska byggas bort med en politik för ökat bostadsbyggande, med fokus på miljövänliga hyresrätter med rimliga hyror. För det krävs att staten tar ett större ansvar för finansieringen och att kommunerna lever upp till sitt bostadsförsörjningsansvar. Bostadsbristen slår hårdast mot de grupper i samhället som har lägst inkomster: unga, nyanlända, arbetslösa och sjukskrivna. Många är hänvisade till osäkra andra- och tredjehandskontrakt eller att bo kvar hemma hos föräldrarna. Trångboddheten ökar i synnerhet bland nyanlända. För de grupper som har råd att efterfråga en bostad på marknadens villkor råder ingen bostadsbrist. Situationen på svensk bostadsmarknad kan därför beskrivas i termer av bostadsojämlikhet – en ojämlikhet nära länkad till de inkomst- och förmögenhetsklyftor som ökat i . Under förra mandatperioden genomförde och regeringen de största bostadspolitiska satsningarna . Bland annat infördes flera långsiktiga statliga stöd för bostadsbyggande, energieffektivisering och renovering. Stöden har gett goda resultat. Investeringsstödet har stimulerat byggandet av fler klimatsmarta hyresrätter inklusive studentbostäder med rimliga hyror. Stödet för energieffektivisering och renovering av flerbostadshus och utomhusmiljöer har varit ett viktigt bidrag för att öka takten på renoveringar och energieffektiviseringar i det befintliga bostadsbeståndet, som hyresgäster skyddats mot orimliga hyreshöjningar. Stödet till kommuner som bidrar till ett ökat bostadsbyggande har premierat kommuner som planerar för fler bostäder och tar ansvar för bostadsförsörjningen. Samtliga stöd avvecklades i budgeten . vill återinföra, utveckla och förstärka de stöd som infördes under förra mandatperioden. För att ytterligare stimulera byggandet av hyresbostäder vill vi att staten ska ta över delar av risken för hyresrättens finansiering genom att erbjuda topplån med låg ränta som ersätter större delen av det egna kapitalet för byggbolagen. Med ett statligt utfärdat topplån på av investeringen återstår för investeraren att skjuta till. Resterande ska som finansieras av banksektorn. För att öka konkurrensen i byggsektorn och säkra långsiktigheten i bostadsproduktionen vill vi inrätta ett statligt byggbolag med uppgift att bygga lägenheter, främst hyresrätter, som alla ska ha råd att efterfråga. Bolaget ska vara affärsdrivande men ha måttliga avkastningskrav. säger nej till marknadshyror i nyproduktion. Det skulle leda till kraftigt höjda hyror och ökad bostadssegregation. har mer än hälften av hushållen inte råd att efterfråga en nyproducerad hyresrätt. För att sänka hyresnivån för nyproducerade hyresrätter vill vi införa en ny hyresmodell: Vänsterhyror. Vänsterhyrorna baseras på låneräntan i stället för den kalkylränta som man normalt sätter hyrorna utifrån. Det ger möjlighet till en hyresrabatt som därefter trappas av . är hyran tillbaka på samma nivå som man skulle ha haft med vanlig hyressättning. Med vänsterhyror får fler möjlighet att efterfråga en nyproducerad hyresrätt. Bostaden är en social rättighet – inte en vara på en marknad. Samhället har ett uttalat ansvar för att trygga rätten till bostad för alla medborgare. Det kräver en ny bostadspolitik där det offentliga tar ett större ansvar. Marknaden varken kan eller vill lösa bostadsbristen, bostadssegregationen och bostadssektorns klimatpåverkan. Det måste vi göra gemensamt med en bostadspolitik för alla, inte några få. har stora och växande regionala skillnader. Ojämlikheten syns på kartor – på Sverigekartan och på stadsbusskartan. Pengarna finns i centrum, i de stora städerna och i stadskärnorna. lämnas landsbygden, bruksorterna och förorterna efter. Av de tio rikaste kommunerna i finns åtta i , alla de tio fattigaste ligger på landsbygden. Inom våra storstäder finns gigantiska klyftor och mellan ändhållplatserna i skiljer det i medellivslängd. vill skapa förutsättningar för att alla ska ha både rätten och möjligheten att bo var man själv önskar i . Det behövs en övergripande strategi som bygger på långsiktighet, en utvecklad samverkan, ett större regionalt inflytande och ett tydligt ansvar för staten att se till att grundläggande samhällsservice finns i hela landet. Tillgången till offentlig service är avgörande för att människor ska kunna bo och leva sina liv. Också statlig service måste finnas tillgänglig även på landsbygden. De svikna delarna av har en sak gemensamt. Det är när marknadskrafterna får fritt spelrum som butiker stängs och jobb försvinner. Marknaden frågar bara efter hur många som kan betala. Då dras resurserna till städerna och till centrumen. Om vi ska hålla ihop och skapa förutsättningar för utveckling i hela måste vi ha likvärdiga grundläggande förutsättningar oavsett var vi bor. Vänsterpolitik handlar om att göra andra prioriteringar än marknaden. har det offentliga ofta varit först med att lämna landsbygd och förorter åt sitt öde. vill se satsningar som berör samhällets alla delar. Under förra mandatperioden drev igenom de s.k. rättvisemiljarderna. En tio-årig mångmiljardsatsning där pengarna skulle gå till kommuner med områden som karaktäriseras av exempelvis hög arbetslöshet, låg utbildningsnivå och lågt valdeltagande och användas till insatser för jobb, utbildning, service, fritid och sociala insatser. vill fortfarande att rättvisemiljarderna genomförs i enlighet med det som var överenskommet och satsningen på socioekonomiskt utsatta områden möjliggörs för att bekämpa arbetslöshet, rusta bostäder och säkerställa offentlig service i de förorter, bruksorter och glesbygdskommuner som på många sätt har lämnats efter när andra har dragit ifrån. Det är dags att satsa på det svikna . Alla de delar av landet som sett samhällsservicen försvinna, bostäder förfalla och tryggheten gå förlorad. Där engagemanget finns, men pengar saknas. Det är hög tid att ge alla i samma chanser, att ge möjligheterna till de som har förnekats dem. Vi ska kunna lita på att välfärdssamhället fungerar oavsett var vi bor. Avståndet till storstädernas centrum ska inte avgöra hur stark välfärden är. Offentlig service ska inte styras av marknadslogik och enbart utgå från efterfrågan. ska vara ett land som håller ihop. Våra gemensamma rikedomar skapas av hela landets resurser och hela landets arbete. Då ska frukterna av det arbetet också komma hela landet till del. Vi behöver en annan politik, en politik som ger hopp och skapar förutsättningar för jobb, bostäder och god offentlig service. 11 Ett rättvist skattesystem 11.1 Målen för skattepolitiken Målsättningen med skattepolitik är att trygga välfärden, öka jämlikheten, få fler människor i arbete och skapa förutsättningar för en hållbar utveckling. En hög sysselsättning är en förutsättning för att få resurser till den offentligt finansierade, generella välfärden. Skatt ska betalas efter bärkraft och välfärden fördelas efter behov. Skatteflykt och skattebrott ska bekämpas kraftfullt och principen om lika skatt vid lika inkomst återupprättas. Skatteinkomster utvecklades väl under den förra mandatperioden. Figuren nedan visar hur de reala skatteinkomsterna per capita har utvecklats . Under förra mandatperioden ökade dessa med , vilket motsvarar ökade skatteinkomster för den offentliga sektorn på . Den utvecklingen kan jämföras med skatteinkomsternas utveckling under regeringen . minskade de reala skatteinkomsterna per capita , vilket motsvarar en minskning med för den offentliga sektorn. Figur 13 Reala skatteinkomster per capita, offentlig sektor, tkr Källa: VP18. Under regeringen sänktes inkomstskatterna med ca , främst i form av fem stycken s.k. jobbskatteavdrag. Förra mandatperioden både höjdes och sänktes en del inkomstskatter. Det infördes en avtrappning av jobbskatteavdraget på höga inkomster och skiktgränserna för statlig inkomstskatt sänktes. sänktes skatten på pensionsinkomster och på inkomster från sjuk- och aktivitetsersättningen. Den här mandatperioden inleddes med att inkomstskatterna sänktes med ytterligare i form av ett sjätte jobbskatteavdrag och höjda skiktgränser för statlig inkomstskatt. Dessa förändringar genomförs som ett resultat av att bifallit och reservation på finansutskottets betänkande med anledning av regeringens budgetproposition (bet. 2018/19:FiU1). Mot denna bakgrund är det anmärkningsvärt att regeringen avser att fortsätta med ofinansierade skattesänkningar. I vårpropositionen aviserar nu regeringen att den avser att helt slopa den s.k. värnskatten. En skattesänkning som till går till den tiondel i samhället som har de högsta inkomsterna. avvisar denna skattesänkning. I samband med höstens budgetmotion kommer att presentera ett samlat skatteförslag, där vi sänker inkomstskatterna för låg- och medelinkomsttagare och höjer skatten för höginkomsttagare. Vi kommer där också att presentera en plan för att helt slopa klyftan mellan skatt på arbetsinkomster och skatt på övriga inkomster. Genom beslut (rskr. 2017/18:398) i enlighet med skatteutskottets betänkande 2017/18:25 röstade igenom nya skatteregler för företagssektorn. Kärnan i de nya reglerna var att en generell ränteavdragsbegränsning infördes som bolagsskatten sänktes från ned till . välkomnade införandet av den generella ränteavdragsbegränsningsregeln då en sådan minskar den skattemässiga skillnaden mellan finansiering med eget och lånat kapital samt möjligheterna till skatteplanering/skatteflykt. Däremot avvisade vi förslaget om sänkt bolagsskatt. Den svenska bolagsskatten har sänkts i flera steg . sänktes den från , och 2013 sänktes den till . Den svenska bolagsskatten ligger därmed under OECD-snittet på . Till det ska läggas att de svenska avskrivningsreglerna är mycket förmånliga i ett internationellt perspektiv. anser att bolagsskatten bör återgå till . Vidare behöver skattereglerna för delägare i fåmansbolag (de s.k. 3.12-reglerna) reformeras. Bakgrunden till 3:12-reglerna är duala skattesystem som innebär att förvärvsinkomster beskattas enligt en progressiv skatteskala och att kapitalinkomster beskattas med en proportionell skatt. Syftet med 3:12-reglerna är bl.a. att förhindra en omvandling av högre beskattade förvärvsinkomster till lägre beskattade kapitalinkomster. Reglerna syftar också till att på ett schablonmässigt sätt försöka uppskatta vad som är förvärvsinkomster och vad som är kapitalinkomster. Sedan 3.12-reglerna infördes har en rad ändringar gjorts som sammantaget lett till att regelverket blivit alltmer generöst.