mot · H702220 · 2019-09-25 00:00:00 — 9 Underlätta för IOP Civilsamhället är och har varit avgörande för mottagande av asylsökande. När staten inte tar sitt ansvar fullt ut, kliver civilsamhället och folkrörelserna in. ser vi denna utveckling på flera områden, och det är i grunden oroväckande och problematiskt att staten inte klarar av att fullfölja sina åtaganden. menar att människor inte ska vara beroende av insatser från civilsamhället i en välfärdsstat som . Där det finns intresse från aktörer inom det civila samhället, framförallt inom det sociala området, ska det dock vara möjligt att driva verksamhet inom välfärdsområdet. Dessa verksamheter fungerar oftast som bäst när de administreras genom ett så kallat idéburet offentligt partnerskap (IOP). Det är bland annat Röda Korsets erfarenhet när det gäller deras behandlingscenter för traumabehandling de bedrivit under närmare samt de boenden de bedriver. Trots det är samarbetsformen okänd hos vissa kommuner och regioner som tror att de måste upphandla samarbetet med Röda Korset enligt lagen om offentlig upphandling (). I andra fall väljer de medvetet bort IOP som arbetsform. Förutsättningarna för IOP har också förändrats efter ett rättsfall i kommun och Region har slutat teckna IOP. presenteras regeringens utredning om IOP som bland annat ska ta fram en definition av idéburna aktörer för att identifiera och avgränsa dessa från andra aktörer i välfärdsverksamheter. Utredningen syftar till att underlätta vid bland annat bidragsgivning, lagstiftning, köp av verksamhet och samverkan i form av IOP och därigenom främja ett ökat idéburet deltagande i välfärden. välkomnar utredningen och hoppas att den kan förbättra förutsättningarna för IOP. 10 Värdig och meningsfull sysselsättning Väntan på asylbeslut innebär för många asylsökande isolering och passivitet vilket i sig försämrar förutsättningarna inför det fortsatta livet i . vill se flera insatser för att asylsökande snabbare ska kunna ägna sig åt meningsfulla aktiviteter. Dels för att sysselsättning förbättrar hälsotillståndet, vilket också påverkar situationen och stämningen på boendena, men också för att ta till vara tiden och se till att människor snabbare kommer in i samhället, ut i arbetslivet och lär sig språket. har länge argumenterat kraftfullt för att inkluderingsarbetet måste inledas dag ett, direkt efter ankomsten till . Kommunerna har ansvar för att skapa en meningsfull tillvaro för alla invånare. Detta gäller även de asylsökande som finns i eget boende. Under den förra mandatperioden genomförde tillsammans med S-MP-regeringen flera satsningar som möjliggör en meningsfull sysselsättning . fick länsstyrelserna i uppdrag att samordna och organisera tidiga insatser för asylsökande. Stödet till kommuner avseende beredskap för mottagande samt verksamhet med flyktingguider och familjekontakter har utvidgats till att utöver nyanlända också i viss mån omfatta asylsökande och Arbetsförmedlingen har genomfört en satsning på kompetenskartläggning. Satsningar har också gjorts på ideella organisationer – både på nationell och på lokal nivå – för att möjliggöra ytterligare insatser för språkträning vid asylboenden, ökad sysselsättning och inkludering i lokalsamhället. Föreningslivet har en viktig roll att spela i att erbjuda meningsfulla aktiviteter på asylboendena. Avstånden mellan asylboenden och närmaste större samhälle med ett fungerande föreningsliv är i många fall långa. Alla dessa satsningar är mycket välkomna, men anser att mer kan göras och att flera stora utmaningar kvarstår. 10.1 Stärk rätten att arbeta Enligt en bestämmelse i utlänningsförordningen (4 kap. 3 a § UtlF) har möjlighet att bevilja asylsökande undantag från kravet på arbetstillstånd. Denna bestämmelse har tillkommit för att ge asylsökande möjlighet till meningsfull sysselsättning i . Denna rättighet har efter krav från utvidgats för personer som har fått ett avvisningsbeslut som inte kunnat verkställas p.g.a. omständigheter i deras hemländer. Trots det lever endast av de asylsökande upp till förutsättningarna för att få ett sådant undantag. menar att i betydligt högre utsträckning än bör använda sig av denna möjlighet att bevilja asylsökande undantag från kravet på arbetstillstånd. Enligt vår mening bör vara skyldigt att informera den asylsökande om denna möjlighet redan när ansökan om uppehållstillstånd inlämnas. Regeringen bör i regleringsbrev ge myndigheten i uppdrag att informera om möjligheterna till undantag från krav på arbetstillstånd i samband med att ansökan om uppehållstillstånd inlämnas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I och med reglerna för utomeuropeisk arbetskraftsinvandring som trädde i kraft har möjligheten att arbeta begränsats. Asylsökande som saknar identitetshandlingar eller som inte medverkar till att klargöra sin identitet ska inte längre undantas från kravet på arbetstillstånd. Orsaken sägs vara att den ordning som gäller innebär en stor arbetsbörda för som man härigenom avser att underlätta. är kritiskt till detta och menar tvärtom att möjligheterna att arbeta måste stärkas jämfört med . Rätten att arbeta ska vara regel snarare än undantag. Detta är viktigt inte minst för att stärka asylsökandes möjligheter på arbetsmarknaden och underlätta deras fortsatta liv i . Regeringen bör återkomma med förslag om att utvidga rätten till arbete så att den omfattar samtliga asylsökande. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att kunna betala skatt när man arbetar krävs ett samordningsnummer från . Det får man när man kan visa upp ett anställningskontrakt. Problemet är att det också ofta krävs ett samordningsnummer för att få ett anställningskontrakt. Detta skapar ett moment 22. Västerpartiet anser att detta problem borde kunna åtgärdas och föreslår en översyn av möjligheterna att ge asylsökande ett samordningsnummer vid inlämnad asylansökan. har på uppdrag av regeringen utrett frågan om att ge alla asylsökande samordningsnummer. Utredningen menar att om alla asylsökande får samordningsnummer skulle det underlätta deras förutsättningar att komma i arbete, kontakten mellan myndigheter när det gäller t.ex. placering i kommuner och vid vård och utbildning. För de asylsökande ökar patientsäkerheten och möjligheterna att få adekvat utbildning och omsorg. Utredningen lämnar därför förslag om att alla asylsökande bör få samordningsnummer. Vid fortsatt beredning av förslag har ytterligare frågor kring kraven på sekretess uppkommit. menar att dessa frågor behöver utredas närmare för att komma vidare med förslaget. Regeringen bör utreda möjligheterna att ge alla asylsökande samordningsnummer med utgångspunkt i utredning och de frågor om sekretess som kvarstår. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Ett annat hinder för möjligheterna att arbeta utgörs av svårigheterna att få öppna bankkonto för de som saknar giltiga identitetshandlingar. För att förbättra möjligheterna för asylsökande att kunna öppna bankkonton ingick och företrädare för , och en principöverenskommelse . Enligt överenskommelsen ska den asylsökande kunna uppvisa en officiell id-handling (t.ex. hemlandspass) för att kunna godtas som bankkontokund av en bank. Kravet på officiell id-handling syftar till att uppfylla EU:s penningtvättsdirektiv. Vissa asylsökande kan ha svårt att uppfylla kravet, antingen för att de inte fått med sig sina identitetshandlingar under flykten eller blivit av med dem på vägen eller för att de kommer från länder vars identitetshandlingar inte anses tillförlitliga. I har man löst problemen genom att ge asylsökande som är anställda inom kommunen ett kontokort som endast kommunen kan sätta in pengar på, men i övrigt fungerar som ett vanligt kontokort. På så vis kan ingen penningtvätt förekomma via kontot. menar att det är orimligt att asylsökandes möjligheter att arbeta begränsas på detta sätt. Den modell som används i skulle kunna vara ett sätt att lösa problemet. Regeringen bör utreda hur hindren för asylsökande att öppna bankkonton kan avhjälpas i syfte att stärka deras möjligheter att arbeta. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 10.2 Stärk möjligheterna för högskolestudier hindras asylsökande från att studera på högskola eller universitet medan de väntar på beslut om uppehållstillstånd, eftersom de omfattas av kravet på studieavgifter som gäller för utländska studenter. Vissa svenska lärosäten har gjort det möjligt att söka stipendier för att finansiera avgifterna. anser att högskoleutbildning ska vara avgiftsfri för alla studenter oavsett var de kommer ifrån. Vår generella utgångspunkt är att studieavgifterna bör tas bort. Det skulle också underlätta för asylsökande att snabbare kunna påbörja högskolestudier i . 10.3 Svenska från dag ett Språket är en nyckel för att komma in i samhället. De utrikesfödda som trots i inte pratar tillräckligt bra svenska har svårt att få ett arbete. går många asylsökande sysslolösa . Att se till att de får möjlighet att lära sig svenska är en smart investering på flera sätt. Det är därför välkommet att regeringen efter överenskommelser med gett studieförbunden och folkhögskolorna rätt att bedriva svenskundervisning för asylsökande. skulle också vilja se att asylsökande fick möjlighet att läsa svenska för invandrare, sfi. Under rubriken 11.3 Reformera sfi beskriver vi några möjliga steg på vägen dit. Även om en del av de asylsökande inte kommer att stanna kvar i leder en ökad kunskap om språket till en närmare koppling till och en bättre bild av vårt land som bara kan gynna oss. 11 Allas rätt till utbildning En god utbildning är en central förutsättning för att få arbete, men också grunden för att komma in i samhället, tillägna sig nya kunskaper samt få sina rättigheter tillgodosedda och aktivt kunna delta i det demokratiska samtalet. tror på en politik som möjliggör för människor att skaffa sig relevant utbildning inom det område de själva önskar. Det är genom kunskap och kompetens vi bygger en fungerande och stark arbetsmarknad, inte genom låga löner och osäkra villkor. Det finns grundläggande problem med den svenska skolan som hindrar en rättvis och jämlik skolgång för alla elever. Den svenska skolan dras isär och elever med olika bakgrund samlas på olika skolor. Gruppen elever som det går dåligt för blir allt större och klyftorna i skolan växer. För att komma åt dessa problem krävs en ny modell för fördelningen av resurser till skolan som anpassas efter skolornas och elevernas behov. Därför vill förstatliga skolan. vill avskaffa det fria skolvalet i och ta bort möjligheten att driva skolor som företag med vinstintresse. Det fria skolvalet är starkt bidragande till att öka segregationen i samhället. Eleverna ska kunna lita på att den skola som ligger närmast hemmet har goda förutsättningar att ge eleverna den kunskap de har rätt till. skolpolitik utvecklas i motionen För en likvärdig och inkluderande skola och förskola (2017/18:2339). 11.1 Öka andelen asylsökande och nyanlända i förskolan Rätten till förskola är begränsad för barn till arbetslösa föräldrar. Detta gäller även asylsökande och nyanlända barn. Från höstterminen det året ett barn fyller har det rätt till allmän förskola som omfattar , kostnadsfritt. Det gäller alla barn. Flera kommuner gör undantag från dessa regler och erbjuder förskola i större utsträckning. Förskolan är en viktig plats för barns lärande och utveckling. Tidiga utbildningsinsatser är kostnadseffektiva och ju yngre barnen är när insatserna sätts in desto större kompensatorisk effekt har de. Därför är det viktigt att asylsökande och nyanlända barn tidigt får tillgång till förskola. En förskoleplats ger också möjligheter för föräldrarna att söka arbete, studieplats eller annan sysselsättning. Kvinnor tenderar att ta ett större ansvar än män för barnen i en familj. En förskoleplats kan därmed betyda mycket för jämställdheten. Den rätt till förskola som asylsökande och nyanlända barn har utnyttjas dock inte fullt ut. Enligt vissa kommuner går endast cirka hälften av de asylsökande barnen i förskoleåldern i förskola. Orsakerna till detta behöver klarläggas tydligare för att kunna åtgärdas. har drivit denna fråga i budgetförhandlingarna med regeringen under förra mandatperioden. Regeringen gav därför i uppdrag att kartlägga deltagandet i förskolan i olika grupper i befolkningen och särskilt belysa gruppen nyanlända. I sin redovisning konstaterar att deltagandet i förskola generellt sett är högt. Av alla barn mellan tre och var inskrivna i förskolan och i pedagogisk omsorg . , omkring 17 600 barn, deltog varken i förskola eller pedagogisk omsorg. slår också fast att deltagandet är lägre i vissa grupper. Till dem hör barn till föräldrar med låg inkomst och barn till lågutbildade föräldrar och föräldrar som inte förvärvsarbetar. Nyinvandrade barn som varit folkbokförda i mindre än hör till de som är minst benägna att nyttja förskola och pedagogisk omsorg, av de grupper som har ingått i analys. konstaterar att kommunerna behöver arbeta aktivt för att nå ut med information till vårdnadshavare i syfta att öka deltagandet i förskolan eller pedagogisk omsorg. anser att det är av stor vikt att deltagandet i förskola och pedagogisk omsorg blir mer jämlikt. kartläggning är en bra grund för fortsatta insatser, regeringen bör nu ta ytterligare stag. Regeringen bör mot bakgrund av ta fram en handlingsplan för att öka deltagandet i förskola och pedagogisk omsorg för de grupper som är underrepresenterade . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 11.2 Grund- och gymnasieskolan Flera studier och undersökningar pekar på att en förenklad bild av asylsökande och nyanlända barns kunskaper och språkfärdigheter dominerar den svenska skolans syn på gruppen. Detta påverkar givetvis deras förutsättningar att lyckas med skolgången och tillägna sig de kunskaper de behöver. Skolan lyfts också ofta fram i forskningen som en viktig plats för nyanlända barn och ungdomars utveckling. Skolan är viktig för att den skapar struktur i vardagen och ger barn och unga möjlighet att skapa sociala nätverk samt möjlighet att lära sig det svenska språket. En lång väntan på en skolplats riskerar därför att påverka asylsökande barns välmående. är asylsökande och nyanlända barn och deras skolgång områden som inte har beforskats i tillräcklig utsträckning och situationen varierar mellan olika delar av landet. En av bristerna i den svenska undervisningen av nyanlända är att många nya elever upplever svårigheter med att bli inkluderade och att de står och stampar eller i värsta fall riskerar att gå baklänges på vägen från grundskola till gymnasiets språkintroduktion. Ett av problemen med skolans syn på de nyanlända är att man i alltför hög grad fokuserar på vad eleverna saknar, snarare än vad de har med sig. Skolan måste bli bättre på att ta vara på deras längtan att lära sig och vara mer flexibel. I Fortes rapport barn och den svenska mottagningsstrukturen beskrivs problemet så här: ”Nyanlända elever blir en grupp som framställs utifrån brister och svårigheter i skolan och de som klarar sig bra lyfts fram som individuella undantag.” Förberedelseklasserna utgör också ett problem enligt flera forskare, dels p.g.a. den fysiska avskildheten i det större skolsammanhanget och dels för att många blir kvar för länge i förberedelseklassen innan de får gå över till ordinarie undervisningsformer. Det verkar som att placeringar i förberedelseklass baseras på organisatoriska behov snarare än elevernas. Ett annat problem är synen på språket och att det är den enskilda läraren som får bestämma på vilket språk elever ska redovisa sina kunskaper. Att inte få möjlighet att tänka, skriva och läsa på sitt starkaste språk kan begränsa inlärningen avsevärt. Det är viktigt att nyanlända lär sig svenska, men den starka fokuseringen på det svenska språket riskerar att hämma det övriga lärandet. Regeringen bör utreda möjligheten att utöka rätten till studiehandledning på modersmål och att få undervisning på det egna modersmålet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Barns rätt till utbildning är en grundläggande rättighet. Den är fastställd i flera konventioner om mänskliga rättigheter. När barn inte går i skolan utgör det därför ett stort problem, oavsett vad det beror på. tas asylsökande barns skolfrånvaro inte på samma allvar som andra barns frånvaro, eftersom de asylsökande barnen inte har skolplikt. För att stärka barnens rätt till utbildning behöver skolplikten utökas. Regeringen bör utreda möjligheterna att införa skolplikt för asylsökande barn för att säkerställa deras rätt till utbildning. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Avsaknad av gymnasiekompetens utgör ett stort hinder för möjligheten att etablera sig på arbetsmarknaden. Den aktuella gruppen har framför sig i arbetslivet och att låsa in dem i dåligt betalda jobb med osäkra anställningar vore skadligt både för dem och för samhället i stort. är övertygat om att vi måste höja utbildningsnivån hos dem som saknar tillräckliga kunskaper för de jobb som finns på arbetsmarknaden, snarare än att skapa jobb med lägre kvalifikationer. De stora problemen handlar om att utbildningssystemet inte är anpassat för dem som sökt asyl i . För att kvalificera sig för ett nationellt gymnasieprogram behöver en nyanländ eller asylsökande först gå igenom ett introduktionsprogram. Eleverna på introduktionsprogrammen är i många fall separerade från dem som läser de nationella programmen och många av eleverna som läser dem upplever att de står och stampar utan att komma vidare. En möjlighet att kunna läsa enstaka kurser på ett nationellt program i väntan på att helt kvalificera sig för programmen skulle kunna vara ett sätt att mer effektivt förkorta studietiden, förbättra inkluderingen och stärka känslan av utveckling och framsteg hos eleverna. Regeringen bör utreda möjligheten att göra det möjligt att läsa enstaka kurser på nationella program innan avslutat introduktionsprogram. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. SKL har föreslagit en ny utbildningsform för gruppen 18–med en utbildningsbakgrund kortare än gymnasium. Förslaget innebär att de ska erbjudas en utbildning på längst som ska innehålla olika yrkesprogram som matchar regional efterfrågan på arbetskraft samt vara en del av de insatser som Arbetsförmedlingen erbjuder alla nyanlända. Under utbildningen får deltagarna behålla sin etableringsersättning i stället för att tvingas ta studielån, vilket visat sig avskräcka från de utbildningsformer som finns i nuvarande system. Studieplanerna inom utbildningsformen är individuella utifrån utbildningsnivå, språkkunskaper och tidigare arbetslivserfarenhet och utbildningen bör bekostas av staten. En kommun eller flera kommuner i samverkan föreslås vara huvudman, då de har kunskap av att bedriva utbildningsverksamhet. står bakom SKL:s förslag och menar att det kan möta behov som dagens gymnasieskola och vuxenutbildning inte kan fylla. Vi anser dock att en sådan utbildningsform måste ge gymnasiekompetens och att den ska fungera som ett komplement till gymnasiestudier och inte en ersättning. Regeringen bör undersöka möjligheten att införa en ny utbildningsform enligt SKL:s förslag. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Svenska för invandrare (sfi) är en kvalificerad språkutbildning inom den kommunala vuxenutbildningen. Sfi syftar till att ge vuxna personer med annat modersmål än svenska grundläggande kunskaper i svenska språket samt möjligheten att lära sig och utveckla ett funktionellt andraspråk. Sfi ska också ge språkliga redskap för kommunikation och ett aktivt deltagande i vardags-, samhälls- och arbetsliv. Det finns många brister med dagens sfi och utbildningen kritiseras ofta. finns många exempel på välfungerande verksamhet runt om i landet och hur sfi spelat en avgörande roll för att inkludera människor i samhället. I grunden bottnar kritiken i att sfi-utbildningen har en svår uppgift att genomföra samt att området inte har varit tillräckligt prioriterat eller finansierat. Lärarbehörigheten är låg bland sfi-lärare. Det behövs en generell kompetenshöjning och fler lärare. I debatten om sfi tydliggörs bl.a. synen på migration, bildning, kunskap, språk och arbete. ser bildning, språk och kunskap som verktyg för att kunna leva ett fungerande liv, för att kunna få sina rättigheter tillgodosedda, för att kunna tillägna sig nya kunskaper, för att kunna arbeta och ta sig fram i livet samt för att aktivt kunna delta i det demokratiska samtalet. Vi vill att dessa ambitioner ska vägleda svenskundervisningen för människor som lever i oavsett om de är födda här eller har migrerat hit. På samma sätt som den svenska skolan har ett kompensatoriskt uppdrag ska sfi fungera kompensatoriskt och utjämna skillnader mellan olika grupper i samhället. Det är också de målen som ska vägleda undervisningen, enligt gällande lagar och förordningar. Tyvärr finns flera tecken på att det inte alltid fungerar så i praktiken. Det är inte ovanligt att kommunala mål – ofta sysselsättningspolitiska och för kommunerna högre prioriterade mål – eller målsättningar i de individuella etableringsplanerna styr verksamheten inom sfi. Som en följd av att många människor sökte asyl i och 2015 har debatten om etablering av nyanlända hamnat högt upp på den politiska dagordningen. Diskussionen har kommit att fokusera på hur snabbt människor kommer i arbete, framför vilka typer av arbeten som behövs på dagens arbetsmarknad och hur ett fungerande arbetsliv kan säkerställas för dem som sökt skydd i undan krig och förtryck. I en debatt som domineras av förslag på sänkta löner och enkla jobb finns lite utrymme för en syn på sfi som har högre ambitioner än att nyanlända ska lära sig språket endast för att kunna arbeta. menar att målsättningarna med sfi – att de studerande ska lära sig ett språk som möjliggör ett aktivt deltagande i vardags-, samhälls- och arbetsliv – måste värnas och vara överordnade andra sysselsättningspolitiska mål. menar att sfi måste reformeras och att en sfi-utredning bör tillsättas som sätter målen för utbildningen i centrum, utvecklar dem och låter dem styra utformningen av utbildningen. Utredningen bör syfta till att utveckla utbildningen av sfi-lärare, bland annat så att den inkluderar vuxenpedagogik. bör formatet på sfi-utbildningen ses över. Regeringen bör tillsätta en utredning med syfte att utveckla utbildningen av sfi-lärare enligt beskrivningen ovan. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. förslag för att reformera sfi utvecklas i motionen Sfi (2017/18:527). 12 En arbetsmarknad för alla Arbete är en viktig förutsättning för att komma in i samhället, men inte vilket arbete som helst och aldrig till varje pris. Skäliga löner, goda arbetsvillkor och fungerande kollektivavtal måste vara centrala förutsättningar för alla jobbskapande insatser. Bilden av nyanländas etablering på arbetsmarknaden är ofta överdrivet pessimistisk, vilket delvis beror på orimliga förväntningar och en bristande förståelse för utmaningarna med att komma in i ett nytt samhälle efter att ha flytt sitt hemland. Men det beror också på att det finns en politisk agenda bakom att överdriva problemen och utmaningarna. Vid jämförelser med andra länder klarar sig väldigt bra. Till exempel kommer flyktingkvinnor snabbare in på arbetsmarknaden i än i jämförbara länder, enligt en studie från organisationen ekonomiskt samarbete och utveckling, . Avgörande för nyanländas möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden är, utöver att motverka diskrimineringen, att det finns jobb att söka. föreslår en rad åtgärder för att se till att asylsökande ska kunna komma i arbete så snabbt som möjligt utan att förstärka ojämlikheten på arbetsmarknaden. Den dramatiska nedskärningen av Arbetsförmedlingens resurser och fortsatt oklara framtid för myndigheten skapar ökad osäkerhet kring förutsättningarna för nyanländas etablering på arbetsmarknaden.