mot · H702135 · 2019-09-23 00:00:00 — Flera hjälporganisationer, bl.a. Amnesty, menar att den israeliska blockaden dessutom innebär att den humanitära hjälp som erbjuds får betydligt svårare att nå de mest behövande. blockad av är inte bara en oacceptabel kollektiv bestraffning, den är också kontraproduktiv – inget tyder på att den försvagat Hamas. måste stå upp för folkrätten och kräva att kollektiva bestraffning av Gazas befolkning hävs. ska, som enskild stat liksom inom ramen för FN och EU, kräva att luft-, sjö- och landvägar öppnas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 10.1 Efter anfallskrig mot inledde sitt tredje anfallskrig mot . Enligt FN:s kontor för samordning av humanitära frågor, Ocha, dödades över 2 000 palestinier, bland dem fler än 500 barn. Drygt 11 000 människor skadades och 100 000 blev hemlösa. FN tillsatte samma sommar två utredningar i syfte att klargöra om det under anfallskriget mot 2014 har begåtts krigsförbrytelser och i så fall vilka som gjort sig skyldiga och i vilken omfattning. Folkrätten reglerar bl.a. hur parter får och inte får agera vid väpnande konflikter och under ockupation. Folkrätten ställer tydliga krav på såväl som på de palestinska parterna, bl.a. att skilja på militära och civila mål. Raketbeskjutningen in i måste därför betraktas som ett folkrättsbrott, men ursäktar på inget sätt svar, som var både oproportionellt och drabbade civila palestinier hårt. bär , i egenskap av ockupationsmakt, huvudansvaret för civilbefolkningens säkerhet på . Det står klart att omfattande och grova brott mot folkrätten begåtts under samtliga tre israeliska anfallskrig mot . Trots detta har försvinnande få fall prövats i domstol. Att folkrättsbrotten dokumenteras och att de skyldiga, inom den israeliska militärmakten såväl som inom den palestinska myndigheten och Hamas, ställs inför rätta är väsentligt för försoning och fred. Befolkningen på båda sidor väntar otåligt på rättvisa, men än så länge har de inblandade parterna varit helt oförmögna att själva genomföra oberoende utredningar och ställa de ansvariga till svars. Det är oroande att ingen av parterna i konflikten visar någon vilja att följa internationell humanitär rätt eller erkänna att man brutit mot den. Om en kultur av straffrihet vid folkrättsbrott tillåts etablera sig, är risken överhängande att de förbrytelser som begåtts mot civilbefolkningen kommer att återupprepas. Det enda sättet att bryta denna spiral av straffrihet och orättvisa är att nu använda sig av de verktyg som det internationella rättssystemet erbjuder. bör, både som enskilt land och som medlem i FN, agera tydligt och kraftfullt för att de israeler såväl som de palestinier som gjorde sig skyldiga till krigsförbrytelser under anfallskrig mot ska ställas inför rätta. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 10.2 Ansvaret för återuppbyggnaden av Förutom allt mänskligt lidande i form av död och skador har militära angrepp mot lett till fysiska skador på infrastruktur och byggnader för åtskilliga miljarder kronor. Det kommer att ta decennier innan återhämtar sig. Ansvarsfrågan handlar inte bara om krigsförbrytelser enligt folkrätten, utan även om ekonomi och om återuppbyggnaden av . Det är hög tid att ekonomiskt ställs till svars för den förstörelse som man gång på gång åsamkar . Den ekonomiska ersättningen från för de skador som orsakats som en följd av attackerna mot är långt ifrån tillräcklig och har inte kommit palestinierna till del. Exempelvis betalade till FN som kompensation för de som förstördes under anfallskriget –2009, men utan att ta på sig ansvar för all den förstörelse och skada som den orsakat den palestinska civilbefolkningen. Den som tillsattes av FN efter senaste kriget i , har nekats tillträde till och och dess arbete har kraftigt försvårats av bristande politiskt stöd. Det tillfälliga avtalet mellan och den palestinska myndigheten för återuppbyggnad av (The Reconstruction Mechanism) har kritiserats hårt av och andra hjälporganisationer för att bl.a. vara opålitligt och otillräckligt och snarare bidra till att legitimera blockaden än att möta de verkliga behoven. De politiska spänningarna mellan den palestinska myndigheten och Hamas samt fortsatta restriktioner mot införsel av byggnadsmaterial har förhindrat återuppbyggnadsinsatser. har omvärlden gått in med miljardbelopp för att förbättra levnadssituationen för invånare. Det gäller även , som avsatt hundratals miljoner för att försöka göra livssituationen för Gazaborna något mindre omänsklig. Gång på gång har många av dessa insatser förstörts genom krigföring och gång på gång tvingas världssamfundet att gå in för att finansiera återuppbyggnaden av de reningsverk, bostäder, sjukhus etc. som bombat. Detta är inte en rimlig ordning. Ansvarsfrågan för återuppbyggnaden av får inte glömmas bort. Human Rights Watch och åtskilliga andra aktörer har lyft behoven av att ska hållas ansvariga för de biståndsprojekt man förstört och att ska krävas på skadestånd. har valt att inte kräva skadestånd för förstörda svenska biståndsprojekt. menar att eftersom man formellt lämnat över ägandet av de byggnader etc. som man byggt till palestinierna, har inte några juridiska möjligheter att kräva skadestånd av . anser dock att skulle kunna göra mer, t.ex. dokumentera förstört bistånd. är det viktigt att hittar nya former för vårt utvecklingssamarbete på . Det kan finnas en poäng att behåller ett visst ägande över byggnader och infrastruktur för att kunna ha en tydlig juridisk grund för att kräva skadestånd i händelse av att igen skulle beskjuta svenska biståndsprojekt. Detta får dock inte inverka på mottagarpartens handlingsfrihet eller möjlighet till statsbyggande. Regeringen har tidigare hänvisat till att EU för dialog med om att kunna genomföra givarfinansierade projekt i område C. Det har dock visat sig otillräckligt. bör vara pådrivande i arbetet med att utforma en gemensam hållning inom EU och FN gentemot sabotage av humanitära insatser. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det går inte att frångå att den centrala frågan är att måste börja hållas ansvarigt för sin blockad av och sina upprepade anfall mot . Dagens ordning där världssamfundet ska finansiera återuppbyggnaden av det som bombat sönder är inte hållbar. bör inom ramen för EU och FN verka för att ska hållas ekonomiskt ansvarigt för den omfattande förstörelsen under landets anfallskrig mot . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 10.3 The Great of Return har tusentals palestinier deltagit i stora demonstrationer nära gränsen mellan och . Demonstranterna kräver bl.a. rätten för palestinska flyktingar att få återvända och kallas därför den stora återvändandemarschen eller the Great of Return. Den absoluta majoriteten har varit fredliga demonstranter, även om vissa fall av stenkastning, och ballonger med brinnande föremål har förekommit. har svarat med oproportionerligt våld. Enligt siffror från Ocha hade 195 palestinier, varav 41 barn, dödats av israelisk militär i direkt anslutning till demonstrationerna. Nästan 29 000 människor har skadats, varav 7 000 av skarp ammunition. Människorättsorganisationer som Amnesty har rapporterat om att många skador mot bl.a. knän tyder på att israeliska prickskyttar skjutit i syfte att medvetet orsaka livslånga men, trots att offren inte utgjort något hot. Den stora mängden sårade har gjort att Gazas redan hårt ansatta sjukvårdssystem har kollapsat. våld och försök att stoppa protesterna är ett brott mot internationella konventioner om mötes- och yttrandefrihet. Trots att en oberoende utsedd av för mänskliga rättigheter konstaterat att det sannolikt begåtts brott mot internationell rätt har avfärdat det hela och vägrat gå vidare med frågan. bör, både som enskilt land och som medlem i FN, agera för att de israeler såväl som de palestinier som gjort sig skyldiga till brott mot internationell rätt i anslutning till the Great of Return ska ställas inför rätta. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. seglade ett antal civila lastfartyg mot , konvojen Ship to . I lasten fanns förnödenheter som cement och mediciner. Syftet var, förutom att bistå Gazaborna med nödvändiga råvaror och utrustning, att synliggöra det orimliga och olagliga med den israeliska blockaden av . Tyvärr kom inte flottan fram till sin destination. Med hjälp av stridsfartyg och helikoptrar bordade den israeliska armén flera av skeppen på internationellt vatten. Det mest blodiga anfallet skedde mot det turkiskregistrerade skeppet där den israeliska arméns brutalitet ledde till att nio passagerare miste livet samt att ett dussintal skadades. försökte man genomföra en andra seglats med Ship to . kunde båtarna inte ens lämna hamnen. Några av skeppen utsattes för sabotage och de övriga förvägrades rätten att lämna den grekiska hamnen där de låg förtöjda. 2012 seglade man men blev bordade av israelisk militär på internationellt vatten. gjordes ett fjärde försök att nå . Även avbröts försöket av israelisk militär. Fartyget af bordades på internationellt vatten och delar av besättningen fördes bort för förhör. togs ett annat initiativ inne på . I Gazas hamn byggdes ett fartyg med syftet att bryta blockad mot genom att segla ut från och föra ut exportvaror. Men innan Gazas Ark kunde segla, utsattes fartyget för ett sprängattentat inne i Gazas hamn. agerande mot samtliga av Ship to Gazas försök att nå med förnödenheter är oförsvarbart. Genom bordningen av fartygen i Ship to Gazas konvojer har brutit mot flera av folkrättens bestämmelser. bör kräva att de skyldiga, både de som gett order om bordningarna av Ship to och de som utfört dem, ställs inför rätta för brott mot folkrätten. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bör kräva att en oberoende utredning av sabotagen mot Ship to och mot Gazas Ark genomförs. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 11 En repressiv utveckling har tagit tydliga steg i en ultranationalistisk riktning. Det märks tydligast i den nya lag som slog fast att är en judisk stat och att enbart judar har rätt till självbestämmande i . nedgraderades arabiskans status som språk och det nationella värdet av israeliska bosättningar lyftes fram. Lagen har mött stor kritik för att göra araber och andra minoriteter i till andra klassens medborgare. 11.1 Ett minskande demokratiskt utrymme Människorättsorganisationer i har vittnat om ett krympande demokratiskt utrymme. Både enskilda aktivister och etablerade organisationer har märkt av repressiv lagstiftning och trakasserier från israeliska myndigheter. Flera etablerade organisationer som Breaking the Silence, B’tselem och Amnesty vittnar om hur de utsatts för en smutskastningskampanj från statligt håll i syfte att underminera organisationerna. Ett exempel är den lag som tvingar organisationer med större bidrag från utlandet att registrera sig som utländska agenter och därmed redovisa sin finansiering i alla offentliga sammanhang. Lagen har kritiserats hårt, både från och organisationer i och utanför för att syfta till att tysta kritik då den är utformad på ett sätt som slår mot vänsteranknutna organisationer medan den ultranationalistiska bosättarrörelsen undantas. Andra exempel är hur människorättsarbetare inklusive FN-personal som dokumenterar överträdelser nekas tillträde till . tillbaka är det även möjligt att neka någon som stöder eller arbetar för en organisation som stödjer en bojkott eller desinvestering av israeliska varors tillträde till både och . Amnesty har också rapporterat om ett minskat demokratiskt utrymme för palestinska parlamentsledamöter i . Rätten för civilsamhället att verka fritt och självständigt är stark och har stöd i flera artiklar i FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter. Yttrande- och organisationsfrihet är centrala delar av ett demokratiskt samhälle. Stater är dessutom skyldiga att aktivt försvara och främja mänskliga rättigheter när de hotas eller kränks, oavsett om det är av individer, extremistgrupper, privata företag, auktoritära religiösa ledare, andra civilsamhällesaktörer eller myndigheter. måste garantera organisationers rätt att verka fritt och på lika villkor. ska vara ett land som tar strid för yttrande- och organisationsfrihet oavsett var i världen det gäller. Ett sådant uppdrag blir särskilt viktigt i kontakt med länder som som tydligt bryter mot mänskliga rättigheter och internationell rätt. bör som enskilt land såväl som inom EU och FN verka för att värna det demokratiska utrymmet och civilsamhällets roll i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I motionen Demokratins krympande utrymme (2018/19:723) lyfter vi en rad krav för att stärka civilsamhället världen över. 12 Den palestinska myndighetens roll och ansvar ockupation slår sönder och förhindrar statsbyggande. Möjligheterna för den palestinska myndigheten att agera är begränsade och hämmas av så väl inskränkt rörelsefrihet som begränsad jurisdiktion och andra svårigheter. I enlighet med har den palestinska myndigheten en starkt begränsad kontroll över landet. I område A råder självstyre och i område B har man bara administrativ kontroll. Tillsammans utgör de enbart av . Resterande mark ligger i område C där har full kontroll. Även om en majoritet av palestinier bor i område A och B är det svårt att agera enhetligt. På styr Hamas och i östra saknas palestinsk politisk representation. Att , och östra styrs av olika aktörer, på olika sätt och med olika lagar bidrar till oenighet, splittring och svårigheter att bygga en fungerande och självständig stat. 13 Behovet av val och demokratiska rättigheter Det är över sedan fria och demokratiska val till presidentposten och parlamentet hölls i . Mandatet för de nu styrande har löpt ut och parlamentet sammanträder inte. Istället stiftas lagar genom presidentdekret. vittnar aktivister, journalister och företrädare för civilsamhället om ett krympande demokratiskt utrymme. Godtyckliga gripanden, tortyr och annan omänsklig behandling förekommer och mötes-, press- och yttrandefriheten är begränsad som korruptionen är utbredd. Enligt Human Rights Watch så väl som har både den Fatahledda palestinska myndigheten och Hamas gjort sig skyldiga till allvarliga övergrepp på meningsmotståndare. I rapporten , One , Zero Dissent visar Human Rights Watch bl.a. hur de båda parterna rutinmässigt arresterar oppositionella som deltagit i fredliga protester och oberoende journalister i syfte att tysta dem. Frihetsberövande så väl som hot och tortyr förekommer. Enligt palestinsk lag har kvinnor och män samma rättigheter. Men trots att t.ex. unga kvinnor utbildar sig i högre utsträckning än män så är bara var femte kvinna aktiv på arbetsmarknaden. Dessutom förekommer lagstiftning som underminerar kvinnors rättigheter bl.a. vad gäller frågor som rör äktenskap och arv. uppskattar att av alla palestinska gifta kvinnor i åldern 15–49 gifte sig innan de fyllt 15. Under en ockupation är förutsättningarna att utmana traditionella värderingar särskilt svåra. Det friskriver dock inte den palestinska myndigheten från ansvar. Tvärt om krävs ansträngningar från den palestinska myndigheten för att se till att hela befolkningens rättigheter möts, oavsett kön. 2014 slöts ett avtal mellan Hamas och om att tillsammans tillsätta en teknokratregering och utlysa val . Avtalet fullföljdes aldrig och ett domstolsbeslut från ledde till att det utropades en ny palestinsk regering. Av beslutet följer också att ett parlamentsval skulle hållits , vilket aldrig skedde. Behovet av en statsledning som kan agera med mandat utifrån nationella, fria och demokratiska val är stort. Än så länge tycks dock en rad hinder av framför allt politisk karaktär stå i vägen. bör vara drivande för att FN ska understödja alla försök till nationella, fria och demokratiska val till parlament så väl som president i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 13.1 Vikten av palestinsk enighet Uppdelningen av , geografiskt så väl som politiskt, är ett hinder för en stark och självständig stat. Relationen mellan och Hamas är mycket dålig och missnöjet är stort parterna emellan. Palestinsk enighet och försoning mellan Hamas och är dock nödvändig för att få till stånd fria och demokratiska val i hela landet liksom fredsförhandlingar med och i slutändan uppnå en tvåstatslösning. EU:s linje att inte föra samtal med alla palestinska parter har visat sig kontraproduktiv. Hamas är tveklöst en organisation som begått både grova folkrättsbrott genom beskjutningen av och attacker mot civila israeliska mål. Organisationen begår omfattande och grova övergrepp mot de mänskliga rättigheterna på . Utrymmet för fri media, självständiga fackföreningar, oberoende föreningar och politiska partier som inte understödjer Hamas är obefintligt på . Kvinnoaktivister, människorättsförsvarare och oppositionella kan inte verka under Hamas styre. Det är förkastligt att Hamas vägrar erkänna staten rätt att existera och sprider antisemitism. Men Hamas är en central aktör och det är mycket svårt att se att en framtida freds- och försoningsprocess skulle kunna vara framgångsrik om inte Hamas på något sätt inkluderas. Dess politiska gren vann de facto de senaste palestinska parlamentsvalen och även om legitimiteten för valresultaten med tiden har spelat ut sin roll går det inte att bortse från Hamas starka inflytande. Upprepade försök till försoning mellan Hamas och har misslyckats liksom löften om nationella val. tycks den senaste ansatsen till ett närmande mellan Hamas och ha nått vägs ände. Godtyckliga arresteringar av anhängare av varandras organisationer förekommer och den palestinska myndigheten har pålagt straffåtgärder mot i form av t.ex. minskade subventioner för el och vatten och stora lönesänkningar för tjänstemän. Konsekvenserna för en redan hårt ansatt befolkning är mycket påtagliga. beklagar djupt denna schism och anser att fortsatt bör verka för dialog och försoning mellan de olika palestinska parterna. bör ha kontakter med samtliga parter, främja samtal mellan parterna, understödja försöken till inompalestinsk försoning och inom EU och FN verka för att både Hamas och inkluderas i framtida fredsförhandlingar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. ekonomi måste få hjälp att ställas om från ett högt beroende av bistånd till handel. har inte makt över sin egen ekonomiska utveckling på grund av ockupationen. Den behöver upphöra för att palestinsk tillväxt ska bli möjlig. Exempelvis försvåras Systembolagets import av palestinsk öl på grund av leveransproblem till följd av vägspärrar på . EU:s handel med bosättningarna är därför ett hinder för positiv utveckling. Regeringen bör återkomma med en plan för att underlätta handeln mellan och . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 14.1 EU:s associationsavtal med ockupation av hade inte varit möjlig utan EU:s förmånliga handelsavtal med eller utan militära bistånd till landet. Att Europeiska unionen år ”betonar vikten av att gränserna till öppnas” och riktar kritik mot delar av politik förändrar tyvärr inte situationen för palestinierna. har kunnat ignorera EU:s kritik utan att det fått några konsekvenser. En förutsättning för att och EU:s uttalanden ska göra skillnad är att man också är beredd att sätta tyngd bakom sitt budskap. Samarbetet mellan och är omfattande och ger EU en möjlighet att sätta press mot att respektera folkrätten. mellan och är t.ex. villkorat med respekt för de mänskliga rättigheterna. EU:s associationsavtal med innefattar förmånliga handelsavtal som ger det israeliska näringslivet stora ekonomiska fördelar. På så vis bidrar EU till att stärka den ekonomiska basen för ockupationspolitiken. bör motsätta sig att EU fördjupar sitt samarbete med på något område och suspendera det nuvarande associeringsavtalet så länge inte avvecklar bosättningarna och vägspärrarna på ockuperat område, avbryter blockaden av och upphör med byggandet av muren på . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 14.2 Handel med krigsmateriel och det internationella samfundet har stora möjligheter att agera mot ockupation av . Att strypa vapentillförseln är ett effektivt verktyg för att sätta press på alla parter. förekommer ingen vapenexport från EU till de palestinska parterna, men flera EU-medlemmar exporterar vapen till . All vapenexport från EU-länderna till måste upphöra. bör ta initiativ till ett vapenembargo inom EU. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. kan självt agera och avbryta vårt omfattande militära samarbete med . Det innebär bl.a. att vi kallar hem den militärattaché som är stationerad vid den svenska ambassaden i . Det omfattande besöksutbyte som pågått mellan det svenska försvaret och den israeliska armén ska avbrytas och det svenska försvarets import av krigsmateriel från ska upphöra. Vi har dessutom låtit testa förarlösa flygplan i – plan som sedan använts av i kriget i . bör stoppa all vapenhandel, kalla hem militärattachén från och avbryta allt militärt samarbete med . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 14.3 Avbryt innovationssamarbetet med Efter att ha fått i uppdrag från regeringen att etablera en innovationsscout i öppnade den statliga innovationsmyndigheten ett kontor i . Myndigheten pekar ut landet som ”ett av världens mest intressanta länder vad gäller forskning och innovation”. Man har också bl.a. ordnat en pitchtävling för startups tillsammans med i . Att utan vidare pekas ut som ett intressant land för affärssamarbeten inom innovationer är anmärkningsvärt. ställer sig starkt kritiskt till att en svensk myndighet får i uppdrag att på detta sätt arbeta med en ockupationsstat. bryter återkommande mot de mänskliga rättigheterna och ockupationen av är brutal och olaglig och strider mot internationella överenskommelser. Omvärlden måste tydligt markera att brott mot mänskliga rättigheter inte accepteras – inte inleda samarbeten som i praktiken legitimerar ockupationsmaktens agerande. Regeringen bör i nästkommande regleringsbrev för uppdra åt myndigheten att avbryta det pågående innovationssamarbetet med och stänga kontoret i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Sidas bistånd till uppgick till , varav den största andelen gick till akut stöd. är en viktig aktör, både vad gäller utvecklingssamarbete och humanitärt stöd. Det är ett arbete som behöver fortsätta och utvecklas i linje med Agenda 2030. Den israeliska ockupationen slår hårt mot hela det palestinska samhället, men redan utsatta grupper drabbas extra hårt. Det gäller t.ex. hbtq-personer och människor med funktionsnedsättning. När möjligheterna till organisering kringskärs blir det än svårare att gå samma och kräva sina rättigheter. Ett sådant perspektiv blir särskilt viktigt i den svenska biståndspolitiken. Läs mer om bistånds- och utvecklingspolitik i riksdagsmotionen En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling (2018/19:757). för palestinska flyktingar, UNRWA, gör ett viktigt arbete för ca fem miljoner palestinska flyktingar i , , och . Bl.a. driver man över 700 skolor och 140 vårdinrättningar, erbjuder mikrolån och distribuerar förnödenheter. Efter att länge ha varit en av de största bidragsgivarna till UNRWA beslutade 2018 om att först radikalt minska och sedan strypa biståndet helt . Beslutet är ett stort bakslag mot organisationen som befinner sig i ett svårt ekonomiskt läge. Trots finansiella tillskott från andra håll har organisationen sin verksamhet och fokus ligger nu på de allra mest utsatta flyktingarna. UNRWA har haft svårt att genomföra sin mest basala nödverksamhet i form av matdistribution till en miljon palestinska flyktingar. har som en av de största biståndsgivarna en viktig roll att fylla för att trygga stödet. bör arbeta i EU och FN för att det långsiktiga finansiella stödet till UNRWA ska säkras. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.