ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H6023024 · 2019-02-06 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:37 Anpassning av lagen om passagerarregister till EU:s dataskyddsreform ställer sig bakom det som anförs i motionen om direktåtkomst för till personuppgifterna i passagerarregistret och tillkännager detta för regeringen. och Liberalerna har inte några synpunkter på lagförslaget i propositionen, som är ändamålsenligt utformat för att på detta område anpassa svensk lagstiftning till europeiska dataskyddsregler. I sammanhanget vill vi dock ta upp en aspekt som berörs i lagstiftningsärendet, nämligen behovet av att ge direktåtkomst till personuppgifterna i passagerarregistret. Förutom , som är registerförande myndighet, är det bara Säkerhetspolisen som har direktåtkomst till uppgifterna i passagerarregistret. Regeringen har befogenhet att meddela föreskrifter om att ge även andra myndigheter rätt till direktåtkomst, men denna befogenhet har inte utnyttjats. När det gäller rätten att begära ut uppgifter ur registret är det däremot och Säkerhetspolisen som är de två myndigheter som uttryckligen nämns i lagen (6 §). har så sent som begärt hos regeringen att få rätt till direktåtkomst. Detta har i det nu aktuella lagstiftningsärendet också fått stöd hos , som tagit upp frågan i sitt remissvar. Regeringen vidhåller dock bedömningen att det saknas skäl att ge direktåtkomst. Av integritetsskäl är vår grundhållning restriktiv när det gäller att utöka myndigheters rätt till direktåtkomst till personuppgifter hos andra myndigheter. I detta fall finns dock goda skäl att ge möjlighet till sådan direktåtkomst. Eftersom har lagstadgad rätt till uppgifter ur passagerarregistret är den mest påtagliga effekten av avsaknad av rätt till direktåtkomst bara den att tid går förlorad. Runt hälften av alla bostadsinbrott i utförs av internationella stöldligor. Stöldligornas verksamhet drabbar människor över hela landet och medför såväl otrygghet som stora kostnader för såväl enskilda som försäkringsbolag och de rättsvårdande myndigheterna. Det finns ett påtagligt behov av att vidta åtgärder för att försvåra för nätverken att bedriva och fördjupa sin organiserade brottslighet i . Med detta förslag till ändring ges brottsbekämpande verksamhet adekvata förutsättningar att bekämpa den organiserade brottsligheten också i det hänseende som berörs i detta lagstiftningsärende.
mot · H6023025 · 2019-02-15 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:42 Genomförande av rättshjälpsdirektivet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en nationell domstolsjour bör införas för att förordna en offentlig försvarare utanför domstolarnas kontors- och beredskapstider och tillkännager detta för regeringen. avslår den ändring som föreslås i 21 kap. 4 § om att åklagare ska ges rätt att interimistiskt under vissa förutsättningar förordna en offentlig försvarare. I nu aktuell proposition föreslås bl.a. att åklagare, i avvaktan på rättens beslut och när domstolen inte är tillgänglig för beslut, ska få förordna en offentlig försvarare för en misstänkt som är gripen eller anhållen och som har ett brådskande behov av en försvarare. Det innebär ett avsteg mot principen i svensk rätt att offentlig försvarare förordnas av domstol. Kritiken mot detta förslag från tunga remissinstanser har varit stark. I sitt remissvar skriver de bl.a. att starka rättssäkerhetsintressen bär upp den nuvarande ordningen och att det borde ”rent principiellt vara otänkbart” att låta den misstänktes motpart, åklagaren, utse vem som ska biträda den misstänkte. godtar dock att den föreslagna ordningen genomförs övergångsvis, detta i avvaktan på att det införs ett jour- och beredskapssystem hos domstolarna. avstyrker förslaget med hänvisning till rättssäkerheten och processrättsliga principer. De förordar i stället ett beredskapssystem inom domstolarna. pekar bl.a. på att det är av vikt inte bara att åklagaren de facto är opartisk utan även att denne framstår som opartisk för den misstänkte. Justitiekanslern ställer sig tveksam till förslaget och förordar också ett system med jourdomstolar. är tveksam till lösningen mot bakgrund av att åklagaren är part i målet. Deras uppfattning är bl.a. att uppgiften att förordna offentlig försvarare undantagslöst ska tillkomma domstol. anser att betänkligheten med åklagarens rätt att förordna offentlig försvarare väger över den besparing som förslagets genomförande skulle kunna innebära. och instämmer i allt väsentligt i den kritik mot det aktuella förslaget som framförts av remissinstanserna, däribland och . Vi instämmer i behovet av en möjlighet att förordna offentlig försvarare utanför domstolarnas kontors- och beredskapstid, men detta bör av principiella skäl inte vara en uppgift för åklagaren. Precis som har framförts av flera remissinstanser är ett joursystem inom domstolarna den lösning som bör väljas i stället. Regeringen bör tillse att en sådan ordning kommer på plats å det snaraste. Detta både med tanke på det praktiska behov som finns och för att genomföra rättshjälpsdirektivet i svensk rätt.
mot · H6023026 · 2019-02-20 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:40 Återköpsprogram av aktier i ställer sig bakom det som anförs i motionen om att minska aktieinnehavet i () när marknaden tillåter, och detta tillkännager för regeringen. anser att statens uppgift normalt bör vara att ange de ramar och regler som ska gälla för näringslivet och företagen, inte att äga och driva bolag. Det finns ändå skäl till att staten äger vissa bolag, t.ex. där bolagen har ett tydligt samhällsuppdrag. De statliga bolagen bör drivas hållbart och ansvarsfullt med en långsiktig agenda. Därtill finns det inget självändamål i att staten agerar på redan väl fungerande marknader såsom bank-, fastighets- eller flygmarknaden. bör staten kvarstå som ägare endast då tungt vägande skäl talar för detta, exempelvis när det finns ett angeläget samhällsuppdrag som svårligen kan hanteras på annat sätt eller är strategiskt eller säkerhetspolitiskt viktigt. har uttalat sig positivt till en försäljning av flera statliga bolag, specifikt även . Som exempel utöver kan , och utomnordiska verksamhet nämnas. Eventuella försäljningar ska genomföras då det utifrån en samlad bedömning kan antas ge det mest affärsmässiga utfallet. Eventuella försäljningar bör därför i regel göras när konjunkturen är god.
mot · H6023028 · 2019-02-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:40 Återköpsprogram av aktier i ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se över möjligheterna att avyttra och tillkännager detta för regeringen. I propositionen föreslås att bemyndigar regeringen att godkänna de beslut som fattas för att slutföra det återköpsprogram som beslutats av styrelsen i . Liberalerna har inget att invända mot förslaget. Liberalerna är i grunden principiella motståndare till att staten äger bolag som verkar på en kommersiell marknad, en fråga som har blivit aktuell med anledning av förvärv av . Statens uppgift bör inte vara att äga och driva bolag, utan att ange de ramar och regler som ska gälla för näringslivet, där företag konkurrerar på lika villkor. Därför bör staten i princip inte äga bolag som verkar på kommersiella marknader med fungerande konkurrens såvida inte bolaget har ett särskilt samhällsuppdrag. Det är viktigt att syftet med samhällsuppdraget tydligt redovisas och är styrande för bolagens verksamhet inom de ramar som fastställt. Statliga bolag som inte fyller en viktig samhällsfunktion eller är av stort kulturellt värde och som agerar på en fungerande marknad bör avyttras. Försäljning av statliga bolag ska ske på ett affärsmässigt sätt. De bolag som agerar på en väl fungerande marknad är de som i första hand bör vara föremål för försäljning, vilket måste anses vara fallet med . Att minska statens ägande i bolag ska självfallet alltid ske med hänsyn till bolagens och skattebetalarnas intresse. Försäljningen ska genomföras och på ett sådant sätt då den samlade bedömningen är att den kan ge det mest affärsmässiga utfallet. Som tidigare nämnts har vissa statliga bolag ett särskilt samhällsuppdrag och i vissa fall och till viss del, som i AB:s fall, ett för strategiskt och säkerhetspolitiskt intresse som staten även fortsättningsvis ska äga och ha ansvar för. En försäljning av bör därför föregås av grundlig analys som tydligt redovisar vilka delar av verksamheten som bör kvarstanna i statlig ägo av bl.a. strategiska och säkerhetspolitiska skäl. Övrig verksamhet som bedrivs i kommersiellt syfte på en konkurrensutsatt marknad bör därefter avyttras.
mot · H6023029 · 2019-02-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:40 Återköpsprogram av aktier i ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se över möjligheterna att avyttra och tillkännager detta för regeringen. Staten har ett ägande i 47 del-och helägda bolag. Två av dessa är börsnoterade varav är det bolag som staten har störst ägande i. Regeringen föreslår i prop 2018/19:40 Återköpsprogram av aktier i att ställer sig bakom beslut till återköpsprogram av aktier och följdeffekten att statens ägarandel ökar från dagens till högst . Därefter vill regeringen bemyndigas att genomföra försäljning av aktier för att återgå till lägst nuvarande ägarandel. anser att det är i sin ordning att ägandet tillfälligt ökar till följd av återköpsprogram, eftersom det enbart är att se som en följdeffekt av att det utestående antalet aktier minskar. Därför ser vi det som rimligt att ha en övergångsperiod av större ägande andelsmässigt. Därmed har vi inget att invända mot propositionen, men vill poängtera att förutsätter att regeringen också genomför försäljningar av aktier i den mån att ägarandelen återgå till nuvarande . Frågan om statens ägande i kommersiella bolag i allmänhet och i i synnerhet har återaktualiserats till följd av Telias investering i , där bland annat TV4 ingår. Affären kommer genomgå konkurrensprövning, vilket gör att köpprocessen ännu inte är avslutad. Men affären visar på de negativa konsekvenser som det för med sig med staten som ägare i kommersiella bolag. Går affären igenom innebär det att staten kontrollerar SVT, har betydande ägande i konkurrenterna TV4, Cmore och MTV, som staten ska agera lagstiftare av samma marknad. Staten har förvisso ingen styrelsepost i , men med ett stort aktieinflytande finns det direkta intressen av att se till att Telias aktievärde ökar. Därmed sitter staten mitt i båten med årorna i stora delar av medielandskapet. vill avveckla ägandet i . Offentligt ägande innebär att staten sitter på dubbla stolar genom att både vara domare och spelare i näringslivet. Därför bör företag som verkar på en konkurrensutsatt marknad drivas i privat regi, så länge det inte finns särskilda samhällsintressen som måste värnas. I en sådan princip gäller dock också att analysera konsekvenserna ur fler perspektiv. Ett är det säkerhetspolitiska där infrastrukturen som återfinns i dessa bolag kan användas i syfte att påverka andra länder. Därför bör en försäljning av hela ägandet ske efter en genomgriplig analys som beaktar bl.a. statens behov av kommunikationsinfrastruktur och dess säkerhetsaspekter. Propositionen aktualiserar frågan om statens ägande i det kommersiella bolaget . menar att med anledning av proposition 2018/19:40 Återköpsprogram av aktier i , även bör fatta beslut om att se över möjligheterna att avyttra aktieägandet i bolaget. Försäljningsintäkterna bör gå till att minska statsskulden.
mot · H6023032 · 2019-03-13 00:00:00 — med anledning av skr. 2018/19:52 om Landsbygdsprogrammet 2014–2020 ställer sig bakom det som anförs i motionen om landsbygdsprogrammet och tillkännager detta för regeringen. Hela utvecklingskraft och tillväxtpotential ska tas till vara. Detta måste ske på ett sätt som säkerställer en hållbar utveckling där landsbygden inte straffas ut till förmån för våra städer. Ett grundläggande steg för att detta ska ske är dock att staten inte skapar onödiga hinder som sätter käppar i hjulet för en starkare landsbygd. trycker i sin skrivelse på behovet av strategisk analys för att öka möjligheten att inrikta programmet mot de prioriterade målen och därmed möjligheten att nå målen för de prioriterade områdena. Vidare understryker behovet av relevant underlag för att säkerställa att ett mer effektivt program kan utformas. Utöver detta menar att bör förbättra sina rutiner och vägledning samt att implementeringen av det nya it-systemet faktiskt måste åstadkomma effektiviseringar för att på så sätt förbättra handläggningen. delar denna bild och vill utöver detta understryka behovet av att åtgärder vidtas för att minska byråkratin i utformningen av nästa programperiod. Vi måste fortsätta arbetet för att göra programmet mer kostnadseffektivt och att målen ska nås. Kopparklint (M)
mot · H6023033 · 2019-03-13 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:47 Samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en förnyad översyn av samtjänstlagen och samtjänstförordningen och tillkännager detta för regeringen. För att möjliggöra en lokal statlig service föreslår regeringen i aktuell proposition en ny lag om en viss gemensam offentlig service. I propositionen föreslås lagändringar i syfte att underlätta för personer som inte behärskar det svenska språket samt funktionshindrade och pensionärer att få träffa en handläggare lokalt. Detta ska genomföras via en ny organisation som ska lyda under Statens servicecenter. delar delvis regeringens bedömning att det finns ett behov av starkare tillgång till grundläggande statlig service för privatpersoner, företagare och bolag i hela landet. ser även fördelar med en sådan service som omfattar och till viss del synkroniserar , och verksamheter. Med detta sagt menar vi dock att propositionen inte i tillräcklig utsträckning omfattar det servicebehov som finns i samhället. Enligt uppgifter på regeringens hemsida kommer dessutom de aviserade servicecentralerna i stor utsträckning att placeras i utanförskapsområden och endast i begränsad utsträckning på landsbygden. För att adekvat och fullständigt kunna ta del av det allmännas offentliga service torde det knappast räcka med att tjänsten erbjuds geografiskt nära. Talar man inte språket eller förstår de sociala koder eller föreskrifter som reglerar det allmännas relation till enskilda torde det inte göra någon skillnad om den efterfrågade tjänsten erbjuds lokalt, i en annan stad eller på internet. De många problem som gör sig gällande i utanförskapsområden kan därför knappast förväntas bli lösta genom att det allmänna ytterligare sänker kraven för invandrare att ta del av den service som erbjuds majoritetssamhället på övriga medborgares villkor. För att servicecentraler i stället ska göra största möjliga nytta torde utgångspunkten i stället vara att de i främsta möjliga mån bör placeras på platser där äldre, funktionshindrade och personer bosatta på glesbygden kan förväntas ha behov av service. Kammarkollegiet anför i sitt remissvar att förslaget inte bör genomföras i den form som regeringen föreslagit . Kammarkollegiet betonar att samtjänstlagen och samtjänstförordningen inte är avsedda att användas på det sätt som propositionen gör gällande då ärendehandläggning ska ske inom ramen för respektive myndighets ansvarsområde. Av det ovan anförda följer därför att propositionen ska avslås. Regeringen bör i stället få i uppdrag att göra en fullständig genomlysning av samtjänstlagen och samtjänstförordningen. I den översynen bör särskild vikt fästas vid att pröva om lösningen med servicecenter verkligen gör den nytta för de utsatta områdena som regeringen avser och utreda huruvida servicen på ett ändamålsenligt sätt kan riktas mot såväl landsbygd som tätort. Per (SD)
mot · H6023034 · 2019-03-13 00:00:00 — med anledning av skr. 2018/19:52 om Landsbygdsprogrammet 2014–2020 ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återuppbygga förtroendet för landsbygdsprogrammet med bl.a. kortare handläggningstider, minskat krångel och snabbare stödutbetalningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över vilka delar av landsbygdsprogrammet som kan läggas över på de folkvalda regionerna och tillkännager detta för regeringen. Landsbygden är själen i . I ska alla kunna leva och förverkliga sina drömmar, oavsett var man bor. Vi vill ha jobb i hela landet, och därför arbetar vi för att bidra till att det skapas fler jobb i växande företag och i de gröna näringarna. En viktig del i detta är landsbygdsprogrammet. För många av dessa företags överlevnad och utveckling är landsbygdsprogrammet centralt. Med hjälp av landsbygdsprogrammet har vi möjlighet att stärka de verksamheter som ger jobb på landsbygden, som förser oss med svensk mjölk, öppna landskap och levande bygder. Men landsbygdsprogrammet bidrar även till att nå de miljömål vi satt upp. När det nya landsbygdsprogrammet för åren 2014–2020 förhandlades fram var pådrivande för att säkerställa ett så starkt landsbygdsprogram som möjligt. Den utvärdering som har gjort är därför viktig för att dra lärdomar inför utformningen av kommande programperiod. pekar på ett antal brister vad gäller handläggning av stödåtgärder där bl.a. långa handläggningstider och lång väntan på stöd för de sökande lyfts fram. Detta har skapat en stor misstro bland företagare och landsbygdsbor, där många uttrycker att man tappat förtroendet för systemet, vilket är mycket allvarligt. De signaler som skickar vad gäller landsbygdsprogrammets omfattning och komplexitet är väldigt viktiga och något som regeringen bör ta med sig i det fortsatta arbetet. anser att ett återställt förtroende för systemet, med bl.a. kortare handläggningstider, minskat krångel och snabbare stödutbetalningar, bör vara av högsta prioritet i utarbetandet av kommande landsbygdsprogram. konstaterar att det regionala inflytandet brustit, och delar den bilden. Som decentralistiskt parti ser vi att så mycket makt som möjligt bör ligga lokalt och regionalt. var i samband med regionförhandlingarna pådrivande i att decentralisera fler statliga funktioner och ge ett ökat ansvar till de folkvalda regionala parlament som ansvarar för arbetet med regional utveckling och tillväxt. vill därför att regeringen i framarbetandet av kommande landsbygdsprogram ser över vilka delar av landsbygdsprogrammet som kan läggas över på regionerna.
mot · H6023036 · 2019-03-15 00:00:00 — med anledning av prop. 2018/19:50 Makars och sambors förmögenhetsförhållanden i internationella situationer avslår regeringens förslag till lag om ändring i . ställer sig bakom det som anförs i motionen om att barn inte ska ingå äktenskapsförord och tillkännager detta för regeringen. Det är inte lagligt att ingå barnäktenskap i , och kan inte heller utländska barnäktenskap registreras i . Trots det finns det många barn som lever i äktenskap i då regeringen tidigare avvisat förslag om att upphäva barnäktenskap i . Vi delar inte denna uppfattning utan vill att barnäktenskap ska vara förbjudet i för alla, alltid och utan undantag. I den proposition som läggs fram finns i förslaget till ny text i 7 kap. 3 § följande förslag till lydelse: Ett äktenskapsförord ska upprättas skriftligen, dateras och undertecknas av makarna eller de blivande makarna. Detta gäller även om någon av dem är underårig eller om äktenskapsförordet avser egendom, som till någon del omfattas av förvaltarskap enligt . I så fall ska dock förmyndarens eller förvaltarens skriftliga medgivande inhämtas. Texten ”Detta gäller även om någon av dem är underårig” är enligt oss helt oacceptabel att ha med i en ny lagtext kring äktenskapsförord. Om inte den texten tas bort och förändras så att det blir tydligt att barn inte kan ingå äktenskap och därför inte heller kan ingå äktenskapsförord, finns det enligt oss ingen anledning att ändra i nuvarande lydelse eftersom både den tidigare och den nu föreslagna texten är förlegad. Vår uppfattning är att ändringen av därför ska avslås och att ett tillkännagivande om att en ny text ska tas fram, som inte gör det möjligt för barn att ingå vare sig äktenskapsförord eller äktenskap, ska skickas till regeringen. Vid avgörande om vilken lagstiftning som ska gälla vid fördelning av arv och eventuell arvsskatt, så hänvisar man till hemvist och var den avlidna varit boende under sin sista tid i livet. Detta har även berörts i tidigare EU-direktiv och propositioner från regeringen. Eftersom det är mycket svårt att veta när och under vilka omständigheter som man kommer att dö, kan det vara vanskligt att utgå från sista tidens hemvist. Många har dessutom adresser i flera länder och flyttar mellan dessa under sitt liv, utan någon närmare tanke kring vad som faktiskt kan hända om man råkar ha en adress i ett annat land än där man är medborgare och har sin ursprungliga nationalitet, när man dör. Då kan plötsligt helt andra arvsregler gälla om man inte varit förutseende nog att skriva in detta i ett testamente. Eftersom det är mycket lättare att veta vilken nationalitet man har än vilken adress man råkar ha när man dör, så anser vi att nationaliteten ska vara avgörande för vilken lagstiftning som ska gälla om inte testamentet säger något annat. Detta är något som regeringen bör verka för, inom EU, så att både svenskar och människor med andra nationaliteter med säkerhet vet vilken lagstiftning som gäller vid dödsfall.
mot · H6023037 · 2019-03-15 00:00:00 — Motion till 2018/19:3037
mot · H6023038 · 2019-03-15 00:00:00 — med anledning av skr. 2018/19:57 om långsiktiga effekter av utökade valmöjligheter till gymnasieskolan ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge ett samordnande uppdrag att förbättra informationen om skolval och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kommuner ska tillhandahålla god information på fler språk om de skolvalsmöjligheter som finns och tillkännager detta för regeringen. Rätten att välja skola och en skolpeng som följer med eleven till den skola som väljs är en uppskattad del av svensk skola och välfärd som värnar. Den ger alla elever och föräldrar en möjlighet att välja den skola som passar dem bäst oavsett ekonomiska och sociala förutsättningar. visar i sin granskning av möjligheterna att välja gymnasieskola att utökade valmöjligheter har haft en positiv effekt på elevernas inkomster senare i livet. Störst effekt har de utökade valmöjligheterna till gymnasiet haft för elever med föräldrar med låg utbildningsnivå. Förutom effekter på inkomster ökade även andelen av dessa elever som senare tog högskoleexamen. granskning visar även att barn födda utomlands eller med föräldrar födda utomlands inte har gynnats i lika stor utsträckning av valmöjligheterna. menar att mycket tyder på detta beror på ett informationsövertag hos elever som vistats i landet längre än de som inte är födda här. Elever och föräldrar som är födda i har bättre kunskaper om systemet och vilka valmöjligheter som finns och kan därför göra mer informerade val. Detta går även i linje med iakttagelser av den svenska skolan. I ”Improving Schools in ” visar de att välutbildade och välinformerade familjer använder möjligheten att välja skola i högre utsträckning. Det svenska skolvalet är internationellt sett unikt eftersom skolpengen följer med eleven, oavsett vilken skola eleven väljer. I många andra länder måste familjer själva bekosta utbildningen om de exempelvis väljer en fristående skola. Det är därför särskilt viktigt att elever och familjer som saknar kunskap om det svenska skolsystemet får en grundlig information om möjligheterna att välja skola. Fler elever måste ges möjlighet att välja den skola som passar dem bäst. En viktig förutsättning för detta är att föräldrar och elever ges bättre möjligheter att göra välgrundade skolval. behöver därför få ett samordnande uppdrag att förbättra informationen om skolvalet som regeringen behöver säkerställa att kommunerna tillhandahåller god information på fler språk om de skolvalsmöjligheter som finns. Därutöver måste det bli lättare att jämföra olika skolor som skolvalsprocessen bör präglas av öppenhet och transparens. Noria Manouchi (M)