mot · H6023054 · 2019-04-09 00:00:00 — med anledning av skr. 2018/19:76 om fyrstegsprincipen 1 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur nationellt framtagna bristanalyser och prioriteringar på systemnivå kan utgöra en utgångspunkt för den tidiga planeringen av investeringar i transportinfrastruktur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör förtydliga för hur myndigheten ska arbeta med första steget i fyrstegsprincipen, som består i att försöka lösa brister genom sänkt efterfrågan eller överflyttningar mellan trafikslag, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör förtydliga för vad som menas med att myndigheten ska genomföra en stegvis prövning vid åtgärdsval och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör förtydliga för vad som konkret menas med att tänkbara åtgärder ska prövas med ett trafikslagsövergripande anslag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen på lämpligt sätt bör säkerställa att ställer samma krav på aktualitet för åtgärdsvalsstudier (ÅVS) som för samlade effektbedömningar () när dessa utgör underlag för åtgärdsval som ingår i den nationella planen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om hur statlig medfinansiering kan stärkas för att förbättra fyrstegsprincipens tillämpning genom att fler steg 1- och steg 2-åtgärder genomförs i infrastrukturplaneringen, och detta tillkännager för regeringen. Regeringen redovisar i skrivelsen sin bedömning av de iakttagelser och slutsatser som har gjort i rapporten inom planeringen av transportinfrastruktur – tillämpas den på avsett sätt? (RiR 2018:30) samt vilka åtgärder som regeringen vidtagit med anledning av rapporten. 3 Fyrstegsprincipen bör tillämpas för hållbara lösningar Staten investerar ca i ny transportinfrastruktur. Beslut om investeringar fattas inom ramen för trafikslagsövergripande planering, som bygger på att de mest samhällsekonomiskt effektiva och hållbara transportlösningarna ska genomföras. Större investeringar som ska genomföras ligger i den nationella tolvåriga plan som revideras . Besluten för investeringarna ska föregås av en selektionsprocess enligt fyrstegsprincipen som är den modell som enligt staten bör användas för att analysera åtgärdsval. Första steget i fyrstegsprincipen handlar om att först och främst överväga åtgärder som kan påverka behovet av transporter och resor samt valet av transportsätt. Hit hör t.ex. parkeringsavgifter och resfria möten. Andra steget innebär att genomföra åtgärder som medför ett mer effektivt utnyttjande av den befintliga infrastrukturen, t.ex. busskörfält eller ökad turtäthet. Vid behov genomförs det tredje steget som innebär begränsade ombyggnationer. Det fjärde steget genomförs om behovet inte kan tillgodoses i de tidigare stegen. Det betyder nyinvesteringar eller större ombyggnadsåtgärder. anser att fyrstegsprincipen, rätt tillämpad, är ett mycket betydelsefullt planeringssätt för att uppnå ett transportsystem som är ekologiskt, socialt och ekonomiskt hållbart. har granskat arbete med att tillämpa fyrstegsprincipen vid planeringen av investeringar i transportinfrastruktur. Regeringen har uttalat att den formella fysiska planeringen bör föregås av en studie som innebär en förutsättningslös trafikslagsövergripande analys med tillämpning av fyrstegsprincipen. benämner dessa studier för åtgärdsvalsstudier (ÅVS). En ÅVS utgör det viktigaste underlaget för åtgärdsval inom , tillsammans med en s.k. samlad effektbedömning () där en investerings samlade nyttor och kostnader bedöms. övergripande slutsats är att regeringens och styrning inte stöder ett trafikslagsövergripande arbetssätt. bedömning är att åtgärdsval sällan är utformade så att en prövning sker förutsättningslöst så att lösningen kan finnas inom olika trafikslag. Bristerna anses i de flesta fall finnas på vägen eller järnvägen i fråga. Sammantaget gör bedömningen att det trafikslagsövergripande perspektivet inte har fått tillräckligt genomslag inom organisation och att regeringen inte har gett tillräcklig vägledning kring hur begreppet trafikslagsövergripande ska tolkas i praktiken. Enligt har bristbeskrivningarna i ÅVS:erna genomgående en koppling till de transportpolitiska målen. har brutit ned de transportpolitiska målen till sex s.k. leveranskvaliteter. Bristande säkerhet, bristande kapacitet och bristande användbarhet (tillgänglighet) är de vanligaste bristerna i ÅVS:erna. Enligt är dock de övriga leveranskvaliteterna – punktlighet, robusthet samt miljö och hälsa – sällan angivna som huvudbrister. menar att leveranskvaliteterna inte är anpassade för att analysera brister på operativ nivå och att därför behöver utveckla arbetet med leveranskvaliteterna. konstaterar även att det är få ÅVS:er som innehåller kvantitativa samhällsekonomiska beräkningar som stöd för åtgärdsvalet. Man efterlyser därför kvantitativa beräkningar av olika alternativ när det gäller större och dyrare åtgärder där dessa ställs mot billigare i enlighet med fyrstegsprincipen. menar att har bra förutsättningar att göra sådana samhällsekonomiska beräkningar. ser även ett antal ytterligare brister i ÅVS:erna. Kvaliteten på kostnadsbedömningarna i ÅVS:erna är otillfredsställande. De utmynnar inte heller i tydliga förslag till åtgärder, och närmare hälften av alla ÅVS:er innehåller inte heller förslag till finansiering. ser också behov av att åtgärder av underhållskaraktär ska innehålla beskrivning av hur föreslagna åtgärder förhåller sig till aktuell underhållsplan. har även granskat ett antal projekt med byggstart som finns med i den nationella planen för transportinfrastruktur 2018–2029. Man har där funnit att ibland baserar åtgärdsval till den nationella planen på äldre underlagsmaterial, framtaget med metodik där fyrstegsprincipen inte tydligt varit ledande. anser därför att det finns starka skäl att ställa samma krav på aktualitet för såväl ÅVS:er som för samlade effektbedömningar när de är underlag för åtgärdsval i nationella planen. 5 Regeringen bör vidta åtgärder Av skrivelsen framgår att regeringen anser att har tillräckliga direktiv samt att myndigheten redan har påbörjat ett omfattande utvecklingsarbete. Regeringen ser därför inga skäl att vidta några ytterligare åtgärder med anledning av rekommendationer. delar inte regeringens bedömning att åtgärder inte behöver vidtas med anledning av rekommendationer. Att fyrstegsprincipen till fullo tillämpas för ett trafikslagsövergripande arbetssätt är en förutsättning för att vi ska nå effektiva och hållbara transporter. Detta är en central hörnsten i bygget för att till 2030 ska nå mål om att minska transportsektorns utsläpp jämfört med . I Klimatpolitiska rådets rapport konstaterar man att dagens tillämpning av fyrstegsprincipen, med fokus på steg 3- och steg 4-åtgärder, leder till att både kostnaderna ökar och klimatomställningen försvåras. Eftersom analysen i en ÅVS i normalfallet utgår från brister i en enskild väg eller järnvägsförbindelse blir det svårt att tillämpa steg 1- och steg 2-åtgärder, som normalt är mindre kostsamma men kräver andra typer av insatser. Det försvårar också att tillämpa ett trafikslagsövergripande synsätt. Ett annat problem enligt är att , enligt deras egen tolkning, saknar mandat att medfinansiera steg 1- och 2-åtgärder och att föreslå bredare insatser eller styrmedel för regeringen – sådana insatser och förslag som skulle kunna påverka trafikefterfrågan eller hur befintlig infrastruktur används. Ur det regionala och kommunala perspektivet innebär det att staten enbart är villig att medfinansiera åtgärder som ska prioriteras i sista hand, vilket minskar intresset för att genomföra åtgärder som kan vara samhällsekonomiskt mer effektiva enligt rådet. anser att det därmed finns starka skäl att säkerställa att rekommendationer till regeringen verkställs genom nedanstående förslag till . Nuvarande planeringssystem bygger i hög grad på brister som identifieras från en lokal nivå, vilket enligt iakttagelser pekar på att det ofta kan vara svårt att hitta kostnadseffektiva lösningar. Detta riskerar att försvåra en planering som stärker våra möjligheter att uppnå antagna nationella klimatmål. Regeringen bör återkomma med förslag på hur nationellt framtagna bristanalyser och prioriteringar på systemnivå kan utgöra en utgångspunkt för den tidiga planeringen av investeringar i transportinfrastruktur. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det finns få steg 1-åtgärder i fyrstegsprincipen som råder över. Regeringen bör till förtydliga hur myndigheten ska arbeta med första steget i fyrstegsprincipen, som består i att försöka lösa brister genom sänkt efterfrågan eller överflyttningar mellan trafikslag. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. har iakttagit att billigare åtgärder huvudsakligen ses som komplement till dyrare åtgärder, snarare än som alternativ. Regeringen bör till förtydliga vad som menas med att myndigheten ska genomföra en stegvis prövning vid åtgärdsval. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. granskning visar att beskriver bristerna utifrån den specifika vägen eller järnvägen, vilket försvårar en helhetssyn. Regeringen bör till förtydliga vad som konkret menas med att tänkbara åtgärder ska prövas med ett trafikslagsövergripande anslag. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Regeringen bör på lämpligt sätt säkerställa att ställer samma krav på aktualitet för ÅVS:er som för när dessa utgör underlag för åtgärdsval som ingår i nationella planen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. anser att det av tydligt framkommer att steg 1- och steg 2-åtgärder vidtas i alltför låg utsträckning för att åtgärda brister i vår infrastruktur. Det försvårar möjligheter att ekonomiskt effektivt uppnå ett transportsystem som är klimat- och miljömässigt hållbart. Det finns ingen möjlighet till statlig medfinansiering av icke-fysiska steg 1- och steg 2-åtgärder i länsplanerna eller den nationella transportplanen. Ansvaret för att finansiera och implementera dessa åtgärder ligger hos kommuner, regioner och privata aktörer. Regeringen bör återkomma med förslag om hur statlig medfinansiering kan stärkas för att fyrstegsprincipens tillämpning ska förbättras genom att fler steg 1- och steg 2-åtgärder genomförs i infrastrukturplaneringen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)