mot · H7023109 · 2019-10-03 00:00:00 — En trygg och tillgänglig vård med patienten i centrum En trygg och tillgänglig vård med patienten i centrum Stärkt patientlag för att korta köerna Förbättrad information om väntetider inför behandling En nationell informationsportal för stärkt patientmakt Ett skärpt ansvar för kortare väntetider Medarbetare i vården ska finnas närmare medborgarna Utökad förskrivningsrätt för sjuksköterskor En ny specialistnivå för sjuksköterskor Standardiserad utbildning för undersköterskor upptäckt av psykisk ohälsa Kunskap om elevhälsa på rektorsprogrammet Stärkt ledarskap för elevhälsan Livskunskap för stärkt elevhälsa Fysisk aktivitet i skolan En mödra- och förlossningsvård att lita på i hela landet Trygghet från graviditet till eftervård Kunskapsspridning och forskning kring kvinnors hälsa Trygg mödravård genom hela livet En närmare förlossningsvård för fler barnmorskor och bättre upplevelse En bättre ambulanssjukvård i hela landet En bättre förebyggande vård En bättre vård i hemmet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förkorta köerna genom en stärkt patientlag där patienten har rätt att välja slutenvård på valfri klinik i landet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en rättighet i hälso- och sjukvårdslagen som gör det tydligt att patienten har rätt att vid remitterande till klinik få information om det aktuella väntetidsläget på samtliga kliniker som erbjuder den efterfrågade vården, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att allmänheten via en nationell portal ska finna lättförståelig och aktuell kvalitets- och väntetidsinformation för att kunna jämföra prestationer bland olika vårdgivare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i det fall inga andra insatser ger tillräcklig effekt förtydliga regionernas ansvar för vårdköerna genom att se över möjligheten att ålägga huvudmännen med viten ifall patientens rättighet att erbjudas vård vid en annan klinik i landet utan extra kostnad inte efterlevs och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fler karriärvägar bör skapas genom utökad förskrivningsrätt för specialistsjuksköterskor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i enlighet med slutsatserna i utredningen specialistsjuksköterska – ny roll, nya möjligheter (SOU 2018:77) inrätta yrkeskategorin avancerad klinisk specialistsjuksköterska och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att undersköterskornas ställning i vården ska stärkas genom att utreda en standardiserad utbildning för undersköterskor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att elevhälsan ska införas som ämne på rektorsprogrammet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att elevhälsan bör värderas upp genom att man ser över möjligheten att bygga ut den med fler kompetenser samt främjar detta genom att förtydliga rektorernas ansvar för elevhälsan i lagstiftningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa livskunskap inom ramen för ämnet idrott och hälsa och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa idrott och hälsa med pulshöjande aktivitet på skolschemat i syfte att uppnå rekommendationen om minst en timmes fysisk aktivitet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra åt att ta fram nationella riktlinjer för att skapa förutsättningar för en mer jämlik och sammanhållen förlossningsvård och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra åt att sammanställa kunskap och forskning som rör kvinnors hälsa samt säkerställa spridning och implementering av kunskapssammanställningen över hela landet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra åt att ta fram förslag på hur ett hälsosamtal i mödravården kan utformas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra åt att ta fram riktlinjer om hur förlossningsvården kan organiseras för att i lämpliga fall även kunna erbjudas på mindre förlossningsenheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheterna att skapa en nationell organisation för ambulanshelikoptrar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra åt och att utreda möjligheten att införa äldrehälsovårdsprogram som erbjuds äldre efter avslutat arbetsliv och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa en mer samordnad vård för äldre genom att utreda möjligheten att ersätta hälso- och sjukvårdslagens och socialtjänstlagens delar om hemsjukvård respektive social omvårdnad med en äldrelag och tillkännager detta för regeringen. En trygg och tillgänglig vård med patienten i centrum Vårdens medarbetare gör ett fantastiskt jobb och den medicinska kvaliteten i svensk sjukvård är ofta världsledande. Men sjukvården dras med stora problem. har under många decennier byggt upp ett sjukvårdssystem med dålig tillgänglighet och bristande patientdelaktighet. Detta påverkas också av att patienternas ställning i svensk sjukvård är svag. Den patientlag som infördes med syftet att stärka patienternas rättigheter och medbestämmande visade sig, när den utvärderades, inte ha haft någon effekt. Svenska patienter upplever tvärtom att de är mindre delaktiga i vården och att tillgängligheten är sämre än när lagen infördes. Det visar sig genom att äldre och multisjuka ofta hamnar mellan stolarna och bollas runt i sjukvårdsmaskineriet. Men också genom att enkla saker som att träffa samma läkare eller sjuksköterska vid upprepade tillfällen, att få tid på vårdcentralen samma eller nästkommande dag eller att få vara delaktig i beslutet om vart remissen ska skickas på många håll är omöjliga. Men det måste inte vara så här. Sjukvården kan slå in på en annan väg. Det är en väg där en fast läkarkontakt inte är undantaget utan regeln. Människor ska känna trygghet i att vården finns till hands när de behöver den. Om man är sjuk ska man ha rätt att träffa en läkare och snabbt få vård, oavsett var i landet man bor. Då måste den vård som finns närmast människor – primärvården – byggas ut och patientinformationen och delaktigheten förbättras. Vi vill att patientens rättigheter alltid ska sättas främst, med ett fokus på mötet mellan patient, läkare och annan vårdpersonal. Patientmakt handlar inte bara om att kunna få välja vårdgivare utan också om rätt att få en kontinuerlig och personlig relation till sin läkare. Och inte minst handlar patientmakt om rätten att få den hjälp man behöver snabbt. När vi är som mest utsatta och sårbara ska vi ha information om, och inflytande över, vad som sker med oss och vår behandling. Stärkt patientlag för att korta köerna De växande vårdköerna är ett av de största problemen i sjukvården. Sedan kömiljarden togs bort under förra mandatperioden har väntetiderna skenat på många håll. har drivit igenom återinförandet av en ny och uppdaterad kömiljard som premierar tillgänglighet i hela vårdkedjan. Men för att kapa vårdköerna krävs mer. En av de viktigaste reformerna handlar om att öka patientens möjlighet att få välja vård på en klinik med kortare kö än på den av regionen på förhand anvisade. Den patientlag som alliansregeringen införde var ett första steg för att öka patientens delaktighet. Patientlagen behöver dock fortsatt skärpas och tydliggöras för att få ännu bättre möjlighet att korta köerna. I den nya lagen behöver patientens rätt att välja slutenvård – som till exempel en operation – på valfri klinik i hela landet slås fast. Detta kommer möjliggöra för fler patienter att söka sig till andra regioner när den egna inte kan garantera en kort kö till den på förhand angivna kliniken. Förbättrad information om väntetider inför behandling För att patienten genom att nyttja sin patientmakt ska få verklig möjlighet att påverka köerna och kunna fatta välgrundade beslut om vart remissen ska skickas krävs det att patienten får information om det aktuella väntetidsläget på de kliniker som erbjuder den behandling patienten blivit uppsatt för. Som ett led i detta vill vi införa en rättighet i hälso- och sjukvårdslagen som innebär att patienten vid remittering får information om det aktuella väntetidsläget på landets alla kliniker och därefter själv kan välja vart remissen ska skickas. Att sjukvården blir skyldig att informera om patienternas rättigheter är en del i att skapa ett mer jämlikt förhållande och stärka patientinflytandet. En nationell informationsportal för stärkt patientmakt Det finns politiska krafter som ser mer offentliga monopol eller ändrat huvudmannaskap som lösningar på de flesta av vårdens problem. Vissa vill förbjuda de privata alternativ som är förutsättningen för valfrihet och som utvecklar vården. Andra vill göra en gigantisk omorganisation där ansvaret för vården flyttas från regionerna till staten. Men ju mer makt och beslutsfattande som flyttas från människor och medarbetare, desto mer döv blir vården för patienternas behov. Att människor, företag, kommuner, regioner och ideella utförare lokalt och regionalt har frihet att testa egna och nya idéer skapar vad som kallas för institutionell konkurrens. Goda exempel och lösningar kan sprida sig som ringar på vattnet. Patienter ska få mer valfrihet och inflytande, och medarbetare ska få större möjligheter att vara med och utveckla vården. Det är nyckeln till en tryggare vård som finns närmare människor. En viktig del i att förbättra vårdkvaliteten och sjukvårdens prestation är att ge patienter möjligheten att granska och jämföra olika vårdgivares resultat när olika aktörer konkurrerar om att erbjuda den bästa formen av vård. Sjukvården samlar in stora mängder data om kvalitetsmått, väntetider och patientnöjdhet, bland mycket annat. Det är viktigt att medarbetare kan ägna sig åt att ge vård snarare än föra ännu mer statistik. Men det som redan samlas löpande kan användas bättre. bör likt och samla lättillgänglig information om kvalitet och väntetider på en nationell portal (). Där kan också patienter jämföra olika aktörer och därmed även göra bättre val. Informationen kan sedan lätt användas av aktörer som vill få en bild av hur kvaliteten förändrats. Ett skärpt ansvar för kortare väntetider Den bristande tillgängligheten är en av vårdens mest akuta problem. Regionerna har ett ansvar för att organisera, planera och strukturera vården på ett sådant sätt att den klarar av att möta invånarnas behov. Det är därför av allra största vikt att regionerna tar väntetiderna på stort allvar. Enligt hälso- och sjukvårdslagen är regionerna skyldiga att se till att patienten får vård hos en annan vårdgivare utan extra kostnad för patienten, om patientens egen region inte kan erbjuda vård inom vårdgarantins tidsram. Men i praktiken frångår alla regioner detta. Om inga andra insatser ger tillräcklig effekt bör man därför fundera på om det ska vara möjligt att ålägga de huvudmän som inte erbjuder patienten vård vid en annan klinik i landet med kortare väntetider med viten eller sanktioner. Medarbetare i vården ska finnas närmare medborgarna Sjukvården vilar på medarbetare som går till jobbet för att hjälpa andra människor. Utan undersköterskor, sjuksköterskor, läkare och medicinska specialister är en vårdinrättning inte mycket mer än ett tomt skal. Att politiker ger sjukvården förutsättningar att erbjuda medarbetare möjligheter och en utvecklande arbetsmiljö som får dem att vilja ha en lång karriär inom sjukvården, är en nyckel för att vården ska fungera och för att locka till sig nya medarbetare. En viktig del i detta är att alla yrkesgrupper inom sjukvården har ett verkligt inflytande över sin egen arbetsplats. Det handlar både om att skapa en arbetsmiljö som innebär att vårdpersonal inte tvingas springa oavbrutet mellan patienter och om att ge medarbetare möjlighet att använda sin kompetens fullt ut. Medarbetare såväl som patienter är generellt sett mer nöjda i den privat drivna vården, något som ofta beror på kortare beslutsvägar, större inflytande och mindre byråkrati. För att få fler medarbetare, inte minst läkare, att vilja söka sig till primärvården har drivit på för en primärvårdsreform. I en sådan reform är det viktigt att möjliggöra för fler läkare att leda egna mindre mottagningar med patientansvar, så att alla kan få en fast läkarkontakt. Även övriga delar av sjukvården måste skapa möjligheter för medarbetare att leda, lära och utveckla sin egen arbetsplats. Utökad förskrivningsrätt för sjuksköterskor väntas behovet av nya medarbetare i vården uppgå till nästan en kvarts miljon människor, drivet av pensionsavgångar och en ökad efterfrågan på vård i takt med att allt fler lever . Behovet av specialistutbildade sjuksköterskor och undersköterskor är särskilt stort. För att klara behovet av medarbetare i vården måste människor få större möjligheter att arbeta på toppen av sin kompetens. Ett lyckat sätt att skapa en sådan miljö är att undersköterskor tar över delar av sjuksköterskornas uppgifter som i sin tur tar över delar av läkarnas uppgifter. Detta är ett arbetssätt som används på flera håll redan. Det kallas för task-shifting (uppgiftsbyten) och handlar om att varje yrkesgrupp ska få möjlighet att arbeta på toppen av sin kompetens, vilket ytterst är en fråga om att ta tillvara kunskap och yrkesengagemang. Det gäller inte minst sjuksköterskor, som har små möjligheter att avancera i karriären. Specialistsjuksköterskor måste ges möjlighet att ta över mer av läkarprofessionens uppgifter, som exempelvis att gå ronder, skriva ut patienter eller upprätta sjukintyg. Vi vill också att vissa grupper av specialistsjuksköterskor ska få en utökad rätt att skriva ut läkemedel. Det kan till exempel handla om specialistsjuksköterskor som är verksamma inom ett visst vårdområde, som astma eller diabetessjukvård, som då får förskriva läkemedel kopplade till detta område. En ny specialistnivå för sjuksköterskor På ett par håll i landet erbjuds utbildning till avancerad klinisk specialistsjuksköterska. Utbildningen erbjuds på mastersnivå och innefattar ett utökat medicinskt ansvar. Men det saknas ännu en tydlig definition av vad en avancerad klinisk specialistsjuksköterska är och vilka behörigheter en sådan har. Den statliga utredningen specialistsjuksköterska – ny roll, nya möjligheter (SOU 2018:77) har föreslagit att avancerad klinisk specialistsjuksköterska formellt bör inrättas som en ny specialistnivå och därmed tydligt definieras. I enlighet med utredningens slutsatser anser vi att detta är ett viktigt led i att möjliggöra fler karriärvägar för sjuksköterskor och därmed även möjligheter till task-shifting mellan olika yrkesgrupper i vården. Standardiserad utbildning för undersköterskor största yrkesgrupp är ryggraden i vården och omsorgen. Med en allt äldre befolkning kommer behovet av undersköterskor att öka . Tunga arbetsuppgifter, få kollegor och på många platser låga löner gör dock att många undersköterskor, med rätta, känner sig omotiverade i sina jobb och maktlösa över sin arbetsmiljö. För att skapa en tydligare rollfördelning inom vården behövs en gemensam och tydlig definition av vad undersköterskerollen innebär – detta som ett led i att tydliggöra vad en nyutbildad undersköterska kan och är lämpad att arbeta med. Vi vill därför att en standardiserad utbildning för undersköterskor utreds, i likhet med de vård- och omsorgscollege som finns på en del håll i landet. På detta sätt kan arbetsgivare få ett tydligare kvitto på vad en undersköterska har för utbildning, erfarenhet och kompetens. Det blir också ett sätt att stärka och uppvärdera undersköterskerollen. upptäckt av psykisk ohälsa Den svenska befolkningen har i ett internationellt perspektiv en god fysisk hälsa. Den höga medicinska kvaliteten i svensk sjukvård gör att de allra flesta får en högkvalitativ behandling. Men så är inte fallet med den psykiska hälsan, som istället stadigt visat sig försämras hos befolkningen. Så kallade lättare psykiska åkommor, depression, nedstämdhet och utmattning, ökar inte minst hos unga, vilket är särskilt allvarligt. pekar på att stress inom skolans värld och en arbetsmarknad som är svår för unga att komma in på troligen bidrar till ohälsan. En stor del av barns generella välmående grundas i föräldraansvar och barnuppfostran som det offentliga aldrig kan eller bör ersätta. Däremot kan en stor del av barns sociala nätverk och möjlighet att hantera psykisk ohälsa förbättras av ett starkt civilsamhälle, med ett stort utbud av föreningsliv med idrott, scouting och kulturföreningar, liksom en aktiv folkbildning. Dessa delar bidrar till sammanhang och sociala nätverk som båda är viktiga för unga och utgör en nyckel i att skapa en god psykisk hälsa. I det yttersta, när det kommer till diagnostiserbara åkommor och sjukdomar, har det offentliga ett givet uppdrag men brister alltför ofta. En grundorsak till detta är att de som mår psykiskt dåligt fångas upp alldeles . är ansvaret för barns och ungas välmående utspritt på flera olika verksamheter. Det gäller framför allt förskola, skola inklusive elevhälsa, socialtjänst, mödra- och barnhälsovård och ungdomsmottagningarna. De olika verksamheterna som möter barnet i olika stadier i livet gör sitt allra bästa, men de samarbetar inte med varandra i närheten av så mycket som krävs för att kunna vända trenden av allt sämre psykisk hälsa. Därför behöver verksamheterna arbeta mer gemensamt i en samlad barn- och ungdomshälsa. har drivit på för att utreda möjligheten att skapa en gemensam finansiering av barn- och ungdomshälsan. En utredning ska tillsättas för att se över möjligheten att skapa en mer samordnad och följsam barn- och ungdomshälsa. För att kunna skapa en samlad barn- och ungdomshälsa måste alla former av hinder som stoppar verksamheter som riktar sig till barn från att utbyta och samordna information rivas. Detta sätt att ta bort vattentäta skott mellan de som arbetar med ungas hälsa används i bland annat med goda resultat – insatserna utgår från barnet istället för byråkratin. Beslut går snabbare och information når rätt och . För att göra det möjligt i måste sekretesslagstiftningen ändras i syfte att göra det möjligt att utbyta information om ett barn mellan sjukvård, elevhälsa och socialtjänst. Kunskap om elevhälsa på rektorsprogrammet Den psykiska hälsan är på många sätt intimt kopplad till skolan. För många unga är roten till ohälsan saker som har skett eller sker i skolan. Det finns också starka samband mellan en god psykisk hälsa och möjligheten att ta till sig kunskap och nå utbildningsmål. Men framför allt är skolan den plats där man når i stort sett alla barn. Vården för barn och unga måste därför finnas betydligt mer inom skolans väggar och fungera som den första naturliga kontakten för unga vid fysiska eller psykiska problem. Elevhälsan spelar inte minst roll för allt förebyggande hälsoarbete. Därför kan skolan genom elevhälsan också bli en del av lösningen på barns och ungas psykiska ohälsa. Hur hälsan påverkar elevers möjligheter att lära sig måste också reflekteras i rektorsprogrammet, den befattningsutbildning som är obligatorisk att gå för alla som ska bli rektorer. Elevhälsan bör därför införas som ett ämne på rektorsprogrammet för att säkerställa att samtliga utbildade rektorer ser kopplingen mellan skolmiljön och elevernas psykiska och fysiska hälsa. Stärkt ledarskap för elevhälsan Barns och ungas psykiska välmående är också delvis en ledarskapsfråga. Rektorer är i sista ledet ansvariga för att det finns en lärandemiljö på skolan som gör att eleverna kan tillgodogöra sig kunskaper och nå mål. Det finns flera exempel på skolor där framsynta rektorer har lyckats skapa en bättre lärandemiljö genom att prioritera upp elevhälsan och inte minst det förebyggande hälsoarbetet. Dessa rektorer uppvärderar ofta elevhälsan genom att bygga ut den med fler kompetenser och kan därmed tidigt upptäcka och hantera roten till den psykiska ohälsan i skolmiljö. Men det är inte uttalat i skollagen att rektorerna har detta ansvar trots att hälsan är så tätt kopplad till elevers möjligheter att nå kunskapsmålen. Detta behöver ändras. I skollagen ska det framgå klart och tydligt att rektorer ansvarar för och samordnar elevhälsan, ett ansvar som inte ska gå att delegera bort. Det handlar till stor del om det faktum att rektorn är den som har budgetansvar och därför ytterst kan fatta beslut om mer resurser och rekryteringar. Genom att ansvaret lyfts till högsta nivå på skolorna kommer det finnas ett lagkrav på att ta elevhälsan på allvar – på alla skolor. Livskunskap för stärkt elevhälsa Trots att arbetet med att förebygga och upptäcka psykisk ohälsa är tätt förknippat med skolan kan inte detta arbete läggas på lärare som tvingas ta hand om barn med stora behov utan att ha utbildning för att hantera psykisk ohälsa. Istället måste elevhälsan värderas upp och byggas ut med fler skolsköterskor, kuratorer och psykologer. För att förbättra elevhälsan behöver kuratorer få en större roll att arbeta förebyggande. Enligt riktlinjerna ska det finnas en kurator på 300 elever – något som ofta inte följs på skolorna. Därför behöver en större satsning på elevhälsan sikta in sig på hur fler kuratorer kan knytas till skolorna. I har man arbetat aktivt med självmordsprevention och att förebygga psykisk ohälsa. I det arbetet har kuratorer en nyckelroll och undervisar i ämnet livskunskap, där barn och ungdomar får verktyg att hantera motgångar i livet. Man har genom detta arbete lyckats få ner självmorden betydligt. Motsvarande undervisning bör införas i inom ramen för ämnet idrott och hälsa. Fysisk aktivitet i skolan Elevhälsan och elevers psykiska välmående är tätt förknippat med fysisk aktivitet. fick i uppdrag att lämna förslag på hur mer rörelse i skolan kan åstadkommas i men även inom förskoleklasserna och fritidshemmen vid behov. Bakgrunden till detta har bland annat varit att det i läroplanerna för , sameskolan och specialskolan eftersträvas att elever skall erbjudas fysisk aktivitet under hela skoldagen. Mycket tyder även på att fysisk aktivitet bidrar på ett positivt sätt till elevers lärande och prestationer i skolan, men framförallt bidrar det till en bättre hälsa, minskad risk för fetma och livsstilssjukdomar senare i livet, stärkt stresshantering och goda livsrutiner. Fyra av fem flickor och nästan varannan kille klarar inte målet att röra sig . Debatten om fysisk aktivitet i skolan och uppdraget till har föregåtts av publicering av intressant forskning. försvarade sin doktorsavhandling i skolan – En utvärderande fallstudie av en hälsofrämjande intervention 2016, vid . visar bland annat att skolbarn är betydligt mindre fysiskt aktiva, också i förhållande till internationella rekommendationer. För att stärka elevers kondition och hälsa krävs det en större del skolidrott som gör hälsa och fysisk aktivitet lustfyllt. Pulshöjande aktivitet är i detta en av de viktigaste delarna för att lägga förutsättningarna för en god och livslång hälsa och stärka inlärningen. Vi vill därför se idrott och hälsa med pulshöjande aktivitet på skolschemat för att möjliggöra att fler barn når målet om minst en timmes fysisk aktivitet . En mödra- och förlossningsvård att lita på i hela landet Den svenska mödra- och spädbarnsdödligheten är en av världens lägsta. Förlossningsskador hos barn är ovanliga och de allra flesta barn föds friska. Men förlossningsvården dras inte desto mindre med problem. På landsbygden, inte minst i norra , handlar det om att förlossningskliniker läggs ner och att fler kvinnor får långt till närmaste BB.