mot · H7021618 · 2019-10-02 00:00:00 — Det riskerar att påtagligt minska antalet lekmogna fiskar som ska leka vid kusten. Förutom att det minskar förekomst av strömming i kustområdet ger det stora negativa effekter för såväl ekosystemet som det småskaliga fisket. De svenska fångsterna av strömming i i det småskaliga kustfisket har mer än halverats . I det område som föreslås få förbud är torsken i betydlig bättre skick än i södra vilket skulle kunna vara ytterligare ett skäl att införa förbudet. bedömer att förslaget är i linje med en förvaltning som tar hänsyn till hela det ekologiska systemet i havet. Regeringen bör verka för att och gemensamt inför förbud för trålfiske på strömming i och sydvästra i lämplig omfattning för att stärka det ekologiska systemet och småskaliga kustfisket. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Bottentrålningen är ett stort hot mot känsliga och ofta relativt okända havsmiljöer och ekosystem. De flesta arter som lever i djuphaven har en långsam tillväxt- och reproduktionstakt vilket gör att det tar mycket innan mängden fisk som tas upp kan ersättas. Extremt tunga redskap som river upp skadliga stoftmoln och ödelägger livet på bottnarna används . Bottentrålning påverkar miljön på flera sätt både genom fysisk påverkan på livsmiljöer och biologiskt genom att artsammansättningen förändras. Det enda välmående beståndet av torsk i svenska vatten återfinns , enligt forskare på , i där trålförbud rått . Den största delen av bottenlevande fisk och skaldjur som fångas av svenskt yrkesfiske fiskas med bottentrål. Det sker en utveckling av mer skonsamma redskap för att bottentråla. Detta är en utveckling som avser stödja både i svensk förvaltning och i EU-arbetet. Men då bottentrålningen i stora delar motverkar ett långsiktigt hållbart fiske efter bottenlevande arter anser vi att fiskemetoden i denna form bör förbjudas inom EU. bör verka för ett förbud mot icke-skonsam bottentrålning inom EU. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5.3 Fasa ut skadliga fiskemetoder och premiera de skonsamma Val av fiskemetoder som exempelvis storleken på maskor gör att man kan undvika att fånga för små, för unga eller för stora fiskar. Men trots varierande nätmaskor kan olika redskap orsaka oavsiktliga bifångster av exempelvis sälar, delfiner och dykande sjöfåglar som trasslar in sig. Bifångster i både trål och andra fiskeredskap är ett allvarligt hot mot flera arter av fisk, sjöfågel och däggdjur. Dessutom visar nya studier i bl.a. att mängden stora rovfiskar, såsom torsk, gädda och abborre, kan ha stor betydelse för att begränsa tillväxten av alger och andra övergödningseffekter. ser positivt på att Havs- och vattenmyndigheten (HaV) i sitt regleringsbrev får använda för att utveckla selektiva och skonsamma redskap. Vi menar däremot att redskapens selektivitet i trål inte är hela nyckeln och att det krävs ytterligare åtgärder för att i samarbete med fiskenäringen stimulera en ökad användning av passiva redskap såsom garn och långrev. Regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder som fasar ut skadliga fiskemetoder på kritiska fiskebestånd samt premierar passiva fiskeredskap. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5.4 Inför förbud mot ålfiske Ålen är klassad som akut hotad i . har av beståndet av glasålar (ålyngel) vid Europas kuster försvunnit. Det är därför av allra största vikt att ålfisket regleras på ett kraftfullt sätt. råder ett generellt förbud att fiska ål och endast den som har särskilt tillstånd från Havs- och vattenmyndigheten (HaV) får fiska arten. finns i storleksordningen 200 yrkesfiskare som har tillstånd att fiska ål. Utöver det legala fisket i på ål finns även illegalt fiske. Så länge det finns legalt fiske på ål försvåras även kontrollen av försäljning av illegal ål och beslagtas hundratals olagliga ålfiskeredskap i svenska vatten. Det internationella havsforskningsrådet (Ices) råder till att införa totalt fiskestopp på ål. EU har beslutat att allt fiske av ål i alla vatten ska förbjudas , mellan och . Varje medlemsstat har ansvaret att besluta om den exakta perioden . I har HaV fått ansvar för att fastställa den. Förbudet genomfördes i från till och omfattade allt fiske efter ål i havet och i kustvatten. Förbudet innebar dock att ålfisket bara minskade med , dvs. Detta till stor del beroende på att man fiskade ålen tidigare på säsongen. HaV har beslutat att förbudet ska gälla , dvs. Förbudet omfattar inte insjövatten. anser att ett fiskeförbud är otillräckligt och att ett totalt moratorium istället bör införas och att inga tillstånd ska ges för ålfiske. har ansvar för att bevara ålen, inte minst då de flesta könsmogna ålarna (blankålar) från vandrar ut längs vår kust, och vi bör vara ledande för att skydda arten i nödvändig utsträckning. Vi anser att ytterligare åtgärder även krävs för att arten ska återhämta sig, inte minst vattenkraftens negativa påverkan på beståndet, men att nuvarande fiskemöjligheter på arten inte är hållbart. Ett totalt moratorium, som även omfattar vårt sötvatten, bör därför införas tills arten återhämtat sig. bör införa ett förbud för riktat fiske på ål. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bör verka för att EU inför förbud mot riktat fiske på ål inom EU. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att ett fungerande regelverk för ett hållbart fiske ska efterlevas krävs en effektiv kontroll samt ökad kunskap som därmed gynnar det yrkesfiske som följer regelverket om kvoter och utkastning. Kamerakontrollerna är en effektiv metod och kameramaterialet används för att säkerställa att rapporterade fångstuppgifter i loggboken är korrekta samt att fastställa att utkastförbud efterlevs. Kamerakontrollernas noggrannhet ger också en bra förutsättning för att inhämta fångstdata. Flera andra länder använder sig redan av den här tekniken och i genomfördes det första försöket . är landningsskyldigheten (dvs. att all fisk som fångas och har en kvot inom EU ska tas ombord och landas i hamn) införd i samtliga EU-vatten. En hög efterlevnad av landningsskyldigheten kräver ett effektivt kontrollsystem. har verkat för stärkt fiskeövervakning och bättre kunskapsunderlag gällande fiske och föreslagit möjlighet till försök med kamerakontroll. Vi välkomnar därför att regeringen gett HaV i uppdrag att utreda och föreslå hur ett försök med kamerabevakning av fiskefartyg kan genomföras. 5.6 Öka skyddet av havsområden () enades 2016 om en resolution om att skydda av havet i strikt skyddade områden till . har ett etappmål om att av områden ska skyddas. konstaterar i sin fördjupade utvärdering av miljömålen 2019 att detta arealmål kan uppnås om anslagsnivån i statsbudgeten är i enlighet med budget. har även inom den globala konventionen för biologisk mångfald (CBD) och FN:s hållbarhetsmål, de s.k. SDG-målen, att leva upp till målsättningen om att till 2020 skydda av kust- och havsområdena grundat på bästa tillgängliga vetenskap. Oavsett om till 2020 klarar att uppnå mål om att av våra områden ska vara skyddade 2020 i ett ekologiskt representativt, sammanhängande och funktionellt nätverk så visar forskning att behovet av skyddade områden ligger på ungefär 20–för varje livsmiljö. Det är därför hög tid att , i likhet med en rad andra länder, höjer ambitionen med ett nytt arealmål för skyddade områden för att stärka bevarandearbetet. har en förhållandevis liten areal skyddade miljöer i . anser att på långs sikt bör uppnå skydd för av våra områden och att en målsättning om bör vara ett lämpligt etappmål. Regeringen bör återkomma med förslag på strategi och målsättning om att öka skyddet av ekologiskt representativa, sammanhängande och funktionella områden till . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Inom FN förhandlas för tillfället ett globalt avtal som ska skydda internationellt vatten från överexploatering och därmed stärka det bristande regelverk som existerar . Avtalet väntas vara klart och kommer att vara ett tillägg i havsrättskonventionen (Unclos). Trots att förhandlingarna inom FN är inne på den tredje förhandlingsrundan av fyra och att utformning av regeltext närmar sig är det väldigt tyst från den gällande hållning. De djupa havens ekosystem är till största delen outforskade men starkt påverkade av människan. Det finns en rad exploateringshot från bl.a. fiskeindustrin och gruvindustrin. Forskare har rekommenderat att av de globala områdena ska vara skyddade 2030 och bl.a. och har ställt sig bakom en sådan målsättning. anser att även i förhandlingar om ett globalt avtal bör ställa sig bakom en sådan målsättning för att skydda havet som ekosystem och livsmiljöerna för miljontals arter. bör i förhandlingar om globalt havsavtal driva krav om att skydda av de globala områdena senast 2030.Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Gruvdrift på havsbotten kan riskera större skador för den miljön än oljeborrning och jakt på djuphavsmineraler kan påverka miljöer som varit ostörda . Hur utvinningen av dessa mineraler kommer att påverka miljön för de djur som lever där och ekosystemet i stort vet ingen säkert. Kunskapen om livet på flera är mycket bristfällig. Därmed blir en reglering för att minska riskerna vid gruvexploatering på havsbottnar mycket svår. anser att försiktighetsprincipen därför bör tillämpas för att undvika att djuphavsgruvor medför giftiga föroreningar i näringskedjorna och förstörda ekosystem. bör i förhandlingar om havsrättskonventionen driva krav om införande av moratorium mot gruvdrift på djuphaven. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6 Mikroplaster och farliga ämnen Enligt har flera miljögifter minskat kraftigt tack vare åtgärder, men på vissa platser i och finns ändå alltför höga halter kvar. finns andra nyare farliga ämnen i allt större mängder i havsmiljön. I står fiskkonsumtionen generellt för en stor del av det totala intaget av miljögifter. Vårt genomsnittsintag av PCB och dioxiner kommer till en betydande del från fisken vi äter. Fet fisk från , och innehåller ofta dioxin och PCB över EU:s gränsvärden. och har dock ett undantag från som permanentats och som ger rätt att sälja fisken på den inhemska marknaden. Särskilt höga halter finns i fet fisk som strömming och vildfångad lax från förorenade områden, t.ex. , och . Perfluorerade ämnen och bromerade flamskyddsmedel, som kommer från våra vardagsartiklar, har under många decennier ökat markant i vår miljö. Provtagningar i sillgrissleägg och strömming kan tyda på att några av dessa börjar minska. har begränsat användningen av kvicksilver men det går enligt inte att se någon tydlig trend när det gäller halterna i sill och strömming. Kadmiumhalterna i sill och strömming ligger kvar på samma nivåer som trots flera åtgärder för att minska utsläppen. Halterna är betydligt högre i än på . Den nedskräpningen leder till störningar i havets ekosystem. Plastföremål utgör den största delen av det avfallet. Plast är särskilt problematiskt då naturen inte kan bryta ned den, plast bryts i stället bara ner i mindre och mindre delar. Mikropartiklar av plast, s.k. mikroplaster (mindre än ), är särskilt störande för ekosystemet då de är av sådan liten storlek att de av organismerna uppfattas som plankton. I en svensk studie som presenterades i tidskriften framkom att abborrlarver föredrog att äta mikroplastpartiklar framför deras naturliga föda plankton. Följden av detta blev att de förutom sämre tillväxt även fick ett förändrat beteende. De blev mindre aktiva än fiskar uppfödda på plankton och reagerade inte på doften av rovdjur med följden att de lättare blev uppätna. I vatten fungerar dessutom mikroplasten som magneter vilket gör att miljögifter binder hårdare till dessa partiklar än till naturliga partiklar. Även människor kan få i sig mikroplaster genom att t.ex. äta filtrerande skaldjur som exempelvis musslor. Nästan all plast som finns i haven kommer från land. Om inte snabba åtgärder vidtas för att minska plastmängden i våra hav förväntas plastmängden i våra hav att nästan fördubblas . Fortsätter vi som vi gör finns det mer plast än fisk i haven 2050. Plast består inte av ett material utan är en samling av väldigt många material. Plast görs vanligen från fossil råvara men även från förnybar råvara. Råoljan som används till plasttillverkning kan enligt beräkningar orsaka av de totala utsläppen av växthusgaser. Det finns således ett flertal skäl att minska användningen av plast genom regleringar och förbud samt att stärka materialåtervinningen. Även plast som produceras av förnybar råvara orsakar negativa miljöeffekter för det ekosystemet. Vissa av de biobaserade plasterna är biologiskt nedbrytbara men inte alla. har kartlagt möjliga källor och spridningsvägar av mikroplaster i . Man bedömer att dessa källor primärt bör åtgärdas i : Industriell produktion och hantering av primärplast konstaterar att det brister i tillräcklig vetenskaplig kunskap kring mikroplaster i haven och dess ursprung. EU har i det s.k. engångsplastdirektivet 2019 beslutat att förbrukningen av vissa engångsartiklar av plast ska minska. Direktivet innehåller både förbud mot vissa engångsartiklar av plast och krav på minskning av andra. Medlemsländerna ska införa en rad krav för att minska plastens inverkan på miljön och förbjuda vissa plastprodukter. Dessutom innehåller direktivet krav på att medlemsländerna ska göra det som behövs för att minska förbrukningen av muggar och livsmedelsbehållare av plast för engångsbruk. delar regeringens bedömning att direktivet är ett steg i rätt riktning för en mer hållbar plastanvändning men att fler åtgärder krävs. Dessa åtgärder behöver både minska plastavfallet och öka återvinningen av avfallet. Vi välkomnar att regeringen tillsatt en utredning i syfte att se över möjligheter för förbud av ytterligare produkter av plast för engångsbruk samt reglering av produkter som oftast förekommer vid nedskräpning på stränder och konstgräsytor. anser dock att ytterligare åtgärder redan nu måste vidtas för att minska spridningen av farliga ämnen och mikroplaster i våra hav. 6.1 Inför nationellt förbud mot försäljning av plastbärkassar Enligt EU:s direktiv ska förbrukning av plastbärkassar minska för att förbättra miljön och effektivare nyttja våra resurser. I införde regeringen en ny förordning 2016 om plastbärkassar för att minska förbrukningen av plastbärkassar. beslutade att butiker och restauranger ska informera om plastkassars miljöpåverkan och medverka till att förbrukningen ska minska. I förbrukade vi 102 plastbärkassar per person 2018. Målet till 2025 är 40 plastkassar per person och år. Statistik visar att av den sålda plasten material återvanns. Enligt Håll Rents skräprapport kommer plastpåsar på sjunde plats bland det vanligaste skräpet längs våra stränder. anser att det krävs kraftigare reglering av plastbärkassar för att minska dess miljöpåverkan. Vi anser att användning av plastbärkassar bör avskaffas. Att främja biobaserade plaster i stället för fossilbaserade plaster kan vara motiverat i en del fall för att minska plastförbrukningens miljöpåverkan och minska beroendet av fossila råvaror som råolja och naturgas. Inte heller biobaserade plastpåsar bryts dock ned och förorsakar skada på ekosystemen även de. Det finns biologiskt nedbrytbar plast, som kan vara tillverkad av både förnyelsebar och fossil råvara, men dessa kräver speciella förhållanden för att brytas ned. Regeringen har 2019 tagit fram en promemoria med förslag på skatt på plastbärkassar. Vi välkomnar att initiativ tas av regeringen för att med starkare styrmedel minska användningen men menar att det är otillräckligt. Ett flertal länder har valt att införa förbud mot plastbärkassar och vi anser att bör ansluta sig till dessa länder. bör införa ett förbud mot plastbärkassar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.2 Inför ytterligare pantsystem för plastprodukter I princip ska alla dryckesförpackningar av plast eller metall som säljs i ingå i ett godkänt retursystem. Undantag gäller dock för dryck som huvudsakligen består av mejeriprodukter eller grönsaks-, frukt- eller bärjuice. Några producenter av saft och juice har frivilligt valt att ansluta sina produkter till retursystemet men det är inget krav. har 2016 genomfört en översyn av retursystemet för dryckesförpackningar som innehåller flera förslag på utvidgat pantsystem som vi anser att det finns goda skäl att genomföra. Genom ett utvidgat pantsystem för dryckesförpackningar kan kostnaderna för insamling och återvinning fördelas direkt till producenterna. anser att det finns skäl att klargöra lämplighet i att även införa pantsystem för ytterligare plastprodukter då detta stimulerar ökad grad av insamling och återvinning. Det skulle också ligga väl i linje med att 2019 fått i uppdrag att föreslå etappmål för att främja återanvändning av förpackningar. Ett utvidgat pantsystem bör också eftersträva funktionalitet med övriga nordiska länder. Regeringen bör återkomma med förslag på ytterligare pantsystem för plastprodukter. Detta föreslår vi i vår motion Återbruk och återvinning 2019/20:2579. Det finns stora fördelar med pantsystem då det återvunna materialet går i ett eget flöde och har en hög kvalitet. I detta ligger en vinst för att återvinna en mängd material, inte minst för plastprodukter som kan framställas med stor variation gällande vilken typ av plast som använts. anser att ett rimligt krav på livsmedelsbutikerna bör vara att samtliga plastdryckesförpackningar som finns för försäljning också ska vara möjliga att panta i samma butik. Ett lagförslag bör omfatta möjlighet till undantag för butiker där det anses skäligt, t.ex. lanthandlare. Regeringen bör återkomma med förslag på lagstiftning som innebär krav på livsmedelsbutiker om att försäljning av drycker med plastförpackning endast får ske om dessa är möjliga att panta och därmed återanvändas och återvinnas. Detta föreslår vi i motion 2019/20:2579 Återbruk och återvinning. 6.3 Ställ högre krav på plastproducenterna Plast har även en rad fördelar och är mycket användbart, t.ex. inom sjukvården. Plast ska därför användas där det är mest lämpligt. För att få till stånd en hållbar plastanvändning krävs, förutom att användning av plast minskas, därför att så mycket som möjligt av använd plast kan återanvändas och återvinnas och att råvara av plast blir mindre fossilberoende. konsumerar vi dock en stor mängd plast i som inte är möjligt att vare sig återanvända eller återvinna. innehåller plastprodukter ämnen som är miljö- och hälsoskadliga vilket gör att de inte lämpar sig för materialåtervinning men i många fall beror det på att plastprodukterna består av så olika typer av plast att materialåtervinning inte är möjlig. Det är en ohållbar situation som enligt uppfattning måste åtgärdas genom att högre krav ställs på producenterna. Även om EU har antagit en i delar ambitiös handlingsplan för den cirkulära ekonomin får det inte begränsa vår nationella rådighet för skyndsamma nödvändiga åtgärder. Regeringen bör återkomma med förslag på lagstiftning med krav på ökat producentansvar samt krav på standardisering av plasttyper så att ökad återanvändning och återvinning möjliggörs. Detta föreslår vi i motion 2019/20:2579 Återbruk och återvinning. 6.4 Minska fosforns belastning på miljön Tillförseln av fosfor behöver minska med till och mer än halveras till Egentliga . Ungefär hälften av fosfortillförsel från land till Egentliga kommer från vår jordbruksmark. Även avloppsvatten via reningsverk och mindre avlopp är stora källor för tillförsel av fosfor. Genom att åstadkomma resurseffektiva kretslopp kan den negativa belastningen på miljön och folkhälsan minska. är dock spridning av avloppsslam från reningsverk inte hållbart. Att återföra fosfor till åkermarken från reningsverken är eftersträvansvärt men får inte ske på bekostnad av att t.ex. bromerade flamskyddsmedel, PCB, läkemedelsrester och andra miljögifter sprids till odlingsmarken. delar därför regeringens uppfattning att spridning av avloppsslam bör fasas ut och ersättas av tekniker där fosfor återvinns utan att miljö- och hälsoskadliga ämnen sprids. finns dock tekniska lösningar som kan framställa en fosforfraktion som är fri från läkemedelsrester och andra miljögifter och som även möjliggör produktion av biogas. Vi välkomnar att regeringen tillsatt en utredning för att se över hur förbud mot spridning av avloppsslam kan införas samt om investeringsstöd behövs för lösningar som utvinner fosfor ur avloppsslam. Målsättningen är att fosfor ska återvinnas på ett giftfritt och säkert vis från avloppsslam. Utredningen ska presentera sitt slutbetänkande . anser att det m.a.a. betänkandet från utredningen nu är angeläget att även får ett etappmål för hållbar återföring av fosfor. Regeringen bör återkomma till med förslag på etappmål för hållbar återföring av fosfor. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.