ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H7021170 · 2019-10-01 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur ett konkurrensneutralt barnomsorgssystem med barnomsorgspeng kan införas och utöver det öka självfinansieringsgraden och tillkännager detta för regeringen. En bra och allsidig barnomsorg som är anpassad efter barnen och familjernas behov är av stor vikt för att få barnfamiljernas liv att gå ihop och för att barnen ska må bra. Trots detta är den allmänrådande uppfattningen att barn ska gå på förskola; sällan hör man i debatten talas om andra barnomsorgsformer. Vilken typ av barnomsorg som är bäst för ett barn avgör rimligtvis föräldrarna och inte politiker eller tjänstemän. Ändå förfördelas annan barnomsorg än förskolor i . Den kanske vanligaste formen av barnomsorg utöver förskolan är det som brukar kallas familjedaghem, tidigare mer känt som dagmamma eller i mer sällsynta fall dagpappa, nu ofta också kallat pedagogisk omsorg. Många föräldrar vill gärna ha sina barn hos ett familjedaghem då fördelarna är många, såsom små barngrupper, en mer familjär hemmamiljö och anpassning efter barnens individuella behov. I den mer institutionaliserade förskolan med stora barngrupper kan det finnas mindre tid för varje barn och svårigheter att anpassa mat- och sovtider efter individuella behov, och barnens intressen har svårare att tas i beaktande i större grupper. Andelen barn i familjedaghem har trots sina fördelar kraftigt minskat på bara några decennier jämfört med andelen barn i förskolor som i stället har ökat kraftigt. Många kommuner satsar stora pengar på att bygga ut förskolan och kommunerna är inte skyldiga att erbjuda pedagogisk omsorg. Den pedagogiska omsorgen har den ekonomiska fördelen att barnomsorgen bedrivs i hemmet i småskalighet och därför inte behöver stora lokaler eller förskolegårdar med lekplatser i direkt anslutning. Såtillvida är familjedaghemmen ur en ekonomisk synvinkel också ett bra alternativ. För att få en barnomsorg som är konkurrensneutral borde ett system med barnomsorgspeng införas där kommunerna förbjuds att gynna enskilda barnomsorgsformer, och maxtaxan borde avvecklas. Kostnaden per barn i barnomsorgen har ökat för utförarna medan priset för föräldrar har varit detsamma. En större självfinansieringsgrad skulle kunna höja kvaliteten och minska barngrupperna som förskolan inte gynnas fullt ut så mycket jämfört med andra barnomsorgsformer. Barnomsorgen ska utmana barnen pedagogiskt, rusta dem för skolan och utgöra en trygg miljö när föräldrarna arbetar eller studerar. Därför måste det också vara barnens behov och föräldrarnas önskemål som styr och inte politisk klåfingrighet eller socialt ingenjörskap. Vad som är bäst för barnen avgör föräldrarna – det kan vara en barnpojke, dagmamma eller förskola, kommunala, privata eller kooperativ – inte politiker.
mot · H7021171 · 2019-10-01 00:00:00 — Omkörningsförbud för tung trafik ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna för att införa ett generellt omkörningsförbud för tung trafik eller åtminstone utöka antalet sträckor med sådana begränsningar och tillkännager detta för regeringen. finns det redan sträckor där det råder omkörningsförbud för tung trafik på bland annat vissa Europavägar. För att trafiken på motorvägar ska kunna flyta på och inte bromsa övrig motortrafik borde ett generellt förbud mot omkörning för lastbilar och bussar utredas. har fått allt fler sträckor med högre hastighetsbegränsningar såsom /h, och är det tänkbart att dessa kommer bli fler men också att hastigheterna höjs ytterligare. Då är det viktigt att inte trafiktempot påverkas av lastbilar eller bussar som kör om varandra i /h. Lastbilar borde rimligtvis på dessa sträckor inte få köra om andra lastbilar, och bussar borde heller inte kunna köra om andra bussar.
mot · H7021172 · 2019-10-01 00:00:00 — Låt mer resurser behållas ute i landet – fungerar inte utan länen norr om ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag som gör det möjligt för gles- och landsbygdslänen att behålla mer av värdet av det som producerats i de egna geografiska regionerna och tillkännager detta för regeringen. I regeringens budgetproposition för anges att större delarna av norra och nordvästra är att anse som stödområden. Begreppsvalet blottar den rödgröna regeringen och dess stödpartiers beklämmande syn på det som finns utanför tullarna. Utan exempelvis länen norr om skulle inte fungera. Där finns vattenkraften, stora delar av skogsnäringen, jordbruk, malmen i norr, viktiga företag och entreprenörer, för att nämna några viktiga delar. Utan varuleveranser och produktion som kommer från och sker i andra delar av landet än i storstäderna skulle det mesta stanna av. Skulle ingen el komma från kraftledningarna eller mat komma till butikerna skulle urbaniseringen varken fortlöpa eller te sig särskilt attraktiv. De områden som enligt den rödgröna regeringen är att betrakta som stödområden borde helt klart i stället anses vara stöttande områden. Ett i raden av exempel som kan illustrera detta är just elproduktionen där mellersta står för av produktion medan samma område enbart förbrukar , trots en elintensiv industri. Detta kan jämföras med som endast producerar av elektricitet medan man förbrukar (SCB, och regional energistatistik 2016). Tyvärr har stödområdessynsättet präglat alltför många delar av den ekonomiska politiken – allt ifrån skatteutjämningssystem till regional stödpolitik. Detta måste genomlysas och förändras. Det ska löna sig att vara Sverigestöttande regioner! Den koncentration av skatteinbetalningar från både företag och privatpersoner som sker till en storstadsfixerad statsapparat är problematisk. I andra delar av västvärlden får regioner större behållning av den egna företagsamheten och utvinningen – så bör det också vara i . Värdet av det som produceras i norra är oumbärligt för funktion och en större del av detta bör återbördas till de aktuella länen. bör därför ge regeringen tillkänna att den ska återkomma med skarpa förslag så att gles- och landsbygdslänen får behålla mer av värdet som producerats i de egna regionerna.
mot · H7021173 · 2019-10-01 00:00:00 — Tillåt allmän jakt på skarv samt andra åtgärder mot fågelns härjningar ställer sig bakom det som anförs i motionen om problematiken med skarvfågelns utbredning och att detta kräver att allmän jakt på fågeln tillåts, i kombination med andra åtgärder för att få bukt med problemen, och tillkännager detta för regeringen. Skarvens framfart förstör svenskt kust- och skärgårdsliv och måste åtgärder till som löser problemet. Längs kusten i har skarven tredubblats på bara , enligt uppgifter som redovisas av radio P4 (). Den överlägset största ökningen har skett i utanför . noterades flera ställen i bland andra där skarven för allra första gången börjat härja och fördärva. Den så ikoniska i var mycket nära att totalförstöras av skarvens närvaro. I lyckades fågeln dessutom fullfölja häckningarna i allt större grad, enligt uppgift i SVT (), vilket är ett stort bekymmer. Skarvens närvaro försämrar förutsättningarna för fiske och boende i skärgården. Fågeln äter stora mängder fisk och avföringen gör att öarna där skarven huserar blir närmast att likna vid spököar med döda träd och missgynnsam växtlighet. För kommuner, som de längs , där skärgården är central för bl.a. utveckling och turism riskerar detta att förstöra förutsättningarna för framtidssatsningar samt att skärgårdens attraktionskraft kraftigt försämras. Även i har skarven blivit ett allt större problem som breder ut sig allt mer. Antalet ökar stort och skarven har spridit sig från kusten in i landet till insjöar – det är alltså inte bara ett problem för våra kustband och vår skärgård, vilket förstås i sig är illa nog. I sjön har ålen försvunnit helt på grund av skarven, och fiskbestånden har minskat kraftigt. I Roxen beräknas fisk försvinna på grund av skarven och flera öar är nu helt döda. Det är uppenbart att den skyddsjakt beviljar inte är tillräcklig och att det krävs allmän jakt på skarv. Det finns inget större skyddsbehov för skarven, i vart fall inte i . Några enklare störningsoperationer kommer inte att hjälpa situationen. I kombination med att tillåta allmän jakt på skarv ihop med mer proaktiva åtgärder för att minska fågelns häckningsframgångar kan problemet börja lösas. Därför bör regeringen återkomma till med lagstiftningsförslag så att det års sommarsäsong både tillåts allmän jakt samt tillgrips verkligt kraftfulla åtgärder för kommunerna att vidta för att få bort skarven och dess skadliga effekter.
mot · H7021174 · 2019-10-01 00:00:00 — Fler poliser även på mindre orter ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fler poliser måste finnas närvarande och tillgängliga även på landsbygden och i glesbygd och tillkännager detta för regeringen. Många runtom i känner av den poliskris som råder. I flera områden saknas helt polisnärvaro och om olyckan av något slag är framme kan det dröja timmar innan polis kan vara på plats. Berättelsen om att en enda polisbil med patrull i södra , en yta lika stor som hela , ensam ska upprätthålla ordningen och är skrämmande. , en liten kommun i utkanten av , är ytterligare ett exempel på ett geografiskt område som har fått se polisnärvaron sjunka drastiskt. Många är mönstren som vittnar om att en ny prioritering måste göras. Även alla de människor som bor utanför storstäderna måste känna att staten tar sin del av samhällskontraktet på allvar. I ett av världens högst beskattade länder måste varje medborgare kunna lita till att staten fullgör sina kärnuppgifter och finns likvärdigt tillgänglig över hela landet. Det är inte bara enskilda medborgare som är i behov av stark polisiär närvaro lokalt. Även andra samhällsfunktioner, t.ex. räddningstjänsten, , skolan och andra viktiga samhällsinstitutioner, är beroende av att polis finns i närområdet för att kunna verka optimalt. Dålig polisnärvaro i gles- och landsbygden påverkar alltså medborgarnas liv negativt på fler än ett sätt, vilket också konstaterats av forskare vid KTH och (). Den nationella politiska ambitionen tycks nu vara att åter öka antalet poliser, vilket är bra. Denna ökning måste inte bara bli verklighet utan också komma fler till del. Regeringen bör därför säkerställa att även orter i lands- och glesbygd får ökad polisiär närvaro så att statens del av samhällskontraktet upprätthålls även för människor som bor utanför de större städerna.
mot · H7021175 · 2019-10-01 00:00:00 — Strandskyddet måste vara olika i olika delar av ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det generella strandskyddet måste reformeras och att regelverket bör vara olika strikt i olika delar av landet och tillkännager detta för regeringen. Strandskyddet har blivit en hämmande regel för många delar av landet vars unique selling point just är möjligheter till boende och bebyggelse i strandnära lägen. Hela grundtanken bakom strandskyddsreglerna är ju att långsiktigt trygga allmänhetens tillgång till strandområden – vilket är särskilt viktigt i regioner och storstäder där boendeförtätningen är som störst – men att samma regler ska gälla även i områden med god tillgång till vatten och strandnära lägen, och som är glest befolkade, är inte rimligt. är uppenbarligen inte adekvat. Ny lagstiftning måste på plats som säkerställer att strandskyddsinstitutet tar sin utgångspunkt i de olika förutsättningar som finns runtom i landet och alltså inte som huvudregel innebär en strikt begränsning av äganderätt och möjlighet till utveckling, där endast dispenser och undantag kan bli aktuella. Strandskyddet måste vara olika i olika delar av för att hela ska kunna nå sin fulla potential i ett redan bostadsansträngt läge. Det generella strandskyddet måste reformeras och detta bör ge regeringen tillkänna.
mot · H7021176 · 2019-10-01 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att värna och prioritera riksvägarna i gles- och landsbygdsområden och tillkännager detta för regeringen. Riksvägarnas kvalitet är av central betydelse för gles- och landsbygdslänen. Långa avstånd mellan byar, orter och städer kräver goda vägförbindelser då mycket av förflyttning sker med hjälp av bil eller buss. Både gods och individer är i behov av möjligheter till snabba och säkra transporter. Riksvägarna ska binda samman långa avstånd genom att vara av hög kvalitet. Tyvärr har många av dem dock sjangserat. Det handlar delvis om medelstilldelningen i den statliga budgeten, men också om prioritering vad gäller satsningar och underhåll. I har varit aktuell i debatten med anledning av den föreslagna avsmalningen av vägen mellan och , i och med att av kostnadsskäl nu tar bort vägrenarna, dessvärre med försämrad farbarhet till följd. Även den väldigt tungt trafikerade , som löper från Tönnebro och förbi , är i skriande behov av underhåll och säkerhetsåtgärder. Och så här ser det ut på många håll i landet. Framkomligheten på våra vägar i allmänhet och riksvägarna i synnerhet måste värnas. Satsningar måste också ske i andra delar av landet än – som – till allra största del i storstadsregionerna. Därför bör ge regeringen i uppdrag att utreda förutsättningarna för att i högre grad värna och utveckla landets riksvägar i gles- och landsbygdsområden.
mot · H7021177 · 2019-10-01 00:00:00 — Bygg ut pulsåder Ostkustbanan till dubbelspårig järnväg ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten till en utbyggnation av Ostkustbanan till dubbelspårig järnväg och tillkännager detta för regeringen. behöver en ny ostkustbana som är dubbelspårig. Järnvägsbanan längs ostkusten är bland de mest trafikerade enkelspåriga järnvägarna i landet och är i skriande behov av en kapacitetsutbyggnad. mellan och förser hela med viktigt gods och kompetenta individer som dagligdags transporteras längs aktuell sträcka. En utbyggnation skulle inte bara ge en avsevärd tidsvinst för resenären och pendlaren, utan också en möjlighet till stor avlastning för trafiken på våra vägar där gods i stor utsträckning i stället transporteras. Länen norr om är centrala för att hela ska fungera. Transporterna söderut, till och vidare till resten av och , måste prioriteras. En utbyggnation av Ostkustbanan till dubbelspårig järnväg är en central del i denna för riket viktiga prioritering.
mot · H7021178 · 2019-10-01 00:00:00 — Bygg ut E4 –till fyrfältsväg ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten till en utbyggnation av mellan och och tillkännager detta för regeringen. E4:an är en viktig väg för hela försörjning av både gods och personer. Från till är vägen av minst fyrfältsstandard, men sträckan –är olyckligt strypt genom en s.k. två-plus-ett-väg, med kraftiga trafikstörningar till följd, inte minst under de olika högtider som infaller eftersom många då ska resa både norr- och söderöver. har geografiskt en relativt stor yta. Som i så många andra landsbygds- och glesbygdslän är avstånden till viktiga samhällsfunktioner mycket längre än i storstadsregionerna. Blåljuspersonalens viktiga resor och transporter har sämre förutsättningar i och med dagens två-plus-ett-väglösning. Vägen ger sämre förutsättningar för omkörningar och att ta sig fram. Köbildning, olyckor och annat kan minska avsevärt vid en utbyggnation av en av de för men också för viktigaste vägarna. Det är ologiskt att en del av en annars relativt fungerande vägsträcka, som ju –ändå är, under så pass bestått av den aktuella strypningen. Det är dags att får ta del av de infrastruktursatsningar som länet är förtjänt av. Det finns dock inget som säger att hela sträckan –måste byggas ut till fyrfältsväg med en gång. En välavvägd utbyggnad i etapper är bättre än en skjuten utbyggnad, eller ingen utbyggnation överhuvudtaget. Med huvudprioritet på Tönnebro–skulle en av de mest högtrafikerade sträckorna få en efterlängtad avlastning.
mot · H7021179 · 2019-10-01 00:00:00 — Intensifiering av återvändandearbetet vid avslagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att intensifiera återvändandearbetet med de utlänningar som har ett lagakraftvunnet avslagsbeslut på sin ansökan om asyl genom förbättrade diplomatiska relationer med de aktuella hemländerna, bl.a. genom skärpta krav för biståndsutbetalningar, och tillkännager detta för regeringen. har och ska ha en rättssäker och ordnad asyl- och migrationsprocess. En reglerad asylinvandring är en förutsättning för en välfärdsstat som . Alla tankar om fri invandring måste å det starkaste avfärdas – våra välfärdssystem skulle helt enkelt inte klara trycket av alltför stor invandring och än mindre en oreglerad sådan. Endast den som har skyddsbehov som möter utlänningslagens krav ges rätt till asyl i . Den som fått ett ja på sin ansökan om asyl måste snabbt ges förutsättningar att integreras i det svenska samhället, med krav på kunskaper i det svenska språket och ett arbete att gå till som grund för att lyckas. Den som fått ett avslagsbeslut som vunnit laga kraft har inte rätt att stanna kvar i . Tyvärr ser vi dock hur allt fler upprätthåller sig i illegalt även efter ett utvisningsbeslut. Antalet papperslösa väntas öka kraftigt , enligt (SVT ). De skuggsamhällen som därmed kan förväntas växa fram i ökad takt är oerhört problematiska, både för den enskilde utlänningen som riskerar att utnyttjas i sin utsatta situation och för samhället i stort med ökande segregationsproblem och kostnadsökningar till följd. Ett nej måste vara ett nej – inte ett ”nja”. måste intensifiera återvändandearbetet. En inte alltför ovanlig orsak till att ett återvändande inte kan verkställas är att både den enskilde utlänningen och hemlandet är ointresserade av att medverka till utlämnandet. De diplomatiska kontakterna med aktuella länder måste skärpas och förbättras. är ett stort biståndsgivarland och därmed innehavare av möjligheter till ordentliga påtryckningsmedel i förhandlingar om utlämningsavtal. De biståndsmottagarländer som är ointresserade av att ta emot de egna medborgarna ska veta att är berett att dra in biståndet.
mot · H7021180 · 2019-10-01 00:00:00 — Stoppa nedläggningen av kontor i ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stoppa nedläggningen av kontor i och tillkännager detta för regeringen. har beslutat att Hudiksvallskontoret ska läggas ner för att i stället flytta verksamheten till kontoren i och . Beskedet är ett hårt slag för och för arbetsmarknad. Att lägga ner kronofogdekontoret i skulle innebära att hela ställs utan fysiska närvaro och servicen utarmas. Att menar att orter med mindre än 20 000 invånare inte kan få ha kontor är ingen rimlig ståndpunkt. Kontoret i har bra resultat, lätt att rekrytera, bra arbetsmiljö och låg sjukfrånvaro. Liknande neddragningar och nedläggningar av statliga myndighetskontor, utan egentlig objektiv grund, har även i andra fall förekommit i . Detta är oacceptabelt. Statliga myndigheter är viktiga arbetsplatser för många människor i gles- och landsbygdslän. Många högskole- och universitetsutbildade har genom mer kvalificerat arbete inom offentlig sektor kunnat stanna kvar eller etablera sig utanför storstadsregionerna. Även om myndigheterna är och ska vara självständiga måste visst samhällsansvar även beträffande arbetstillfällena gälla för dessa myndigheter. Regeringen har möjlighet att med lagstadgade verktyg kunna styra myndigheterna också i fråga om deras lokalisering. I fallet med välfungerande Hudiksvallskontor bör regeringen ta en sådan aktiv roll för att förhindra nedläggningen.
mot · H7021181 · 2019-10-01 00:00:00 — Myndigheter i hela – inte bara i storstäderna ställer sig bakom det som anförs i motionen om att myndigheter både bör utlokaliseras från storstäder till övriga landet och att också befintliga och välfungerande kontor ges förutsättningar att vara kvar och utvecklas, och detta tillkännager för regeringen. Det är viktigt att staten finns närvarande i hela . Närvaron kan komma till uttryck på många olika sätt, men en del i arbetet med statlig förekomst ute i landet är att myndigheter lokaliseras till fler orter än enbart de större städerna. Regeringen har uttryckt en ambition om utlokalisering av myndigheter från storstäderna till större delar av landet och vill nu utöka det arbetet (SVT ). Tyvärr finns flera exempel, t.ex. i , som tyder på att regeringens vilja snarare är en framställd chimär för väljarna än en realitet. Ett aktuellt fall är kronofogdekontoret i som planeras att läggas ned för att koncentrera verksamheten till större städer. Att ge med ena handen för att dra undan med den andra imponerar inte. Statens närvaro är på många platser avgörande för att få unga människor med akademiska examina att återvända. Många högskole- och universitetsutbildade har genom mer kvalificerat arbete inom offentlig sektor kunnat stanna kvar eller etablera sig utanför storstadsregionerna, men när möjligheterna försvinner fortsätter urbaniseringen och känslan av ett A- och ett B-lag – mellan de som har möjlighet att flytta till storstäderna och de utan utbildning som blir kvar – biter sig fast. För att hela ska fungera måste även gles- och landsbygdsregioner vara attraktiva och spirande. Därför bör ge regeringen tillkänna att inte bara utlokalisering av myndigheter är en tillräcklig politisk ambition; regeringen måste också använda de verktyg som finns tillhands för att redan välfungerande och etablerade myndigheter ges möjlighet till att stanna kvar och utvecklas.
mot · H7021182 · 2019-10-01 00:00:00 — Sanering av mark för framtid och tillväxt ställer sig bakom det som anförs i motionen om att de regelverk som finns för ekonomisk kompensation i samband med marksanering bör ses över och tillkännager detta för regeringen. En strukturomvandling pågår inom näringslivet i många kommuner där tung industri tidigare varit huvudnäring. Efterfrågan av attraktiv mark för både etableringar och för att bygga bostäder i havsnära lägen har ökat kraftigt , vilket bl.a. vittnar om. miljöförstörande industrier som lagts ned har på många ställen lämnat förorenad mark efter sig. Depåer av kisaska, som är en restprodukt från pappersmassatillverkning, finns i stora mängder längs med exempelvis Söderhamnsfjärden. Denna typ av mark har kommunerna behov av för att kunna erbjuda för att tillgodose den typ av byggande som efterfrågas. finns statliga bidrag att söka för sanering av förorenade områden för bostadsbyggande från . Trots bidrag innebär det fortfarande omfattande kostnader för kommunerna. Utifrån de ekonomiska lägen och demografiska analyser som många kommuner står inför riskerar dessa saneringsåtgärder att få stryka på foten, vilket är otillfredsställande. bör ge regeringen tillkänna att se över de regelverk som finns för ekonomisk kompensation i samband med sanering för bostadsbyggande för att underlätta för kommuner att exploatera efterfrågad och eftertraktad mark, exempelvis genom att överväga utökat statligt stöd.