mot · H7022830 · 2019-10-03 00:00:00 — En utrikespolitik utifrån svenska intressen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utrikespolitik ska utgå från svenska intressen och värden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fördjupa det regionala samarbetet mellan länderna i norra och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att använda samarbetet mellan de nordeuropeiska länderna som bas för att integrera såväl likasinnade, exempelvis och , som stater i grannskapet vilka står utanför EU och Nato och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fördjupa försvars- och säkerhetspolitiken i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta en EU-gemensam Magnitskijlagstiftning och om detta inte lyckas gå vidare med nationell lagstiftning samt samarbete med likasinnade och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska förnya och modernisera FN och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fokusera på etablerade samarbeten för nedrustning och icke-spridning av kärnvapen samt upprätthålla förbuden mot massförstörelsevapen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en svensk Kinastrategi bör komma på plats för att samlat kunna hantera både risker och möjligheter med växande inflytande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fortsatta satsningar på försvar bör ske och behovet av ett svenskt Natomedlemskap för att kunna möta säkerhetshotet från och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att i skapa ett s.k. för Rysslandsforskning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU bör agera för att upprätthålla sanktionerna mot och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör bidra till en fredlig lösning av pågående konflikter i genom multilaterala organisationer, i första hand EU men även FN, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska återuppbygga goda relationer med och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att EU gemensamt bör agera för att lagföra de personer som rest från till framför allt och för att bli IS-terrorister och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att enprocentsmålet omformuleras till en fyraårig biståndsram med tydligare måluppföljning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fokusera biståndet till färre sektorer utifrån tre kriterier gällande effektivitet, svenska intressen och svenska kunskaper och tillkännager detta för regeringen. Inriktningen för svensk utrikespolitik utrikespolitik ska utgå ifrån svenska intressen. I arbetet med att tillvarata dessa intressen ska våra gemensamma värderingar om mänskliga fri- och rättigheter, demokrati, rättsstat samt marknadsekonomi alltid vara vägledande. Dessa värderingar kräver inga enskilda strategier, utan ska genomsyra all svensk utrikespolitik. Det allra mest grundläggande intresset för är landets och befolkningens säkerhet. För detta är handlingsfrihet och självständighet grundbultar, likaså den svenska demokratin. Vi ska säkra vårt sätt att leva och att vara. Kränkningar av det svenska territoriet, regelrätta aggressioner och krig är de mest uppenbara hoten mot vår säkerhet. Även hot om våld och påverkansoperationer kan begränsa vår självständighet och frihet. Ytterst garanteras säkerhet av den svenska försvarsmakten och de försvarssamarbeten som vi frivilligt har ingått med andra stater. Vi varken önskar eller kommer ha förmåga att konkurrera med stormakterna vad gäller att på egen hand utveckla militär kapacitet. måste i stället skapa säkerhet tillsammans med andra länder som har liknande intressen och värderingar. Utrikespolitiken spelar också en självklar roll för att främja vår säkerhet, i synnerhet för ett land som . Genom idogt diplomatiskt arbete är det möjligt att bygga allianser samt förebygga och förhindra konflikter. Det sker bilateralt, alltså i direkta relationer med andra stater, men också multilateralt genom internationella organisationer. säkerhet främjas av en stark, regelbaserad världsordning som befästs genom dessa relationer och organisationer, eftersom den internationella arenan saknar våldsmonopol och ytterst är laglös. Att är ett förhållandevis litet land innebär också att vårt förtroendekapital är en av våra absolut mest värdefulla tillgångar inom utrikespolitiken. Våra diplomatiska förbindelser ska vara långsiktiga. Vi ska agera förutsägbart, balanserat och transparent. säkerhet främjas av att fler människor lever i frihet och att fler länder är demokratiska och jämställda. En värld med fler liberala demokratier skulle också vara en säkrare och rikare värld för och den svenska befolkningen, liksom för världens övriga befolkning. Med detta sagt är mänskliga rättigheter och demokratisk utveckling också ett mål i sig självt, och inte bara ett medel för att uppnå säkerhet och välstånd. Krig, konflikt och förtryck utsätter människor för obeskrivliga fasor. Individen har omätbart egenvärde och oavhändliga fri- och rättigheter som bäst tillgodoses genom demokratin och dess institutioner, även om modellen är långt ifrån perfekt. I det utrikespolitiska arbetet för demokrati och frihet är, med andra ord, det svenska intresset och de svenska värderingarna tätt sammanflätade. Ytterligare ett intresse för utrikespolitik är vårt gemensamma välstånd. Svensk konkurrenskraft, innovation och handel är en förutsättning för jobb och tillväxt. Det är ett självändamål att ett litet och exportberoende land, som i stort sett bara kan konkurrera med kvalitet, försvarar dessa strategiska intressen. Då krävs samarbete med andra länder. ska möta omvärlden med nyfikenhet, ödmjukhet och tillförsikt; det betyder dock inte att vi är aningslösa eller att vi tolererar intolerans. Utrikespolitiken ska bidra till att värna marknadsekonomin och till att öka utbytet av varor, tjänster och idéer. Det bygger såväl välstånd som kunskap. Handel kan vara, men behöver inte vara, ett nollsummespel. Genom breda och moderna frihandelsavtal, samt genom samarbeten såsom Europeiska unionen, skapas förutsättningar för ökat välstånd och fler jobb både i vårt eget land och i andra länder. utrikespolitik är också tätt sammanflätad med EU:s och ska formas gemensamt inom EU-samarbetet. Genom att fördjupa utrikes-, försvars- och säkerhetspolitiken kan vi starkare möta en orolig omvärld. Genom EU kan också få en starkare internationell röst. En värld i förändring Världen upplevs fortsätta krympa. Det går snabbare och lättare att samarbeta och handla över jorden, som utmaningar i en globaliserad värld allt oftare påverkar oss här hemma. samt 1900-talets första hälft bidrog framför allt industrialiseringen till denna utveckling. Under har i stället större och mer lättillgängliga informationsflöden revolutionerat våra möjligheter att interagera med varandra. Internet är kanske det allra bästa exemplet. Denna utveckling är i grunden positiv. När världen krymper, ökar betydelsen av mellanstatliga relationer. Målkonflikterna tenderar att bli allt fler och allt mer komplexa. I en sådan värld behöver utrikespolitik ha konkreta utgångspunkter. Därför är det centralt att utrikespolitiken utgår ifrån svenska intressen. Bland de viktigaste utgångspunkterna är skiftande globala maktbalanser, befolkningsökning och fortsatt urbanisering, klimatförändringar, utveckling av artificiell intelligens och annan teknik samt hot mot demokratin. Den strategiska rivaliteten mellan och , och stormakter såsom och , kommer att prägla mycket av den global säkerhetspolitik och stabiliteten. Hur dessa relationer utvecklas kommer även att påverka i betydande utsträckning. , , och kommer att förbli viktiga aktörer, men deras globala förmåga och tyngd kommer i relativa termer att fortsätta krympa. Masskommunikation och global handel kommer sannolikt att påverka hur stora länder såsom , , och agerar på den globala scenen. Det är ett faktum att väst inte längre har monopol på globala institutioner, standarder, normer samt investeringar och innovation. uppskattas jordens befolkning ha ökat till nästan 10 miljarder människor. Ökningen kommer dock inte vara jämnt fördelad; i förväntas befolkningen fördubblas från cirka en till två miljarder människor, medan befolkningen kommer minska i och . blir jordens befolkning allt äldre. En av fem förväntas vara över och medellivslängden ökar. De allra flesta kommer att vara läskunniga. Urbaniseringen av jordens befolkning fortsätter. har en allt mindre andel av jordens befolkning varit bosatt utanför städerna. Antalet megastäder, alltså städer med en befolkningsmängd om över 10 miljoner, uppgick till 29 stycken ; den siffran kommer förmodligen att öka kraftigt. Det kan potentiellt skapa nya maktcentra och nya slags grunder för internationellt samarbete. Klimatförändringarna är globala, men drabbar de redan utsatta allra värst. Jordens medeltemperatur kommer med största sannolikhet att fortsätta stiga, även om vi lyckas minska de globala utsläppen genom ett mer kraftfullt internationellt samarbete. Den globala uppvärmningen innebär att översvämningar, torka och stormar blir mer intensiva och mer vanligt förekommande. Det riskerar i sin tur att bidra till instabilitet och i värsta fall konflikt. Störst inverkan förväntas klimatförändringarna dock att ha på jordbruket och länder som inte har diversifierat sin ekonomi kan bli särskilt sårbara. Att genomföra klimatanpassningar av till exempel städer och infrastruktur förväntas bli dyrt, men att inte göra dessa anpassningar kan bli ännu dyrare. Efterfrågan på – och kampen om – resurser såsom förnybar energi och vatten kommer fortsätta att öka. Andra resurser, vilka tidigare var högt värderade, kommer minska i betydelse. Det kommer att rita om den geopolitiska spelplanen. Sannolikt kommer länder som fokuserat på grön teknik och innovation att ligga bättre till än de länder som traditionellt byggt sin ekonomi på export av fossila råvaror. Utvecklingen av artificiell intelligens (AI) och automatisering kan förändra vår vardag och våra ekonomier i grunden. Arbeten som tidigare bara kunde utföras av människor, kommer i stället att kunna utföras av robotar. System och sammanhang som var svåra att överblicka kan optimeras genom AI och superdatorer, och det är bra att resurser på så sätt kan utnyttjas mer effektivt. riskerar den tekniska utvecklingen att slå hårt mot dem som förlorar sina jobb. Omställningar har skett förut och vi vet av erfarenhet att de i slutändan bidrar till fler arbetstillfällen. Likväl bör omställningen hanteras med stor varsamhet, för att inte människor ska drabbas orimligt hårt eller förpassas till utanförskap. Den tekniska utvecklingen kan också leda till att staten behöver nya eller förändrade modeller för beskattning, omfördelning av resurser och utbildning. Den ökade tillgången på information, stora dataflöden och virtuella världar kan kräva helt nya typer av internationella samarbetsformer. Vidare ser vi hur demokratin utmanas. Det är allvarligt. har, i sitt årliga demokrati-index, sett en global försämring av såväl politiska rättigheter som medborgerliga friheter , . Den optimism som präglade världen efter , och även i viss mån efter den arabiska våren, har sinat. Även i etablerade demokratier inom har utvecklingen gått åt fel håll. En viktig insikt är att den demokratiska utvecklingen inte kan tas för given, och inte heller demokratin. Uppfattningen om att det är omöjligt att rulla tillbaka demokratiska reformer när de väl genomförts är felaktig. Gränsöverskridande organiserad brottslighet och terrorism utgör också hot mot det demokratiska styrelseskicket och den internationella ordningen. Våld inskränker människors frihet och hämmar den mänskliga utvecklingen. har den gränsöverskridande organiserade brottsligheten blivit mer diversifierad och globaliserad. Antalet terroristattacker är fortfarande högt globalt, även om de minskat kraftigt sedan 2014 års nivåer. Beroende på vårt förhållningssätt, kan dessa trender komma att utgöra både möjligheter, utmaningar och problem. Vi är övertygade om att människan – med hjälp av sin uppfinningsrikedom, samarbetsförmåga och beslutsamhet – kommer att kunna se möjligheterna och vända motgång till framgång. Ledningen av måste organiseras så att det speglar den komplexa hotbild och de risker som vi möter . Vi måste ta hänsyn till att samhället förändras och blir både mer komplext och sårbart. Det är nödvändigt för att värna svenska intressen. Därför behöver ett riktigt nationellt säkerhetsråd. Inte minst skandalen på Transportstyrelsen och tsunamikatastrofen 2004 pekar på svagheter i förmåga till nationell krishantering. Rätt information nådde inte rätt personer i rätt tid. Det var en varningsklocka. Därför vill skapa ett nationellt säkerhetsråd, med placering i Statsrådsberedningen, som ska säkerställa att frågor utan naturlig hemvist i ett enskilt departement inte faller mellan stolarna. Det nationella säkerhetsrådet ska utgöra den centrala statliga krisledningsorganisationen och vara knutpunkt i frågor som rör rikets säkerhet i bred bemärkelse. Vidare ska säkerhetsrådet se till att strategiska frågor som inte har en naturlig hemvist i ett enskilt fackdepartement fångas upp och bereds på ett adekvat sätt. ska ledas av statsministern och bestå av för dessa frågor relevanta statsråd, i grunden utrikes-, försvars-, finans- och justitieministrarna. Ökat samarbete i närområde Ett fördjupat nordeuropeiskt samarbete är av godo och ökar våra möjligheter att göra skillnad i en värld där utvecklingen inte alltid går åt rätt håll. Säkerhetsläget i närområde har försämrats, framför allt till följd av ett mer hotfullt . Det är en viktig anledning till att bör ta ett förnyat och samlat grepp för ökat samarbete med likasinnade och de vi delar intressen med i närområdet och runt . Ett tätare nordeuropeiskt samarbete måste inriktas på de områden där vi har mest att vinna på fördjupad samverkan och där vi möter de största hoten och riskerna – i första hand säkerhet, miljö och handel. Den långsiktiga ambitionen bör vara att i ökad utsträckning inrikta samarbetet på samordning och genuin arbetsfördelning. Vi är alla små länder, och vi behöver koordinera oss allt bättre för att få ut maximal effekt. Multilaterala samarbeten är, tyvärr, under hårt tryck på många fronter. Vi måste värna, reformera och utveckla de etablerade samarbetena – både större såsom EU och FN, men också nordeuropeiska samarbeten. Det existerar ett antal regionala samarbetsforum i norra . På det militära och säkerhetspolitiska området finns Nordefco, där de nordiska länderna samarbetar kring allt från övningar till försvarsindustri och internationella insatser. är också medlem av den () där nordiska och baltiska länder samverkar med och . Den nordliga gruppen () är ytterligare ett lite bredare samarbetsformat på försvars- och säkerhetsområdet, där de nordiska och baltiska länderna plus , , och ingår. Inom gruppen Nordic-Baltic Eight (NB8), som inkluderar de nordiska och baltiska länderna, hanteras en rad olika regionala frågor på olika politiska nivåer och mellan nationella expertmyndigheter. NB8 var från början ett initiativ som togs av efter för att integrera de baltiska länderna i de europeiska strukturerna. Inom EU finns även ett formaliserat samarbete inom finanspolitiken kallat , där de nordiska och baltiska länderna samt ingår. Denna grupp driver frågor där det finns en nordeuropeisk samsyn som exempelvis frihandel och en stram finanspolitik. Utöver Natos huvuduppgifter fungerar alliansen också som en regional plattform för försvarsplanering och särskild expertis. De baltiska länderna har alla så kallade Centers of Excellence, vilka fungerar som nav och i en viss fråga. är medlem i två av dessa center, i egenskap av partnerland till Nato. har till exempel ett centrum som är specialiserat på cybersäkerhet. å sin sida har ett snarlikt centrum för hybridkrigföring, men som varken har Nato eller EU som huvudman. Miljö och klimat är kanske det mest naturliga området att fördjupa samarbetet inom, eftersom problemen får gränsöverskridande konsekvenser. är vårt gemensamma innanhav, och för det måste vi ta gemensamt ansvar. För , som har en lång kustlinje mot , är detta särskilt viktigt. Genom att samverka mer kan vi på ett bättre sätt sätta in åtgärder där de bäst behövs och gör störst nytta. EU har exempelvis en egen Östersjöstrategi (EUSBSR) vars huvudmål är att rädda havsmiljön, länka samman regionen och öka välståndet. Det arbetet bör fortsätta. Läget i bör ägnas särskild uppmärksamhet. Regionala samarbeten som och kommer fortsatt att vara angelägna, främst av två anledningar. Dels kommer den allra nordligaste regionen att växa i betydelse, både ekonomiskt och som en säkerhets- och miljöpolitisk riskzon. Dels ingår i dessa råd, vilket gör det möjligt att föra dialog kring en rad olika konkreta frågor som berör alla länder i regionen. kan det inte uteslutas att det kommer vara nödvändigt att finna andra forum än dessa råd för att diskutera till exempel säkerhetspolitiska frågor som rör . anser att existerande samarbeten bör breddas, som den nordliga gruppen eller , till att inkludera flera områden eller att skapa mer informella nätverk där frågor bereds inför viktigare möten inom till exempel EU. Båda dessa alternativ kan dessutom vara mer ändamålsenliga för att fördjupa det multilaterala samarbetet med länder som är mer skeptiska till nya samarbeten, såsom och . Slutligen bör det poängteras att det fördjupade regionala samarbetet inte ska ses som ett slutet kärl, utan i stället en kraftfull plattform varifrån vi kan skapa allianser med likasinnade och även stödja länder i vårt närområde som behöver stöd för att kunna värja sig från påtvingat inflytande från större auktoritära stater. I det första fallet kan det handla både om att bibehålla samarbetet med och om att skapa en dialog med andra viktiga länder som och för att skapa förståelse för vår position och hitta gemensamma förhållningssätt till framtidsutmaningar. I det andra fallet handlar det om att stödja länder som till exempel eller att kunna värna sin självständighet och ge dem långsiktiga möjligheter att kunna bli EU-medlemmar, men även om att kunna stödja stater i södra grannskap för skapa stabilitet som ytterst även gagnar . Vidare bör värna internationella forum såsom och (). historia av att vara en garant och ett skydd för de mänskliga rättigheterna innebär också ett betydande ansvar för att tillse att institutionen även skall kunna förbli detta. Därför är det olyckligt och allvarligt att åter blivit fullvärdig medlem i . och den transatlantiska länken är en självklar del av den europeiska värdegemenskapen. är vi också del av en bredare västlig gemenskap som binder samman med framför allt , men även med länder såsom , och samt . Gemenskapen bygger på samsyn bland annat vad gäller mänskliga fri- och rättigheter, demokrati, rättsstatens principer samt marknadsekonomi. Detta är en gemenskap som bör vara stolt över att tillhöra och som bör vårdas, särskilt i en snabbt föränderlig omvärld. är en av våra allra främsta samarbetspartners. Den transatlantiska länken är grundläggande för och säkerhet; bara har de militära förmågor som krävs för att avskräcka eventuell aggression mot . Det faktum att våra gemensamma värderingar är långt ifrån självklara på det globala planet understryker också vikten av en fortsatt stark transatlantisk länk. Denna länk bör därför ses i ett mer långsiktigt perspektiv än det som är kopplat till nuvarande administration. För är det självklart inte önskvärt att pendlar mot isolationism och protektionism; det försvagar i slutändan den regelbaserade världsordningen. Den uttalade avsikten att lämna , nedrustningsavtal och FN-samarbeten är likaså beklaglig. är den transatlantiska länken alltför värdefull och välförankrad för att på allvar kunna ifrågasättas av utvecklingen . Troligast är att kommer fortsätta vara en global maktfaktor och fullgöra sina internationella åtaganden, såväl säkerhetsmässigt som ekonomiskt. bör vara bland de länder som visar en reell ambition att stötta dessa åtaganden. har tydligast uttryckt detta i och med sitt stöd för ett svenskt Natomedlemskap. En förstärkning av och EU:s förmåga att hantera säkerhetsutmaningar i närområdet vore ytterligare ett viktigt bidrag till en rimligare transatlantisk bördefördelning. är en av största exportmarknader – större än vad många EU-länder är. investerar även i ; för perioden –2017 var på 14:e plats vad gäller utländska direktinvesteringar. Därför vore det bra för om ett brett och modernt frihandelsavtal mellan och kom på plats. Ett sådant avtal skulle inte bara bidra till fler jobb och ökat välstånd, utan också till en stärkt transatlantisk länk. Det har också potential att skapa nya globala standarder vad gäller till exempel miljöskydd, då det omfattar världens två största ekonomier. Förhandlingarna om ett frihandelsavtal mellan och har tyvärr avstannat. ska vara en stark röst för fortsatta förhandlingar och ett komplett avtal. Även om framtiden för ett frihandelsavtal mellan och är osäker, kan vi konstatera att de långa förhandlingarna om ett avtal mellan och till slut blev framgångsrika. står för mer än en fjärdedel av världens totala investeringar i forskning och utveckling. Det är störst andel av alla enskilda länder och en större andel än EU-ländernas samlade investeringar. Svensk utrikespolitik ska möjliggöra nya och stärkta partnerskap med inom forskning och utveckling, framför allt inom det privata näringslivet. För att vi ska kunna dra nytta av utvecklingen med framför allt artificiell intelligens behöver ta del av internationell spetskompetens och utveckla egen kompetens. EU som utrikespolitisk aktör Europasamarbetet är avgörande för fred och frihet i vår del av världen samt för vårt gemensamma välstånd. Men EU är också viktigaste utrikespolitiska plattform. Genom Europasamarbetet kan påverka omvärlden och främja våra intressen globalt på ett sätt som vi aldrig hade haft möjlighet till på egen hand. ska vara en kraft för ett enat , så att vi även framöver kan lösa gränsöverskridande problem tillsammans och stärka vårt inflytande i omvärlden. För att verkligen dra nytta av detta instrument krävs att bedriver en aktiv politik för att påverka EU:s ställningstaganden, och därefter att EU bedriver en aktiv politik för att påverka sin omvärld. I det arbetet ska bidra till att oftare och tydligare än talar med en röst i internationella sammanhang. EU står inför allvarliga utmaningar och problem. Den globala konkurrensen hårdnar och den regelbaserade världsordningen ifrågasätts. Ingen medlemsstat, inte heller de största, kan på egen hand möta dessa utmaningar eller ta vara på möjligheterna. Allt tyder på att den globala maktförskjutningen bort från kommer att fortsätta. Ett perspektiv på detta är att inget enskilt EU-land kommer att vara bland världens största ekonomier om den nuvarande utvecklingen fortsätter. Utrikes- och säkerhetspolitiken har inte varit en drivande kraft för europeisk integration och är ett område som förhållandevis sent har lagts till EU-samarbetet. Det talar emellertid för att det finns stor utvecklingspotential. antogs den globala strategin för EU:s utrikes- och säkerhetspolitik; strategin signalerar en ambitionshöjning och understryker vikten av att samarbetet på försvarsområdet förstärks samt att investerar mer i sin egen säkerhet. Ett större europeiskt ansvarstagande betonas även alltmer av många regeringar.