mot · H7022147 · 2019-10-03 00:00:00 — Förebyggande åtgärder, ett starkt välfärdssamhälle, skola och möjligheten att få ett arbete, en god tillgång till kultur och fritidsverksamhet, fungerande sjukvård och andra saker som ger goda framtidsutsikter till ett bra liv är grundförutsättningar för att motverka extremism. Det förebyggande arbetet mot gängkriminalitet och våldsbejakande extremism måste bygga på en genomarbetad samhällsanalys och effektiva åtgärder. Dessvärre har tidigare åtgärder ofta saknat systemtänkande, varit fragmentariska, kortsiktiga och för fokuserade på enskilda individer i stället för på området. För att kunna vända den negativa utvecklingen i områden som särskilt drabbats av kriminalitet måste åtgärderna utgå från ett systemändrande perspektiv. 4.5 Kunskapslyft för lärare i medie- och informationskunskap () I det samtida informationssamhället har internet i allt större utsträckning kommit att bli ett av flera verktyg för att sprida antidemokratiska budskap med syfte att rekrytera nya medlemmar. Detta faktum ställer stora krav på förmågan och viljan att kritiskt förhålla sig till information och ibland hårt vinklade budskap som förmedlas inom såväl traditionella som digitala medier. För att lärare ska ha möjlighet att bemöta faktaresistens och argumentera med elever vars åsikter influeras av framför allt alternativa media och fake news krävs kompetenshöjande åtgärder. Det arbetet handlar om något mycket mer än vanlig källkritik. Rasistiska och sexistiska budskap har en stor spridning på nätet och för många unga är hat via nätet vardag . De utsätts, ser andra utsättas och utsätter själva andra. De möter kränkningar, hot och trakasserier i bloggar, kommentarsfält och sociala medier. Det är generellt svårt för människor att se skillnad på falska och sanna påståenden. De falska nyheter som sprids mest på nätet ser ofta trovärdiga ut. Så pass trovärdiga att de kan lura rutinerade journalister, politiker och experter som borde veta bättre. Stora delar av radikaliseringsprocesserna av enskilda personer och grupper sker via olika chattforum och dolda webbplatser. Darknet och deepweb används flitigt för att sprida antidemokratiska och våldsamma budskap. Enligt behövs en nationell MIK-reform för att utveckla medborgarnas medvetenhet och förståelse för medieteknik, medielogik och hur deras egen medieanvändning i livets mikropauser har potentialen att påverka såväl dem själva som andra. ”Detta är omistliga kunskaper i en era då allt och alla kan betecknas som medier. Om den bristande kompetens som identifierats inte åtgärdas kan detta inte bara hämma utvecklingen utan även utgöra ett allvarligt hot mot demokratin. Ur demokratiperspektiv och för som kunskapsnation är det av yttersta vikt att alla medborgare inkluderas, att fördjupad förståelse för och färdigheter i digital teknik, medier och information inte bara kommer vissa grupper till del.” Statens medieråds bedömning, vilken delar, är att det endast är genom skolan som alla barn och unga kan nås av en fullgod MIK-undervisning. Det finns goda exempel på lokal och regional nivå, men dessa saknar resurser att nå alla på en nationell nivå. Vi vill därför börja med att ge lärare ett kunskapslyft i medie- och informationskunskap. kan t.ex. ske genom en utveckling av pågående arbete som ”för mig”, ett digitalt utbildningsmaterial i medie- och informationskunnighet som vänder sig till skolor, skolbibliotek och folkbibliotek. Syftet med materialet är att utbilda elever och vuxna som finns och agerar i ungas närhet. Utbildningsmaterialet tillhandahålls av . På uppdrag av regeringen driver även No Hate Speech Movement, en kampanj som bl.a. genomförs i syfte att höja kunskapen om rasism och liknande former av fientlighet på internet bland barn och unga. Inom kampanjen tar fram informationsmaterial och pedagogiska verktyg. För att nå målgruppen barn och unga arbetar myndigheten främst via vidareförmedlare som nära-barn-professionella och andra vuxna i barns och ungas närhet. Vi ser att Utbildningsradion också spelar en viktig roll för ökad medie- och informationskunnighet hos både elever och vuxna. Regeringen bör ge i uppdrag att inrätta ett kunskapslyft för lärare i medie- och informationskunskap. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.6 Inrätta lokala sociala insatsgrupper Brottsförebyggande arbete syftar till att systematiskt och kunskapsbaserat arbeta mot brottslighetens orsaker och att begränsa möjligheterna att begå brott. Brottsförebyggande arbete måste ske i nära samverkan mellan statliga myndigheter, kommuner, frivilligorganisationer, föreningar och trossamfund, framför allt på lokal nivå. Med sin unika kunskap om brottsligheten och dess utveckling inom ett visst geografiskt område kan t.ex. och Säkerhetspolisen bidra med relevant information vid framtagandet av lokala problembilder som kan guida och styra såväl det lokala brottsförebyggande arbetet som det lokala arbetet för att motverka gängkriminalitet och våldsbejakande extremism. påverkan i lokalsamhället – En lägesbild för utvecklingen i utsatta områden (2019) visar att det är totalt 60 områden som bedöms ha en kriminell påverkan i lokalsamhället av sådan allvarlighetsgrad att de bör inkluderas i den nationella lägesbilden. Sammantaget är den generella bedömningen att situationen utvecklats i rätt riktning, även om det skett försämringar i några områden. Polisen gör bedömningen att arbetet med att minimera den kriminella påverkan i lokalsamhället kommer att behöva fortsätta . Situationen för de som bor och arbetar i de utsatta områdena är fortfarande väsentligt påverkad och kräver fortsatt krafttag från olika samhällsfunktioner. Det finns utmaningar för det enskilda lokalpolisområdet att hantera den omfattande problematik som finns i utsatta områden och det är svårt för lokalpolisen att på egen hand få bukt med situationen. Förebyggande åtgärder på lokal nivå är nödvändiga eftersom det är där som kriminella gäng och våldsbejakande extremistgrupper verkar. För att det brottsförebyggande arbetet ska vara effektivt och framgångsrikt krävs att samtliga relevanta aktörer på lokal nivå samverkar både när det gäller definitionen av problemet, i framtagandet av en handlingsplan mot problemet och i genomförandet av de åtgärder som följer av den. På så sätt skapas förutsättningar för statliga myndigheter, kommunala verksamheter och det civila samhällets organisationer, inklusive trossamfund, att utifrån ett helhetsperspektiv kunna arbeta målinriktat tillsammans. anser att det förebyggande arbetet utöver generella välfärdssatsningar bör bestå i samordnade insatser mellan aktörer på både nationell, regional och lokal nivå samt givetvis även engagera och inkludera civilsamhällesaktörer, skolan och fritidsverksamheter, trossamfund och i lämpliga fall delar av näringslivet. Arbetet behöver vara långsiktigt och strukturerat. Det är även viktigt att fritidsledare, lärare, personal inom och polisen har kunskap om gängkriminalitet och våldsbejakande extremism för att tidigt kunna upptäcka och fånga upp barn och ungdomar som ligger i riskzonen för att dras in i sådana grupperingar. Regeringen bör ta initiativ till att inrätta lokala sociala insatsgrupper i syfte att minska skjutningar, dödligt våld och gängkriminalitet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Regeringen bör ge lämplig aktör, förslagsvis , i uppdrag att ta fram riktlinjer för konkreta förebyggande insatser på lokal nivå i nära samarbete med den nationella och vid behov bistå med hjälp och vägledning för att arbetet i de lokala sociala insatsgrupperna ska komma igång. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.7 Samordning mellan kommuner och myndigheter Det är av stor vikt att samarbetet och informationsutbytet mellan kommuner och myndigheter är välfungerande för att tidigt hitta personer som ligger i riskzonen för att dras till gängkriminella eller våldsbejakande miljöer. Ingen ska ramla mellan stolarna p.g.a. byråkrati. Att samla den breda, men ibland spretiga, kunskap som myndigheter och kommuner kan besitta om en enskild person till en samlad helhet är prioriterat för att förhindra radikalisering. är det viktigt att bibehålla och upprätthålla hög rättssäkerhet i förfarandet och värna skyddet för den personliga integriteten. Regeringen bör ta initiativ till en översyn av relevant lagstiftning och regleringsbrev till berörda myndigheter i syfte att öka förutsättningarna för bättre samordning för att tidigt hitta personer som ligger i riskzonen för att dras till gängkriminella eller våldsbejakande miljöer som skyddet för den personliga integriteten värnas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.8 Krafttag mot illegala vapen, illegal ammunition och narkotika En rapport[6] från Brå visar att den kriminella miljön upprätthålls av de marknader som utgör huvudnäringen i miljön, främst narkotika. Rapporten lyfter fram tre saker som kan minska kriminaliteten. Fortsatta insatser måste ges till individer i socioekonomiskt utsatta områden. Polisen måste fortsätta jobba aktivt med att begränsa narkotikahandeln och tillgången på skjutvapen. Vidare måste det finnas en väg ut ur kriminaliteten, t.ex. avhopparverksamhet eller annat stöd för att bryta med sin kriminalitet. Enligt rapporten bör fokus inte bara ligga på tillgången till narkotika, vilken möjligen kan regleras genom arbete mot införsel och smuggling, utan även på efterfrågan. Anledningen till detta är att det inte tycks vara ovanligt med konflikter som har sin grund i exempelvis konkurrens om försäljningsområden och kunder. Även tillgången till skjutvapen och ammunition skapar i sig förutsättningar för skjutvapenvåld. Rapporten visar dessutom att deltagarna i den kriminella miljön alltid måste utgå från att alla har tillgång till skjutvapen, vilket tycks forma hur våld används i miljön. Det brottsförebyggande arbetet bör därför inriktas mot att ytterligare strypa införseln av skjutvapen och ammunition till . Om detta skulle leda till att andra vapen används i stället för skjutvapen, vilket gör att våldet består, kan inte Brå uttala sig om. Men med färre skjutvapen i omlopp finns det åtminstone en möjlighet att minska dödligheten i den kriminella miljön. Genom återkommande amnestier för illegala vapen och ammunition är det möjligt att minska andelen vapen i samhället. Vapenamnesti innebär att vem som helst kan lämna in skjutvapen och ammunition anonymt till polisen och slippa rättsliga påföljder. Syftet är att reducera antalet illegala vapen i samhället och på så sätt minska antalet vapenbrott. Eftersom sprängämnen inte omfattas av vapenlagen krävs särskilda amnestier för explosiva varor. Under den senaste vapenamnestin fick polisen in 12 000 vapen. De flesta lämnades in i storstadsregionerna och enstaka vapen kan kopplas till den kriminella miljön. Den första amnestin för explosiva varor hölls . Även om de sprängmedel som lämnades in inte i önskad omfattning kom från kriminella gäng så bör åtgärden upprepas. I samband med att återkommande vapenamnestier införs bör även anhöriga få stöd från myndigheterna att våga anmäla närstående som har olagliga vapen. är generellt sett kritiskt till höjda straff och ökad kriminalisering. När det gäller just vapenlagstiftningen har haft en delvis annorlunda inställning och sett positivt på att skärpa vapenlagstiftningen (exempelvis genom att höja straffminimum för grovt vapenbrott) för att hindra förekomsten och användningen av illegala vapen i . Vi har även i våra tidigare budgetmotioner anslagit mer resurser till tullen för att öka kontrollerna och få större möjligheter att beslagta vapen som smugglas in illegalt. Den här typen av åtgärder måste dock alltid kombineras med sociala insatser och andra åtgärder för att förebygga brott. presenterades en utredning som bl.a. föreslår att fler vapenbrott ska bedömas som grova och synnerligen grova och att befogenheter utökas så att försändelser som antas innehålla vapen eller explosiva varor, t.ex. handgranater, kan stoppas. [7] Mot bakgrund av detta avvaktar med att lämna några egna förslag på detta område. För att förhindra införsel av vapen och narkotika måste staten, förutom att öka resurser, satsa på hela rättsväsendet, från polis, åklagare och domstol till kriminalvård, för att grovt kriminella ska kunna lagföras snabbare. Vidare måste samverkan mellan , och Kronofogden stärkas. Detta för att snabbare kunna lagföra grovt kriminella även när de inte kan knytas till rena våldsbrott eftersom företag ofta används som brottsverktyg. På så sätt försvåras deras möjligheter att slippa undan att betala skatt och försörja sig på brott. En sådan samverkan mellan myndigheterna bör ingå i en strategi mot ekonomisk brottslighet som vi föreslagit bl.a. i vår följdmotion med anledning av regeringens proposition 2018/19:164 Skärpta straffrättsliga sanktioner mot företag. Regeringen bör ta initiativ till regelbundet återkommande vapenamnestier i syfte att få människor att lämna in illegala vapen, ammunition och explosiva varor. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Så länge det finns efterfrågan på narkotika kommer det att finnas en marknad som leder till kriminalitet, våld och konflikter mellan olika gäng. En analys av Brå[8] visar att ungdomar i rikare stadsdelar i mer sällan misstänks för narkotikabruk än ungdomar i områden med lägre medelinkomst, trots att de rapporterar högre narkotikakonsumtion. Även bakgrundsfaktorer som boendeform och föräldrars utbildning har betydelse för risken att misstänkas för eget bruk av narkotika. Ungdomar som bor i hyresrätt löper högre risk att misstänkas än ungdomar i bostadsrätt eller småhus, och de vars föräldrar saknar eftergymnasial utbildning löper högre risk att misstänkas än de vars föräldrar har högre utbildning. Detta visar att insatserna för att minska efterfrågan på narkotika måste ökas och även riktas mot högkonsumtionsområden. Den person som väljer att lämna en kriminell miljö löper stor risk att bli hotad och utsatt för våld av andra från samma miljö. Det är därför centralt att det finns en fungerande avhopparverksamhet den dagen då en person bestämmer sig för att ta steget och lämna ett kriminellt gäng eller en våldsbejakande miljö. När någon hoppar av från ett kriminellt gäng krävs inte bara en skyddad identitet. Både försörjning, arbete och bostad måste finnas för att avhoppet ska bli långvarigt och personen inte ska återfalla i kriminalitet. Av regeringens brottsförebyggande program Tillsammans mot brott som presenterades 2017 framgår att regeringen ska verka för att det utvecklas insatser för att individer ska kunna lämna kriminella eller extremistiska grupperingar. Enligt regeringsförklaringen avser regeringen att införa ett nationellt exitprogram. välkomnar detta arbete. Den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism avslutade sitt uppdrag då Center mot våldsbejakande extremism (CVE) inrättades inom . I syfte att stärka avhopparverksamheten till dess att regeringens exitprogram är på plats vill vi se en översyn av hur kommunernas arbete med avhopparverksamhet har utvecklats efter avvecklingen av den nationella samordnaren och inrättandet av CVE. Regeringen bör ta initiativ till en översyn av kommunernas avhopparverksamhet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.10 Återfallsförebyggande arbete och inslussning För att den som avtjänat sitt straff inte ska återfalla i kriminalitet krävs en fungerande inslussning i samhället. fungerar detta inte alltid så bra. Samverkan mellan den statliga nivån och den regionala och kommunala () varierar beroende på region och kommun. Regeringen har tillsammans med under tidigare mandatperiod avsatt medel i budgetpropositionerna till Kriminalvården för att bl.a. stärka det återfallsförebyggande arbetet. Regeringen har gett Kriminalvården i uppdrag att starta en försöksverksamhet med inslussningsprogram. Programmet ska höja effektiviteten i det återfallsförebyggande arbetet och pågå t.o.m. juni . Inslussningsarbetet ska prövas i en försöksverksamhet. Frivilliga kommuner, varav ett antal med s.k. socialt utsatta områden, ska delta i försöksverksamheten. Intagna i fängelse som vill sluta begå brott ska erbjudas att delta i ett inslussningsprogram som de står under övervakning efter villkorlig frigivning. anser att inslussningsprogrammet är en bra början men att det finns behov av att ytterligare utveckla det återfallsförebyggande arbetet. Läs mer om våra förslag i motion 2019/20:150 En modern kriminalvård. [1] , Våldsbejakande extremism och organiserad brottslighet i , Forskningsrapport 2018:4. [2] Se t.ex. , professor i kriminologi, , m.fl. [3] Rinkebymiljarden. En riktigt bra affär, och , 2017. [4] . [5] Rinkebymiljarden. En riktigt bra affär, och , 2017. [6] , Skjutningar i kriminella miljöer, Rapport 2019:3. [7] En strängare syn på vapenbrott och smuggling av vapen och explosiva varor, Ds 2019:14. [8] , Narkotikaanvändning och misstankar om eget bruk bland ungdomar i , Kortanalys 2/2018. [9] Rinkebymiljarden. En riktigt bra affär, och , 2017.