mot · H6023066 · 2019-04-10 00:00:00 — Nordefco-samarbetet som lanserades 2009 har varit en viktig byggsten i det nordiska försvars- och säkerhetssamarbetet och har ännu utvecklingspotential. Vi välkomnar också att det skett en nära samverkan i försvars- och säkerhetsfrågor mellan de nordiska och baltiska länderna . Under det svenska ordförandeskapet i Nordefco gjordes två strategiska studier, men vi anser att initiativförmåga ytterligare kan skärpas och utökad samordning intensifieras. bör i det även understryka vikten av fortsatt goda och utvecklade relationer och samarbetsavtal med . välkomnar att arbetet med det nordiska försvarssamarbetet har fortskridit, förstärkts och fördjupats . Vi ser särskilt positivt på det fortsatta och fördjupade försvarssamarbete som utvecklats mellan och och vill i förlängningen se ett försvarsförbund mellan länderna. Det kompetensutbyte som sker via studiebesök och gemensamma övningar bör vara av hög prioritet i det svensk-finska försvarssamarbetet både i nutid och för framtiden. Genom den nordiska solidaritetsförklaringen har de nordiska länderna gemensamt uttalat att i det fall ett nordiskt land skulle drabbas av en kris eller ett angrepp, så kommer övriga länder att bistå med relevanta medel. Denna solidaritetsförklaring är dock fortfarande allmänt hållen och säger inte mycket om hur länderna konkret avser att reagera och hjälpa varandra i händelse av att ett enskilt land hamnar i trångmål, exempelvis vid ett yttre angrepp eller otillbörlig press. anser med hänvisning till solidaritetsförklaringen och arbetet inom Nordefco att det nu är dags att ta försvarssamarbetet till nästa nivå. Undertecknandet av Vision 2025 är ett sådant steg. Vi anser att fler steg kan tas med de övriga nordiska länderna i syfte att skapa förutsättningar för ett nordiskt försvarssamarbete som långsiktigt också omfattar ömsesidiga försvarsgarantier. En sådan försvarsgaranti skulle inte nödvändigtvis behöva inkludera samtliga nordiska länder i ett inledande skede utan kan påbörjas genom att ett par nordiska länder – till exempel och – går före. Den varma visade efter omfattande skogsbränder och stora nationella påfrestningar i med all tydlighet behovet av samverkan, särskilt med våra närmaste grannar. Otaliga skogsbränder härjade i flera av våra nordiska länder och assistans fick begäras från östra och södra för att övermanna lågorna. Tack vare brandflyg, brandbilar och frivilliga krafter från andra länder kunde bränderna bekämpas och ännu värre katastrofer undvikas. illustrerade situationen att det finns ett stort värde och behov i om vi nordiska grannländer i mycket högre grad kunde upprätta en gemensam krisberedskap som utan onödiga hinder kan operera över våra gränser. Räddningstjänstsamarbetet Nordred möjliggör förvisso värdefullt räddningstjänstutbyte, men långt ifrån tillräckligt i förhållande till vad som skulle kunna organiseras och behövas vid kriser och katastrofer av dignitet och vidsträckthet. Vädersituationen var förvisso extrem, men risken för fler naturkatastrofer eller andra störningar och påfrestningar på infrastruktur eller det civila samhället kan inte negligeras, utan behöver mötas med en god beredskap. och vår partigrupp i , Nordisk Frihet, menar att vår samlade beredskap behöver inventeras, samordnas och koordineras. Vi menar också att vi skulle tjäna på att bygga upp viss beredskap tillsammans, såsom en gemensam brandflygsflotta, där vi skulle få ut avsevärt mycket mer förmåga och effekt genom att samverka kring resursförmåga än att varje nordiskt land ska bygga upp och upprätthålla beredskap som är svår att försörja på egen hand. Vi föreslår därför att tillkännage för regeringen som sin mening att ansvariga statsråd bejakar de initiativ som tas inom ramen för och ser över gemensamma resurser, var våra länder kan samverka och tar initiativ till att avlägsna de gränshinder som eventuellt kan fördröja samverkan vid kriser.