mot · H7023320 · 2019-10-03 00:00:00 — En värdig och medmänsklig funktionshinderspolitik ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyndsamt bereda att staten ska vara huvudman för assistansersättningen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samtliga grundläggande behov ska vara assistansgrundande i sin helhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återupprätta rätten till assistans för det grundläggande behovet kommunikation och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om omprövning av behovet av assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bibehålla LSS-insatser vid flytt från en kommun till en annan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten till teckenspråksutbildning för syskon och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att sprida befintlig forskning och kunskap runt bemötande av personer med funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nationella mål för myndigheters beredskap vid krissituationer för personer med Downs syndrom och intellektuell funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nationell uppföljning av det förebyggande arbetet och åtgärder när en person med funktionsnedsättning är våldsutsatt, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bilstödet bör gälla för specialanpassade bilbarnstolar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om daglig verksamhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att habiliteringsersättningen även ska omfatta personer som har daglig verksamhet enligt beslut från socialtjänstlagen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om övergångsregler som tryggar den enskilde när en ersättningsform byter utformning, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av samhällsekonomiska konsekvenser av beviljande eller nekande av personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att barn och personer med psykisk funktionsnedsättning ska ha fortsatt rätt till assistansersättning, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av samverkan mellan relevanta myndigheter för att förhindra och upptäcka brottslighet kopplad till LSS och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna för att inkludera utövande av föräldraskap och arbete i de grundläggande behoven och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna för att inkludera utövande av arbete i de grundläggande behoven och tillkännager detta för regeringen. 1 En värdig och medmänsklig funktionshinderspolitik Den kristdemokratiska politiken är förankrad i en människosyn som utgår från människans okränkbara värde och att alla människor är olika. Utifrån sina egna villkor ska alla ha rätt till full delaktighet i samhället. Målet för funktionshinderspolitiken är att personer med funktionsnedsättning ska ha likvärdiga levnadsförhållanden med resten av befolkningen. Politiken ska fokusera på att förbättra tillgänglighet, utbildningsmöjligheter och förankring på arbetsmarknaden. vill ha ett samhälle som ser, bejakar och inkluderar alla människor. Därför måste även kunskapen om dolda funktionsnedsättningar öka. LSS-reformen (lagen om stöd och service för vissa funktionshindrade), som infördes av den dåvarande borgerliga regeringen, är en rättighetslag som ska värnas. Flera insatser har gjorts för att stärka rätten för personer med funktionsnedsättning. samlades diskrimineringslagstiftningen i en gemensam lag, och funktionsnedsättning är en av sju straffbara diskrimineringsgrunder. Vi kristdemokrater har länge krävt att bristande tillgänglighet ska inkluderas i diskrimineringslagen, och infördes det. Därtill beslutade alliansregeringen efter godkännande att skulle ratificera FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. anslöt sig dessutom till ett frivilligt protokoll till konventionen som innebär att den som upplever sina rättigheter kränkta kan klaga till en övervakningskommitté. Från gäller konventionen för del. Konventionen är en av de centrala om mänskliga rättigheter. Dess syfte är att säkerställa att personer med funktionsnedsättning kan åtnjuta sina mänskliga rättigheter. Som beskrivs mer i detalj nedan har S/MP-regeringens nedskärningar inom LSS och den personliga assistansen som påbörjades genom regleringsbrevet till 2016 fått katastrofala konsekvenser för många personer med omfattande funktionsnedsättning och deras anhöriga. S/MP-regeringen har dessutom förändrat förutsättningarna för funktionshindrade personer utan att det prövas av . Det kan inte vara acceptabelt att lagliga rättigheter begränsas utan att det finns förankrade beslut i om att så ska ske. Men det är precis detta som pågår just . 2 Krafttag för att återupprätta intentionen med LSS Intentionen med lagen om stöd och service för vissa funktionshindrade (LSS) är att ge personer med funktionsnedsättning förutsättningar att leva ett liv som andra. Från tillkomsten av frihetsreformen LSS ökade antalet personer som beviljats assistansersättning stadigt . var antalet assistansmottagare relativt stabilt med omkring 16 000 mottagare , men har antalet minskat. var antalet personer med statlig assistansersättning cirka 14 500 personer[1]. Därtill är beviljandegraden av nya ansökningar rekordlåg enligt siffror från . beviljades av alla förstagångsansökningar, 2015 beviljades och beviljades av alla förstagångsansökningar . I regeringens budgetproposition (utgiftsområde 9, sid. 160) presenterar regeringen en prognos om att antalet personer med assistansersättning beräknas minska med ytterligare 300 personer jämfört med . Denna prognos tydliggör den bristande viljan och handlingskraften hos S/MP-regeringen och dess samarbetspartier C och L för att utföra de nödvändiga lagändringar som brådskar för att säkerställa att intentionen med LSS återupprättas. Trendbrottet i utveckling av antalet assistansberättigade skedde efter finansministern (S) uttalande i media om att det krävdes besparingar inom assistansen för att klara flyktingkrisen. därefter kom S/MP-regeringens regleringsbrev till med uppmaningen att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. Konsekvenserna av S/MP-regeringens direktiv till har varit förödande. började efter regeringens regleringsbrev tolka gamla domar ifrån () mycket mer restriktivt . Rättspraxis har bland annat förskjutits så att endast den del av det grundläggande behovet som anses vara av mycket personlig eller integritetskränkande karaktär anses vara assistansgrundande. Vi kristdemokrater ser också med stor oro på , Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning som visar att barn som förlorat och statlig personlig assistans i allt större utsträckning hamnar på barnboende (tidigare kallat institution). Rapporten visar att antalet barn som på grund av förlorad assistans i stället beviljats plats på en institution ökat från 15–40 barn . Vi anser att de nedskärningar som initierades av S/MP-regeringens regleringsbrev till 2016 bryter mot intentionen med LSS, men även mot FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning som har skrivit under och förbundit sig att följa. Vi kristdemokrater hävdar därför med bestämdhet att det är ytterst angeläget att vidta åtgärder för att möjliggöra för barn med funktionsnedsättning att bo hemma tillsammans med sin familj även vid stora behov av hjälp och tillsyn. Men även att vidta åtgärder för att i grunden återupprätta intentionen med LSS – återställa rättigheten för personer med funktionsnedsättning att leva ett självständigt liv på sina villkor och därmed kunna vara en fullvärdig medborgare i samhället. Statligt huvudmannaskap för assistansersättningen Vi kristdemokrater vill införa ett statligt huvudmannaskap för assistansersättningen. Det skulle ge bättre möjligheter att säkerställa att alla får ett jämlikt stöd utifrån sina behov oavsett var i landet de bor. En effekt av den pågående nedsäkringen inom den statliga assistansen med konsekvensen att många personer hamnar under gränsen på 20 timmars grundläggande behov medför också en övervältring av ansvar och kostnader på kommunerna. Enlig uppgift i budgetpropositionen var kommunernas kostnader för personlig assistans , vilket är en ökning med . Risken är hög att kommunens budget och inte personens behov styr beslutet om assistans. Detta urholkar intentionen med rättighetslagstiftningen LSS. (SOU 2018:88) som presenterades (som S/MP-regeringen ännu inte har aviserat om den ska skicka ut på remiss eller inte) föreslog att assistansersättningen skulle ligga under statens ansvar. Regeringen bör tillvarata denna beredning i frågan för att påskynda lagstiftningsprocessen. Detta istället för att, som aviserat i januariöverenskommelsen mellan regeringen och C och L, tillsätta en ny utredning och eventuellt införa en lagändring under nästa mandatperiod. Vi motsäger oss dock utredningens förslag om att barn och personer med psykisk funktionsnedsättning skulle förlora rätten till personlig assistans. Att skyndsamt bereda att staten ska ha helhetsansvaret för assistansersättningen bör tillkännages regeringen. Andning och sondmatning ska anses vara grundläggande behov När M/KD-budgeten fick stöd i togs ett första viktigt steg till att återupprätta intentionen med LSS genom att tillkännage det självklara – att regeringen skyndsamt skulle återkomma med lagförslag så att andning och sondmatning ska vara grundläggande behov (bet. 2018/19:SoU1 punkt 1 c, rskr. 2018/19:111). Det avsattes även pengar i M/KD-budgeten för att säkerställa stöd till de personer som skulle få rätt till assistans efter att lagändringen trätt i kraft. Propositionen ”Personlig assistans för hjälp med andning” (2018/19:145) som bygger på en överenskommelse mellan regeringen, och Liberalerna är i skrivande stund under beredning i socialutskottet. Propositionen tillgodoser endast delvis tillkännagivandet ifrån KD/M-budgeten. Det är välkommet att andning genom den aktuella föreslagna lagändringen kommer att anses vara grundläggande behov men det är anmärkningsvärt att det ännu inte finns något lagförslag som säkerställer rätten till assistans vid sondmatning. Vi har påtalat risken att lagförslaget skulle permanenta rådande rättspraxis, där det bara är den tid som det tar att koppla på och av sonden – inte den tid det tar att föra in näringen i kroppen – som skulle bedömas vara grundläggande behov. Regeringen anser att det saknas skäl att föra in sondmatning som ett separat grundläggande behov i LSS med hänvisning till att domen ifrån HFD 2018 likställer sondmatning med intag av en måltid, som är ett grundläggande behov enligt LSS. Vi instämmer med regeringens bedömning, som det måste säkerställas att börjar bedöma att all tiden det tar att tillgodogöra sig måltiden, oavsett hur näringen når kroppen, är assistansgrundande. Av propositionen framgår att regeringen avser att bereda ett lagförslag där samtliga moment vid andningshjälp och sondmatning ska ge rätt till personlig assistans. Det är självklart bra men är vi kristdemokrater djupt kritiska till att regeringen och dess samarbetspartier och Liberalerna inte lyckades presentera ett mer genomarbetat lagförslag från början. Situationen är akut och det är personer med omfattande funktionsnedsättning som får betala ett högt pris för S/MP-regeringens senfärdighet och bristande hantering av ärendet. Samtliga grundläggande behov ska vara assistansgrundande i sin helhet Vi vill påpeka risken med regeringens intention med ett lagförslag som innebär att samtliga moment vid endast andningshjälp och sondmatning ska ge rätt till personlig assistans (prop. 2018/19:145). I praktiken skulle det medföra att det i lagen införs en hierarkisk bedömning av de olika grundläggande behoven. En möjlig konsekvens med särregleringen av ett grundläggande behov (andning) och ett delbehov (sondmatning) till det grundläggande behovet måltid är att rådande rättspraxis för övriga grundläggande behov (personlig hygien, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade) skulle permanentas. Det vore förödande. De grundläggande behoven bör inte värderas eller ställas mot varandra. Den rådande rättspraxisen och nedbrytningen av de grundläggande behoven i vad som bedöms vara integritetsnära karaktär eller inte, har inte enbart påverkat rätten till assistans vid andning och sondmatning utan även inskränkt rätten till assistans utifrån samtliga fem nuvarande grundläggande behov. En striktare bedömning och uppdelning av vad som är integritetsnära karaktär eller inte innebär exempelvis att det endast är den tid det tar att ta av och på kläderna närmast kroppen som räknas som grundläggande behov. Endast den tid det tar att torka rumpan vid ett toalettbesök räknas, inte tiden det tar att utföra sitt behov på toaletten. Denna striktare tidsbedömning bedöms av flera funktionshindersorganisationer och jurister vara huvudanledningen till att rätten till assistansersättning urholkas och att allt fler personer förlorar rätten till assistans. Att skyndsamt säkerställa att samtliga grundläggande behov ska anses vara av integritetsnära karaktär i sin helhet är ett avgörande steg för att återupprätta intentionen med LSS. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. avsätter resurser i utgiftsområde 9 för en rättssäker tillämpning av LSS till följd av detta lagförtydligande som vi bedömer tidigast kan vara på plats . Återupprätta rätten till personlig assistans för det grundläggande behovet kommunikation Kommunikation är ett av de grundläggande behov som blivit mycket svårt att få assistans för efter S/MP-regeringens nedskärningar inom assistansersättningen. Detta drabbar inte minst personer som har varken syn eller hörsel som enligt en prejudicerande dom från får starkt begränsad tolkhjälp. Effekten av domen blir att personer med dövblindhet blir utelämnade och isolerade i sin kommunikation. Rätten att kunna kommunicera har en avgörande betydelse för att kunna delta i samhället på lika villkor. Den sociala isolering som dessa personer utsätts för genom utebliven möjlighet att utföra vardagsärenden, ta hand om sitt hem eller kunna kommunicera med sin familj är ovärdig ett välfärdsland som . Personer med dövblindhet är bara ett exempel på personer som drabbas hårt när rätten till assistans för det grundläggande behovet kommunikation urholkas. Regeringen bör vidta åtgärder för att återställa rätten till personlig assistans för det grundläggande behovet kommunikation. Föräldraansvar vid bedömning av barns behov av assistans En starkt bidragande orsak till att barn med omfattande funktionsnedsättning har förlorat rätten till personlig assistans är, utöver en striktare praxis, att föräldraansvaret bedöms vara omfattande. Regeringen och deras samarbetspartier har i januariöverenskommelsen aviserat att definitionen av normalt föräldraansvar ska smalnas, men för att komma tillrätta med problemet kommer de enligt överenskommelsen tillsätta en ny assistansutredning för att säkra detta , och ny lagstiftning beräknas vara på plats först . Regeringen bör se över rutiner för bedömning av föräldraansvaret. dras timmar för föräldraansvaret av direkt ifrån de timmar som anses vara grundläggande behov. drogs timmarna för föräldraansvaret av först efter den totala bedömningen av grundläggande behov tillsammans med andra personliga behov när de grundläggande behoven översteg . Omprövning av rätten till personlig assistans Den tidigare hållningen enligt 51 kap. 12 § socialförsäkringsbalken (SFB) var att rätten till assistansersättning ska omprövas har förflutit sedan senaste prövningen och vid väsentligt ändrade förhållanden. Avsikten är att den försäkrade ska ha möjlighet att förutse sin ekonomiska situation (jfr prop. 1992/93:159 s. 197). I takt med den striktare rättspraxisen medförde tvåårsomprövningarna att flera personer som hade haft assistansersättning , inte sällan under hela livet, förlorade timmar eller hela sin assistansersättning. Efter påtryckning av funktionshindersrörelsen, och vissa andra partier i opposition beslöt regeringen att tvåårsomprövning av rätten till assistansersättning skulle tas bort (prop. 2017/18:78). Beslutet medförde att ska ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Vidare gjorde regeringen bedömningen att bestämmelsen om tvåårsomprövning bör återinföras så snart det finns förutsättningar för det. Vi kristdemokrater vill betona att omprövningarna inte ska införas förrän nödvändiga lagändringar finns som säkerställer att samtliga grundläggande behov anses vara assistansgrundande i sin helhet. Vi vet också att det finns personer som det dessvärre inte kommer att vara någon skillnad eller förbättring för i deras behov av assistans. Dessa personer och deras anhöriga ska inte behöva känna oro inför en omprövning av rädsla att de ska förlora eller få neddragning av sin assistans. Omprövningarna bör ske med individuella intervall bedömda utifrån behov kopplat till var och ens unika situation. Vi anser därtill att behoven inte behöver omprövas från grunden, utan bara om de har förändrats. 3 Höjd schablon av timersättningen för personlig assistans Förutom att allt fler nekas ersättning eller får sin ersättning begränsad så har uppräkningen av schablonen successivt urholkats . Även om det från början fanns underlag som gav stöd för att ha en lägre uppräkning av schablonersättningen är det svårt att se hur det kan fortgå utan att få allvarliga konsekvenser. Löneutvecklingen enligt de tecknade avtalen mellan parterna ligger på . Regeringens uppräkning med enbart innebär att ersättningen inte täcker assistenternas ökade lönekostnader. Yrket personlig assistent görs mindre attraktivt och vi står inför ett stort kompetensförsörjningsproblem. Därtill riskerar vi att seriösa assistansanordnare med kollektivavtalad löneutveckling och goda arbetsvillkor drivs i konkurs. Det vore förödande. föreslår därför i UO 9, anslag 4:4, en höjning av schablonen och därutöver en förstärkning till följd av lagändring enligt ovan. Detta medför sammantaget , 2021 och 2022 (utöver regeringens ökning av anslaget med 85 miljoner och 100 miljoner 2021–2022). Regeringen bibehåller de som avsattes till detta ändamål genom KD/M-budgeten, vilket vi välkomnar. Sammantaget har därmed stärkt assistansersättningen med mer än regeringen –2022. Det är ytterst angeläget att en långsiktigt hållbar finansieringsmodell för assistansersättningen skyndsamt tas fram. Oron hos personer med personlig assistans och assistansanordnarna är stor. Den nuvarande beräkningsmodellen innehåller brister. Risken är att kostnaderna för personerna med de största omsorgsbehoven inte täcks. Att övergått till efterskottsbetalning och avstämning är i sig inte något vi motsätter oss. Däremot måste det inom ramen för detta fungera med rutiner för redovisning och utbetalning av ersättningen och med balansering av kostnader mellan månader för att klara höga tillfälliga kostnader. Annars riskerar seriösa och framförallt mindre aktörer slås ut. En utveckling mot färre utförare och minskad valfrihet är inte önskvärd. Ersättningen måste ta hänsyn till de fulla kostnaderna, oavsett driftsform och vidden av behov hos brukarna. 4 Bibehållande av LSS-insatser vid flytt från en kommun till en annan LSS är en rättighetslag, det innebär att rättigheterna ska vara lika för alla, oavsett var i landet man bor. Men har kommuner rätt att bedöma olika när det kommer till LSS-insatser. Detta skapar svårigheter ur ett frihets- och valfrihetsperspektiv för den som vill flytta från en kommun till en annan. Oavsett om det handlar om en ungdom som vill flytta hemifrån, en person som vill flytta med sin familj till en ny kommun eller om det är en flytt som är nödvändig för att den som är berättigad till LSS-insatser ska kunna arbeta eller studera. Vi anser därför att möjligheten att en LSS-insats flyttas med när en person flyttar från en kommun till en annan bör säkerställas. Att LSS-insatsen personlig assistans helt får statligt huvudmannaskap är som nämnt ovan att föredra. 5 Stärkt stöd vid hörselnedsättning och dövhet Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) har gjort en forskningssammanställning[2] som visar att små barn har nytta av teckenspråk i sin språkutveckling. Genom teckenspråket ges barn som har en hörselnedsättning eller är helt döva en möjlighet att uttrycka sin vilja eller önskemål. erbjuds teckenspråksutbildning för föräldrar som har barn som för sin kommunikation är beroende av teckenspråk. Även andra som likställs med förälder kan antas till utbildningen, t.ex. den som är gift eller sambo med en förälder. Vi kristdemokrater anser att det är viktigt att även syskon ges möjlighet att kommunicera genom teckenspråk med sin bror eller syster som har en hörselnedsättning eller är helt döv. Vi vill därför se över möjligheten att teckenspråksutbildningen för föräldrar även inkluderar syskon. Jämlik tolktjänst för personer med hörselnedsättning och språkstörning Dagens system för tolktjänst är krångligt, med många olika huvudmän. Det råder oklarhet kring centrala frågor som ansvarsfördelning, huvudmannaskap och finansiering. Det är problematiskt för såväl tolkanvändare som beställare och utförare. Det är därtill stora skillnader över landet i tillgången till välfungerande tolktjänst. Detta sammantaget begränsar möjligheterna till delaktighet och inflytande i samhället för döva och hörselskadade människor. Genom socialutskottets betänkande 2018/19:SoU12 gavs ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en ny utredning om tolktjänst för personer med hörselnedsättning och språkstörning. Det är angeläget att regeringen skyndsamt tillsätter denna utredning för att tillgodose detta tillkännagivande som hade stöd av en enad riksdag. Stärkt personalkompetens inom LSS-verksamhet Det finns många LSS-verksamheter som bedriver fantastisk verksamhet där behovet hos de boende alltid respekteras och sätts i första rummet och där personalen får kontinuerlig kompetensutveckling. Men dessvärre finns det också verksamheter med stora brister. Detta har aktualiserats av Uppdrag gransknings program ”Bakom stängda dörrar”. Programmet beskriver vanvård och missförhållande som ger upphov till tragedier av det absolut värsta slaget. Bilden bekräftas av rapporter från och Inspektionen för vård och omsorg. Tryggheten och tilliten till att samhället kommer ge ett gott stöd till de som behöver det som mest måste återuppbyggas från grunden. En nyckelfaktor är att personal på grupp- och korttidsboenden har rätt kompetens och kanske framför allt stöd från närvarande chefer. Chefer som på plats arbetar aktivt med att skapa ett gott arbetsklimat, främjar kompetensutveckling och säkerställer att rutiner och arbetsplaner efterföljs och utförs på ett korrekt sätt. Som en del i arbetet med att stimulera till en kompetenshöjning inom äldre- och funktionshindersomsorgen införde alliansregeringen under ledning det så kallade Omvårdnadslyftet. Det var ett prestationsbaserat statsbidrag till kommuner, i syfte att stärka både den grundläggande och den specialiserade kompetensen bland personalen inom äldreomsorg och funktionshindersomsorgen.