mot · H7022988 · 2019-10-03 00:00:00 — Krissocialjouren bör även ha befogenhet och resurser att upprätta mottagningsboenden samt granska och rekrytera familjehem, gode män och särskilt förordnade vårdnadshavare. Ett syfte med en nationell krissocialjour är att den snabbt ska kunna ställa om och gå in med riktade insatser för att avlasta kommuners socialtjänst där behoven är störst. Kommuner över hela landet brottas nu med hur de ska undvika att unga dras in i kriminella miljöer och letar verktyg för att få bort unga från kriminalitet. Vi föreslår därför att krissocialjouren ska kunna sättas in i områden som är särskilt drabbade av kriminalitet. Inte minst för mindre kommuner kan situationen, precis som under det stora flyktingmottagandet 2015, snabbt eskalera på ett ovant sätt. En nationell krissocialjour kan exempelvis också behöva användas på platser där våldet snabbt eskalerat till följd av en kriminell konflikt eller där polisen gjort stora ingripanden mot den lokala kriminaliteten för att säkerställa att återväxten till kriminella nätverk stoppas. Vi fördubblar därför vår tidigare satsning och avsätter 50 miljoner 2020–2022 för att inrätta en nationell krissocialjour på utgiftsområde 9 anslag 8:1 . 2.8.3 Lämpligt boende för ensamkommande och fler familjehem anser att fler ensamkommande barn och ungdomar i första hand ska placeras i familjehem. Eftersom antalet familjehem är begränsat har föreslagit en nationell kampanj för att rekrytera och utbilda fler familjehem och gode män. Vi avsätter 200 miljoner för att bygga ut antalet jour- och familjehem och öka antalet gode män. För de barn och unga som ändå inte kan beredas plats i ett familjehem är det viktigt att kommunen kan erbjuda ett annat lämpligt boende, exempelvis stödboende för unga mellan , som infördes . var det endast möjligt att placera barn och unga i HVB-hem, vilket ibland var direkt olämpligt. Det nya stödboendet är i första hand tänkt för unga personer som är men kan, om särskilda skäl finns, även omfatta barn och ungdomar i åldern 16–. Kommunernas socialnämnder ska ha ett övergripande ansvar, och en noggrann bedömning ska göras utifrån det enskilda barnets eller den unges behov. I huvudsak bör en placering i ett stödboende endast bli aktuell när barnets eller den unges egen problematik inte ligger till grund för placeringen. vill poängtera vikten av att en uppföljning görs av denna nya placeringsform och att tillsynen av dessa boenden säkerställs. konstaterar i en rapport som omfattar verksamhet att barn och unga som placeras i HVB eller stödboende inte får sina behov tillgodosedda, vilket leder till allvarliga konsekvenser för den enskilde. Verksamheter blandar olika målgrupper på ett sätt som medför påtaglig risk för ungdomarnas säkerhet och trygghet. Kommunernas kostnader för de ensamkommande är fortsatt höga. Likaså påfrestningen på . Risken är då överhängande att inte tillräcklig hänsyn tas för att säkerställa den enskildes bästa. Extra påtagligt blir det när en ensamkommande fyller . Såvida inte personen i fråga kan ordna ett eget boende när han eller hon blir myndig blir han eller hon ofta abrupt omplacerad till en annan kommun. För att skapa goda förutsättningar för en god psykisk hälsa och en lyckad integration behöver vi i största möjliga mån undvika sådana uppbrott. Det mest humana är att låta dem stanna i den kommun där de har etablerat sig. 2.9 Effektivare avvisningar och fler utvisningar Det är viktigt att återvändandet fungerar, och att det är en tydlig skillnad mellan ett ”ja” och ett ”nej” i asylprocessen är centralt för att legitimiteten i – och förtroendet för – asylrätten och vår reglerade migrationspolitik ska upprätthållas. Det är också centralt för att som land ska kunna vara generöst i att ge skydd till människor som är i behov av det. I prognos () beräknar myndigheten att ytterligare omkring 7 000 personer kommer att efterlysas som avvikna . Att avvika eller att ”gå under jorden” innebär dels stora risker för den enskilda, dels att parallellsamhällen riskerar att etableras. Det är en utveckling som vi måste motverka. Utbyggnaden av förvarsplatser har skett fortgående; utökades förvarsplatserna med 40 platser till totalt 461 stycken. Genom att och budget antogs av 2018 tillsköts 100 miljoner för att täcka kostnader för fler förvarsplatser som planeras. och bedömer dock att myndigheternas totala behov 2019–2020 är mellan 865 till 935 förvarsplatser. Även har uppmanat att öka antalet förvarsplatser. Mot denna bakgrund avsätter vi ytterligare 2020–2022, utöver regeringens satsning, för att tillskapa fler förvarsplatser. För att möjliggöra fler avvisningar och utvisningar är det också viktigt att ingår fler bilaterala överenskommelser (så kallade återtagandeavtal) med de viktigaste mottagarländerna för att dessa ska ta emot sina medborgare. Det behövs även mer resurser till polisen för att de ska kunna verkställa avvisningar och utvisningar och även i större utsträckning genomföra inre utlänningskontroller. satsningar på polisen redogörs för inom ramen för utgiftsområde 4. I de förhandlingar om nya åtgärder mot terrorism som ägde rum var en av prioriterade frågor – som också vann stöd under förhandlingarna – att elektronisk övervakning vid avvisningsbeslut ska utredas. menar att elektronisk fotboja ska kunna användas som alternativ till förvarstagande. Personer med fotboja, som skulle kunna fungera som ett slags kommunarrest, kan förbereda sin hemresa. skulle ett avvikande upptäckas , antingen när fotbojan avlägsnas eller när den person som är utrustad med en sådan avviker från sitt tillåtna geografiska område. Avslutningsvis i detta avsnitt bör framhållas att lagstiftningen är sådan att brottsliga gärningar kan innebära utvisning. menar att utvisning, för personer med uppehållstillstånd, bör bli en betydligt vanligare rättsverkan än vad som är fallet . Detta bör exempelvis gälla den som döms till minst sex månaders fängelse. Om en utvisning inte går att verkställa, exempelvis för att det inte finns något mottagande land eller för att ett verkställande skulle innebära ett konventionsbrott, så ska utvisningsbeslutet kunna genomföras när verkställighetshindren inte längre föreligger. Vi menar också att fler kriminella som är dömda för brott och har fått utvisningsbeslut ska avtjäna straffet i sina hemländer. 2.10 Stärk stödet till hjälporganisationerna Frivilliga enskilda krafter och organisationer visade på stort engagemang och stor kapacitet vid flyktingkrisen . Civilsamhället genomför stora insatser både vad gäller mottagandet av nyanlända och i den efterföljande integrationsprocessen. Här menar vi att kommunerna bör jobba mer organiserat tillsammans med både enskilda och det civila samhället. Det civila samhället är oersättligt och förtjänar samhällets erkännande och stöd. Det gåvoskatteavdrag som infördes under tid i regeringen har genererat många miljoner till de organisationer som är godkända mottagare. I en rapport från uppger bland annat att de tack vare gåvoskatteavdraget för åren 2012–2014 fick in extra. De uppger även att de tappade i intäkter på grund av att den rödgröna regeringen aviserade att avdragsrätten skulle tas bort. För att värna det ideella engagemanget behöver staten uppmuntra all form av hjälp. Avdragsrätten var en konkret och tydlig åtgärd som dessutom direkt kom många människor till del. återinförde i KD/M-budgeten gåvoskatteavdraget. Vi vill nu tillsätta en utredning som syftar till att gåvor till fler typer av organisationer ska berättiga till gåvoskatteavdrag, att den undre beloppsgränsen för varje enskild gåva ska sänkas samt att administrationen ska förenklas för de berörda organisationerna. menar också att taket ska höjas. Detta utvecklas i en annan kristdemokratisk motion. 2.11 Kompetens gällande förföljda på grund av tro, kön eller sexuell läggning Arbetet med att förstärka rättigheterna för dem som riskerar förföljelse på grund av tro, kön, könsidentitet eller sexuell läggning är av stor vikt. När de mänskliga rättigheterna försvagas i ett land är ofta den första varningssignalen ökade attacker mot just religiösa minoriteter och hbtq-personer. Situationen för dessa två grupper ger också ofta en god indikation på hur det är ställt med de mänskliga rättigheterna i ett land rent generellt. ska förföljelse på grund av tro, kön, könsidentitet eller sexuell läggning ge flyktingstatus. För att ska kunna följa dessa nya bestämmelser är kompetensen hos myndighetens handläggare naturligtvis avgörande, och flera viktiga åtgärder, i form av referensgrupper, utbildningsinsatser och seminarier, har genomförts sedan den nya lagstiftningen infördes i syfte att höja kompetensnivån. När det kommer till konvertiter till kristendom är det just skiftet från en övertygelse till en annan som utreds av och huruvida denna konversion är genuin. Efter att kritik har riktats mot hur myndigheten har gjort dessa bedömningar har kunskapsfrågornas betydelse tonats ned till förmån för den asylsökandes egen berättelse om hur vägen till konversion har sett ut. Detta är något som välkomnar. Men trots insatserna hos finns det fortfarande mycket som tyder på att lagstiftningens intention ännu inte har uppnåtts. Exempelvis visar en granskning av konvertitärenden på stora skillnader i bedömning på de olika migrationskontoren trots jämförbara situationer. Avslagsprocenten i var medan den i var . Granskningen visar också påfallande skillnader i bedömningar hos de politiska tjänstemännen i migrationsdomstolen. Detta sammantaget visar behovet av att införa en inspektion för migrationsfrågor, där exempelvis hantering av konversioner bör granskas. Förslaget om en inspektion för migrationsfrågor presenteras mer utförligt nedan. 2.12 Se över EBO-lagen anser att EBO-lagstiftningen är problematisk på många sätt. Trots namnet har EBO blivit inneboende, inte eget boende. Konsekvensen är trångboddhet, frekventa flyttar och socialt utanförskap. Det finns fall där tio till tolv personer trängs i en tvårumslägenhet. Oseriösa aktörer utnyttjar situationen och handel med adresser förekommer. EBO leder även till att många asylsökande koncentreras till vissa områden, vilket förstärker segregationen. Lokalpolitiker i kommuner som och har därför länge pekat på allvarliga konsekvenser som EBO medför. En jämnare fördelning mellan landets kommuner av såväl nyanlända som asylsökande underlättar både för de asylsökande och för arbetet med att ta emot och slussa in nyanlända i samhället. För att fler ska välja anläggningsboende och för att bryta den destruktiva trångboddheten behöver EBO-lagen ändras och ekonomiska styrmedel användas på lämpligt sätt. För att förhindra att asylsökande väljer trångbott eget boende har föreslagit skärpta krav på dem som väljer EBO. Den som vill välja eget boende ska kunna uppvisa ett trovärdigt och värdigt boende för i den kommun som den asylsökande vill bosätta sig i. Detta bör vara ett villkor för att kunna erhålla dagersättning. ser därför positivt på regeringens skärpning av EBO-lagen, som innebär att asylsökande som bor i eget boende i områden med socioekonomiska utmaningar inte ska ha rätt till dagersättning eller särskilt bidrag enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande med flera. Regeringen har lämnat förslaget i lagrådsremissen ”Ett socialt hållbart eget boende för asylsökande”. trångboddhetsnorm 2 bör appliceras i sammanhanget. Enligt denna norm räknas ett hushåll som trångbott om det finns fler än två boende per sovrum, kök och vardagsrum oräknade. Ett hushåll med fyra personer ska därmed ha minst tre rum och kök för att inte räknas som trångbott. Hushåll med ensamstående utan barn anses inte vara trångbodda oavsett antal rum. Kommuner och deras kommunala bostadsföretag bör identifiera boenden där trångboddhetsnormer överskrids. Asylsökande i bostäder där trångboddhetsnorm 2 överskrids bör hänvisas till anläggningsboende under försorg. som den nuvarande, tillfälliga migrationslagstiftningen gäller har fram tills möjligheterna till familjeåterförening varit begränsade. De som har fått uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande har inte haft möjlighet till familjeåterförening . anser att familjens betydelse för upplevelsen av gemenskap, trygghet och stabilitet är mycket viktig. Vi värnar familjesammanhållning och det är vår utgångspunkt att familjer ska kunna återförenas. Barn ska inte skiljas från sina föräldrar. Detta är även en integrationsfråga. Det är bättre att de människor som har kommit till fokuserar på att så fort som möjligt etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället, i stället för att oroa sig för sina anhöriga. Vi välkomnade därför att denna begränsning togs bort när lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i (2016:752) förlängdes . Fortsatt rätt till familjeåterförening är ett av våra ingångsvärden i den parlamentariska migrationskommitté som har påbörjat sitt arbete . har även öppnat för ett utökat försörjningskrav för samtliga anhöriga som man vill få till , utom egna minderåriga barn. Förslaget minskar incitamentet att skicka barn på riskfyllda resor till i syfte att säkra uppehälle för resten av familjen. Vi står även fortsatt bakom att nyetablerade relationer ska omfattas av försörjningskrav. 3.1 Kvinnor som kränks eller riskerar att kränkas – tvåårsregel En person som söker uppehållstillstånd för att få leva med en person i kan beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som gäller – den så kallade tvåårsregeln. Om förhållandet upphör innan utgången av ska personen i fråga återvända till sitt hemland. Regeln kom till för att förhindra skenäktenskap. Dessvärre har det visat sig att kvinnor som har misshandlats av sin partner har försatts i en tvångssituation. De har helt enkelt haft att välja mellan att fortsätta att utstå psykisk eller fysisk misshandel eller att bli utvisade från . Därför ändrades lagen och kan den person som har utsatts för våld eller en annan allvarlig kränkning under förhållandet, och av det skälet har lämnat detsamma, beviljas fortsatt uppehållstillstånd även om förhållandet har upphört innan förflutit. Lagändringen förefaller dock inte ha inneburit att situationen har förbättrats i avsedd omfattning. Kvinnor som borde ha fått stanna har inte fått göra det. En orsak till detta är att även om kvinnan har brutit upp från förhållandet på grund av exempelvis misshandel, krävs att sammanboendet inte har varit helt kortvarigt och att förhållandet från början var seriöst. Om man finner att förhållandet har varit oseriöst eller kortvarigt, bedöms orsaken till uppbrottet som relativt oväsentlig. I betänkandet Kvinnor och barn i rättens gränsland (SOU 2012:45) påpekar regeringens utredare att tusentals kvinnor söker hjälp efter att ha utsatts för våld av sina män. Utredningen menar att kunskapen hos kvinnorna är bristfällig och att informationen borde bli bättre. Det finns tyvärr exempel på män som systematiskt utnyttjar utländska kvinnor genom att inleda ett förhållande med dem och antingen överge dem eller på något annat sätt göra så att de tvingas att lämna förhållandet. Dessa män är väl medvetna om att kvinnorna kommer att utvisas om förhållandet upphör innan har gått. För att kunna utreda om det finns skäl att misstänka att referenspersonen kan komma att förgripa sig på sökanden , eller för att fastställa att han har förgripit sig på en sambo eller maka, bör en kontroll göras genom registerutdrag. Vi menar att utdrag från brottsregistret avseende brott mot liv och hälsa (3 kap.), brott mot frihet och frid (4 kap.), frid och sexualbrott (6 kap.) ska hämtas in för samtliga referenspersoner. Även meddelande om besöksförbud ska hämtas in. menar att det även bör göras en kontroll utifrån folkbokföringsregistret samt register om tidigare anknytningsförfrågningar. Det kan ge en bild av om någon har ansökt om uppehållstillstånd på grund av anknytning till personen i fråga. På så sätt kan ingen sätta i system att inleda ett förhållande och sedan överge personen i fråga innan tvåårsperiodens utgång. I de fall det framkommer att referenspersonen har dömts för brott mot 3, 4 eller 6 kap. bör sökanden alltid informeras om detta muntligen. De svenska ambassader som hanterar ansökningsprocessen bör även få i uppdrag att ge sökande en mer fullödig information om vilka rättigheter de har och vilket skydd som kan ges. En sådan information bör inkludera reglerna kring tvåårsgränsen. Den som utsätts för misshandel och kränkningar ska inte vara utlämnad till den som begår brottet. Den situation som alltjämt råder innebär att det kan uppfattas som att ”lite stryk ska man tåla”. Det är helt oacceptabelt. Ytterligare steg behöver vidtas för att de kvinnor som blir misshandlade inom tvåårsperioden inte ska försättas i en tvångssituation. 4 Inrätta en inspektion för migrationsfrågor En rättssäker migrationsprocess förutsätter att varje steg är rättssäkert. Att myndigheter har ett ansvar att själva se över sina rutiner och följa upp sitt arbete är inte tillräckligt. Därför föreslår att en inspektion för migrationsfrågor inrättas. Syftet med denna inspektion är att verka för rättssäkerhet och effektivitet genom hela migrationsprocessen, det vill säga i hanteringen hos , utlandsmyndigheter, domstolar och polis och i samverkan med kommuner och landsting. Målet med en inspektion för migrationsfrågor är att upptäcka systembrister och därigenom höja rättssäkerheten för den enskilde. Därför bör inspektionens fokus ligga på att säkerställa en korrekt och enhetlig tillämpning av lagstiftningen samt att samarbetet mellan ansvariga myndigheter fungerar och ger förutsättningar för upprätthållen rättssäkerhet. En inspektion för migrationsfrågor kan närmast jämföras med Inspektionen för socialförsäkringen. Den nya inspektionens granskning bör främst ske genom bedömning av myndigheternas egna system för styrning. Exempelvis ska den kunna kartlägga huruvida olika delar av eller polisen skiljer sig åt i hanteringen av liknande fall, om det finns omotiverade skillnader mellan domstolar, på vilket sätt och hur snabbt rättar sig efter ny praxis, hur olika utlandsmyndigheter arbetar med handläggning och i vilken mån myndigheterna lever upp till regeringens satta mål. behöver fler företag som startar, växer och anställer. Det ställer krav på ett konkurrenskraftigt näringsklimat men också på att det finns en god tillgång till kvalificerad arbetskraft. Arbetskraftsinvandring bidrar därigenom till att ett land utvecklas och till en växande ekonomi. Men arbetskraftsinvandring är också ett sätt att skapa fler lagliga vägar in i och EU. Om fler länder ökade möjligheterna till arbetskraftsinvandring skulle fler människor som söker sig från utsatthet och fattigdom men som inte har asylskäl ges förutsättningar att kunna arbeta och försörja sig i ett annat land. vill se fler vägar in i för den som vill komma hit och arbeta, vilket inte minst gäller inom yrken där det råder brist på arbetskraft i . Det finns flera saker att göra för att underlätta och stimulera en ökad arbetskraftsinvandring till . Till att börja med är ett av de problem som personer som vill komma till för att arbeta, och arbetsgivare som vill anställa utländsk arbetskraft, stöter på alltför långa väntetider för prövning av ansökan om arbetstillstånd. vill korta handläggningstiderna för arbetstillstånd, bland annat genom att en så kallad 30‑dagarsgaranti vid komplett ansökan införs hos . Ansökningar om arbetstillstånd som inte kräver kompletteringar ska inte ha en handläggningstid som är längre än . Vi menar att en översyn av behovet av fackliga yttranden bör göras. bidrar kravet på inlämnande av fackligt yttrande till förlängda handläggningstider. har tidigare även efterlyst en ökad digitaliserad hantering, varför vi välkomnar digitaliserings- och utvecklingsplan som togs , ett arbete som bör följas upp. Här finns även möjlighet att ytterligare underlätta för företagen genom att en av godkänd ansökan automatiskt kommer andra berörda myndigheter till del. Vidare är en fråga som har varit alltför aktuell den orimliga praxis som har lett till de så kallade kompetensutvisningarna av utländsk arbetskraft, vilka har fått avslag på sina ansökningar om förlängt arbetstillstånd till följd av mindre avvikelser från arbetsgivarens eller en tidigare arbetsgivares sida. Även om det är fortsatt viktigt att värna om villkoren på svensk arbetsmarknad och motverka missbruk av reglerna menar att detta inte får leda till oproportionerliga konsekvenser för den enskilde. Trots flera uppmaningar från och övriga Alliansen drog den tidigare vänsterregeringen ut och föreslog åtgärder som var otillräckliga för att till fullo möta problemet. som regeringen hade på sig att agera och därefter har alltifrån arkitekter till programmerare som arbetar och betalar skatt i utvisats på grund av mindre misstag. De förändringar som genomfördes i proposition 2016/17:212 var otillräckliga och tillkännagav att regeringen skyndsamt skulle återkomma till med ett lagförslag som skulle stärka proportionaliteten och säkerställa att en arbetskraftsinvandrare inte utvisas på grund av att arbetsgivaren utan uppsåt har begått mindre eller obetydliga fel i fråga om villkoren för arbetstillstånd, även om felen upptäcks efter det att tillståndstiden har löpt ut eller om har uppmärksammat det. menar att proportionalitetsprincipen ska beaktas vid handläggningen av frågor om arbetstillstånd, något som Migrationsdomstolen även har fastställt i två domar. Av dessa framgår att en helhetsbedömning av anställningsvillkoren ska göras. Om en sådan bedömning utmynnar i att förutsättningarna för arbetstillståndet, trots vissa brister, har varit uppfyllda innebär det att arbetskraftsinvandraren inte utvisas. Vi välkomnar detta men menar att en ny praxis bör följas av lagstiftning. Något som också bör framhållas är att även om arbetskraftsinvandring bidrar till bättre kompetensförsörjning och ökade möjligheter för företag att växa och anställa, förekommer fall av dåliga villkor, falska anställningar och handel med anställningsavtal. Naturligtvis måste alla former av missbruk av regelverket om arbetskraftsinvandring motverkas. har lämnat förslag om insatser för att motverka missbruk av arbetstillstånd. Vi vill att direktåtkomst införs för till vissa uppgifter hos bland annat . Genom direktåtkomst till uppgifter om till exempel antal anställda i verksamheten, omsättning, resultat, inbetalda skatter och avgifter kan kontrollera att regelverken efterlevs på ett mer effektivt sätt. Här finns utredningsförslag klara . Regeringen måste till lägga fram ny lagstiftning. Vi har även föreslagit en ny form av visum för högutbildade eller experter så att dessa kan söka jobb eller starta företag. 5.1 Se över systemet med spårbyte menar att möjligheten till spårbyte behöver ses över. Detta då denna möjlighet, enligt , utnyttjas på ett sätt som strider mot lagstiftningens intentioner. antogs nya regler för arbetskraftsinvandring (prop. 2007/08:147) och här återfinns möjligheten för asylsökande som har fått avslag att söka arbetstillstånd utan att behöva lämna landet (ett så kallat spårbyte). En av de grundläggande intentionerna med utlänningslagen är dock att asylprocessen ska ha en tydlig början och ett tydligt slut. Möjligheten till spårbyte är inte tänkt att sätta denna intention på undantag. Man lägger vidare vikt vid att lagakraftvunna beslut ska respekteras. I förarbetena till propositionen framfördes risken för att människor kan komma att utnyttja asylsystemet för att få tillträde till arbetsmarknaden, men här ansågs fördelarna överväga riskerna. har det skett en dramatisk ökning av antalet ”spårbytare” (2015: 632 personer, 2016: 1 266 personer, 2017: 2 023 personer, 2018: 2 112 personer och –: 2 284). konstaterar att regelverket med spårbyte utnyttjas. Frågan om spårbyte behöver därmed ses över. 6 Uppvärdera medborgarskapets betydelse Medborgarskapet är i grunden en fråga om säkerhet, trygghet, rättigheter och skyldigheter, liksom om identitet.