mot · H702219 · 2019-09-25 00:00:00 — I har omfattande bränder härjat . Landets president vägrade länge agera för att stoppa bränderna, han har till och med hävdat att de är ett påhitt av miljöorganisationer. har EU kommit överens om ett gigantiskt handelsavtal med , där bland annat ingår. Avtalet har mötts av omfattande kritik från civilsamhället. uppmanades EU av över 300 frivilligorganisationer att stoppa förhandlingarna om avtalet med hänvisning till den kraftigt försämrade situationen för klimatet och de mänskliga rättigheterna i under Bolsonaros styre. miljöminister är djupt kritisk till avtalet och efter undermåliga hantering av skogsbränderna i har såväl som hotat med att inte godkänna avtalet. och har dragit in sitt stöd för att bekämpa skogsavverkningen i eftersom landets president uppenbarligen inte använder pengarna till det avsedda ändamålet. I diskuteras ett importstopp av brasilianskt nötkött. kräver därför att det nuvarande handelsavtalet med stoppas och kräver bindande klimat- och miljöåtaganden i fortsatta förhandlingar. Regeringen bör verka för att stoppa handelsavtalet med och kräva bindande klimat- och miljöåtaganden för fortsatta förhandlingar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. En annan brist i EU:s handelsavtal är att de inte fastslår vilka sanktioner som ska användas när ett land som inte respekterar sina åtaganden. Kapitlet om hållbarhet blir därför tandlöst. Just därför är kritiken så massiv från alla de organisationer och personer som på allvar bryr sig om klimatet. Om lämnar , som de hotat att göra, skulle det inte påverka det ingångna avtalet eller leda till sanktioner. Detta är en uppenbar svaghet som vill åtgärda. Regeringen bör verka för att kapitlen om hållbarhet i de handelsavtal som EU ingår med andra länder ska stipulera sanktioner ifall parterna inte håller sina åtaganden. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.4 Ställ klimat- och miljökrav på export- och investeringsinsatser bedriver ett omfattande handels- och investeringsfrämjande arbete genom statliga bolag och myndigheter som exempelvis (), () och Business . Dessa aktörer ger stöd och utfärdar exportkrediter och garantier vid export och investeringar utomlands. utfärdade den statliga myndigheten garantier för affärer inom kolutvinning för . Majoriteten gick till för försäljning av utrustning till kolgruvor i . av 2019 har myndigheten redan beviljat krediter för inom kolutvinning. utfärdade EKN garantier för till för export av utrustning till utvinning av fossilgas och uppbyggnad av en anläggning för flytande fossilgas i ryska . Anläggningen anses försvåra urfolket Nenets levnadsvillkor samt hota både fisket och rennäringen. har dessutom det statliga bolaget lånat ut till affärer inom fossilutvidgande verksamhet, som utvinning av fossila resurser eller utvidgning av infrastruktur för fossilkraft. I där behovet av omställning är akut och klimatvänliga energi- och produktionsalternativ är på framväxt är det obegripligt att den svenska politiken för export- och investeringsfrämjande ger så stort stöd till fossilindustrin. menar att måste ta sitt ansvar för en hållbar utveckling i alla avseenden. Regeringen bör återkomma med nya riktlinjer som stoppar stöd från statliga bolag och myndigheter till miljö- och klimatskadliga investeringar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.4.1 AP-fondernas klimat- och miljöansvar – då förändringarna i proposition 2017/18:271 Ändrade regler för Första–Fjärde AP-fonderna trädde i kraft – gäller ett nytt mål för placeringsverksamheten i Första–Fjärde AP-fonderna. Fondmedlen ska numera förvaltas på ett föredömligt sätt genom ansvarsfulla investeringar och ansvarsfullt ägande. Regeringen anförde vidare i propositionen att vid förvaltningen ska särskild vikt fästas vid hur en hållbar utveckling kan främjas utan att det görs avkall på det övergripande målet för placeringsverksamheten. Det nya målet motiveras med att det bör finnas en förväntan på att Första–Fjärde AP-fonderna, som statliga myndigheter och förvaltare av statliga pensionsmedel, aktivt arbetar med att integrera ESG-frågor (eng. ”Environment, Social and Governance”) vid förvaltningen av fondmedlen. Med ”Environment” avses t.ex. bolagens inverkan på miljö och klimat (miljöaspekter). Med ”Social” avses frågor som rör socialt ansvarstagande, t.ex. mänskliga rättigheter, arbetstagarrättigheter och likabehandling (sociala aspekter). Med ”Governance” avses frågor som rör styrningen av ett bolag, t.ex. aktieägares rättigheter och frågor om ersättningar till ledande befattningshavare (bolagsstyrningsaspekter). tycker det är bra att regeringen inför ett nytt mål för placeringsverksamheten om föredömlighet och ansvarsfulla investeringar. Men vi ifrågasätter om det kommer att göra så stor skillnad. För som det nya målet införs slår regeringen fast att ESG-frågor ska främjas utan att göra avkall på det övergripande målet för placeringsverksamheten. Man skriver också: ”Att beakta dessa aspekter är en självklar del av en modern förvaltningsstrategi i syfte att motverka risker och öka avkastningen i de fall det finns ett samband mellan avkastning och beaktande av ESG-frågor.” Formuleringen kan tolkas som att det bara är intressant att beakta ESG-frågor i de fall beaktandet av dessa kan förväntas ha en positiv effekt på avkastningen. anser att det bör ställas betydligt tydligare krav på AP-fonderna avseende miljö och etik. Därför har vi med anledning av proposition 2017/18:271 Ändrade regler för Första–Fjärde AP-fonderna i en följdmotion 2018/19:40 föreslagit en starkare styrning för att bl.a. förhindra investeringar i klimatskadlig verksamhet. AP-fondernas placeringar ska vägledas av följande riktlinjer avseende miljö och etik: ─ Miljömässiga och etiska hänsyn ska likställas med målet om hög avkastning. ─ AP-fonderna ska inte göra några nyinvesteringar i kol, olja eller fossilgas. ─ AP-fonderna ska avveckla befintliga investeringar i fossilindustrin . ─ Samtliga AP-fonder ska ha kvantitativa mål för investeringar i förnybar energi. ─ Samtliga AP-fonder ska redovisa beräknade utsläpp av växthusgaser för sina investeringar. ─ AP-fonder ska inte investera i bolag som använder skatteparadis för att undgå beskattning. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. – ett globalt samarbete mellan kyrkor och organisationer för effektivare katastrofinsatser, utvecklings- och påverkansarbete – har granskat EU:s klimatinvesteringar utifrån EU:s klimatfinansiering. Granskningen bygger på rapporter från , Europeiska utvecklingsfonden (EDF) och Europeiska investeringsbanken (EIB) till och uppgifter från medlemsstaterna. Den totala klimatfinansieringen ökade från till . Den största delen av ökningen kom från medlemsstaterna som bidrog med 2016. Kommissionen och EDF ökade sina klimatrelaterade finansiella åtaganden med , medan motsvarande åtaganden hos EIB fortsatte oförändrat. I genomsnitt var av EIB:s finansiella åtaganden gentemot DAC-länder klimatrelaterade. konstaterar att det är oroväckande att EIB inte riktar en större del av sina investeringar mot klimatinsatser, men menar att banken har möjlighet att nå sitt eget mål om att av de finansiella åtagandena gentemot DAC-länder ska vara klimatrelaterade. fortsätter EIB att stödja investeringar i fossilindustrin, både i och utanför . Detta går rakt emot ambitionerna i . EIB är ett fristående organ inom EU. Bankens huvudsyfte är att bidra till tillväxt och sysselsättning inom EU genom att erbjuda långsiktig finansiering av samhällsekonomiskt lönsamma projekt. Det är en institution med mycket makt och stora ekonomiska muskler. För att underlätta klimatomställningen vill omvandla Europeiska investeringsbanken till en klimatinvesteringsbank som gör produktiva och samhällsnyttiga investeringar för klimatet. Banken ska upphöra med fossila placeringar och respektera internationella åtaganden när det gäller mänskliga rättigheter och klimat- och miljöavtal. Ur banken ska företag, regioner, kommuner och länder kunna låna pengar till låg ränta för gröna investeringar i det som ställer om och utvecklar samhällen. Regeringen bör verka för att Europeiska investeringsbanken omvandlas till en klimatinvesteringsbank. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.5 Stärk miljön och klimatet i utvecklingspolitiken Grunden för svensk utvecklingspolitik är politik för global utveckling, PGU. Det har gått en enig riksdag antog propositionen Gemensamt ansvar: politik för global utveckling och därigenom slog fast att utvecklingspolitiken skulle genomsyras av ett rättighetsperspektiv och utgå från de fattigas perspektiv på utveckling. slog fast att svensk politik måste vara samstämmig, dvs. alla politikområden måste bidra till att uppfylla utvecklingspolitikens mål om rättvis och hållbar global utveckling. För oss är det centralt att svensk utvecklingspolitik utgår från PGU, att internationell utvecklingspolitik handlar om mer än bara bistånd och att det krävs samstämmighet mellan alla politikområden för att nå utvecklingspolitikens mål. PGU var visionär och nydanande när den kom. Flera länder och organisationer har utvecklat egna policyer och riktlinjer för samstämmighet. När världens stater 2015 enades kring nya hållbarhetsmål i Agenda var samstämmigheten en bärande princip. Det är dock uppenbart att svensk politik fortfarande inte är samstämmig. De stora målkonflikterna och hindren för en kraftfull utvecklingspolitik kvarstår, och samtliga regeringar har misslyckats med att presentera konkreta förslag på hur de ska hanteras. Inom klimat- och miljöområdet är försäljningen av kolgruvor, förvaltningen av AP-fonder samt handelspolitiken och exportfrämjandet utan klimatperspektiv kanske de tydligaste exemplen. Regeringen beskriver arbetet med PGU och Agenda 2030 i termer av att synliggöra och hantera mål- och intressekonflikter. I själva verket handlar det oftast om konkreta hinder för en hållbar utveckling som regeringen är ovillig att undanröja. För det krävs dock en tydlig politik som inga regeringar, oavsett färg, velat driva. Regeringen bör återkomma med tydliga förslag på hur man ska hantera de hinder för utveckling som beskrivs i skrivelsen Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. syn på PGU utvecklas i motionen med anledning av skrivelse 2015/16:182 Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 (2016/17:33). Antagandet av Agenda 2030 ger den globala utvecklingspolitiken en förnyad kraft genom att lyfta upp de viktiga principerna om universalitet och samstämmighet. har flera andra framsteg gjorts inom den globala utvecklingspolitiken och de multilaterala regelverken. Klimatmötet i , överenskommelsen Action Agenda om utvecklingsfinansiering och där ett nytt ramverk för katastrofriskreducering antogs utgör andra exempel. Sammantaget lägger dessa framsteg grunden för en utvecklingsagenda som kan föra världen framåt på ett mer hållbart sätt. presenterade Agenda 2030-delegationen sitt slutbetänkande. I betänkandet fanns flera förslag som syftar till att ge ökad kraft åt arbete med Agenda 2030 och stärka samstämmighetspolitiken. välkomnar delegationens slutbetänkande och förutsätter att regeringen kommer att presentera konkreta förslag för utifrån det . De fattiga och redan utsatta i världen drabbas värst av värme, torka, översvämningar, sjukdomar och bristande vattenkvalitet. Oavsett om fattiga och marginaliserade grupper lever i rika eller fattiga länder drabbas de värst. För att lyckas kombinera en effektiv fattigdomsbekämpning med ekologisk hållbarhet krävs satsningar på miljövänlig och hållbar produktion av energi och livsmedel samt omställning till en mer miljövänlig transport- och industrisektor. vill därför se ett nytt klimatbistånd som ska användas till förebyggande klimatåtgärder som motverkar konsekvenserna av de klimatförändringar vi redan ser. Klimatmålen måste gå före kortsiktiga vinstintressen och den rika delen av världen måste ta sitt historiska ansvar. Det klimatbistånd vi vill se ska bestå av nya additionella medel, dvs. vara ytterligare medel utöver det utlovade biståndet och trappas upp . Pengarna kan t.ex. användas för omställning till ekologiskt hållbara jordbruk, teknikutveckling eller utbyggnad av förnybar energi. förslag till klimatbistånd genomförs som en årsvis stegring. 2020 föreslås det uppgå till , 2021 till och 2022 till 1 miljard. Vårt förslag om införande av additionellt klimatbistånd utvecklas i Utgiftsområdesmotion UO 7 Internationellt utvecklingssamarbete. EU har antagit en policy för samstämmighet i utvecklingspolitiken, Policy Coherence for Development, som motsvarar PGU i svensk utvecklingspolitik. finns dock grundläggande brister i samstämmigheten mellan EU:s olika verksamheter. Unionens handels-, jordbruks- och fiskeripolitik är exempel på verksamheter som försvårar, och i vissa fall helt slår sönder, förutsättningarna för att biståndet ska kunna ge resultat genom att vara utformade utifrån medlemsstaternas behov. anser att bör verka för att EU:s klimatbistånd ska vara additionellt, alltså läggas till redan existerande åtaganden för biståndet. Klimatet är en ödesfråga och omställningen i den fattiga delen av världen är central. Regeringen bör verka för att EU:s klimatbistånd ska vara additionellt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. meddelade chef att banken efter 2019 skulle upphöra med låneprojekt till gas- och oljeutvinning samt borrning och drift av oljebrunnar. Banken meddelade också att den kommer att använda sig av ett skuggpris på koldioxid i de ekonomiska analyserna av alla projekt i sektorer med höga utsläpp. Bankens besked bedöms som viktiga av flera miljöorganisationer som pekar på att många satsningar inte skulle bli av utan stöd från och att banken tidigare gjort stora investeringar i sektorn. finns det mycket kvar att göra i miljö- och klimatarbete. Löftet innebär inget totalt stopp av finansiering för projekt som rör fossila bränslen eller fossil energi. Bland annat undantas byggandet av gas- och oljeledningar och lån till fattiga länder för sådana investeringar under vissa förutsättningar. Lån via mellanhänder omfattas inte heller. På den vägen finansierar indirekt byggandet av kolkraftverk i länder som , och . menar att dessa s.k. Bretton Woods-institutioner i högre grad bör sträva i samma riktning och att den riktningen bör styras av Agenda 2030. Regeringen bör verka för att IMF:s och verksamhet anpassas till Agenda 2030. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. kritik mot bristande klimat- och miljöarbete utvecklas i motionen Klimaträttvisa (2018/19:392). Vår politik om IMF och beskrivs närmare i motionen och (2014/15:80). 4.6 Stärk företagens ansvar för miljön och klimatet FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter bygger på statens skyldighet att skydda de mänskliga rättigheterna, företagens ansvar att respektera dem och individens möjligheter att få sin sak prövad vid kränkningar. I stället för att skapa nya rättsliga skyldigheter klargör principerna betydelsen av befintliga internationella konventioner för mänskliga rättigheter. Statskontoret har i rapporten ”FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter – utmaningar i statens arbete” analyserat efterlevnad av FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Statskontoret skriver att möjligheten att ställa krav på ”human rights due diligence” – ett verktyg som företag kan använda för att analysera riskerna för och förhindra att deras verksamhet har en negativ påverkan på de mänskliga rättigheterna – bör utredas och att regeringen bör utveckla tydliga kriterier för när statliga bolag ska göra human rights due diligence. Vidare föreslås att regeringen bör se över om möjligheterna till gottgörelse av företagsrelaterade människorättsövergrepp kan utvecklas. Statskontoret menar också att regeringen bör utreda möjligheten att stifta lag som ger möjlighet att pröva och lagföra företagsrelaterade människorättskränkningar som sker av svenska företag i andra länder samt att en höjning av maxtaket på företagsboten skulle kunna främja efterlevnaden av FN:s vägledande principer. Enligt Statskontoret bör staten föregå med gott exempel och ställa högre krav vid statliga investeringar och upphandlingar. Det bör ske genom att de kriterier som används för utvärdering och uppföljning av stöd och investeringar i statlig verksamhet harmoniseras med FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Slutligen föreslås vissa förändringar i arbetet med offentlig upphandling, bl.a. att man bör utreda konsekvenserna av att göra det obligatoriskt att under vissa förutsättningar ställa fler krav kopplade till de mänskliga rättigheterna i upphandlingar. instämmer i den bild som Statskontoret ger av hur svenska företag bättre kan följa FN:s vägledande principer och vikten av att de gör det. Vi tror också att de förslag som Statskontoret presenterar skulle bidra till en positiv utveckling på området. Regeringen bör återkomma med förslag utifrån Statskontorets rapport vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter – utmaningar i statens arbete. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att tydliggöra företagens miljö- och klimatansvar bör även ett klimat- och miljöperspektiv läggas på de förslag regeringen arbetar fram. Det kan ske med utgångspunkt i environmental due diligence, ett verktyg som liknar human rights due diligence, men där miljö- och klimatperspektivet är vägledande. Regeringen bör utreda möjligheten att även införa klimat- och miljöperspektiv enligt environmental due diligence i regelverken för företags agerande utomlands. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.6.1 Stärk bankernas ansvar för miljön och klimatet klimat Guide – ett internationellt initiativ som granskar hur hållbart banker investerar och lånar ut pengar – har i rapporten om växeln granskat investeringar och utlåning inom energisektorn från de sju största bankerna i . Granskningen rör , det vill säga åren närmast efter att slöts. Enligt ska finansiella flöden skiftas för att stödja en hållbar utveckling. Enligt granskningen hade de sju största bankerna i /18 investerat i fossil energi och bara 1,2 miljarder i hållbar energi. lånade bankerna ut till fossil energi och till hållbar energi. En halv miljard gick till kärnkraft. Det innebär att hälften av bankernas utlåning till energisektorn har gått till hållbar energi efter . Sammantaget visar granskningen att de svenska storbankerna fortsätter att främja den fossila energisektorn även efter . I genomsnitt har av bankernas investeringar och utlåning till energisektorn gått till fossil energi –2017. Det motsvarar nästan det dubbla värdet av de finansiella flödena till hållbar energi. utgjorde investeringar inom fossil energi av de samlade investeringarna i energisektorn, medan av investeringarna gick till hållbar energi. Av bankernas nyutlåning och garantier är andelen hållbar energi betydligt högre, hälften har gått till hållbar energi. är dock fossil energi det enskilda energislag som får störst andel av utlåningen. Bankernas totala nyutlåning till energisektorn som helhet har sjunkit kraftigt efter . Framförallt är det nyutlåningen till fossil energi som minskat, . Nyutlåningen till sol-, vind- och vågkraft samt geotermisk energi har minskat . Jämfört med femårsperioden före har alla bankerna ökat den sammanlagda andelen investeringar och utlåning till sol-, vind- och vågkraft samt geotermisk energi jämfört med fossil energi, i genomsnitt från till . Guide föreslår bland annat att bankernas redovisningsskyldighet ska stärkas och att det ska tvingas bedöma och rapportera klimatrisker i sin verksamhet. instämmer i kritiken mot bankernas agerande och i behoven av handling. 4.7 Rätt till rent vatten Tillgång till rent vatten är en grundläggande mänsklig rättighet. Trots detta saknar 785 miljoner människor tillgång till rent vatten. dör omkring 310 000 barn av diarré som orsakats av smutsigt vatten och otillräcklig sanitet. Att säkra tillgången till rent vatten är avgörande för att kunna rädda liv världen över och även för att kunna bekämpa fattigdom samt för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Ett lands hela utveckling går hand i hand med tillgång till rent vatten. I av klimatförändringar och fler konflikter om vatten blir det allt viktigare att lyfta dessa frågor. Bristande tillgång till rent vatten påverkar kvinnor och flickor särskilt hårt. Sjukdomar kopplade till smutsigt vatten och brist på säkra toaletter är den femte vanligaste dödsorsaken bland kvinnor runt om i världen. Alltför många kvinnor ägnar timmar åt att hämta rent vatten i stället för att delta i utbildning eller aktiviteter som skulle kunna ge en egen inkomst. För att säkerställa dessa mänskliga rättigheter behövs långsiktiga lösningar med hållbara, tillgängliga system för distribution av vatten. Det behövs samhällslösningar som når alla, inte endast dem med mest pengar. När en resurs blir en bristvara tenderar den att bli en attraktiv handelsvara. Under har det i högsta grad gällt vatten. ser gränslösa marknader öppna sig genom privatiseringar av vatten i kombination med en växande efterfrågan på vatten. Privata vattenföretag strävar efter kortsiktig vinst och söker sig till områden där kostnaderna är låga och inkomsterna höga. IMF och har dessutom i flera fall utövat påtryckningar på fattiga länder för att de ska sälja ut sina vattenverk till multinationella bolag. ser som en viktig aktör i det globala arbetet med att säkra tillgång till vatten för jordens fattiga. Universell tillgång till rent vatten förutsätter att det finns en tryggad tillgång till vatten via det offentliga. menar därför att all privatisering av vatten och dess distribution måste upphöra. bör, som enskilt land såväl som medlem i EU och FN, inom IMF och verka för att privatisering av vattenresurser stoppas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att vi långsiktigt ska säkra tillgången till rent vatten för hela jordens befolkning krävs att vi bygger upp hållbara system för vatten i varje samhälle så att de kan tillhandahålla rättvisa och hållbara tjänster till alla. Då behöver regeringar och biståndsgivare förändra sitt arbete med vatten. ser vi att mycket av arbetet med vatten sker i form av kortsiktiga projekt. Alltför många givare använder dessutom arbetet med vatten för att visa upp just sina enskilda tekniska lösningar. Hållbara och långsiktiga system för vatten kan inte byggas genom projekt eller kopplas till enskilda tekniska lösningar. Det krävs gemensamt ägda samhällssystem som myndigheter och regeringar kan ta ett långsiktigt ansvar för. Detta blir i synnerhet viktigt i då tillgången till rent vatten hotas av klimatförändringar. Arbetet med att säkra rätten till vatten behöver också bedrivas i aktiv dialog med det civila samhället och samhällets medborgare. arbete med att säkra rätten till vatten behöver fokusera på att långsiktigt stärka och bygga nationella system och institutioner som kan tillhandahålla hållbara vattentjänster. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.