mot · H7022829 · 2019-10-03 00:00:00 — Det handlar bland annat om att dagens svenska sjukhustunga system behöver förändras i grunden och utvecklas mot mer av nära vård och omsorg. Det krävs bättre översikt och nationell styrning av vilka investeringar som görs i svensk sjukvård. Många ledande utredare av svensk hälso- och sjukvård pekar på ett stort behov av mer nationellt ledarskap och styrning. Några problem är större och viktigare än andra att lösa. Det handlar framförallt om att vården, som ofta håller hög internationell medicinsk kvalitet, inte förmår att ge patienten vård i rätt tid. Vårdköerna är omfattande och fortsatt växande. Därtill är ojämlikheten vad avser till exempel kvalitet i vården och tillgång till nya läkemedel stor mellan olika delar av landet. Det finns betydande problem gällande produktiviteten vid de svenska akutsjukhusen. De finska akutsjukhusen har en genomsnittlig produktivitetsnivå som är högre än den genomsnittliga produktivitetsnivån vid de svenska akutsjukhusen. Dessutom är skillnaderna i produktivitet mellan de olika akutsjukhusen i omfattande. Dagens sjukhustunga vård med en långt driven specialisering behöver bli mycket bättre på att koordinera patientens olika vårdinsatser och komma närmare medborgarna, både geografiskt och tidsmässigt. Dessutom krävs större kontinuitet, samordning och kompetens – utifrån patientens förutsättningar och behov. Detta gäller inte minsta de som är mest sjuka – ofta äldre och multisjuka med kroniska sjukdomar. De mest sjuka behöver en sammanhållen och samordnad vård och omsorg på ett helt annat sätt än dagens svenska vård och omsorg förmår att leverera. Detta är den kanske allra största möjligheten till höjd kvalitet och effektivisering av svensk vård. riktar vården av de använda vårdresurserna i till de patienter som är mest sjuka. Det behövs ett långsiktigt metodiskt arbete för att ta fram inriktningen för en ny modell gällande svensk hälso- och sjukvård. föreslår att regeringen ger i uppdrag att brett utreda vården och omsorgens kvalitet, valfrihet, jämlikhet, kontinuitet, produktivitet och effektivitet. Ett viktigt fokus i denna utredning ska vara att göra en översyn av styrning, struktur, organisering och huvudmannaskap inom och regional hälso- och sjukvård. En helt central slutsats är att svensk hälso- och sjukvård kan användas på bättre och effektivare sätt för patienten om på riktigt lyckas genomföra en verklig förflyttning från slutenvård till mer av öppenvård, från sjukhus till mer av nära vård, från sjukvård till mer av förebyggande hälsofrämjande insatser. Nuvarande ersättningsmodeller inom hälso- och sjukvården främjar emellertid inte en sådan utveckling. En bred övergripande utredning bör därför ägna betydande kraft åt att analysera och föreslå konkreta lösningar när det gäller den långsiktiga finansieringen av vården och omsorgen. Särskilt fokus bör riktas på förutsättningar och möjligheter att ge alla patienter en mer tillgänglig och jämlik vård och omsorg. Konkreta åtgärder ska tas fram för att säkerställa en sammanhållen vård och omsorg för de mest sjuka. Åtgärder för att kunna höja effektiviteten och produktiviteten inom svensk hälso- och sjukvård med minst bibehållen medicinsk kvalitet. Åtgärder för att säkerställa en mer långsiktig finansiering av universitetssjukvårdens tre huvudsakliga uppdrag att bedriva vård, forskning och utbildning. Därtill se över förutsättningar för fler att kunna verka som såväl forskande som praktiserande läkare inom universitetssjukvården. Förutsättningar och möjligheter att kunna använda digital teknik för personal, medborgare och patienter för att bland annat göra vården mer tillgänglig, samt möjligheter att bedriva ett mer proaktivt hälsofrämjande arbete och åtgärder för att långsiktigt säkra personal- och kompetensförsörjningen inom vården och omsorgen ska särskilt gås igenom och analyseras. Detsamma gäller åtgärder för en snabbare och mer jämlik introduktion av bättre medicinteknik och läkemedel till patienten och att se över hur staten tillsammans med regionerna kan säkerställa att det finns en väl fungerande lagerhållning av läkemedel samt viktigt medicinskt materiel. vill att regeringen ger i uppdrag att se över behoven av att ta fram ytterligare nationella strategier, utifrån liknande modell som den nationella cancerstrategin, för till exempel hjärt-kärlsjukvården och diabetesvården. Detta i ett led att öka det nationella ledarskapet och ansvarstagandet över hälso- och sjukvården. Nedan redovisas ett antal reformer som skulle kunna genomföras skyndsamt om bara den politiska viljan finns. En ny uppdaterad nationell cancerstrategi målsättning är tydlig – cancersjukdomarna ska förebyggas och deras skadeverkningar minimeras. De som drabbas av cancer ska få vård och av hög kvalitet. Alla ska ha förutsättningar och kunskap att göra goda livsval som främjar deras hälsa. Med förebyggande åtgärder kan färre människor drabbas och genom metodisk medicinsk utveckling och innovation har och kommer behandlingsformerna fortsätta att förbättras och överlevnaden kommer att öka ytterligare. har mycket goda förutsättningar att ta nästa steg när det gäller att utveckla den samlade cancervården och forskningen. Den nationella cancerstrategin behöver förnyas i takt med den snabba utveckling som ägt rum . En ny nationell cancerstrategi ska ha en långsiktig inriktning som tar ett nationellt helhetsgrepp om cancervården; är mer mottaglig för ny forskning, medicinteknik, medicinska resultat och erfarenheter; och som omfattar hela vårdkedjan, från förebyggande preventiva insatser till rehabilitering, uppföljning, palliativ vård och vård i livets slutskede. Det finns områden inom cancervården där behoven av nationell samordning är omfattande för att säkerställa jämlik vård för patienten. Det handlar om väntetider, vårdkvalitet, psykosocialt stöd till barn och vuxna som drabbats av cancer och deras anhöriga, kompetensförsörjning, jämlik tillgång till nya kraftfullare cancerläkemedel, kvalificerad eftervård, rehabilitering, samt cancerscreening. Den nationella cancerstrategin som den borgerliga regeringen tog fram har tjänat väl. Cancervården har samordnats via sex regionala cancercentrum, standardiserade vårdförlopp har tagits fram och används aktivt för att styra och kvalitetssäkra vården. behöver nu en ny uppdaterad nationell cancerstrategi som kan vägleda arbetet de kommande tio åren. En ny cancerstrategi bör innehålla bland annat nedanstående förslag. Dessa och fler förslag redovisas i sin helhet i motion om en ny uppdaterad nationell cancerstrategi. Inför vårdgaranti för cancerpatienter Cancer är ett samlingsnamn för många olika diagnoser varav vissa är aggressiva sjukdomstillstånd som kräver behandling tidigt för att inte förvärras eller i värsta fall leda till döden. Vårdgarantins nuvarande 90 dagars tidsgräns för första besök respektive behandling inom specialistvården räcker därför inte. Vårdgarantin ska därför knytas till de standardiserade vårdförlopp som tagits fram och kontinuerligt utvecklas av den medicinska professionen. Till vårdgarantin ska dessutom specifika resurser knytas inom ramen för kömiljarden. Om vård inte kan ges inom tidsgränsen ska patienten ha rätt att vända sig till en annan vårdgivare och bli ersatt för de merkostnader detta innebär. Detta i syfte att alla som drabbats av cancer ska få rätt vård i rätt tid. De standardiserade vårdförloppen behöver utvecklas. Rehabilitering och återbesök ska ingå. Patienten ska involveras i kvalitetsutveckling och införande av nya arbetssätt. Vi vill att de standardiserade vårdförloppen genomförs, uppdateras och efterföljs i hela landet. Vi föreslår dessutom att följande mål efterlevs: av alla människor som insjuknar i cancer som täcks av ett standardiserat vårdförlopp ska vara utredda enligt ett standardiserat vårdförlopp före utgången av . av de cancerpatienter som ingår i ett standardiserat vårdförlopp ska få sin vård inom utsatta maximala tidsgränser. Förstärk och prioritera barncancervården Behandling av cancer skiljer sig åt mellan vuxna och barn. Därför vill genomföra en särskild riktad statlig satsning gällande barncancerforskning. En väl fungerande barncancervård är beroende av att lösa den akuta bristen på sjuksköterskor och på att många barnonkologer går i pension. Därför behöver möjligheterna ses över att ta fram och genomföra en specialistutbildning inom barncancervård. vill att barn med cancer och deras anhöriga erbjuds en rehabiliteringsplan och psykosocialt stöd. Dessutom krävs samordning för att patienter i barncancervården som fyller inte ska riskera att hamna i kläm vid övergången till den reguljära vården. Det finns ett glapp mellan de olika vårdformerna som gör att unga vuxna ibland har svårt att veta vart man kan vända sig för att få råd, hjälp och stöd. Det krävs att mer fokus läggs vid att stärka den psykiska hälsan för unga canceröverlevare. Vården måste finnas hela vägen. Bättre information till cancerpatienter vill att en digital kvalitetslista ska tas fram som jämför väntetider och kvalitet inom den samlade cancervården. Fokus ska riktas på medicinska resultat och måluppfyllelse gällande att korta väntetiderna i cancervården samt patientnöjdhet. Patientens rättigheter inom patientlagen och patientsäkerhetslagen ska skärpas. Detta gäller till exempel möjligheter att välja vårdgivare inom slutenvården i hela landet. Det gäller även kravet att information om patienternas rättigheter alltid når fram till patienten och/eller anhöriga. Ge individen bättre förutsättningar att förebygga cancer vill stärka det hälsofrämjande förebyggande arbetet. Det handlar dels om att ge människor möjligheter att göra informerade val om sina levnadsvanor. Dels handlar det också om att rekommenderade screeningprogram införs i hela landet och regelbundet utvärderas och uppdateras; stärka det nationella allmänna vaccinationsprogrammet och säkerställa till exempel så att såväl flickor som pojkar erbjuds HPV-vaccination för att förebygga cancersjukdomar. Samlade vårdkedjor för eftervård och rehabilitering Primärvården fyller en viktig roll i cancervården som första linjen i att kunna upptäcka och ställa cancerdiagnos, men även för att ge eftervård och rehabilitering efter påfrestande behandlingar. Människor som är kroniskt sjuka i cancer ska erbjudas en fast vårdkontakt som ger kontinuitet i vårdkontakterna. Detta i strävan att skapa mer samlade vårdkedjor. Kvalificerad eftervård ska utvecklas för cancerpatienter efter att ordinarie behandling är slutförd. Behoven av rehabilitering efter avslutad cancerbehandling kommer att öka. Rehabilitering underlättar för patienten att kunna återgå till det som var ens tidigare livssituation. Det är centralt att resurser sätts in redan vid första symptom på cancersjukdom. vill att det säkerställs att vårdprogrammet för cancerrehabilitering genomförs av alla regioner fullt ut samt att detta program följs upp, analyseras och utvärderas kontinuerligt. Ett bekymmer i samband med genomförandet är att det finns för få kontaktsjuksköterskor som är ansvariga för att ta fram dessa vårdplaner. Kvalitetssäkra den palliativa cancervården vill att det tas fram en kvalitetssäkring av den palliativa cancervården. Palliativ cancervård handlar om att ge svårt sjuka cancerpatienter möjligheter till förbättrad livskvalitet. Den palliativa vården ska inledas direkt när behov finns, dels för att lindra fysiska symptom dels för att stödja patienter vid oro och ångest samt erbjuda stöd för anhöriga. Mer metodisk kvalitetssäkring och uppföljning av cancervården vill att det tas fram en plan för etablering av . Detta i syfte att arbeta med ackreditering som ett sätt att säkerställa en hög kvalitetsstandard. Detta ska gälla cancercenter som utmärks av såväl grundforskning som klinisk forskning, utbildning och kompetensutveckling av vårdpersonal och cancerförebyggande arbete. Det handlar också om ytterligare koncentration av avancerad högspecialiserad cancervård när så är befogat för att säkerställa hög vårdkvalitet och patientsäkerhet. Vi vill därtill att regeringen ger i uppdrag att genomföra en utvärdering av Regionala cancercentrums förutsättningar, roll och uppdrag i syfte att utveckla verksamheten. vill att det tas fram en nationell standardisering gällande användande av kvalitetsregister. Detta dels för att registren ska kunna kopplas till varandra dels att data enkelt ska kunna användas och jämföras mellan olika register. Registren underlättar utvärdering av vårdinsatser, processer, behandlingar och medicinering. De nationella kvalitetsregistren i cancervården är en avgörande del för att metodiskt genomföra förbättringar inom olika cancerområden. Cancervårdens olika kliniker måste följa riktlinjer gällande till exempel användande av nya kraftfullare läkemedel. Vi vill också arbeta för att säkerställa att rekommenderade screeningprogram införs i hela landet och regelbundet utvärderas och uppdateras. vill att cancervården och barncancervården i synnerhet följs upp mer metodiskt och kontinuerligt. Många barncanceröverlevare drabbas av sena komplikationer. Vi vill stärka systematik och regelbundenhet vad gäller uppföljning av personer som överlevt cancer som barn. Tydlig dokumentation och uppföljning är helt centralt för att kunna systematiskt stödja barncanceröverlevare på bästa möjliga långsiktiga sätt. Vi vill därför stärka det nationella vårdprogrammet för långtidsuppföljning efter barncancer. Alla barn som drabbats av cancer ska kallas till regelbundna uppföljningsmöten. Enligt en internationell jämförelse av hälso- och sjukvården i tolv EU-länder är i topp när det gäller medicinska resultat och effektivitet. För att vi ska kunna fortsätta vara i topp måste vi bland annat långsiktigt stärka den kliniska forskningen inom cancervården och bejaka möjligheterna gällande nya kraftfullare cancerläkemedel. vill förbättra den kliniska forskningen och stärka samarbetet mellan cancervården och universiteten. Det handlar om effektivare diagnostik, mer individuell behandling med till exempel cell- och genterapier, individualiserade läkemedel, biobanker och avancerad medicinteknik. Detta ställer långsiktiga krav på hur hälso- och sjukvården och forskningen ska finansieras, struktureras och utföras. Det rör inte minst hur kan se till att korta tiden från att genombrott sker i forskning till innovation till att denna kan bidra till behandlingsframgångar som kommer patienten till del. vill skapa ett nationellt kliniskt utvecklingscenter med inriktning på att samla in data, analysera och använda artificiell intelligens och DNA-sekvensering gällande olika cancersjukdomar. Vi vill avsätta specifikt riktade resurser för jämlikt införande av vissa nya cancerläkemedel, som överenskommits nationellt och regionalt, så att dessa kommer patienten till del oavsett var i landet man bor. Det nya utvecklade kvalitetsregistret för nya läkemedel behöver regelbundet följs upp och utvärderas. Vi vill att klarar av att systematiskt tillvarata viktiga delar av forskningen som rör såväl nuvarande som framtidens cancervård – till exempel biomarkörer och fler målstyrda läkemedel. Vi vill att får på plats en gemensam strategi och ett gemensamt förhållningssätt om hur biomarkörer kan utveckla och förbättra cancervården. behöver bli ännu bättre att ta tillvara på innovationskraft och digital utveckling. Digitaliseringen skapar helt nya möjligheter för cancervården. Det handlar om allt från det förebyggande arbetet med applikationer för att sola säkrare eller att försöka sluta röka, eller möjligheter att enklare ta bilder av misstänkta hudförändringar och skicka dem digitalt utan att besöka sjukhuset eller att ta ett blodtest hemma. utvecklas även digital patologi för att öka både tillgängligheten och kvaliteten i de patologiska provsvaren. Utveckling och innovation är centrala för utvecklingen av cancervården. För att ska kunna skapa den bästa cancervården krävs det förutsättningar för innovativa arbetsmiljöer och en vård som präglas av ständig utveckling, men för detta behövs även en översyn av dagens lagstiftning. Det är även av stor vikt att det finns möjlighet för samarbeten mellan hälso- och sjukvården, akademin, näringslivet och patienterna. Patienten är och kommer att vara en stor och viktig resurs i all vård. Därför måste samarbete med patienter och patientföreningar vara centralt i utvecklingen av ny teknik och nya metoder. Möjligheterna inom hälso- och sjukvården är mycket omfattande och stora genombrott görs nu särskilt inom cancerområdet. Därför är det extra viktigt att den innovativa miljön och utvecklingskraften tas tillvara. Fler medarbetare i välfärden Välfärdens kompetensförsörjning är en av de riktigt stora utmaningarna . kämpar många kommuner och regioner med att hitta medarbetare med rätt utbildning och i allt för många fall väljer kvalificerad personal bort en karriär inom välfärden för att söka sig till andra banor. Enligt de senaste prognoserna från SKL är rekryteringsbehovet 508 000 medarbetare . Uppemot 100 000 är legitimationsyrken som kräver minst treårig högskoleutbildning (ofta längre) för att få arbeta. vill angripa detta problem från två håll. För det första behöver landets kommuner och regioner bli mer attraktiva arbetsgivare och använda ny teknik för att minska sitt personalbehov. Det andra innebär att staten tar ett större ansvar för välfärdens kompetensförsörjning när det kommer till utbildningssystemet. Välfärden kan dock inte ses som en isolerad del av arbetsmarknaden, även om det är där kompetensbristen riskerar att bli störst om inget görs, utan måste inordnas under en övergripande politik för matchning och kompetensförsörjning. Bra vård handlar om mötet mellan patient och vårdens medarbetare. Utan medarbetare med bra utbildning, utvecklingsmöjligheter, rimliga arbetsmiljöer och goda arbetsvillkor så kommer inte vården fungera. har presenterat en rad reformer för att stärka vårdens medarbetare. Hälso- och sjukvården har svårigheter att rekrytera och behålla medarbetare, framför allt till dygnet-runt-verksamheter. Det råder brist på bland annat specialistsjuksköterskor, radiologer, patologer och biomedicinska analytiker. kan det till exempel komma att saknas över 11 000 specialistsjuksköterskor. Det finns utöver detta en brist på cirka 1 500 allmänläkare. Det försvårar bland annat en utbyggnad av den nära vården. vill att det skyndsamt tas ett större samlat grepp om vården- och omsorgens kompetensförsörjning. Det handlar om flera reformer och åtgärder: Till de regionala reformerna hör bland annat att möjligheterna att utvecklas och göra karriär inom vården måste stärkas. Villkoren som medarbetare i vården måste vara hållbara. vill möjliggöra mer långsiktigt hållbar schemaläggning, som involverar medarbetarna. Fysisk träning i samband med arbetstid bör vara ytterligare en del i att förbättra arbetsmiljön. Digitaliseringen av vården ska fortsätta för att underlätta för medarbetarna och förbättra patienters tillgång till vården. Digitaliseringen kan bland annat undanröja onödig byråkrati. Till de nationella reformerna hör bland annat att hälso- och sjukvården och omsorgen ska vara en trygg arbetsplats. Trygghet och säkerhet på arbetsplatsen är arbetsgivarens ansvar. Tyvärr får vård- och sjukhuspersonal allt oftare möta både hot och våld på jobbet. Med skärpta straff och fler poliser kommer våldsverkarna att få ge vika. Särskilda insatser behövs också i anslutning till utsatta välfärdsverksamheter. Vi vill slopa tillståndsplikten för trygghetskameror vid vårdinrättningar och ambulanser och möjliggöra för larmbågar vid akutmottagningar. Ytterligare nationella reformer för att stärka vårdens medarbetare handlar till exempel om att studenter som ska bli medarbetare i vården behöver förberedas bättre inför detta . Och när de väl börjar på sin första arbetsplats måste introduktionen där fungera bra. Utbildningsplatserna måste byggas ut för de yrken inom vården där det råder personalbrist. Utbildningsplatserna ska hålla hög kvalitet och ställa höga krav på studenterna. Möjligheterna att byta yrke mitt i livet behöver förbättras. Det kan handla om vidareutbildning för medarbetare inom vården, men även snabbspår in i vårdyrken. Kompetensutveckling, särskilt för de med legitimationsyrken, bör vara obligatorisk. vill vidare att det tas fram en nationell strategi för rekrytering av personal till välfärdens verksamheter från andra länder. Vårdens ledare ska ges större möjligheter till kompetensutveckling genom en nationell ledarskapsutbildning. Lika spelregler mellan offentliga och privata utförare av vård måste säkerställas. Vi vill skärpa lagstiftningen för att säkerställa konkurrensneutralitet mellan offentliga och privata utförare gällande uthyrning av personal inom vården och omsorgen. Matchningen på den svenska arbetsmarknaden har varit ett problem och ingen regering har på allvar försökt lösa problemen. Det finns vissa trender som är särskilt oroande: Efterfrågan på lärare och vårdpersonal med högskoleutbildning växer snabbare än utbudet. finns det ett överskott på personer med högskoleutbildningar inriktade på humaniora, samhällsvetenskap, kommunikation, kultur och media. Det finns också ett växande underskott på personer med yrkesförberedande gymnasieutbildning. De yrkesprogram som framför allt har för få studenter i förhållande till arbetsmarknadens behov är vård och omsorg, fordon och transport, byggnad samt restaurang. Det finns därtill ett stort och växande överskott på personer med högst grundskoleutbildning, inte minst till följd av stor asylinvandring från länder där kort utbildning är det vanligaste. Utbildningssystemet i präglas av en hög grad av valfrihet. Det är en viktig del av den svenska modellen och något som ska bevaras. behöver matchningen på arbetsmarknaden stärkas och utbildningarnas koppling till arbetsmarknaden bli bättre. Inte bara för att säkerställa kompetensförsörjningen till välfärden, utan också för att trygga vår konkurrenskraft på den globala marknaden. Striktare styrning av högskolans utbildningsplatser Trots påtagliga ansträngningar och flertalet regeringsuppdrag i syfte att öka arbetsmarknadskopplingen i lärosätenas utbildningsutbud kvarstår problemet. vill därför göra en översyn av dagens system, särskilt i förhållande till andra länder som på ett bättre sätt lyckats med matchningen. Två länder att särskilt undersöka är och som har en central behovsprövning av nya utbildningar som startas inom högskolan och som sedan återupprepas . Gymnasieskolans matchningsuppdrag behöver stärkas Det är viktigt att särskilt de gymnasiala yrkesutbildningarna svarar mot den kompetens som företagen efterfrågar. vill därför att man vid planeringen av nya gymnasieskolor och program i högre utsträckning beaktar nationella och regionala behov av kompetensförsörjning. De nationella programråden för gymnasial yrkesutbildning har en viktig roll att fylla i detta. Ett samlat omhändertagande av de mest sjuka Svensk hälso- och sjukvård behöver ta fler steg när det gäller att utveckla en sammanhållen vård för de mest sjuka patienterna – ofta äldre, multisjuka med kroniska sjukdomar. Det samlade omhändertagandet av de mest sjuka är en av de allra största möjligheterna framöver att kunna höja kvaliteten i vården och omsorgen. Ett problem är att många sjuka äldre tvingas åka till sjukhusens akutmottagningar för besvär som egentligen hade kunnat åtgärdas i deras hem, oavsett om det är ett äldreboende eller egen bostad. Det är resurskrävande och skapar onödig stress och oro för de äldre. För att hantera detta krävs ett nytt arbetssätt där kommuner och regioner, som delar på det totala vård- och omsorgsansvaret för sjuka äldre, ser till den samlade samhälls- och patientnyttan av sin verksamhet. Allt fler regioner utvecklar nu mobila team och vårdnära organisationer för att kunna möta patientens vårdbehov i hemmet. Detta arbete måste stödjas och vidareutvecklas.