mot · H7023253 · 2019-10-03 00:00:00 — Individuell bedömning av den fysiska hälsan för IVF Regionerna tillämpar olika övre åldersgränser för vem som får genomgå IVF. Reglerna kring antalet försök som bekostas av skiljer sig också åt. Generellt bör regionerna arbeta för en större enhetlighet kring denna typ av regler då behovet och förutsättningarna snarare än bostadsort måste få styra möjlighet till behandling. Inför att en IVF-behandling ska genomföras krävs en medicinsk bedömning. Det skiljer sig inte från andra medicinska behandlingar. Det är en bedömning som inte bara kan göras utifrån den kronologiska åldern, utan som måste utgå från den samlade bilden. Den andra bedömningen är av föräldrarnas förmåga att klara av ett föräldraskap. läggs en stor vikt vid den fysiska åldern inför det att beslut om IVF fattas. Detta trots att de fysiska förutsättningarna att bli gravid skiljer sig åt från kvinna till kvinna, även i samma ålder. Som en naturlig följd av hur dessa skillnader kan påverka möjligheterna att svara på en IVF-behandling bör därmed även en individuell bedömning av den fysiska hälsan i större utsträckning avgöra om en kvinna kan få genomgå IVF. Adoption av omplacerade barn I enlighet med nuvarande lagstiftning och praxis är utgångspunkten vid ett omhändertagande av barn att adoption inte ska övervägas om det finns den minsta chans att de biologiska föräldrarna kan återta sitt ansvar. Därav har inhemsk adoption kommit att bli mycket ovanlig. Utgångspunkten i alla frågor som rör barn är att sätta barnets bästa främst. Vad som är bäst för barnet är dock inte givet i alla situationer och kan ofta behöva utredas noga. Det går att ifrågasätta huruvida utgångspunkten om återförening med de biologiska föräldrarna i alla lägen är till barnets bästa. Det förefaller sannolikt att det finns flertalet fall där de biologiska föräldrarna troligen aldrig kommer att kunna bli aktuella som lämpliga vårdnadshavare. Det är rimligt att anta att barn som inte har bott hos de biologiska föräldrarna och som knutit an till en ny familj, i många fall mår bättre av kontinuiteten som är förknippad med att stanna i den nya familjen. Barnets rätt till kännedom om sitt ursprung är en av de grundläggande principerna i . Det biologiska släktskapet väger ofta tungt och de flesta människor söker någon form av förankring till sina rötter. Därför är det mycket viktigt att det står bortom alla tvivel att de biologiska föräldrarna inte kommer att kunna ta hand om barnet, om adoptionen ska vara aktuell. Denna typ av regelverk är också viktig för att föräldrar inte ska undvika att söka stöd hos av rädsla för att barnet ska bortadopteras. Dock ska det understrykas att det är barnets bästa som ska vara vägledande – inte de biologiska föräldrarnas rätt till sitt barn. Vi ställer oss bakom den grundläggande målsättningen som anger att barnet ska kunna återgå till de biologiska föräldrarna om så är möjligt. Vi anser dock att det i betydligt större utsträckning ska bli möjligt att föra samtal om adoption i de fall där de biologiska föräldrarna inte bedöms kunna återta ansvar för sina barn. Fysisk aktivitet på recept till seniorer Fysisk aktivitet är en viktig del av behandlingen vid ett 30-tal olika sjukdomar. I vissa fall kan den fysiska aktiviteten till och med vara den enda eller huvudsakliga delen av en behandlingsbar sjukdom. Forskning har kunnat påvisa de stora fördelarna av en kontinuerlig fysisk aktivitet. En fysiskt aktiv kropp minskar risken för depression, sömnsvårigheter, psykisk ohälsa och livsstilssjukdomar associerade med övervikt och fetma. Fysisk aktivitet kan minska risken för eller förbättra flera olika sjukdomar. Det är mycket viktigt, särskilt för äldre, att ha en reservkapacitet som gör det möjligt att komma tillbaka till sin tidigare funktionsnivå efter en sjukdomsperiod. Personer som förlorar en funktion måste använda en större andel av sin totala kapacitet för att utföra samma funktion, vilket leder till minskad reservkapacitet. För personer med liten reservkapacitet kan även en kort sjukdomsperiod med sängläge leda till att funktioner förloras eller att man måste använda det mesta av sina krafter för att klara funktionen. Fysisk träning med fokus på förbättrad balans är dessutom den enda åtgärden som har vetenskapligt stöd för minskad fallrisk och färre frakturer. Det visar en ny rapport från , . Rapporten visar att risken för fall kan minskas genom individuellt anpassad vård med flera olika åtgärder som anpassning av hemmet, genomgång av läkemedel och fysisk träning. I drabbas cirka 17 000 äldre av höftfrakturer och minst 1 500 dör till följd av fallolyckor. Det är därmed den i särklass vanligaste typen av olycksfall. Fysisk aktivitet måste således bli en större del av den förebyggande vård som riktas till seniorer. Som ett led i att utveckla ett förebyggande hälsovårdsprogram för äldre vill vi se tydliga främjande åtgärder för att möjliggöra riktade insatser där fler seniorer får fysisk aktivitet utskrivet på recept. En nationell handlingsplan för Hepatit B och C I beräknas ca 30 000 personer ha hepatit B och 45 000 hepatit C. orsakar virusorsakad hepatit mer sjuklighet och död i än hiv. Efter många års infektion riskerar en kronisk bärare av hepatit B eller C att utveckla komplikationer i form av skrumplever, leversvikt och levercancer. Eftersom en kronisk infektion med hepatit B eller C ofta förlöper utan symtom kan personen vara ovetande om sin diagnos. Hen riskerar därmed att smitta andra och att själv få sin diagnos i ett sent skede, när komplikationer redan tillstött och infektionen är svårare att behandla. Hepatit B och C orsakar höga vårdkostnader för uppföljning och behandling av komplikationerna som följer med nedsatt leverfunktion och levercancer. Särskilt tydligt blir detta när avancerad behandling i form av en levertransplantation behövs. Hepatit C-infektion är en av de vanligaste orsakerna till levertransplantation i . Eftersom en stor andel av svenska personer med hepatit C infekterades har de nu haft sin infektion länge och förekomsten av leversvikt och levercancer beräknas därför öka . har behandlingsmöjligheterna för hepatit B och särskilt hepatit C utvecklats mycket framgångsrikt. Genom läkemedelsbehandling av hepatit C kan virusinfektionen ofta botas, och risken för sjukdom och död orsakad av leversjukdom minskar då dramatiskt. De nya läkemedel som har kommit kan uppnå detta med färre biverkningar och under kortare behandlingstid än tidigare behandling. Kostnaden för dessa läkemedel är dock hög. När det gäller hepatit B kan läkemedelsbehandling inte bota, men väl kontrollera infektionen och förhindra komplikationer. Alla med hepatit B behöver inte behandlas, men fler och fler rekommenderas behandling. Behandling minskar också smittsamheten, något som kan vara av värde för t.ex. gravida kvinnor och vårdpersonal med kronisk hepatit B. Den nationella strategin mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar (prop. 2005/06:60) är inte skriven för att möta de problem och de möjligheter som vi ser kring virusorsakad hepatit i . () uppmärksammade hepatitens betydelse för folkhälsan genom en första resolution riktad mot virusorsakade hepatitsjukdomar. Enligt WHO har av 126 undersökta länder (däribland , och ) nationella handlingsplaner mot hepatit. I ett pressmeddelande på världshepatitdagen 2013 uppmanades världens regeringar att agera mot hepatitsjukdomar. WHO förtydligade sitt ställningstagande i dokumentet Improving the health of patients with viral hepatitis (A67/13). Det är av största angelägenhet att även som ett välståndsland tar fram en nationell handlingsplan för att kunna möta dessa utmaningar. Vi vill därför att ges i uppdrag att utforma en nationell plan mot hepatit B och C. Ökad rättssäkerhet för barn som placeras i familjehem Barn som omhändertas och placeras i familjehem kommer i många fall från en mycket otrygg och utsatt miljö. Det är därför av största vikt att barn som placeras i ett nytt hem kan få goda förutsättningar att forma ett nytt och tryggt liv. Även om gällande svensk lagstiftning formar grunden för bestämmelser som reglerar familjehemsplacerade barns vardag, grundas den sociala barnavårdens verksamhet huvudsakligen på en ramlag som skall kompletteras genom tillämpning i det enskilda fallet. Det finns då flera utgångspunkter att ta till hänsyn vid hanterandet av sociala barnfrågor. Barnet som en rättighetsbärare är en sådan. Det familjehemsplacerade barnets rätt till skydd, kärlek, omvårdnad, utveckling och medbestämmande samt rätten att få komma till tals är alla tydligt reglerade via internationella överenskommelser och svensk lagstiftning. Särskilda överväganden skall göras kring vad varje enskilt familjehemsplacerat barn behöver, beroende av dess ålder, vårdbehov och närmiljö. I stor utsträckning ligger dessa avvägningar på enskilda handläggares omdömen, vilket ofta kan skapa en rättsosäker situation, inte minst om det nya familjehemmet inte kan garanteras vara en trygg eller lämplig plats. Rättssäkerheten och tryggheten för familjehemsplacerade barn behöver öka och därför bör ett nationellt register för lämpliga stöd- och kontaktfamiljer tas fram. Stärkt samarbete i sociala barnfrågor Även om de flesta barn har det bra i , finns det barn och unga som på olika sätt far illa. Utsatthet bland barn kan ta sig olika uttryck – det kan handla om misshandel, psykisk ohälsa och försummelse likaväl som knappa ekonomiska förutsättningar. Utmaningen för samhället ligger i att fånga upp alla de barn som behöver stöd. Ett viktigt nät för att inte barn och ungdomar ska fara illa är . Maskorna i nätet måste bli tätare och säkrare. är de anmälningar som leder till åtgärder tillgängliga för sökning. Rättsläget är dock oklart vad gäller de anmälningar som inte lett till åtgärd. Rättsläget bör klargöras så att även dessa anmälningar kan användas vid framtida utredningar. Alla hinder för kommuner att samarbeta över kommungränserna kring den sociala barn- och ungdomsvården bör också undanröjas. Det är också av yttersta vikt att samarbetet mellan elevhälsan, barn- och ungdomshälsan, primärvården och stärks. Genom att ha barnperspektivet i centrum kan aktörer skapa organisations- och samarbetsformer som möjliggör för tidigare upptäckt av utsatthet. Hinder som försvårar detta samarbete och denna form av informationsutbyte mellan aktörer måste ses över till förmån för att finna lagstiftning och riktlinjer som främjar samverkan. Riktlinjer för mötet med våldsutsatta barn och unga anmäldes sammantaget 23 800 misshandelsbrott mot barn . Det motsvarar av alla anmälda misshandelsbrott. Totalt sett ökade antalet anmälda misshandelsbrott mot barn (0–) . Statistik från Brå visar att det totala antalet anmälda misshandelsbrott mot barn (0–) ökat med 4 720 brott (+25 %) . Att utsättas för våld under uppväxten kan leda till att barn utvecklar psykisk ohälsa. Trots vetskapen om detta visar en undersökning som genomförde att vården till våldsutsatta barn ofta brister. I undersökningen intervjuades enhetschefer på landets olika BUP-enheter. Flertalet BUP-enheter ansåg att de inte kunde erbjuda fullgod behandling för barn som varit utsatta för våld. Endast en tredjedel () av BUP-enheterna tyckte att de kunde erbjuda adekvat stöd och behandling för dessa barn. För att minska risken för otrygghet och ohälsa bland brottsutsatta barn krävs mekanismer för en tidig upptäckt och för ett stärkt stöd till verksamheter som har i uppdrag att behandla barn. En avgörande del kan vara att barn får frågan om våldsutsatthet utan förälders/vårdnadshavares närvaro. har tagit fram en rekommendation om att frågan om våld i nära relationer tas upp i alla ärenden inom BUP. Myndigheten har också utvecklat en webbutbildning riktad mot anställda inom . Detta är ett steg i rätt riktning, men saknar många verksamheter som möter barn den kunskap och kompetens som krävs för att i ett tidigt skede kunna möta barn som riskerar att fara illa eller redan har farit illa. Det finns därför behov av att nya riktlinjer och kunskapsstöd i syfte att öka kompetensen bland samtliga yrkesgrupper som arbetar med barn som riskerar att utsättas för våld. Utbildningsinsatser för yrkesverksamma som befattar sig med fall rörande vårdnad För barn som befinner sig mitt i en vårdnadsprocess med separerande föräldrar är det en nödvändighet att processen blir så bra som möjligt, att föräldrarna kan hålla sams och att ett bra beslut tas. Såväl de som ska göra vårdnadsutredningar som domare med ansvar för vårdnadsprocesser behöver mer kunskap kring barns behov när föräldrarna separerar, hur en sådan process kan bli så smidig som möjlig för barnet samt hur man säkerställer att man fattar ett så bra beslut som möjligt ur barnets perspektiv. Detta innebär också att utredningsprocessen kan behöva ses över för att tillse att denna baseras på fakta och att beslut verkligen blir till barnets bästa. Innan beslut fattas behöver exempelvis frågor som rör kriminalitet hos föräldrarna och missbruk utredas. I syfte att möjliggöra en så bra process som möjligt och stärka barnperspektivet i vårdnadsprocesser behöver utbildningsinsatser för alla yrkesverksamma som befattar sig med fall rörande vårdnad inrättas. Utbildningsinsatser för vårdpersonal och kuratorer kring hbtq-personer och psykisk ohälsa Det finns många undersökningar som visar att hbtq-personer i större utsträckning drabbas av psykisk ohälsa än övriga befolkningen. Det hänger sannolikt till stor del ihop med att många hbtq-personer fortfarande utsätts för diskriminering, våld och hatbrott. Därför är det angeläget att samhället arbetar med att förebygga hatbrott och att diskrimineringslagarna efterlevs. Det behöver också bli enklare för fler människor som lider av psykisk ohälsa att få hjälp och av rätt kompetens. finns möjligheter för såväl vårdmottagningar – till exempel vårdcentraler och mödravårdscentraler – som andra verksamheter och organisationer att regnbågscertifiera sig. Regioner kan också inom ramen för sina ersättningssystem på olika sätt uppmuntra att mottagningar skaffar sig sådan kompetens. kan regioner och kommuner ansöka om statsbidrag, via , för att öka kunskapen om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation. Det finns fortfarande en lång väg att gå vad gäller kunskap och informationsspridning rörande hbtq-personers utsatthet och psykiska ohälsa. Vi anser det därför angeläget att regeringen vidtar åtgärder för att garantera att utbildningen kommer all vårdpersonal och samtliga skolkuratorer till del, för att säkra att samtliga hbtq-personer med psykisk ohälsa eller social utsatthet fångas upp . Straffrättsligt skydd för barn som bevittnat misshandel Barn som bevittnat misshandel och våld i nära relation befinner sig i en oerhört utsatt situation, ofta med psykiska ärr kvar efter misshandeln avslutats. Att bevittna våld skadar barnets förtroende till vuxna och sin omgivning och kan gravt urholka barnets känsla av trygghet. I Brottsförebyggande rådets (Brå) kartläggning av brott i nära relationer uppgav en tredjedel av de utsatta kvinnorna och drygt en fjärdedel av de utsatta männen att det bor barn i deras hushåll. Utifrån dessa andelar uppskattade Brå att det bor minst 150 000 barn i hushåll där det förekommer våld. I studien ”Våld och hälsa” hade av kvinnorna och av männen sett eller hört fysiskt våld mellan föräldrarna under sin uppväxt. Barn som bevittnat våld i nära relationer betraktas enligt socialtjänstlagen som brottsoffer. har barn som bevittnat våld även rätt till brottsskadeersättning. Att låta barn bevittna våld i nära relationer är dock i sig inte en brottslig handling. Det behöver ändras. Vi vill införa ett särskilt barnfridskränkningsbrott, för dem som begår många mindre allvarliga brott mot ett barn. Med tanke på det allvar det innebär att begå brott mot barn ska detta ha hårdare straff än andra fridskränkningsbrott. Ett förslag om barnfridskränkningsbrott ligger på regeringens bord. Förslaget är i sig välkommet och bra då det skulle innebära ett skydd för de barn som tvingas bevittna våld mellan närstående och inte minst göra det lättare för barnet att få ut ett skadestånd. Dock finns det en risk att den föreslagna brottsrubriceringen skulle innebära att många missförstår vad brottet innebär då andra typer av fridskränkningsbrott gäller då många mindre allvarliga brott begås mot samma person. Det är därför viktigt att den nya lagstiftningen ger barnen ett straffrättsligt skydd utan att skapa missförstånd. Stärkt barnperspektiv vid placering på skyddat boende Kvinnor och familjer som placerats i skyddade boenden vittnar om att barnperspektivet ofta saknas. I vissa fall har kvinnan inte möjlighet att ta med sig barnen överhuvudtaget. I andra fall försvåras barnens möjlighet till en normal skolgång och fritidsaktivitet. I ytterligare andra fall anses kvinnans medtagande av barnen till det skyddande boendet som en del i ett försvårande av umgänget med fadern och kan därmed ge kvinnan försämrade förutsättningar att få rätt i en vårdnadstvist. Mycket av det nuvarande regelverket i, och omkring, skyddade boenden tar inte hänsyn till barnperspektivet i tillräckligt stor utsträckning och drabbar därmed de barn som själva egentligen är brottsoffer. Det är viktigt att barnens rättigheter stärks och att regeringen främjar kommunernas möjlighet att ta barnperspektivet i beaktande i frågor som rör skyddade boenden. Nationell strategi för att bemöta hemlöshet Det krävs en mångfald av åtgärder för att motverka utestängningen från bostadsmarknaden. Samverkan mellan socialtjänst, andra myndigheter och civilsamhället är extra viktigt i frågan om hemlöshet och social utsatthet. Särskilt viktigt är det att agera förebyggande för att undvika alla situationer där barn hamnar i hemlöshet. Vi vill därför att regeringen ska uppmuntra kommunerna att ta ett helhetsgrepp om hemlöshetsfrågan kopplat inte minst till kommunernas egna bostadsförsörjningsplaner, och genom en nationell strategi mot hemlöshet förhindra att barn och unga hamnar i hemlöshet eller social utsatthet tidigt i livet. är ett av de länder i hela med högst skillnad i sysselsättning mellan inrikes och utrikes födda. Bland utrikesfödda har kvinnor generellt lägre sysselsättningsgrad än männen. I åldrarna är arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningsgraden 10 respektive lägre än för inrikes födda kvinnor. För kvinnor som fått uppehållstillstånd på grund av anknytning är utmaningen att komma in i samhället ännu större. Personer med långvarigt biståndsmottagande är utsatta för ökad risk för försämrad psykisk och fysisk hälsa. Social utsatthet riskerar att gå i arv mellan föräldrar och barn. Barn i hushåll i utanförskap löper större risk för social utsatthet och hälsoproblem. Det är därför av största angelägenhet att främja jämställdhet under etablering på arbetsmarknaden. vill därför dela upp försörjningsstödet 50/50 mellan ett par i familjen. föreslår att själva utbetalningen bör utformas likt socialförsäkringsbalkens lagstiftning om utbetalning av barnbidrag där barnbidrag betalas ut med hälften till vardera föräldern. Vi vill även införa krav på aktivering för att få försörjningsstöd. vill att riktlinjerna till kommunerna ska tydliggöras så att samma krav på aktivering ställs på en man och kvinna som bor i samma hushåll och får försörjningsstöd om inte särskilda skäl föreligger. För att få försörjningsstödet utbetalat vill vi därför att båda personerna i familjen ska studera svenska, delta i praktik, arbetsträna eller söka jobb. Kravet på aktivering ska fungera som ett incitament för att fler ska komma ut i jobb. Som konsumenter fattar vi många viktiga val. För att kunna göra välinformerade val har allt fler industrier valt att miljö- och klimatmärka varor för att upplysa konsumenterna om deras effekter på omgivningen. Läkemedelsindustrin precis som alla andra industrier har ett stort arbete framför sig i att minska skadlig miljöpåverkan men finns ännu inget sätt att miljömärka receptbelagda läkemedel. För att en produkt ska märkas krävs att leverantören publicerar en hållbarhetsrapport, att rapporten är externt granskad och att leverantören delar sina erfarenheter i branschen genom ett medlemskap i , den globala branschorganisationen för miljöfrågor i leverantörskedjan. har miljömärkt sitt receptfria sortiment och har överlämnat märkningen till hela branschen för att via kunna ta frågan om miljömärkning vidare. informerar till exempel apoteken om de miljörisker som är kopplade till diklofenak, som är svårt att bryta ned i reningsverk, vilket medför ökade risker för fisk och vattenlevande organismer. Denna typ av information och miljömärkning borde i större grad även göras på det receptbelagda sortimentet. Vi vill att regeringen ser över möjligheten att införa miljömärkning även på receptbelagda läkemedel för att stärka arbetet med att göra läkemedelsindustrin såväl som konsumenterna medvetna om hur man bäst gör hållbara val. När apoteksmonopolet upphörde tilläts försäljning av paracetamol även utanför apoteken. efter apoteksreformen, , förbjöds dock försäljning av preparat som innehåller paracetamol, exempelvis Alvedon, i dagligvaruhandeln. Orsaken till detta förbud är att man misstänkt att tillgängligheten till preparat som innehåller paracetamol lett till en ökad mängd paracetamolförgiftningar. Detta har dock tillbakavisats av Giftcentralen (2016) som konstaterat att det inte finns något samband och att det nya förbudet inte haft någon påverkan på antalet förgiftningar. Med tanke på de tvivelaktiga rönen i frågan borde en utvärdering av förbudet mot paracetamol i dagligvaruhandeln göras i syfte att överskåda om lagstiftningen haft önskad effekt och om det finns skäl att tillåta försäljning av paracetamol i dagligvaruhandeln igen. Nationellt ansvar för kliniska prövningar av särläkemedel Många processer ligger bakom framställningen och sedan prövningen av ett nytt läkemedel. För godkännande av nya läkemedel krävs omfattande studier där bland annat människor med sjukdom försöksvis ska behandlas i klinisk miljö. Vad gäller särläkemedel, dvs läkemedel avsedda för sällsynta sjukdomar, är det svårt att få ihop tillräckligt många personer med sjukdomen för att studien ska gå att genomföra. Det krävs därför en nationell samordning av kliniska prövningar av särläkemedel för att garantera att den svenska sjukvården kan möta nya läkemedel och påskynda utvecklingen av den nya innovativa vården. Fasa ut fysiska recept till förmån för e-recept En stor del av de bedrägerier som sker med recept sker med de fysiska gula lapparna. Den svenska befolkningen är allt mer van vid digitalisering och e-tjänster och i de allra flesta fall finns möjligheten att gå över till ett helt digitalt system för hantering av recept. Vi vill därför att regeringen ska utreda möjligheten att helt övergå till e-recept i de fall synnerliga skäl ej föreligger. Möjliggör för returer av överblivna läkemedel Ett problem inom sjukvården är att fullt funktionella läkemedel som skulle kunna användas på andra vårdinrättningar måste kasseras. Verksamheter som står med stora läkemedelsförråd kan ibland bli tvungna att kassera en mängd läkemedel som passerat bästföredatum. I första hand bör varje vårdenhet ta ansvar för att inte beställa mer än vad man beräknar att man har behov av. Men att en stor mängd läkemedel fortfarande går till spillo runt om i landet är gravt ohållbart. Läkemedel som hanterats inom en sluten distributionskedja bör därför kunna returneras förutsatt att det går att göra på ett patientsäkert och administrativt genomförbart sätt. Den allt mer skriande bristen på farmaceuter och en större e-handel med apoteksvaror påverkar tillgången på apotek i landet. har fokus framför allt legat på i och som stängt permanent med kraftiga protester från invånarna. En lösning på problemet är förstås mer e-handel, men det passar inte alla. Möjligheten att driva lokala apotek med närvaro av farmaceut på distans behöver ses över med justerad lagstiftning eller undantag i lagstiftningen.