mot · H7023063 · 2019-10-03 00:00:00 — Vissa bedrivs i offentlig regi och andra återfinns inom ramen för olika frivilligorganisationer. De olika avhopparverksamheterna skiljer sig dock åt. Resurserna som läggs ner på verksamheterna är inte likvärdiga och möjligheterna att nå ut till gängmedlemmarna är i många fall begränsade. Givet den ökade gängproblematiken har behovet av ett effektivt nationellt exitprogram ökat. vill införa ett nationellt exitprogram för gängmedlemmar som väljer att lämna det kriminella livet. Ett sådant program ska erbjuda de som väljer att hoppa av ett kriminellt gäng skydd och en möjlighet att påbörja ett laglydigt liv. Ett nationellt program innebär bland annat att förutsättningarna blir bättre för att ha rutiner på plats för att hotade personer ska kunna få hjälp med nya identiteter och att vid behov byta bostadsort. Genom en ökad myndighetssamverkan mot den organiserade brottsligheten vill vi vidare påverka flera kriminella aktörer i gängen att söka sig till det nationella exitprogrammet. Vi vill att de rättsvårdande myndigheterna ska få fler verktyg för att komma åt gängmedlemmarna och därmed störa ut deras verksamhet. Målet är att den enskilde gängmedlemmens liv blir så pass kringskuret att det näst intill omöjliggör en fortsatt kriminell livsstil. Det kan exempelvis handla om att polisen samverkar med hyresvärdar för att lättare säga upp gängmedlemmars hyreskontrakt, att de kommunala förvaltningarna granskar gängens näringsverksamheter och att myndigheter som ges ytterligare verktyg att dra in de ersättningar som gängmedlemmen eventuellt uppbär. Målet ska vara att gängmedlemmar inte ska kunna dra nytta av välfärdssystemen i syfte att finansiera sin kriminella livsstil. När alla de här verktygen finns på plats kan de brottsbekämpande myndigheterna, tillsammans med representanter för exitprogrammet, konfrontera den enskilde gängmedlemmen och i princip ställa denne inför ett ultimatum att ingå i det nationella exitprogrammet som ger goda möjligheter till drogfrihet, utbildning/arbete och ny bostad på en annan ort eller fortsätta sin kriminella livsstil, men denne kommer då att förlora bostaden, sina inkomster och eventuella bidrag. Medverkan i det nationella exitprogrammet bör vara obligatoriskt för dömda gängbrottslingar och yrkeskriminella. Förbättrad styrning av det myndighetsgemensamma arbetet mot organiserad brottslighet I en granskningsrapport från om myndighetsgemensamt arbete mot organiserad brottslighet framkommer flera brister i styrningen och uppföljningen av det myndighetsgemensamma arbetet. Flertalet myndigheter anser att regeringen inte har tydliggjort hur de ska prioritera arbetet i förhållande till övrig verksamhet, och ingen regelbunden samordning eller uppföljning av respektive myndighets del genomförs av regeringen. Det saknas även enligt granskningsrapporten en regelbunden samordning mellan ansvariga departement vad gäller styrningen. Dessutom konstateras att regeringen inte i tillräcklig utsträckning följt det myndighetsgemensamma arbetet för att försäkra sig om att målen uppfylls. För att förbättra det gemensamma arbetet och för att se till att målen uppnås är det viktigt att styrningen och uppföljningen fungerar fullt ut. Inte minst är detta viktigt mot bakgrund av den utveckling vi ser vad gäller den grova organiserade brottsligheten. Därför bör regeringen framöver regelbundet samordna det myndighetsgemensamma arbetet mot grov organiserad brottslighet. De så kallade aktionsgrupper som agerar inom ramen för den myndighetsgemensamma satsningen mot grov organiserad brottslighet måste förstärkas. Enklare sekretessregler för samverkan mellan kommun och stat De kommunala förvaltningarna bör delta mer i det brottsbekämpande arbetet. Rent praktiskt kan det handla om att polisen och företrädare för den kommunala förvaltningen axel mot axel slår till mot exempelvis ett café eller en restaurang som drivs av personer med kopplingar till ett kriminellt gäng. Ofta kan polisen hitta narkotika eller vapen som förvaltningen hittar brister i exempelvis livsmedelshanteringen. Därmed kan näringsverksamheten stängas ner direkt som polisen utreder brottet. använder detta arbetssätt med framgång. Det är ett gott exempel som visar att kommuner kan göra reell nytta i arbetet mot grov organiserad brottslighet. Arbetet kräver dock politisk prioritering av det lokala politiska styret. försvåras vidare arbetet av bland annat sekretesslagstiftning. Därför vill vi förändra reglerna kring utbyte av sekretessbelagda uppgifter mellan statliga och kommunala myndigheter så att brottsbekämpande samarbete mellan kommun och stat underlättas. Det bör exempelvis vara möjligt för kommuner och att utbyta uppgifter för att kunna genomföra samordnade tillslag mot den organiserade brottsligheten. Modellen bör även spridas till fler kommuner i landet.