mot · H7021618 · 2019-10-02 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 3 Haven som ekosystem är hotade 3.1 Åtgärder krävs globalt, inom EU och nationellt 4.1 Öka takten i åtgärdsprogram för vatten- och havsmiljön och stärk samordningen 4.2 Inför skatt på konstgödsel 4.3 Stärk lokala stödet för våtmarker och andra vattenvårdande åtgärder 4.4 Skapa möjligheter för hållbara näringar 5 Intakta ekosystem med hållbart fiske 5.1 Inför ytterligare reglering av fisket för att stärka torskbeståndet 5.3 Fasa ut skadliga fiskemetoder och premiera de skonsamma 5.4 Inför förbud mot ålfiske 5.6 Öka skyddet av havsområden 6 Mikroplaster och farliga ämnen 6.1 Inför nationellt förbud mot försäljning av plastbärkassar 6.2 Inför ytterligare pantsystem för plastprodukter 6.3 Ställ högre krav på plastproducenterna 6.4 Minska fosforns belastning på miljön 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillse att åtgärdsprogram inom vatten- och havsmiljöförvaltning och svenska landsbygdsprogrammet samordnas så att de innehåller de åtgärder som krävs för att minska näringsämnestillförseln till nivåer som möjliggör en vattenmiljö fri från övergödning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ge ett förlängt uppdrag att arbeta med förslag på hur hållbart vattenbruk kan utvecklas i våra kustsamhällen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att ett nödstopp för torskfisket förlängs samt utvidgas till att gälla för hela och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att fiskestopp införs på sill, skarpsill och plattfiskar i torskens lekområden i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör driva krav på att det kommersiella fisket på torsk i stoppas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att och gemensamt inför förbud för trålfiske på strömming i och sydvästra i lämplig omfattning för att stärka det ekologiska systemet och småskaliga kustfisket och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för ett förbud mot icke-skonsam bottentrålning inom EU och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder som fasar ut skadliga fiskemetoder på kritiska fiskbestånd samt premierar passiva fiskeredskap och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör införa ett förbud för riktat fiske på ål och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att EU inför förbud mot riktat fiske på ål inom EU och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på strategi och målsättning om att öka skyddet av ekologiskt representativa, sammanhängande och funktionella områden till och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i förhandlingar om globalt havsavtal bör driva krav om att skydda av de globala områdena och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i förhandlingar om havsrättskonventionen bör driva krav om införande av moratorium mot gruvdrift på djuphaven och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör införa ett förbud mot plastbärkassar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på etappmål för hållbar återföring av fosfor och tillkännager detta för regeringen. 3 Haven som ekosystem är hotade Fungerande ekosystem är grunden för vår överlevnad och framtida välfärd. har som övergripande mål att våra havsområden ska uppnå ett gott miljötillstånd där organismerna i havet är välmående och resurserna nyttjas uthålligt. Ett flertal av våra miljökvalitetsmål fungerar som viktiga redskap för att nå detta tillstånd i vår havsmiljö. Ingen övergödning, Hav i balans samt Levande kust och skärgård, Levande sjöar och vattendrag och Ett rikt växt- och djurliv. senaste prognos bedömer dock att inget av dessa mål kommer att nås till 2020, vilket var ambitionen när miljökvalitetsmålen antogs. Havs- och vattenmyndigheten (HaV) konstaterar att trots ett omfattande och långvarigt åtgärdsarbete för en bättre havsmiljö finner man fortfarande många tecken på att miljötillståndet i och inte är tillfredsställande. De största problemen är kopplade till övergödning, farliga ämnen, fysisk exploatering och fiske. ökar påverkanstrycket från en mängd näringar. Visserligen minskar gamla miljögifter i djur och växter men det har i stället tillkommit nya. Den svåra problematiken med omfattande syrebrist och döda bottnar i består. Tillförsel av organiskt material ökar i både och , och är fortfarande starkt påverkat av övergödning och överfiske. Mikroplaster påverkar jordens samtliga miljöer och ger negativa effekter även i havsområden. Det är dock viktigt att även konstatera att miljöåtgärder ger faktiska resultat. På ett flertal ställen runt våra kuster ser man positiva effekter av att utsläppskällor med fosfor och kväve åtgärdats på land genom bättre rening. Våra havsörnar – som nästan var utrotade – finns i ett bestånd av 700 häckande par genom förbud av farliga miljögifter. Det visar att miljöåtgärder ger resultat. 3.1 Åtgärder krävs globalt, inom EU och nationellt 16 nationella miljökvalitetsmål med etappmål utgör en god grund för att vidta nödvändiga åtgärder såväl nationellt och regionalt som lokalt för att förbättra vår havsmiljö. Regeringen har inrättat ett miljömålsråd som ska presentera åtgärdslistor som myndigheterna åtar sig att vidta för att öka takten med att nå miljömålen. Därutöver har även strategiskt viktiga myndigheter fått i uppdrag att upprätta en plan med åtgärder som bidrar till att klara miljömålen. har regeringen också upprättat en svensk maritim strategi som med helhetsperspektiv ska främja näringarna och vars vision även omfattar minskad miljöbelastning. Regeringen beslutade om havsplaneringsförordningen. Enligt förordningen ska havsplaner tas fram för , och . Havsplanerna ska bl.a. bidra till att havets resurser används hållbart och att näringar kan utvecklas som god havsmiljö uppnås. I havsplanerna ska näringspolitiska mål, sociala mål och miljömål integreras. Förslag på planer tas fram av Havs- och vattenmyndigheten (HaV), som har regeringens uppdrag att genomföra en sammanhållen havs- och vattenpolitik, för att sedan beslutas av regeringen. Förslag på havsplaner ska lämnas till regeringen . För att vända den negativa utvecklingen och stimulera ett hållbart nyttjande av havens resurser har EU även infört havsmiljödirektivet som i genomförts genom och havsmiljöförordningen. Att uppnå god miljöstatus enligt havsmiljöförordningen är en miljömålsprecisering. För att uppfylla lagstiftningens krav och åtaganden enligt direktivet har HaV 2015 tagit fram ett åtgärdsprogram som riktar sig till myndigheter och kommuner. För har EU även en specifik Östersjöstrategi som också omfattar ett flertal landbaserade åtgärder. Av stor betydelse för att bl.a. nå miljökvalitetsmålet Hav i balans är utformandet och genomförandet av åtgärdsprogrammen inom havs- och vattenförvaltningen. Vattendelegationerna vid de länsstyrelser som är vattenmyndigheter tog 2016 fram förslag till åtgärdsprogram för de fem vattendistrikten enligt vattenförvaltningsförordningen, utöver det åtgärdsprogram som HaV tagit fram för havsmiljön enligt havsmiljöförordningen. Vattenmyndigheternas förslag på åtgärdsprogram försvagades dock efter regeringens prövning vilket försvårar våra möjligheter att värna våra vattenekosystem. I åtgärdsprogrammet redovisas de miljökvalitetsnormer som ska uppfyllas, vilka åtgärder som behövs för att uppfylla dem, vilka myndigheter, länsstyrelser och kommuner och andra aktörer som ska vidta åtgärder och när åtgärder ska vara genomförda. Det regionala arbetet inom ramen för konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten genom Ospar (regional konvention om att skydda miljön i Nordostatlanten) och Helcom () för är centralt för framtagande av regleringar och samarbetsformer inom de maritima sektorerna för en hållbar förvaltning av nationernas gemensamma resurser. Besöksnäringen, inte minst ekoturism och fisketurism, växer snabbt och har utvecklats till en viktig näringsgren i . För att denna näring ska kunna fortsätta att växa är det viktigt att våra nationella och internationella målsättningar uppfylls. Att uppfylla våra miljöåtaganden kan därmed få positiva synergier på fler områden än bara för miljön. Övergödningen bedöms vara det mest akuta hotet mot våra havsmiljöer. Näringsämnen som kväve och fosfor finns naturligt i våra miljöer men när de i för stora mängder tillförs havet av mänskliga aktiviteter skapar det problem genom försämrad vattenkvalité och syrebrist. En vanlig effekt av övergödningen är ökad produktion av växtplankton och fintrådiga alger. Den stora mängden växtplankton kan leda till s.k. algblomningar och påverkar både badvattenkvalitén och människors hälsa. För den biologiska mångfalden ger övergödning negativa effekter på flera sätt. Växtligheten förändras vilket ger försämrade möjligheter för många arter att finna föda och skydda sig. Det påverkar också relationerna mellan arterna. Om stora mängder av växtmaterialet som bildas faller till botten skapar det syrebrist och slår ut förutsättningar för arter som är bottenlevande. har världens största områden av döda bottnar och där djupvattnet har permanent syrebrist. De syrefria bottnarna är inte enbart symtom på övergödning utan är även en betydande källa för fosforläckage vilket ytterligare ökar tillväxten av cyanobakterier. Ett hav som förlorar produktivitet och attraktivitet påverkar stora samhällsvärden. Bara i vet vi att närmare 30 000 personer arbetar inom marin turism. Många arbetstillfällen och värden står därmed under direkt hot om vi inte kan rädda de möjligheterna. För är den uppskattade totala årliga värdeförlusten 440–p.g.a. övergödningen. Många mänskliga aktiviteter bidrar till övergödningen. Näringsläckage från jord- och skogsbruk, trafiken både på land och till sjöss, avloppsreningsverk och industrier är exempel på några utsläppskällor som måste minska om situationen ska förbättras. Miljömålet Ingen övergödning siktar på att gödande ämnen inte ska ha någon negativ inverkan på människors hälsa, förutsättningar för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. I vår havsmiljö är övergödningsproblematiken störst i . I fördjupade utvärdering av miljömålen 2019 konstateras att flera åtgärder har genomförts för att minska övergödningen och att man kan se effekt av förbättrat miljötillstånd i vissa områden. Tillförseln av näringsämnen från minskar till våra omgivande hav vilket visar att vi påbörjat åtgärder som tar oss åt rätt håll men är det fortsatt höga halter som redan finns i haven och som fortsätter att skapa negativ påverkan. Fosfortillförseln behöver minska betydligt mer för att nå målsättningar för och Egentliga . Alla havsbassänger, förutom , är fortsatt klassade som övergödda och de syrefria bottnarna fortsätter att breda ut sig. Åtgärdsprogrammen inom vatten- och havsmiljöförvaltningen är viktiga styrmedel men analyser visar att de är otillräckliga. Relativt billiga åtgärder på jordbruksmark genomförs inte p.g.a. att det saknas styrmedel. Åtgärder inom jordbruket är begränsade till vad som kan finansieras genom befintliga medel i landsbygdsprogrammet och stöd till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA). När åtgärdsprogrammet för havsmiljön togs fram utgick man ifrån att åtgärderna i vattenförvaltningens åtgärdsprogram skulle minska tillförseln av kväve och fosfor från land tillräckligt. Åtgärdsprogrammet för havsmiljön innehåller därför inga landbaserade åtgärder utan bara åtgärder i havet. De är dessutom inte fysiska utan utredande och kunskapsuppbyggande. 4.1 Öka takten i åtgärdsprogram för vatten- och havsmiljön och stärk samordningen presenterar en fördjupad utvärdering av miljömålen. I den utvärdering som presenterades 2019 konstateras att åtgärdstakten måste öka för att nå miljömålet Ingen övergödning. Bristen på fysiska landåtgärder är påtaglig och åtgärder i havet är utredande och kunskapsuppbyggande men inte fysiska. Det saknas således fysiska åtgärder som förbättrar tillståndet. Regeringen bör tillse att åtgärdsprogram inom vatten- och havsmiljöförvaltning och svenska landsbygdsprogrammet samordnas så att de innehåller de åtgärder som krävs för att minska näringsämnestillförseln till nivåer som möjliggör en vattenmiljö fri från övergödning. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.2 Inför skatt på konstgödsel Användning av konstgödsel, dvs. gödsel framställt genom industriella processer, bidrar till övergödningen och ger upphov till utsläpp av växthusgaser. Det finns därför starka skäl att begränsa användningen av handelsgödsel. hade skatt på konstgödsel under men detta avskaffades plötsligt av den borgerliga regeringen . Skatten på gödselmedel bestod av två delar, skatt på kväve i gödselmedlet och skatt på kadmium i gödselmedlet. Skatten på kväve togs ut med ett visst belopp per helt kilogram kväve i gödselmedlet under förutsättning att andelen kväve i medlet uppgick till . Skatten på kadmium uppgick till ett visst belopp för varje helt gram kadmium i gödselmedlet till den del kadmiuminnehållet översteg per ton fosfor. Skatten omfattade endast gödselmedel som framställts på kemisk väg. Ett argument som bl.a. framfördes för avskaffandet av skatten var, från både intresseorganisationer och borgerliga partier, att den inte hade någon miljöeffekt. Studier har dock visat att denna slutsats är felaktig. I en forskningsartikel vid 2017, som noggrant undersökt effekten av vår konstgödselskatt, befästs detta ytterligare. Även om beskattningen på kvävekomponenten var modest så resulterade den i att näringsläckaget av kväve reducerades dvs. Beskattningsnivån på kadmiumkomponenten (korrelerat till mängden fosfor) har även den i tidigare studier visat att den gav effekt. För höga halter av kadmium ger negativa effekter både för miljön och folkhälsan. anser att det är angeläget att minska vårt jordbruks negativa effekter på miljö och klimat. En omställning till ett mer hållbart jordbruk bör omfatta styrmedel och åtgärder som styr i denna riktning som förutsättningarna för att stärka vår nationella självförsörjningsgrad av livsmedel inte försvagas. För att minska övergödningen i ökad takt anser vi att det finns starka skäl att åter införa skatt på konstgödsel. Vi anser att en beskattning av konstgödsel i likhet med den som avskaffades 2009 åter bör införas men med en något högre beskattning på kvävekomponenten för ökad styrande effekt för att minska läckaget av kväve. Ett nytt stöd, som i omfattning motsvarar intäkterna från konstgödselskatten, bör återföras som stöd till jordbruket för hållbar gödselhantering och minskad övergödning. Östersjöcentrum gjorde en modelleringsstudie som visar att om växtnäringsutnyttjandet ökar kan man minska övergödslingen och näringsöverskotten i marken. Stödet ska även kunna ges för att stimulera animalieproduktion som bygger på balans mellan antal djur och tillgänglig åkerareal, och som producerar en större andel av fodret lokalt, i syfte att optimera stallgödselhanteringen och därmed minska risken för växtnäringsförluster. Stöd ska även kunna utgå för investeringar i lantbruket för att förbättra lagring, hantering och transport av stallgödsel samt för kompetensutveckling för rådgivare och lantbrukare rörande hantering av växtnäringsämnen. Mer om stödet finns utvecklat i motion 2019/20:2693 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel. 4.3 Stärk lokala stödet för våtmarker och andra vattenvårdande åtgärder För att möjliggöra fler åtgärder som bl.a. minskar näringsbelastningen i våra vattendrag och hav föreslår en ökning LOVA (Lokala vattenvårdsprojekt)- stödet med . En ökad bidragsdel har lagt grunden för ökade möjligheter för både kommuner och lokala aktörer att söka bidrag enligt stödet. LOVA ger möjligheter till ett brett spektrum av åtgärder för att nå god vattenstatus, t.ex. öka upptag och återcirkulering av näringsämnen. För att minska övergödning kan en hög bidragsdel ges för t.ex. fosfordammar eller för att ta fram planer för vatten och avloppshantering, anlägga samt restaurera våtmarker m.m. förslag på ökade satsningar redogörs i vår motion 2019/20:2694 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. 4.4 Skapa möjligheter för hållbara näringar Akvakultur, eller vattenbruk som det även kallas, är en näring som ökar i intresse och utveckling på den svenska landsbygden och är ett bra exempel på omställning mot ett hållbart brukande av våra resurser. Eftersom det är en relativt ny näring med många nya innovativa verksamheter haltar regelverket och tillståndsprövningen. Vi ska ha ett starkt skydd för våra hav som varit hårt påverkade av mänsklig verksamhet. vill även uppmuntra och öka möjligheterna för utveckling av företag och innovationer som hjälper havet att återhämta sig, som stärker en hållbar blå näring och ökar levnadskraften för våra kustsamhällen. antog 2012 en vattenbruksstrategi med stoppdatum 2020. Trots att deadline för strategin snart är här har inte alla nödvändiga åtgärder kommit på plats. Algodlingarna kan komma att bli en viktig komponent i havets tillfrisknande och som en dellösning på klimatkrisen eftersom algodlingar bl.a. kan fungera som ett reningsverk och ta upp stora mängder kväve. Inom detta område finns behov av förenklat regelverk. Regeringen bör intensifiera arbetet för att få till en hållbar regelstruktur för de blåa näringarna. Regeringen bör ge ett förlängt uppdrag att arbeta med förslag på hur hållbart vattenbruk kan utvecklas i våra kustsamhällen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5 Intakta ekosystem med hållbart fiske Målet för både och EU:s gemensamma fiskeripolitik är att fisket bedrivs på ett varaktigt hållbart sätt som bidrar till att uppnå god miljöstatus samt att det ska bygga på vetenskapliga bedömningar av de resurser man exploaterar. Enligt vårt nationella miljömål Ett rikt växt- och djurliv ska den biologiska mångfalden bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt för nuvarande och framtida generationer och arternas livsmiljöer och ekosystemen samt deras funktioner och processer ska värnas. Även för att uppnå det nationella miljömålet Hav i balans samt levande kust och skärgård krävs att fisket bedrivs på ett långsiktigt hållbart sätt. Många ekonomiskt viktiga fiskarter vandrar över stora områden och är inte bundna av gränser för nationella fiskezoner. Därför krävs fungerande internationellt samarbete för att kunna uppskatta storleken på sådana bestånd. Detta samarbete sker inom (Ices) med biologer från alla kustländer runt , och Nordostatlanten. Ices gör beståndsuppskattningar. EU har en gemensam fiskeripolitik (GFP) som ska se till att fisket nyttjas på ett sätt som är både ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbart. EU-länderna fattar gemensamma beslut för fiskekvoterna i svenska och övriga EU-länders vatten. Det finns även många arter som inte regleras av EU:s gemensamma regler. Flera av dessa nationellt reglerade arter är betydelsefulla för såväl det yrkesmässiga kust- och insjöfisket som fritidsfisket. Hit hör t.ex. sik, siklöja, öring, ål, gädda, abborre, gös och hummer. För att följa upp arbetet med att nå Hav i balans samt levande kust och skärgård har () på uppdrag av Havs- och vattenmyndigheten (HaV) tagit fram indikatorn ”Hållbart nyttjade fisk- och skaldjursbestånd i kust och hav”. bedömdes att av bestånden nyttjades på ett hållbart sätt. För att uppnå ett långsiktigt hållbart fiske samt intakta ekosystem föreslår nedanstående åtgärder. 5.1 Inför ytterligare reglering av fisket för att stärka torskbeståndet Torsken i är nära en kollaps. Det totala beståndet är mycket litet och individerna blir alltmer småväxta och i sämre skick. Det finns en rad hot mot torsken. Hårt fisketryck, födobrist, parasitangrepp och syrefattiga områden är några av dessa. Det gör att problemet är komplext och saknar enkla lösningar. Torsken har en viktig roll i ekosystem då den är en toppredator (dvs. står överst i näringskedjan) och därmed påverkar strukturen för hela ekosystemet. I finns två torskbestånd, det västra och det östra. Läget är mest kritiskt för det östra beståndet. Fisket av torsk i östra har varit lågt. fångades rekordstora mängder torsk från med nivåer uppemot . har vi kvoter som tillåter ett fiske på men tar i praktiken upp betydligt mindre än så. har antalet aktiva fartyg i minskat och har svenska fiskare inte utnyttjat hela sin kvot för torsk. 2018 utnyttjade av vår totala kvot på torsk i det östra beståndet och den trenden fortsätter. Det finns för lite fisk att fiska upp och den som fiskas upp är betydligt mindre än den någonsin varit tidigare. anser att det , trots starka signaler från forskare, brustit i åtgärder för att förbättra situationen för arten. Vi har bl.a. föreslagit att det bör införas ett trålfiskestopp för torsk i hela grundat på försiktighetsprincipen då som ekosystem är påtagligt sargat. fiskeministrar har flertalet gånger satt högre fiskekvoter än vad (Ices) rekommenderat för torsken. 2019 sänktes den tillåtna fångstmängden av torsk men det var ändå högre än den vetenskapliga rekommendationen. Vi välkomnar att regeringen drivit på för ett förbud av torskfiske i östra och att beslutade om nödstopp för kommersiellt fiske i södra för att värna det östra beståndet från till . anser dock att förbudet, grundat på försiktighetsprincipen, bör utökas att gälla till hela samt förlängas. bör verka för att ett nödstopp för torskfisket förlängs samt utvidgas till att gälla för hela . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. blev östersjötorsken könsmogen vid en storlek men tillståndet i gör att torsken nu blir könsmogen redan vid . Det innebär att Östersjötorsken aldrig riktigt växer till sig eftersom all energi läggs på förökning snarare än tillväxt. Avsaknaden av stora torskar i ekosystemet innebär att arter som annars regleras av torsken påverkas. De fiskarter som närmast påverkas av och påverkar torsken är sill, skarpsill och plattfisk. Plattfisken är svår att fiska utan att få bifångst av torsk och sillen utgör en av torskens huvudföda. Därför har bestånden och fisket av dessa arter betydelse även för torsken. Det vore därför lämpligt med ett torskfiskestopp i hela samt att fiske på sill/strömming och plattfisk i torskens lekområden förhindras. bör verka för att fiskestopp införs på sill, skarpsill och plattfiskar i torskens lekområden i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Även i är situationen svår för torsken. I är läget enligt Ices kritiskt trots att man här infört ett antal förvaltningsåtgärder där även fiskefria områden ingår. Ices anser att fisket efter torsk helt bör stoppas 2020. anser att de vetenskapliga rekommendationerna för fisket bör följas. bör driva krav på att det kommersiella fisket på torsk i stoppas . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Strömming är en viktig födoresurs för torsk och en rad andra rovfiskar i . Forskare från () har i rapport till föreslagit att och gemensamt bör införa förbud för trålfiske av strömming i och sydvästra . Förbudet föreslås gälla då stor strömming samlas i djupa hålor i och under strömmingens lektid . Mycket tyder på att det sker ett för högt fiskeuttag på lekströmming i de djupa delarna i södra och Ices har tidigare föreslagit att man bör tillämpa försiktighetsprincipen i området. Trålfisket har under ökat i de djupa delarna i södra .