mot · H6023092 · 2019-04-29 00:00:00 — Ett litet steg mot att minska kvinnors otrygghet är att stödja arbetet för kvinnofrid. Vi anslår därför medel för att förstärka och utvidga jourverksamheter. Personer utsatta för hedersförtryck måste ha någonstans att vända sig, varför särskilda stödjourer med specialistkompetens bör utökas i antal. Inom anslaget omfördelas också en del befintliga resurser från s.k. jämställdhetsbudgetering och jämställdhetsintegrering till just brottsoffer- och jourverksamhet. 6 Migration och flyktinghjälp har svensk migrationspolitik präglats av bristande helhetssyn, ovilja att förstå migrationens mekanismer och brist på långsiktighet. Politiska beslut har fattats utan ordentliga konsekvensanalyser och i strid mot det uppdrag som egentligen finns. I stället har fromma förhoppningar och naivitet tillåtits vara vägledande då regelverk och mottagningssystem utformats. har bedömningar i sin tur präglats av eskalerande otydlighet, godtycke och svag kontroll, inte sällan kopplat till brister i den politiska styrningen. Detta har på många sätt lett till en ohållbar situation. har antalet beviljade uppehållstillstånd för studerande och arbetskraftsinvandrare legat på en relativt nivå. har det återkommande rapporterats om toppstudenter och högkvalificerad arbetskraft med spetskompetens som drabbats av orimligt strikta tolkningar av dåligt skrivna lagar. Bristerna i systemen har också öppnat upp för oseriösa migranter och arbetsgivare. har vi sett en dramatisk ökning vad gäller antalet asylsökande, trots att inte utgör närområde till någon krishärd. Kulmen nåddes , vilket föranledde den tillfälliga lag som gällt . Även om siffrorna stabiliserats något talar prognos –2022 om ytterligare 420 000 asyl- och anhörigärenden som ska hanteras , volymmässigt alltså långt mer än Malmös befolkning. Det stora antalet migranter till har i sig inneburit stora påfrestningar. Trots kraftigt höjda anslag har hanteringen av ärenden dragit ut , som säkerheten äventyrats genom sänkta id-krav och försvagade kontroller, vad gäller både enskildas rätt till vistelse i landet och beviljande av medborgarskap. Därtill har kombinationen av väl tilltagna bidragssystem med svagt ställda självförsörjningskrav resulterat i höga kostnader och en kraftig belastning av de offentliga finanserna. Både socialt och ekonomiskt har samhället blivit etniskt segregerat, med bristande tillit såväl mellan individer som till systemen. Situationen är således långt ifrån stabil. De migrationsrelaterade utgifterna är fortsatt höga och situationen för många kommuner alltmer ansträngd. mottagande av asylsökande är fortsatt bland de största i och kontrollerna är fortsatt undermåliga, som anhöriginvandringen ligger på en hög nivå. Det kan inte fortsätta så här. vill, på riktigt, vända utvecklingen och ge en fungerande och ansvarstagande migrationspolitik, utan kostsamma bidragssatsningar och fruktlösa integrationsprojekt. En grundförutsättning för ordning och reda i migrationspolitiken är att regelverk och förutsättningar ska vara tydliga även för migranter som planerar att komma till . Oavsett om det gäller asyl-, anhörig-, arbetskrafts- eller studieinvandring ska villkor för vistelsen vara tydliga redan vid gränspassage. För en långsiktigt hållbar migrationspolitik krävs en stark nationalstat med välfungerande institutioner och respekt för landets gränser. En återupprättad tillit till samhällskontraktet kräver ett stärkt medborgarskap med tydlighet rörande såväl rättigheter som skyldigheter för alla som vistas på svensk mark. Målet ska vara en kontrollerad och hanterbar invandring, där utlänningar som söker sig till landet förväntas göra rätt för sig och är villiga att anpassa sig till . Med följande förändringar tas viktiga steg för att åtgärda den situation som råder samt lägga grunden för en ansvarsfull politik som är långsiktigt hållbar. 6.1 En humanistisk och hållbar flyktingpolitik 6.1.1 Hjälp tidigt och nära utgångspunkt är att en människa på flykt ska få skydd i det första säkra land som kan nås. Detta innebär att asylsystem bör utformas för att motverka långväga och kostsam migration samt sekundärförflyttningar. grundsyn är att endast ska ta emot asylsökande i en situation då krig eller djupare kris brutit ut i något av våra grannländer. I övrigt bör svensk flyktinghjälp bestå av stöd och insatser i det aktuella närområdet samt mottagande av ett begränsat antal särskilt utsatta flyktingar via säkra och ordnade vidarebosättningssystem. Detta minimerar lidandet för flyktingar då de tidigt och mer tillgängligt erbjuds den hjälp de behöver. elimineras möjligheten att utnyttja asylsystemet för ekonomisk migration. En fullgod lösning kräver omförhandlade internationella avtal, men även nuvarande konventioner och förordningar medger en rad förändringar som i praktiken bör kunna ge samma resultat – nämligen att i princip samtliga asylansökningar avvisas. avser under kommande budgetperiod att prioritera verkställandet av sådana förändringar. Förutom att avlasta svenska mottagningssystem är detta den enskilt viktigaste åtgärden för att stoppa den illegala och farliga migration som lockar miljontals personer till . Att minska incitamenten för långa och farliga resor och i stället arbeta för att förbättra förutsättningarna i närområden är en i högsta grad human politik. 6.1.2 Fler och snabba avslag på nya asylansökningar För att så snabbt som möjligt minimera asylmottagandet i behöver gränskontrollerna förstärkas och permanentas, id-kontroller återinföras och transportörsansvaret utökas. Som huvudregel ska ingen kunna passera gräns utan att ha kunnat styrka sin rätt att vistas i landet. Den som ämnar ansöka om asyl ska beredas möjlighet att göra detta redan vid gränsen och bör i samband med detta hänvisas till särskilda transitcentrum, vilka upprättas vid de viktigaste gränsövergångarna. Vid sådana centraler ska en inledande bedömning av ärenden kunna ske och ett flertal ärenden kunna snabbt behandlas genom hänvisning till ankomst från ett annat Dublinland eller tillämpandet av ett system med säkra länder. I det fall en asylansökan hänvisas vidare till tilldelas den asylsökande redan vid gränsen ärendenummer och nödvändiga dokument för att vistas i landet i avvaktan på beslut. Denna ordning förväntas leda till fler snabba avslag och direktavvisningar, vilket avsevärt minskar arbetsbörda. Dessutom förenklas processen för asylsökande som det blir möjligt att höja kraven på redogörelse för färdväg och samarbete med myndigheter för att underlätta utredning. Även detta förväntas leda till fler avslag. 6.1.3 Kvotflyktingar och ordnad vidarebosättning Även om principiellt ser positivt på möjligheten till vidarebosättning av flyktingar med särskilda behov, vilket kan ske inom ramen för UNHCR:s kvotflyktingsystem, är det vår mening att inte har reella möjligheter att på ett seriöst och välordnat sätt arrangera ett svenskt mottagande. Därför är det också vår avsikt att, likt , anmäla en kvot om noll individer till dess övriga förändringar av migrationspolitiken genomförts och fått önskad effekt. 6.2 En rättssäker och sammanhållen asylprocess 6.2.1 Tydliga regler och fungerande kontrollsystem Även med ovan beskrivna förändringar kommer ett stort antal personer att finnas kvar i landet som väntar på avgöranden eller kommer att ansöka om förnyade uppehållstillstånd. Därför behövs stora förändringar även inom det system som hanterar personer vilka redan befinner sig på svensk mark. Dessutom måste tydliga regler och fungerande system finnas på plats i det fall utgör närområde och därmed kommer att behöva hantera nya asylsökande. vill se en större utredning som tar ett helhetsgrepp runt utlänningslagen och närliggande lagstiftning för att skapa tydlighet och renodla regelverken. är behovet av vissa åtgärder brådskande, varför vissa förändringar bör genomföras skyndsamt. Exempelvis kan bättre kontrollsystem och säkerhetshöjande satsningar inte vänta. Dessutom behövs tydliga signaler och krav gällande enskildas ansvar för egenförsörjning och etablering i samhället. När den tillfälliga lagen om begränsad rätt till uppehållstillstånd infördes var en av de viktigaste förändringarna övergången till användandet av tidsbegränsade, i stället för permanenta, uppehållstillstånd. har länge förordat just en sådan övergång, och avser att göra denna förändring permanent. Vår principiella uppfattning är att uppehållstillstånd ska vara giltiga endast så länge grunderna på vilka de beviljats kvarstår. Genom att endast utfärda tidsbegränsade tillstånd säkerställs regelbundna kontroller, som informationen om utlänningar i hålls uppdaterad. I normalfallet bör en förnyelseprocess vara förenklad och snabb, då större utredningsbehov redan genomförts. Om situationen i hemlandet förändras så att ett återvändande blir möjligt, är det naturligt att detta också sker. Det är rimligt att personer som beviljats skydd på grund av krig eller katastrofer också återvänder hem när skyddet inte längre behövs, för att kriget eller katastrofen tagit slut. Historiska och nutida exempel visar att återuppbyggnaden av ett land försvåras och fördröjs när en del av befolkningen, särskilt de unga och utbildade, fördrivits och förskingrats. 6.2.3 Högre krav på styrkt identitet har flera tusen asylsökande registrerats hos som ensamkommande flyktingbarn, trots att det i många fall rått stor oklarhet om huruvida det faktiskt rört sig om ett barn eller en vuxen. Barn åtnjuter under asylprocessen många rättigheter och fördelar som vuxna asylsökande inte har, vilket innebär att incitamenten att utge sig för att vara minderårig är starka. Ur ett barnperspektiv är det även av största vikt att riktiga barn inte utsätts för att bo tillsammans med vuxna. initierades medicinska åldersprövningar av , som bekräftade att en stor majoritet av de undersökta de facto var vuxna. Ett större fokus bör därför läggas vid principen att det är den sökande som ska styrka sin identitet, inklusive ålder. Lagstiftningen som reglerar medicinska åldersbedömningar ska därför skärpas så att endast de som uppenbart bedöms vara barn registreras och behandlas som minderåriga utan att en medicinsk åldersbedömning gjorts av . Detta blir även en signal om att det inte lönar sig att komma till och ljuga om sin ålder, vilket rimligtvis leder till färre ogrundade asylansökningar som stjäl resurser från samhället. 6.2.4 Översyn av ersättningar till asylsökande Det nuvarande systemet med dagersättning, bostadsersättning och särskilda bidrag för asylsökande innebär stora kostnader för skattebetalarna och tar betydelsefulla resurser i anspråk hos . Systemet är även sårbart för bedrägerier. bör utreda möjligheterna att automatisera och effektivisera systemet, i samarbete med , svenska banker och andra berörda instanser. Svensk lagstiftning föreskriver att en asylsökande med ekonomiska tillgångar ska betala för boende och kost vid boenden, en lag som dock sällan används. För är det självklart att utlänningar med egna tillgångar bidrar till sitt uppehälle i , precis som gäller inom svenska transfereringssystem för svenska medborgare. Andra europeiska länder, däribland och , har ett mer utvecklat system av kontinuerlig registrering av asylsökandes tillgångar och inkomster. Det finns även system där större tillgångar – förslagsvis – lämnas i pant till , mot vilket den asylsökande får kost och logi utan kostnad. Om den asylsökande väljer att återta sin ansökan inom innan beslut fattats, får asylsökanden dessa tillgångar tillbaka. Om sökanden beviljas asyl, går tillgångarna till att bekosta de avsevärda kostnaderna för asylmottagandet. Ett sådant system bör utredas och införas i . 6.2.5 Bättre bosättning av asylsökande – EBO rivs upp är det möjligt för asylsökande att själva ordna sitt boende i stället för att placeras efter anvisning från . Motiveringen vid införandet av EBO-lagen var att den skulle underlätta etablering i det svenska samhället genom att asylsökande kunde söka sig till områden där det fanns bostäder och jobb. I verkligheten har det visat sig att en starkare drivkraft vid val av bostadsort är önskan att bo nära tidigare landsmän, släktingar och vänner. Detta har resulterat i att många kommuner har fått en orimligt hög koncentration av nyanlända i redan överbefolkade stadsdelar, där möjligheterna till integration är små och arbetslösheten och kriminaliteten hög. Regeringen har genom januariöverenskommelsen tagit ett första steg mot en förändring, men i fel riktning. Det är därför vår mening att EBO-lagen måste ses över ordentligt och möjligheten till anordnandet av eget boende för asylsökande helt avskaffas eller regleras så att redan hårt ansatta kommuner eller stadsdelar undantas. För är det en självklarhet att kommunernas förmåga att ta emot asylsökande ska vara avgörande. Anvisningslagen som tvingar kommuner att ta emot nyanlända invandrare och ensamkommande är ett allvarligt ingrepp i det kommunala självstyret. Lagarna bör ersättas med ett system där kommuner frivilligt tecknar avtal med utifrån hur många nyanlända det finns utrymme för. Detta skulle innebära att kommuner som vill bli fler och ser mottagandet som nödvändigt exempelvis för att säkra framtida arbetskraftsförsörjning kan skriva avtal på större volymer än via anvisningslagen. Vad gäller ensamkommande skulle detta underlätta för kommuner som väljer att frivilligt teckna avtal att kunna behålla personal och kompetens inom området och bidra till en fungerande verksamhet utifrån ett rimligt antal barn och unga. Det skulle innebära att kommuner som av olika anledningar inte klarar ett mottagande slipper tvingas till detta. Frivilliga avtal skulle även innebära kostnadsbesparingar då ett planerat mottagande ersätter dyra nödlösningar som hotellrum eller köp av bostadsrätter. 6.2.7 Kommunersättningar vid flyktingmottagande Anslaget minskar i paritet med de minskade mottagningsnivåer som följer av partiets politik på det migrationspolitiska området samt minskade kostnader för kommunerna i takt med att staten upphör att tvångsfördela nyanlända till kommuner vilka saknar kapacitet för detta. I praktiken innebär det att anslaget endast finns kvar för att fullfölja de åtaganden gentemot kommuner som dimensionerat sitt mottagande efter de förutsättningar som gällt då staten lovat ersättningar samt för att erbjuda smärre ersättningar till de kommuner som kommer att ta emot flyktingar fram till dess att svenskt asylmottagande beräknas upphöra. 6.2.8 Etableringsersättning till vissa nyanlända invandrare Anslaget dras in i sin helhet, eftersom motsätter sig en specifik etableringsersättning. Deltagande i och eventuella ersättningar för olika arbetsmarknadsåtgärder ska inte baseras på om en person är nyanländ eller inte. 6.2.9 Asylboenden i regi Vad gäller boende för den som väntar på ett asylärendes avgörande är det uppenbart att systemet som gällt är ohållbart. Privata aktörer har kunnat kräva orimliga ersättningar för tillfälliga asylboenden, vars kvalitet varierat mycket stort. Åtskilliga artiklar i medierna pekar på att hänsyn endast i undantagsfall tagits till det omgivande samhället. I slutändan har såväl statsfinanser som allmänhetens tilltro till migrationspolitiken blivit lidande. Därför är det av stor vikt att återigen blir ensamt ansvarigt för boenden, att ingångna avtal med privata aktörer avvecklas och att kvarvarande asylsökande successivt förflyttas till asylboenden i egen regi. Detta kommer att bidra till att kontrollera kostnaderna och skapa förutsättningar för en snabb och rättvis asylprövning. I förlängningen bör vara huvudman för samtliga boenden för vuxna asylsökande. I takt med en förbättrad utlänningslagstiftning bör även nya boendeformer utvecklas. Stödboendeform bör vara norm för minderåriga asylsökande i övre tonåren, som i större utsträckning klarar av ett mer självständigt liv utan ständig påpassning av personal dygnet runt i dyra HVB-boenden. En ny boendeform – slutet asylboende – bör utvecklas för asylsökande som inte kan styrka sin identitet och som enligt utlänningslagen får tas i förvar men som inte bedöms utgöra ett säkerhetshot mot eller svenska medborgare. Med relativt enkla krav på standard möjliggörs för att vid behov öppna ett större antal platser. 6.2.11 Skydd för minoriteter Ensamstående kvinnor är i minoritet bland asylsökande och riskerar ofta att hamna under hot och våld på boenden, där främst ensamstående män från länder med starkt patriarkala system är i stor majoritet. Samma situation har visat sig gälla för både kristna och hbt-personer på boenden med företrädesvis muslimska män. Vi menar att särskild hänsyn bör tas vid boendeplacering av minoritetsgrupper samt att det vid hot- och våldssituationer ska vara gärningspersonerna som omgående omplaceras eller sätts i förvar. Denna åtgärd mot gärningspersonen ska givetvis ingå i bedömningen i den vidare asylprocessen. När människor får asyl i ska målet och förhoppningen alltid vara att orsaken till att man flydde med tiden försvinner, så att man kan återvända hem. är säkra på att långt fler personer än skulle vilja återvända, men att de behöver viss hjälp. Vi bör därför öka satsningarna för att de som inte vill vara en del av även i praktiken ska få goda förutsättningar att återvandra till sitt hemland. Hjälpen kan exempelvis bestå av utbildning för barn eller vuxna, stöd för att hitta arbete eller starta företag, ordna bostad eller andra praktiska omständigheter. Mekanismen ska vara flexibel och stödet anpassat till den sökandes behov. 6.4 Krafttag mot illegala migranter Krisen 2015 tvingade regeringen att införa gränskontroller vid och en rad hamnar i . Detta har sedan regelbundet förlängts och därtill utökats till att gälla fler gränsövergångar och färjelägen. Syftet har också omformulerats till att utöver utlänningskontroll även gälla säkerhet och terrorism. Det är uppfattning att dessa gränskontroller ska permanentas, med permanent infrastruktur för att kontrollera vem som reser in i . Gränskontrollerna ska utformas på sådant sätt att de inte blir till hinder för trafiken, särskilt i den känsliga . Om möjligt ska samarbeta med exempelvis för att förbättra formerna för gränskontrollen. Programmet Rättssäkert och effektivt verkställighetsarbete () ledde 2009 till 2014 till stora förbättringar i gränspolisens arbete för att utvisa illegala personer från . Programmet innebar dels ett större samarbete mellan , polisen och Kriminalvården, dels särskilda satsningar på chartrade plan, fördjupad kontakt med utlandsmyndigheterna samt särskilda punktinsatser i det offentliga. Polisens rapporter pekade på att programmet var en stor succé och att det bl.a. frigjordes resurser som kunde läggas på att bekämpa annan brottslighet. Programmet bör därför återupptas, och vidareutvecklas, för att säkerställa att personer som rör sig fritt i vår närmiljö också är här lagligt. De ovannämnda förslagen skulle öka arbetsbörda. Den har ökat oavbrutet, utan att anslagen ökat i samma takt. vill därför stärka finansieringen på detta område. Fler poliser måste anställas, villkoren måste förbättras och fungerande rutiner måste tas fram i verksamheten, grundat i beprövade metoder och medarbetarnas initiativ. Målet är att ingen ska kunna resa in i utan tillstånd och att samtliga utvisningsbeslut verkställs . Den svenska gränspolisen lider av en akut brist på förvarsplatser, dels beroende på den stora anstormningen 2015, dels på grund av svårigheterna att av olika praktiska anledningar verkställa utvisningar av utlänningar. måste utvisningsdömda regelbundet släppas fria av polisen, eftersom det inte finns några lediga förvarsplatser. Att , som beviljat 1,2 miljoner uppehållstillstånd –2018, endast har omkring 400 förvarsplatser, är av uppenbara skäl inte tillräckligt. Antalet förvarsplatser behöver så fort som möjligt utökas till minst 1 000, och ännu fler vid behov. Tillsammans med ökat fokus på att praktiskt verkställa utvisningar kommer detta att leda till en dramatisk ökning av genomförda utvisningar och att antalet illegala migranter i minskar. ska tillföras resurser för detta ändamål. 6.4.3 Ingen möjlighet att söka asyl igen När avslår en ansökan om asyl förenas denna i regel med ett beslut om utvisning, som får följden att en senare ansökan om uppehållstillstånd i hanteras som en ansökan om verkställighetshinder (V-UT). Detta gäller under en lång preskriptionstid, varefter man kan söka asyl igen. Efter de senaste årens kaos inom migrationspolitiken är det rutin att efter ett avslagsbeslut tvingas hantera upprepade V-UT, ofta helt utan grund. Detta innebär ett stort slöseri med resurser och i vissa fall att verkställande av utvisningar måste avbrytas, trots att planet precis landat i utlandet. Dessutom är det vanligt att asylsökande går under jorden för att sedan, , dyka upp igen och söka asyl som förut. I vissa fall kan samma person göra om detta tre–fyra gånger. Detta är helt orimligt och måste stoppas. Därför vill avskaffa preskriptionstiden, så att ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut alltid gäller. Reglerna kring V-UT ska också förenklas, så att uppenbart ogrundade ansökningar kan avvisas direkt. 6.4.4 Kartläggning av skuggsamhället Att uppehålla sig illegalt i innebär att man står utanför rättssystemet och utan sociala skyddsnät. Som illegal invandrare kan man livnära sig på olika typer av kriminalitet såsom prostitution, droghandel eller inbrott. I bästa fall lever man på svartjobb utan kollektivavtal eller försäkringar samt utan möjlighet att vända sig till myndigheter om man blir utnyttjad. Skuggsamhället är således till stor skada för såväl det svenska samhället som berörda individer. Det finns varken statistik eller andra fakta gällande omfattningen av skuggsamhället i , men flera rapporter och uttalanden från olika myndigheter tyder dock på att det rör sig om tiotusentals personer. Det är utomordentligt viktigt att detta kartläggs och studeras genom samarbeten mellan flera myndigheter, så att det offentliga kan motverka de senaste årens skrämmande tendens till utanförskap och kriminalitet. Kartläggningen av de illegala migranterna ska gå hand i hand med en anpassning från det offentligas sida. För är det uppenbart att tillståndslösa invandrare aktivt väljer att bryta mot svensk lag och inte ska ha rätt till det svenska välfärdssamhället. erbjuds de dock ett flertal förmåner, varav vissa inte ens är tillgängliga för svenska medborgare. Detta är kontraproduktivt och ger motstridiga signaler mot bakgrund av att polisen har i uppdrag att utöka antalet utvisningar. Därför bör tillgången till välfärden, för den som vistas i utan tillstånd, begränsas till ett absolut minimum, såsom att ingen i akut behov av vård lämnas åt sitt öde. ska lagstiftningen tydliggöras för att säkerställa att tillståndslösa invandrare inte ska kunna få socialbidrag. Ovannämnda åtgärder innebär en besparing genom att fler invandrare med avslagsbeslut lämnar landet, vilket minskar belastningen på mottagningssystemet. 6.4.5 Starkare internationella påtryckningar för utvisningar En stor del av orsaken till att så få utlänningar de facto utvisas från är att hemländerna i många fall inte samarbetar kring utvisningsförfarandet. Det kan i vissa fall röra sig om länder som inte vill kännas vid sina medborgare eller att man obstruerar för att vinna fördelar på andra sätt. Konsekvensen blir att tusentals personer kan leva illegalt i , utan att svenska myndigheter kan göra något åt det. vill därför sätta diplomatisk och ekonomisk press på länderna i fråga, så att problemen löses och utvisningarna kan skyndas på. I somliga fall kan även biståndsbudgeten bli till en hävstång att använda mot vissa länder, förutsatt att detta sker utan att behövande får lida. ska sträva efter att koordinera dessa insatser tillsammans med andra EU-länder, för maximal effekt. Det finns tillfällen då familjer splittras eller kärlek uppstår över nationsgränser. Som ett familjevänligt parti ser det givetvis som önskvärt att var och en får leva nära sina närmaste familjemedlemmar.