mot · H702553 · 2019-09-27 00:00:00 — Så bör ske när polisen märker av en förhöjd brottslighet i ett visst område eller på en viss plats, samt när de har fog att anta att så kommer att ske. Möjligheten att komma åt vapen, narkotika eller andra illegala föremål får anses stå över den smärre olägenhet en kortare visitation kan anses innebära. Lättade restriktioner för hemliga tvångsmedel Polisens hemliga tvångsmedel avser främst telefonavlyssning, kameraövervakning och buggning. Dessa är när de väl används alla kraftfulla och effektiva verktyg mot den grova brottsligheten, vilket framgår av regeringens årliga redovisningar och Brottsförebyggande rådets rapporter. Tyvärr omges användningen av dessa av allt för stränga restriktioner. Den restriktivitet som nuvarande lagstiftning innebär betyder att verktygen mestadels används för att utreda narkotikabrott som har ett högt straffvärde, en alldeles för smal träffyta för att kunna användas effektivt mot den organiserade brottsligheten. Restriktionerna för polisens användning av hemliga tvångsmedel bör lättas upp till en nivå liknande den som råder i . På grund av bättre avvägda lagstiftning kan polisen där använda hemlig teleavlyssning för brott med lägre straffvärde. Gällande hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning vill vi att användningskravet ändras till brott för vilket det inte är föreskrivet lägre än fängelse. För hemlig rumsavlyssning vill vi att användningskravet ändras till brott för vilket det inte är föreskrivet lägre än fängelse. Ljudupptagning vid hemlig kameraövervakning Ljudupptagning får inte användas vid hemlig kameraövervakning. De skäl som tidigare angetts är att det skulle vara integritetskränkande. skrivelser har visat att hemlig kameraövervakning är mindre effektivt än andra tvångsmedel. Skrivelse 2011/12:39 konstaterar att hemlig kameraövervakning bara har varit till nytta i av fallen, vilket kan jämföras för hemlig teleavlyssning. För att poliser ska ha bättre verktyg bör regeringen arbeta för att nyttoeffekterna av hemlig kameraövervakning motsvarar det för de andra tvångsmedlen. Ett första steg bör vara att tillåta ljudinspelning vid hemlig kameraövervakning. Lättare att bryta sekretess i offentlighets- och sekretesslagen Kommuner får ofta inte ge polisen information som hade varit värdefull för deras brottsförebyggande arbete. Sekretessbarriären är särskilt stark när det gäller personer som fyllt . Finns det inga konkreta brottsmisstankar kan i dessa fall inte lämna uppgifter till polisen eller Säkerhetspolisen på samma sätt som om det gällde en yngre individ. Det gör att polisen inte kan få reda på ifall , i en känd extremistisk miljö, har träffat på en person som visat tydliga tecken på radikalisering eller till och med svurit trohet gentemot en terrororganisation. Den sekretessbrytande bestämmelsen i offentlighets- och sekretesslagen som gör det möjligt att mellan myndigheter bryta sekretessen kan enligt poliser inte tillämpas i tillräcklig mån. Anledningen är att det inte är uppenbart att intresset av att uppgiften röjs väger tyngre än det intresse som sekretessen ska skydda. Då det uppenbarligen finns praktiska problem för dem som jobbar med dessa frågor ute i samhället är det vårt ansvar att underlätta arbetet. Presumtionen bör vara att polisens önskemål innebär att intresset av att uppgiften röjs väger tyngre än individens integritetsintresse om det inte är uppenbart att så inte är fallet. Innan nedläggningen omfattades Beredskapspolisen av cirka 1500 man som med mycket kort varsel kunde sättas in som förstärkning till den ordinarie polisen. Bara i kunde de vid särskilda händelser sätta in 300 man på . Under den dåvarande polisorganisationen skickade lokala polismyndigheter begäran till om att få använda beredskapspolisen, men utan framgång då en övervägande majoritet av de inkomna ansökningarna avslogs. När beredskapspolisen sedan avvecklades anfördes det låga nyttjandet som ett av skälen, detta trots att det var som själv avslog ansökningarna. Vid en terrorattack eller större händelse kan det vara helt avgörande att snabbt förstärka numerären för att säkra tryggheten för befolkningen. Med tanke på de kravaller som utspelat sig exempelvis i och andra utanförskapsområden , liksom risken för ytterligare terrorattacker, så tycks behovet vara större än någonsin för en förstärkningsresurs till polisen. Därför bör beredskapspolisen återinföras. poliser gör sitt yttersta för att skydda, vårda och säkerställa tryggheten. Samhället har en skyldighet att ställa upp för dem när de själva blir utsatta för våld, hot och trakasserier – både vid utryckning, i det vanliga arbetet på polisstationer, samt utanför arbetet. Enligt en rapport från uppgav sju av tio poliser att utsattheten för hot och våld ökat . av de hot- och våldsutsatta har drabbats av flaskkastning, en företeelse som inte ens fanns med som svarsalternativ i liknande undersökningar 2008 och 2010. Den mest utsatta gruppen för hot, våld eller trakasserier är ingripandepoliserna där av de tillfrågade uppgav att de blivit utsatta för hot. Det ska aldrig råda någon tvekan om att det inte finns tillräckligt med resurser för att de som utsätts för stenkastning snabbt ska kunna få förstärkning. Det ska heller inte finnas något tvivel bland poliserna att rättsstaten inte gör sitt för att förhindra att de utsätts för hot och våld. Vi har ett ansvar i att upprätthålla en hög nivå av respekt för yrket och dess utövare. Skärpta straff för attacker mot blåsljuspersonal Bara har en majoritet av poliserna i yttre tjänst drabbats av hot, våld eller trakasserier. De som våldför sig på poliser ska mötas av direkta och kännbara konsekvenser. har tidigare föreslagit en ny brottsrubricering för attacker mot blåljusverksamhet. Regeringen har lämnat en proposition med detta innehåll. Tyvärr undantas yrkesgrupper som utför arbete av samhällsintresse. Yrkesgrupper såsom ordningsvakter och väktare omfattas inte av förslaget vilket är beklagligt då de utför uppgifter som traditionellt ålagts polismyndigheten. Uppgifter som polismyndigheten tyvärr inte mäktar med då resurser inte tilldelats myndigheten i tillräcklig omfattning. Det bör således tillsättas en utredning med syfte att även andra yrkesgrupper som utför delar av samhällets kärnverksamhet, som likt blåljuspersonal arbetar i små grupper långt från undsättning av kollegor om faran är framme. Även straffen som föreslås är otillräckliga. Minimistraffet för blåljussabotage bör vara i fängelse då gärningar av den graden riskerar betydande konsekvenser. våld eller hot mot polis Parallellt med kriminalisering av våld och attacker mot blåljusverksamhet är det nödvändigt att rättssamhället även markerar tydligt i första ledet – mot hoten och trakasserierna. För att motverka detta bör straffet för våld eller hot mot tjänsteman skärpas. hot mot polis eller annan blåljuspersonal bör alltid bedömas som grovt brott. Störande vid polismans ingripande har en polisman rätt att avvisa eller avlägsna en person från en plats när det är nödvändigt om någon genom sitt uppträdande stör den allmänna ordningen eller utgör en omedelbar fara för denna. Detsamma gäller om det behövs för att en straffbelagd handling ska kunna avvärjas. kan dock personer utan risk för påföljd störa polisens arbete genom att distrahera och förolämpa polispersonal till att avbryta sitt arbete utan några konsekvenser. För att stävja detta beteende ska det finnas en tydlig markering att polisens arbete inte får påverkas. Polisen ska ha befogenhet att redan i ett tidigt skede kunna agera för att säkerhetsställa lag och ordning. I får en polisman som utför ett uppdrag under inga omständigheter störas eller närmas i onödan genom beröring, rop eller på annat sätt störas för att göra det svårare för polisen att utföra sitt uppdrag. Den som inte lyder polismans befallning kan avlägsnas från platsen, gripas och dömas till böter eller fängelse. 13 § Polislagen (1984:387) bör därför utvidgas till att innefatta möjlighet för polis att avvisa, avlägsna och omhänderta personer som medvetet stör eller provocerar polis. Den som distraherar en polis i sitt arbete bör även kunna straffas för störande av polismans ingripande med en ny kriminalisering i . Kriminalisera flykt från polis Underlåtenhet att hörsamma polismans befallning om att stanna genom att i stället ta till flykt till fots eller med fortskaffningsmedel bör utgöra en egen brottsrubricering. I de fall sådan flykt äventyrar andras liv och hälsa bör fängelse utdömas. Skärpt straff för farliga lasrar Laserstrålning används inom många samhällsområden, t.ex. vid medicinska behandlingar, mätning av luftföroreningar och till konstnärliga och underhållande tillställningar. En del lasrar är mycket starka och kan ge bestående syn- och brännskador vid felaktig användning. har man allt oftare kunnat läsa om hur sådana lasrar, i form av s.k. laserpekare, använts för att skada andra människor. I takt med att tillgången på starka laserpekare som ibland har styrkor över 100 mW ökat har också missbruket av laserpekare ökat. De används, enligt före detta , för att trakassera bland andra privatpersoner, poliser och piloter. I krävs tillstånd för att använda lasrar av klass 3B och 4 på allmän plats eller i luftrummet och överträdelse kan resultera i straff enligt strålskyddslagen. Denna reglering har visat sig otillräckligt och problemet är så utbrett att det behövs ytterligare åtgärder. Straffet för illegal användning av lasrar av sådan beskaffenhet att de är gjorda för att bäras (s.k. laserpekare i fickformat) och med sådan effekt att de kan skada människor bör skärpas. De laserpekare i fickformat, där så kallade gröna lasrar är mest kända, som är mycket kraftiga, har dessutom egentligen bara ett enda användningsområde: att skada synen på människor eller djur. Huruvida användning av sådan laser mot människor ska klassas som synnerligen grov misshandel alternativt försök till synnerligen grov misshandel i de fall personen inte tagit skada bör behandlas i en sådan utredning. Anledningen till att användning bör klassas som synnerligen grov misshandel är att skador på ögonen är en av de allra mest allvarliga skador man kan få med betydande konsekvenser för resten av livet på dem som blivit skadade. Att sikta med sådana laserpekare mot andra människor har endast som syfte att skada någon annans syn och det kan och bör därmed inte annat än klassas som synnerligen grov misshandel alternativt försök till sådan. Genom dessa förändringar blir risken och konsekvenserna mycket större för dem som ämnar köpa, inneha eller använda sådana laserpekare. Lättare för polis att få tillstånd att bära vapen utanför tjänsten Enligt 28 § i föreskrifter och allmänna råd om polisens skjutvapen m.m. får det beslutas, om det föreligger synnerliga skäl, att en polisman som är utsatt för allvarligt hot med anledning av tjänsten får bära den tjänstepistol han eller hon tilldelats. Med anledning av den senaste tidens destruktiva utveckling, finns anledning att lätta på restriktionerna så att fler utsatta poliser får möjligheten att bära sitt tjänstevapen . Lättare för polis att få skyddade uppgifter Det har blivit vanligare med poliser, främst de som arbetar i yttre tjänst, som efterfrågar skyddad identitet. Detta till en följd av att de ofta filmas av allmänheten under ingripande. För att säkerställa tryggheten för polisernas och deras familjer bör ett system där skyddad identitet beviljas alla poliser i yttre tjänst som efterfrågar det. Anonymitet i rapporter som rör organiserad brottslighet I kampen mot den grova organiserade brottsligheten måste polisernas identitet skyddas i större utsträckning. har flera poliser och deras hem blivit mål för attacker utanför tjänst. Samhället ska aldrig acceptera att barn och anhöriga blir måltavlor när kriminella försöker undgå rättvisan. Det bör därför utredas hur poliser ska kunna anonymiseras vid gripandet av grovt kriminella. Stärkt rätt till kränkningsersättning Ersättningen tilldelas offer som utsätts för ett brott som inneburit en allvarlig kränkning. Bedömningen som ligger till grund för hur allvarligt ett brott varit skiljer sig dock beroende på vilken yrkesgrupp offret tillhör. Poliser och ordningsvakter är yrkesgrupper som anses ha bättre förutsättningar än andra att tåla angrepp och lider därför en större risk att inte beviljas kränkningsersättning – som skulle ha beviljats om de utsatts för brottet i ett annat yrke. anser att ingen ska behöva utstå våld, hot eller kränkningar i yrkesutövningen och vill därför att rätten till kränkningsersättning för poliser ser över med utgångspunkten att den ska stärkas.