mot · H7022928 · 2019-10-03 00:00:00 — En bättre start i livet – insatser för socialt utsatta barn ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheterna att utöka rätten till förskola för barn vars föräldrar får försörjningsstöd eller är arbetslösa och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheterna att införa obligatorisk lovskola och läxhjälp för elever som riskerar att halka efter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att , i samarbete med skolan, ska följa och stödja placerade barns skolresultat och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skärpa uppföljningen av placerade barns skolgång och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda förslag om att tydliggöra och uppvärdera familjehemmens och jourhemmens roll och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en bred översyn av tvångsvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjliggöra för fler nationella adoptioner och vårdnadsöverflyttningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en översyn av lagen om vård av unga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återinföra förstärkt vårdgaranti för barn och unga med psykisk ohälsa och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om insatser för att förbättra tryggheten och den psykiska hälsan hos placerade barn och unga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att prioritera resurser till suicidforskning och suicidprevention och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att utvidga dödsfallsutredningarna enligt lex så att de också omfattar barn som tar sitt eget liv, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en översyn av skollagen i syfte att se över elevers tillgång till skolsköterska och skolkurator och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta en ny enhet hos som övertar ansvaret för unga som begått våldsbrott och andra grova brott, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjliggöra för fler omhändertaganden av unga lagöverträdare enligt lagen om vård av unga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta särskilda ungdomsdomstolar för snabbare och säkrare hantering av åtal mot unga lagöverträdare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa att polis och socialtjänst har möjlighet att dela nödvändig information om unga lagöverträdare för att förhindra ungdomsbrottslighet, och detta tillkännager för regeringen. Människans förmåga och möjlighet att göra något av sin egen kraft och sitt eget liv är det kanske viktigaste måttet på ett samhälles rättfärdighet. Tas det ifrån oss slocknar hoppet. När vi moderater talar om hoppfullhet är det först och främst detta. Att vi som individer och tillsammans med andra kan ta oss någonstans i livet. Inte alltid utan hjälp eller stöd, men heller aldrig utan egen ansträngning och drivkraft. Ingenstans är detta viktigare än för våra barn. Barns hopp om framtiden – om sitt eget livs möjligheter – måste alltid hållas levande. Vi kan och ska ställa tydliga krav på vuxna människor i . Inte minst därför att vi ska kunna hjälpa dem som ännu inte har verktygen att ta vara på sitt eget liv. Arbetet med att komma till rätta med vuxnas utanförskap har många delar: tydliga vägar från bidrag till arbete, stöd för utbildning och omställning, ett skattesystem som belönar ansträngning, sociala insatser mot missbruk, psykisk ohälsa och så vidare. Det ska alltid finnas en väg in i samhällsgemenskapen. Social utsatthet och utanförskap är ett gissel för den som drabbas, men också för samhället i stort. Resurser som borde användas till annat går till bidrag, brottsbekämpning och sociala insatser. Vuxnas utsatthet riskerar också att bli barns utsatthet. Att växa upp med föräldrar som inte går till jobbet får aldrig vara början på ett liv där man själv heller aldrig får göra det. Ett utanförskap som går i arv skapar ett samhälle som blir fattigt och orättfärdigt. Inget barn ska behöva känna att livets möjligheter är uttömda redan innan det börjat på allvar. Barns utsatthet är en bredare fråga än familjesituation och sociala arv. Barn från alla bakgrunder och förhållanden kan hamna snett i livet. Då måste det finnas en politik som fångar upp och stöttar. I den här motionen presenterar ett antal reformer som i praktisk handling riktar in sig på de barn som befinner sig i utanförskap eller i riskzonen att hamna där. Det är ett brett program som kombinerar åtgärder inom skola och förskola, sociala insatser och förbättringar av , reformer av politiken för unga som hamnat i kriminalitet och stärkta resurser till barn- och ungdomspsykiatrin. ställer tydliga krav på alla som lever i . Det är var och ens ansvar att ta vara på de möjligheter som livet och vårt samhälle bjuder. Vi ställer krav för att vi vet att det finns en vilja och en förmåga att delta och bidra hos nästan alla. Det påverkar vår syn på all politik. Det är grunden för arbetslinjen, för vår integrationspolitik och för hur vi ser på lag och ordning. Men en lika viktig utgångspunkt är ansvaret för samhällets mest utsatta och svaga. Vi lovar inte allt åt alla. Men vi lovar just det. Att se till att den som inte har den egna kraften får det stöd som behövs. Det gäller vuxna, men det gäller framförallt barn. är det inte alltid så. Internationella studier visar att svenska barn har det bra, men vi ser också sprickorna. Där allt fler riskerar att falla igenom. Var femte elev lämnar nionde klass utan fullständiga betyg, som vi vet att en gedigen grundutbildning är en viktig förutsättning för att undvika de allra flesta sociala problem senare i livet. Vi ser en ökad rekrytering av riktigt unga in i kriminella nätverk och gäng. i våra utanförskapsområden har att hantera barn som redan är kriminella och har därför mindre tid och resurser för barn med mer traditionella sociala problem. Den psykiska ohälsan bland unga är ett växande problem, som vi ser hur köerna till BUP-mottagningarna blir allt längre. Basen för en politik som ger barn möjlighet att ta tillvara just sina möjligheter är ett i övrigt fungerande samhälle. Tryggheten i bostadsområdet, föräldrar som jobbar och försörjer sig själva. Men också välfärdens grunduppdrag. En skola som levererar kunskaper och färdigheter, en förskola som erbjuder en trygg miljö och en utvecklande pedagogik, en fungerande mödra- och barnavård, allmänna vaccinationsprogram och så vidare. Den här politiska inriktningen handlar om hur det grunduppdraget kan stärkas, men framförallt om vad som måste fungera om och när livet trots detta går snett. Här får politiken inte svika. Varje barn ska kunna känna hopp om sitt eget livs möjligheter. vill därför sträva efter att utöka rätten till förskola för barn med föräldrar som får långvarigt försörjningsstöd eller som är arbetslösa. Vi utvidgar därmed vårt tidigare förslag, som omfattade barn till långtidsarbetslösa föräldrar och föräldrar med försörjningsstöd. Insatser för barn som har halkat efter eller är i riskzonen har visat sig ge större effekt ju tidigare de genomförs. Förskolans uppgift att förbereda inför skolstarten är därmed särskilt viktig för barn som kommer från studieovana hem eller utsatta miljöer. Det kan handla om hem där föräldrarna får försörjningsstöd eller är arbetslösa. Förskolan kan även spela en stor roll för barnens möjligheter att tidigt lära sig svenska. Men många utsatta elever är på grund av att deras föräldrar inte arbetar utestängda från de fördelar en fungerande förskola kan ge dem. blir nästan var femte niondeklassare inte behörig till gymnasiet. Enligt är skillnaden mellan olika elevgrupper dessutom stor och växande. För många blir inte skolan den språngbräda ut i vuxenvärlden som den borde vara. Det ökar risken för sociala problem . konstaterar bland annat att: De grupper som har låga eller ofullständiga betyg från har kraftigt förhöjda risker för framtida psykosociala problem, exempelvis allvarlig kriminalitet, bidragsberoende, missbruk eller självmordsbeteende. De grupper som inte går vidare till gymnasiet eller hoppar av en gymnasieutbildning tidigt har svårare än andra att etablera sig på arbetsmarknaden. Barn som bevittnar våld i en nära relation löper själva förhöjd risk att utsättas för våld. Därför är det angeläget stärka stödet till barn i samband med, eller misstanke om, våld i nära relationer. Barn som upplevt våld bör ses som brottsoffer och därmed bli målsägare med rätt till eget målsägarbiträde. Det skulle också öppna upp för möjligheten att höra barnet även i strid med vårdnadshavarens vilja. Förutom att stärka barnperspektivet genom att säkerställa att barn i samband med utredning om våld i nära relationer alltid får komma till tals behöver också stödet stärkas till barn vad gäller exempelvis tillgången till skyddade boenden. I ett präglat av jämlikhet och social rörlighet får vi aldrig acceptera att barn och unga ärver sina föräldrars sociala utsatthet. Eller att en misslyckad skolpolitik leder till växande sociala problem. Utvecklingen måste brytas. Viktiga områden inom skolan behöver fortsatt reformeras. Bland annat har pekat på att de riktade statsbidragen inte når alla kommuner och skolor, särskilt dem som står utan resursstarka skolförvaltningar. Brister i kompetensförsörjning samt kompetensutveckling av lärare pekas också ut. Vägen in till det svenska samhället börjar i skolan. Ingen ska behöva känna oro för att det kompromissas med kunskapskraven och ambitionerna i skolan när det kommer nya elever och är krävande tider. Kunskaperna i svensk skola får inte urholkas, de ska stärkas. Alla skolor ska vara bra skolor och det ska inte spela någon roll i vilken skola man går. För är det självklart att varje elev, oavsett i vilken skola den går, ska få det stöd som krävs för att nå kunskapsmålen. Det finns dock skolor där inte ens hälften av eleverna klarar kunskapskraven. Där generation efter generation lämnar skolan och går in i utanförskap. Det är oacceptabelt. Obligatorisk lovskola och läxhjälp för elever som riskerar att halka efter vill utöka satsningen på lovskola. Finns det en risk att en elev inte hänger med i kunskapsmålen ska kommunerna från årskurs 6 vara skyldiga att erbjuda lovskola. Tyvärr har regeringen valt att begränsa det erbjudandet till elever i årskurs 8 och 9. Lovskolan ska vara obligatorisk för alla elever i dessa årskurser som inte har tillräckliga betyg för att komma in på gymnasiet. Vi föreslår också att obligatorisk läxhjälp införs. Kunskap kräver egna ansträngningar, men varje elev ska också ges stöd för att nå kunskapsmålen. För elever i högstadiet kan extra undervisningstid, läxhjälp eller lovskola vara avgörande för att nå kunskapsmålen, men också komma ikapp när man riskerar att halka efter. Kommuner och fristående huvudmän bör från årskurs fyra till nio vara skyldiga att erbjuda läxhjälp till alla elever. Handlingsplan för att stärka arbete med att förbättra placerade barns skolresultat Den viktigaste sociala insatsen för placerade barn handlar om att förbättra skolresultaten och barnets hälsa. vill att i större utsträckning prioriterar barnens skolresultat i familjer med social utsatthet. Barn i familjer med regelbunden kontakt med bör särskilt uppmärksammas för sina skolresultat, oavsett föräldrarnas problem. bör i ett första steg ta fram en handlingsplan för hur ska stärka sitt arbete med att hjälpa utsatta familjer att se till att barnen klarar skolan. Handlingsplanen bör utgå från forskning på området och bygga på beprövade metoder. Det ska finnas tydliga och mätbara mål som kan utvärderas och ligga till grund för fortsatt metodarbete. vill också skärpa uppföljningen av placerade barns skolgång i syfte att säkerställa dessa barns lagstadgade skolplikt. Tyvärr är det många placerade barn som får avbrott i sin skolgång vilket är en viktig förklaring till varför placerade barn i genomsnitt har betydligt lägre betyg än andra barn liksom oftare saknar fullständiga betyg. I likhet med vill vi moderater att möjligheten att införa ett system med vitesförelägganden för kommuner som inte säkerställer ett placerats barns skolplikt utreds. Därutöver se över möjligheten att i större utsträckning möjliggöra hemundervisning för placerade barn och unga som inte har möjlighet att på annat sätt fullborda skolgången. Möjligheten för att genomföra hela eller delar av skolgången i hemmet är kraftigt begränsad och beviljas sällan och då främst av sjukdomsskäl. Hemundervisning bör endast tillåtas i undantagsfall om särskilda skäl föreligger, det kan dock finnas sociala skäl för att få hemundervisning varför det borde utredas hur detta kan bidra till att fler placerade barn fullgör sin skolgång. vill fortsätta att bygga ut de karriärtjänster som alliansregeringen införde. Duktiga och engagerade lärare är en förutsättning för en fungerande skola. Därför ska skickliga lärare också ha bra betalt, kunna göra karriär och utvecklas i yrket. Statistik från visar dessutom att bästa lärare i lägre grad än i jämförbara länder finns på de skolor som har de största utmaningarna. Detta bekräftas också av utvärdering (IFAU), som har konstaterat att lärarna i större utsträckning är kvar på skolor där eleverna har goda förkunskaper och att de lämnar skolor som tar in elever med allra lägst förkunskaper. Därför behöver satsningen på karriärtjänster i utanförskapsområden utökas. Fler av de skickligaste lärarna behöver söka sig till de skolor som har störst utmaningar. fick 38 800 barn och unga vård enligt socialtjänstlagen (SoL) eller insats enligt lagen om särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) . Den vanligaste placeringsformen är familjehem. Placeringar kan bland annat ske i så kallade jourhem. De barn och unga som är föremål för dessa insatser kommer från särskilt utsatta hemförhållanden eller har föräldrar med mycket svåra problem. Därför behövs en välfungerande socialtjänst och trygga familjehem. Uppvärdera familjehemmens och jourhemmens roll vill att regeringen tillsätter en utredning för hur familje- och jourhemmens roll kan tydliggöras och uppvärderas. Detta innebär i praktiken att hemmen i vissa viktiga avseenden professionaliseras, särskilt vad gäller uppföljning och fortbildning. är kärnan i uppdraget densamma: barn som kommer till ett familje- eller jourhem ska få möjlighet att uppleva en trygg vardag. Utgångspunkten för utredningen ska vara hur olika förändringar kan stärka barnens intressen. Det måste finnas tydliga regelverk – men också rimliga förutsättningar och villkor – för de familjer som väljer att öppna sina hem för barn och unga från svåra förhållanden. Här finns stor förbättringspotential. Ett viktigt steg vore att införa någon form av certifiering eller fortlöpande kvalitetskontroll. finns en gedigen process på plats för att godkänna nya familje- och jourhem, men hemmen får inget konkret kvitto på att processen är genomförd. En certifiering eller motsvarande skulle dessutom kunna knytas till krav på deltagande i fortbildning och löpande utvärdering för att behålla sin certifiering. skapas möjligheter till konkreta sanktioner, såsom indragen certifiering, för de hem som inte är lämpliga. Särskilt angeläget är att regeringen säkerställer att inga nya placeringar görs på direkt olämpliga jour- och familjehem. Att utarbeta och få på plats ett certifieringssystem kan ta tid. I väntan på ett sådant system bör möjligheten att införa ett nationellt register över olämpliga familje- och jourhem övervägas. Ytterligare en åtgärd för att främja barnperspektivet och professionalisera familje- och jourhemmen vore att förbättra dokumentationen av varje placering. får hemmen ett skriftligt uppdrag om att påbörja en placering, men en skriftlig uppföljning sker . Att göra sådana uppföljningar obligatoriska – utan att de blir onödigt betungande – skulle tjäna flera syften. Först och främst skulle det placerade barnet få bättre möjligheter att förstå sin egen historia. När hon eller han får möjlighet att begära ut handlingar om sina placeringar, bör det finnas mer information än om var och när placeringen skett. Uppföljningarna skulle också skapa bättre förutsättningar för familje- och jourhemmen att utveckla samarbetet med . Eventuellt skulle också uppföljningarna kunna utgöra grund för att identifiera problem eller framgångsfaktorer på systemnivå. Överlag bör familje- och jourhemmen få bättre möjligheter till vidareutbildning och handledning. Till exempel bör handledning vara möjligt även efter att en placering har avslutats. I en sista del bör utredningen se över möjligheten att låta varje barn genomgå en obligatorisk läkarundersökning innan en placering påbörjas, framförallt för barnets egen säkerhet men också för familje- eller jourhemmets skull. är möjligheterna att erbjuda psykiatrisk hjälp till jourhemsplacerade barn begränsade, trots att behovet har ökat med antalet barn som kommer från krigszoner eller har upplevt andra trauman. Det finns slutligen ett behov av att säkerställa att skollagen och socialtjänstlagen fungerar tillsammans och att skolpersonal är bättre informerade om placerade barns situation. Förbättra tvångsvården – se över i grunden anser att en bredare översyn bör göras i syfte att förbättra tvångsvården. En sådan översyn bör titta på möjligheterna för andra aktörer att axla ansvar för tvångsvård. Regeringen har visserligen gett Statskontoret i uppdrag att genomföra en myndighetsanalys av verksamheten vid (Sis). Vi moderater anser dock att uppdraget till Statskontoret är otillräckligt. Givet de problem och brister som finns inom Sis verksamhet samt det ökade behovet av vård menar vi att regeringen bör ta ett större grepp. Det är olyckligt att regeringen begränsat Statskontoret till att utgå ifrån befintlig lagstiftning för verksamheten liksom oförändrad ansvarsfördelning mellan stat, kommun och region. har i uppdrag att bedriva individuellt anpassad tvångsvård och behandling av ungdomar med allvarliga psykosociala problem och vuxna med missbruksproblem. har det kommit otaliga rapporter, från bland andra Inspektionen för vård och omsorg, , fackliga organisationer och inte minst via media, om allvarliga brister och problem inom den viktiga verksamhet som Sis bedriver. De fackliga organisationerna har också slagit larm om en utveckling där hot och våld mot personalen blivit till vardag och där klienterna som befinner sig hos Sis inte får vård och behandling i tillräcklig omfattning eller av tillräckligt hög kvalitet. Statskontoret skall bland annat analysera hur Sis fullgör sitt uppdrag, analysera verksamhetens organisation och ledningens styrning och uppföljning av verksamheten liksom hur samverkan fungerar mellan Sis och andra relevanta aktörer. Syftet med analysen är att identifiera utvecklingsbehov och föreslå åtgärder som har en positiv effekt på SiS förmåga att klara sitt uppdrag. Statskontorets analys och förslag till åtgärder, som ska redovisas , kommer förhoppningsvis utgöra en god och viktig grund i det fortsatta utvecklingsarbetet av Sis. gjorde SVT:s ett uppmärksammat reportage om den missbruksvård som Sis bedriver på sina LVM-hem, alltså hem där tvångsvård av personer med synnerligen allvarliga missbruksproblem bedrivs enligt lag om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). I reportaget målades en mycket mörk bild av verksamheten vid LVM-hemmen. Särskilt lyftes omfattande problem med förekomst av droger inne på hemmen fram i reportaget. Reaktionerna av programmet har varit många och en välkommen diskussion om hur tvångsvården och behandlingen av personer med beroendesjukdom kan utvecklats har tagit fart. Sekos vice förbundsordförande, , sa i en kommentar med anledning av programmet att ”Vi [] har varnat för att Sis riskerar att kollapsa förr eller .” Detta är ord att ta på allvar. behövs en grundlig genomsyn av Sis både uppdrag och verksamhet liksom skyndsamma åtgärder för att avhjälpa rådande problem och brister. Sis uppdrag är inte vilket som helst. Sis har i uppdrag att bedriva en verksamhet som utgör det yttersta skyddsnätet för unga med allvarliga psykosociala problem liksom för såväl unga som vuxna med missbruksproblem. Att denna verksamhet håller hög kvalitet är av yttersta vikt då det handlar om att ge vård och behandling till bland annat personer med ett livshotande missbruk. Uppdraget som Sis har är på riktigt livsviktigt och därför måste de omfattande problem och brister som myndigheten dras med måste lösas. Verksamheten behöver också bättre utvärderas och följas upp. Vi moderater liksom socialutskott i stort har vid upprepade tillfällen avkrävt ledningen för Sis resultatutvärderingar av verksamheten men utan några ordentliga svar. Regeringen måste nu säkerställa en bättre och mer systematisk utvärdering av Sis verksamhet liksom hur det går för klienterna efter att de lämnat tvångsvården. Detta är viktigt för möjligheterna att utveckla verksamheten och samverkan med kommunernas socialtjänst och andra aktörer. En bättre och mer systematisk utvärdering är också viktigt för att riksdag och regering skall ha ett ordentligt beslutsunderlag. Vårdnadsöverflyttning och nationell adoption anser att vid långvariga placeringar bör frågan om nationell adoption eller överflyttning av vårdnad oftare prövas som ett alternativ. Syftet ska alltid vara barnets bästa och dess behov av trygghet under uppväxten. Särskilt för små barn, som har mycket små chanser att återvända till sin biologiska familj, bör man alltid formellt väcka frågan om möjlighet och lämplighet för nationell adoption eller vårdnadsöverflyttning. Föreskrifterna gällande föräldrars ålder vid ansökan om adoption bör också ses över brett. Nationella adoptioner är dock ingen bred väg för många barn, utan en unik väg för några barn. I en internationell jämförelse är familjehemsplaceringar i långvariga. förekommer det att barn ständigt omplaceras till nya familjehem. Det är särskilt problematiskt. Vid långvariga familjehemsplaceringar kan barnen uppleva stor osäkerhet, eftersom en formell omprövning sker var sjätte månad. Då ska utvärdera huruvida vården fortfarande behövs, vilket inte alltid ger den långsiktiga stabilitet och kontinuitet som är bäst för barnet. En annan osäkerhet för de barn som är placerade är att många placeringar vid familjehem avbryts när det inte längre finns grund för ett tvångsomhändertagande enligt lagen om vård av unga (LVU). Ett typexempel är att föräldrasituationen inte längre uppfyller kriterierna för ett omhändertagande enligt LVU varför barnet åter får flytta hem till sina föräldrar. Detta kan resultera i att barnet får flytta mellan föräldrar och olika familjehem när situationen för barnets föräldrar förändras. Detta bidrar till osäkerhet och otrygghet för barn som egentligen behöver kontinuitet och förutsägbarhet. Därför borde LVU ses över i syfte att trygga kontinuiteten i placeringar av barn och unga för att undvika flyttkaruseller och därmed ge dessa barn förutsättningar för en trygg uppväxt. Samla kompetens för att motverka hedersförtryck anser att ett konkret sätt att förebygga, upptäcka och motverka hedersförtryck är att samla kompetens och samarbeta mellan skola, socialtjänst och polis samt olika frivilligorganisationer. finns goda exempel på detta. Detta vill vi främja och utveckla. Hedersförtryck utgör särskilt allvarliga ingrepp i barns och ungas frihet, integritet och självbestämmande.