ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H7021068 · 2019-10-01 00:00:00 — Större möjlighet för anhöriga att kunna få hjälpa till och bistå äldre och funktionsnedsatta ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge anhöriga större möjlighet att hjälpa till att bistå äldre och funktionsnedsatta vid samtal om deras val av boende, mat och övrig hjälp och tillkännager detta för regeringen. Det är bra när våra äldre och/eller funktionsnedsatta får välja sitt boende, mat och övrig hjälp själva så långt som verkligen är möjligt. Men det kan bli ett problem om detta skulle missbrukas av biståndsbedömare eller vårdinrättningar. När anhöriga inte får vara med och stötta en äldre eller funktionsnedsatt person i samtal med tjänstemän om hans eller hennes boende, mat eller övrig hjälp kan det innebära att den som behöver hjälp inte fullt ut vågar säga ja eller nej utan istället bara accepterar förslagen och förändringarna rakt av. Den äldre och/eller funktionsnedsatta personen borde alltid få ha full rätt att ta med sig en släkting eller nära vän som stöttar personen i hans eller hennes olika val. Lika självklart som att alla ska få välja själva lika självklart måste det vara att en äldre och/eller funktionsnedsatt person har rätt att ta med sig en anhörig eller vän till samtalen om sina framtida vägval.
mot · H7021069 · 2019-10-01 00:00:00 — Tandvårdskostnader för asylsökande och tillfälliga besökare ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheterna att ta ut tandvårdstaxa även för asylsökande och andra som är på tillfälligt besök i , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att undersöka möjligheten att notera utebliven betalning för tandvårdsbesök som skuld och tillkännager detta för regeringen. Människor som har ett akut behov av tandvård måste självklart få detta så snabbt som möjligt. Detta gäller även asylsökande och andra som är här i tillfälligt. Principen bör gälla även om dessa personer saknar egna pengar. Däremot kan tandvården inte per automatik vara gratis eller kraftigt reducerad. Svenska medborgare måste stå för stora delar av sina tandvårdskostnader både via skattsedeln och genom direkta tandvårdstaxor vid besöket. För att kunna legitimera dessa kostnader är det viktigt att tandvårdstaxorna och kravet på att man måste betala är lika för alla. Likvärdigheten i behandlingen av tandvårdspatienter är i det avseendet väldigt viktig. Möjligheten att ta ut en standardiserad taxa för tandvården även för asylsökande och andra som är på tillfälligt besök i bör därför ses över. I de fall där personen saknar likvida medel vid tandläkarbesöket bör möjligheten att notera kostnaderna för besöket som en skuld för att betalas in vid senare tillfälle undersökas.
mot · H7021070 · 2019-10-01 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om Lunds universitets historiska museum och tillkännager detta för regeringen. i har huvudansvaret för omhändertagande av fornfynd från hela . Museet har den näst största samlingen av fornfynd i efter i . Av historiska skäl lyder museet under och och inte , vilket annars vore det mest lämpliga departementet. Ett enskilt universitet har alltså i praktiken ansvar för att via sin egen budget finansiera omhändertagande av fornfynd utan att få motsvarande extra resurser från staten. Utanför i ligger också det mycket stora och ännu relativt outforskade fyndområdet . Denna plats är största, fyndrikaste och mest långvariga järnåldersstad. Med ökad mängd fynd från och från många andra historiska platser runt om i riskerar således att dräneras på medel – pengar som egentligen är avsatta för utbildning i enlighet med . Regeringen gav 2013 och i uppdrag att gemensamt utveckla och effektivisera hanteringen av fynd från arkeologiska undersökningar och ta fram förslag på hur hanteringen av arkeologiska fynd skulle kunna förbättras för att möjliggöra kvalitetssäkring av det uppdragsarkeologiska systemet. Uppdraget redovisades 2015 i rapporten och mer effektiv hantering av fynd från arkeologiska undersökningar. Någon genomlysning eller lösning på Lunds universitets historiska museums ansvar kunde dock inte utläsas. Fortsatt saknas långsiktiga lösningar på hur uppdelningen av finansieringen kan ske i syfte att säkerställa Lunds historiska museums fornfyndshantering. För att säkerställa att Lunds universitets historiska museum även ska kunna fortsätta sitt viktiga arbete bör förfarandet kring statliga kompensationer för fornfyndshantering ses över.
mot · H7021071 · 2019-10-01 00:00:00 — Underlätta implementeringen av goda forskningsresultat ställer sig bakom det som anförs i motionen om att underlätta implementeringen av goda forskningsresultat och tillkännager detta för regeringen. Att på nationell nivå underlätta för forskare inom t ex teknik, pedagogik och vård att implementera evidensbaserade lösningar utan att forskarna själva måste starta bolag och bli affärspartner. rekommenderas forskare att ta kontakt med universitetens innovationskontor där de kan få stöd och råd för kommersialisering av sina produkter. Det råd som ofta ges är att starta ett aktiebolag. Problemet är dock att många forskare inte har tid, kunskap och intresse, eller för den delen är bäst lämpade att göra detta, utan vill fortsätta med det som de är bäst på, att forska. Detta innebär att många statligt finansierade (via , Forte m.fl.) interventioner/innovationer inte kommer medborgarna till del. Istället skulle det på nationell nivå underlätta för forskare att implementera evidensbaserade lösningar och att statliga medel används på ett bättre sätt samt kommer samhället till gagn.
mot · H7021072 · 2019-10-01 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en utredning med syfte att effektivisera den fysiska planeringsprocessen vid byggande av infrastruktur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheterna att införa s.k. anläggningslagar enligt dansk förebild och tillkännager detta för regeringen. Den fysiska planeringsprocessen i samband med olika infrastrukturinvesteringar blir ofta mycket lång och tidsödande. Den utdragna processen får därför också stora effekter på trovärdigheten bland medborgarna och på kostnaderna för projekten ifråga. Om man dessutom tar hänsyn till den uteblivna tillväxt som blir följden av att ett projekt inte kommer till stånd , innebär det stora samhällsekonomiska förluster. Detta är en fråga som vi riksdagsledamöter ofta möter i samtal med företrädare för branschorganisationer och företagare. Det är därför viktigt att frågan uppmärksammas och hanteras seriöst. Komplicerade infrastrukturprojekt tar tid och måste få ta tid. Inte minst för att garantera medborgarna deras demokratiska rättigheter, såsom att: få lämna synpunkter vid samråd eller i samband med remisser och möjligheten att överklaga fattade beslut. Men genom att projekten i kan överklagas i så många led, och i så många instanser, kan rättsprocesserna till slut medföra att en liten minoritet av medborgarna fördröjer och fördyrar projekten på ett sätt som skadar också den viktiga demokratiska aspekten. Processerna går att rationalisera också inom befintlig lagstiftning. Ett exempel på det är hur arbetet har bedrivits runt järnvägsprojektet , där flera processer pågår parallellt för att effektivisera arbetet och för att korta ledtiderna så mycket som möjligt. Men likafullt kan det ibland behövas mer radikala grepp för att förverkliga och behålla samhällsnyttan i olika infrastruktursatsningar. I används en metod med så kallade anläggningslagar, vilken har fått uppmärksamhet också i . Den innebär att framför allt större infrastruktursatsningar av betydande karaktär kan genomföras enligt en för det unika projektet särskilt fastställd lag som parlamentet beslutar om. I den unika lagen specificeras också medborgarnas överklagandemöjligheter. Syftet med anläggningslagarna är att korta beslutsprocesserna och att arbetet ska bedrivas mer tvärsektoriellt. Det är därför viktigt att vi utarbetar metoder för att åstadkomma effektivare planerings- och beslutsprocesser där medborgarnas rättigheter tillvaratas på ett högst demokratiskt och rättssäkert sätt, men med mer rimliga proportioner än i dagens system. En översyn av nuvarande fysiska planeringsprocess bör därför komma till stånd. Dessutom bör en särskild utredning se över möjligheten att, vid betydande infrastrukturprojekt av nationellt intresse, tillåta att besluta om så kallade anläggningslagar enligt dansk förebild. Detta måtte ge regeringen tillkänna.
mot · H7021073 · 2019-10-01 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att kopparnätet i regel finns kvar till dess att likvärdigt bredband och telefoni kan erbjudas i området och tillkännager detta för regeringen. Regeringen har antagit en ambitiös bredbandsstrategi där det anges att av hushållen ska ha tillgång till bredband om minst 1 Gbit/s, medan resterande bör ha tillgång till minst /s, och bör ha tillgång till minst /s. Det är goda ambitioner även om det saknas konkreta handlingsplaner och resurser för att förverkliga målen. Ett problem i sammanhanget utgör de hushåll som har sin telefoni och uppkoppling via kopparnätet och ADSL. I samband med att monterar ned sina kopparledningar kommer nämligen flera orter att bli utan ADSL och därmed minskar antalet hushåll med bredband. För att undvika detta borde därför nedmontering samordnas med fiberutbyggnaden så att hushållen inte blir strandsatta utan telefoni och bredband. Så sker dessvärre inte. menar att det är praktiska skäl som gör att det inte går att ta dessa hänsyn. Många är dock upprörda över situationen, något som bekräftas av klagomålen till PTS, där de fem vanligaste klagomålen berör omställningen till nya, mer framtidssäkra infrastrukturer. Risken är också stor att klagomålen kommer att öka i antal med tanke på att takten i nedmonteringen av kopparnätet kommer att öka. Enligt uppgift var det ca 21 000 abonnemang som var berörda i den första fasen av nedmontering, –2015, medan takten nu kommer att öka till ca 10 000 abonnenter per halvår. Det är också oroväckande att den statliga myndigheten på området, PTS, inte tycks kunna påverka situationen. finns exempel på platser där till och med har beslutat att stänga sina nät , något som PTS säger sig ha försökt avstyra, men utan resultat. Med hänvisning till ovan anser undertecknad att bör ge regeringen i uppdrag att se till att nedmontering av kopparnätet samordnas så att telefoni och fiber eller att annat likvärdigt bredband i regel kan erbjudas i området, innan nedmontering sker. Detta måtte ge regeringen tillkänna.
mot · H7021074 · 2019-10-01 00:00:00 — Minskad hänsyn till anknytning vid utvisning ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur fler utländska brottslingar kan dömas till utvisning genom att det inte tas lika stor hänsyn till anknytningen till när utvisningsfrågan prövas, och detta tillkännager för regeringen. har kartlagt våldtäktsdomarna från . av de dömda är födda utomlands. I de fall då offer och förövare inte känner varandra är siffran . Enligt Brå utvisas av icke svenska medborgare som är folkbokförda i och som dömts för våldtäkt – . För grov misshandel är siffran . Det är viktigt att kunna föra en saklig diskussion kring anledningarna till siffrorna. Utan att misstänkliggöra hela grupper behöver vi kunna prata om och problematisera överrepresentationen. För att lösa problem måste man också våga prata om dem. Utvisning är ett viktigt politiskt verktyg för att visa vilka värderingar som styr vårt samhälle. Jag tror att det både är preventivt och förhindrar fler brott. Det verktyget borde användas mer. Straffvärdet för våldtäkt är . Trots att utvisning kan ske vid fängelse i straffvärde används inte detta i så stor utsträckning som man kan tro. Detta på grund av att det tas stor hänsyn till gärningsmannens anknytning till . Gärningsmannens anknytning till bör spela en väsentligt mindre roll vid bedömningen av om utvisning ska ske. Då kan fler våldtäktsmän dömas till utvisning. Vi bör därför se över regleringen för utvisning och därtill ta mindre hänsyn till anknytning vid utvisningsprövningen.
mot · H7021075 · 2019-10-01 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över reglerna kring utbetalning för kostnader för tolk i syfte att öka medfinansieringsgraden för den som anser sig vara i behov av tolk, och detta tillkännager för regeringen. Kostnaderna för tolkning inom hälso- och sjukvården, , våra statliga myndigheter och inom rättsväsendet har ökat drastiskt . Förvaltningslagens 8 § fastslår att när en myndighet har att göra med någon som inte behärskar svenska eller som är allvarligt hörsel- eller talskadad, bör myndigheten vid behov anlita tolk. Kostnaderna för tolk betalas av allmänna medel. betalade ut för tolkkostnader. Arbetsförmedlingen uppgav att de utbetalat ca . Även andra myndigheter som , , , m.fl. använder sig av tolkar i sin verksamhet. Det är inte orimligt att förvänta sig att kostnaderna för tolkar, med anledning av flyktingkris, kommer att visa på en kraftig uppgång. Bara i Domstolar har kostnaden för användande av tolk i rättegångar kring brott mot person ökat från 13 miljoner till över 30 miljoner . Beräkningar av den totala kostnaden för stat, landsting och kommun beräknas i vissa till ett flertal miljarder kronor. Rätten till tolk är en grundläggande rättighet för att en individ på bästa sätt skall kunna vara en del av samhället. En patient måste t.ex. förstå vad en läkare eller sjuksköterska säger, en misstänkt måste förstå de anklagelser som riktas mot densamme och myndighetspersonal måste kunna avge beslut som berörd klient förstår. Många anser nog också att detta förfarande är riktigt. Frågan är dock när kostnaderna för tolk endast bör åläggas det allmänna. Få kan argumentera mot att en nyanländ flykting är i stort behov av tolk och att det allmänna bör ta kostnaden. Men hur är det med en person som varit i i kanske tre eller eller under ? Är det då fortfarande rimligt att skattemedel bekostar hela kostnaden för tolk? Kostnaden för anlitande av tolk bör i större utsträckning åläggas den enskilde om denne haft möjlighet och skälig tid på sig att lära sig det svenska språket. Detta medför såväl ett större incitament för personen att skyndsamt lära sig svenska som att statens tolkkostnader kan begränsas. Rätten till tolk bör fortsatt vara en grundläggande rättighet, men det är orimligt att den rättigheten inte begränsas till dem som är i faktiskt behov av hjälp eller inte har möjlighet att påverka sin egen situation i syfte att minimera behovet av tolk. Genom ökade incitament att lära sig svenska och därmed klara sig utan tolk vinner såväl individen som samhället.
mot · H7021076 · 2019-10-01 00:00:00 — Mer lönsamt att ha arbetat ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det i pensionssystemet måste löna sig i högre grad att ha arbetat och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheten att tillsätta en extern utredning som utvärderar pensionsreformen i sin helhet, och detta tillkännager för regeringen. Det är en styrka att vi i i flera politiska frågor har breda överenskommelser som är hållbara . Detta är särskilt viktigt i sakfrågor som påverkar många människor och näringslivet , exempelvis utbildning, energiförsörjning och pensionssystemet. Det är dock olyckligt och farligt om sådana överenskommelser hamnar i låsta lägen, vilket kan missgynna individer såväl som genomförandet av nödvändiga reformer. som mindre brister måste kunna åtgärdas på ganska så måste också stora reformer utvärderas i sin helhet . När det gäller pensionssystemet har det från flera håll konstaterats att det svenska pensionssystemet är finansiellt tillförlitligt, och systemet har fungerat väl i det avseendet. Men den andra sidan av myntet, den sociala dimensionen av pensionssystemet, framstår enligt flera rapporter och studier i vissa delar som mindre lyckad. Med andra ord, pensionsnivåerna hamnar i många fall på för låga nivåer för att kunna ge en rimlig levnadsnivå . Både och har konstaterat att antalet äldre med låg ekonomisk standard kommer att öka om inget görs. Det är särskilt bekymmersamt att ett helt arbetsliv inte ger mycket tillskott i pension, jämfört med en person som varit arbetslös. Detta är inte rimligt. Likväl som det ska löna sig att arbeta jämfört med att inte arbeta måste det vara självklart att det i pensionskuvertet ska löna sig att ha arbetat. Det finns en del människor som kan och vill arbeta längre, vilket kan vara ett sätt att höja sin pension, och detta bör stimuleras. Men det finns också många som av olika skäl inte kan jobba vidare. Dessutom har redan EU:s högsta sysselsättningssiffror och högst antal år i arbetslivet. En stor och växande andel svenskar i arbetsför ålder oroar sig för att pensionen inte ska räcka till , som dagens äldre har fått det allt tuffare ekonomiskt i det nya pensionssystemet. Detta sänker människors tillit till systemet, vilket är olyckligt när vi vet att det fungerar väl ur finansiell synvinkel – men mindre väl när det gäller den sociala delen. Det har gått drygt två decennier sedan det svenska pensionssystemet reformerades. Man kan nu konstatera att det för alltför många pensionärer tyvärr inte lönat sig tillräckligt mycket att ha arbetat. Förändringar behövs så att det i pensionssystemet lönar sig i högre grad att ha arbetat. Vi har också förmånen att kunna titta på hur andra länder har löst liknande problem och ta lärdom av detta. Stora reformer, som av pensionssystem, bör genomgå en genomgripande utvärdering . I detta fall bör en fullständig utvärdering göras externt av utomstående, gärna internationella, experter som kan ta in lärdomar från andra länders liknande arbete. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H7021078 · 2019-10-01 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga huruvida samtliga statliga, regionala samt kommunala myndigheter och organisationer som arbetar med krisberedskap ska åläggas att införa telekommunikationssystemet och tillkännager detta för regeringen. Under en kris ställs höga krav på att alla berörda parter kan samtala med varandra på enklaste och effektivaste sätt. Inom krisberedskapen återfinns otaliga aktörer som alla har sin uppgift att fylla för att bästa resultat skall kunna uppnås. Hur förberedda alla myndigheter eller organisationer än är på att hantera en uppkommen kris, så kan allt gå i stöpet om kommunikationen mellan dem brister. använder sig många myndigheter och organisationer av kommunikationssystemet , inom såväl kommunala som statliga verksamheter. Detta är mycket bra och ger en god grund för fortsatt gemensamt arbete inom bl.a. krisberedskapen. En del organisationer använder sig dock inte utav utan har egna lösningar avseende kommunikation inom sitt respektive verksamhetsområde. Detta medför att vid en samlad insats så kan olika kommunikationssystem först behöva samordnas vilket kan leda till att viktig tid förloras. Jag anser att det är rimligt att samtliga statliga, regionala och kommunala organisationer som arbetar med krisberedskap bör ha samma kommunikationsnät. Då uppnås bästa möjlighet till kommunikation och samordning, vilket är mycket positivt då dessa organisationer har ytterst viktiga uppgifter.
mot · H7021079 · 2019-10-01 00:00:00 — Inför mer rättvisa i bostadstillägget ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att utreda en förändring av reglerna för förmögenhet i bostadstillägget till pensionärer och tillkännager detta för regeringen. Bostadstillägget till pensionärer är en del av pensionssystemet riktat till äldre med låga inkomster. Detta för att kunna efterfråga en god bostad som passar även när man har en låg pension. Nära 300 000 pensionärer har rätt till bostadstillägg, varav många är ensamstående och majoriteten är kvinnor. Men det är ett bekymmer att en del pensionärer trots en låg pension inte får rätt till bostadstillägg. I flera fall beror detta på att man är gift med en make eller maka med relativt god pension och då beaktas hela hushållets inkomster, vilket kan tyckas rimligt. Men det finns också en hel del som inte får bostadstillägg på grund av att de som löntagare exempelvis lagt undan till en liten ekonomisk buffert. Det bör snarare betraktas som positivt att man har arbetat och skaffat sig någon form av mindre ekonomiskt skydd inför livet som pensionär. Detta beror på att det finns en förmögenhetsgräns i bostadstillägget på ; därefter ska den så kallade förmögenheten tas upp som inkomst. Här ingår såväl arv som pengar på banken eller för den delen ett mindre fritidshus eller en kolonistuga. Dessa regler och gränser har dessutom varit oförändrade . I praktiken betyder detta att den som arbetat och sparat ihop pengar eller skaffat ett mindre fritidshus straffas genom att nekas bostadstillägg. Den som däremot inte lagt undan pengar för oförutsedda utgifter eller som använt sitt sparade kapital till konsumtion får rätt till bostadstillägg. Med tanke på att den allmänna pensionen generellt är lägre än förutspått och att man då är i behov av en buffert är det anmärkningsvärt att staten på detta sätt bestraffar de som faktiskt skaffat sig någon form av buffert inför livet som pensionär. Som exempel kan tas en ensamstående pensionär, med pensionsnivå motsvarande genomsnittet för kvinnor, som arbetat hela sitt liv och som antingen lagt undan pengar eller äger en liten sommarstuga. Denna får då, efter att ha nekats bostadstillägg, en disponibel inkomst som blir lägre än en garantipensionär med fullt bostadstillägg. Pensionären med en ekonomisk buffert får då en inkomst som hamnar under gränsen för risk för fattigdom. Det är både orimligt och orättvist att den som arbetar hela livet och skaffar sig en buffert för olika oförutsedda utgifter eller äger en liten sommarstuga inte kan få bostadstillägg, trots en låg pension. I rena pengar betyder dagens regler att denna pensionär får en inkomst som blir lägre än pensionen för en som aldrig arbetat. Snarare bör det ses som positivt att man har arbetat och skaffat sig någon form av mindre ekonomisk buffert inför livet som pensionär. Som reglerna är utformade upplevs det hela som orättvist. Det bör vara självklart att man som pensionär med låg eller medelhög pension inte ska bestraffas för att man har någon form av mindre ekonomisk buffert. Möjligheterna till en översyn av förmögenhetsreglerna för bostadstillägget till pensionärer bör därför ses över.
mot · H7021081 · 2019-10-01 00:00:00 — Fler alternativ till finansiering av infrastrukturen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att undersöka fler tänkbara alternativa finansieringslösningar för investeringar i framtidens infrastruktur och tillkännager detta för regeringen. Alla infrastruktursatsningar är ofta både omfattande och resurskrävande, och det krävs ständiga prioriteringar mellan olika projekt som behöver utföras. bör som många andra länder i världen se över hur man kan hitta andra alternativa finansieringslösningar för att få till stånd de investeringar som krävs. Detta kan vara en viktig pusselbit för att möjliggöra att projekt kan bli verklighet inom kortare tidsram än om staten själv ska finansiera hela projektet.