mot · H7022774 · 2019-10-03 00:00:00 — Vid implementeringen av vapendirektivet 1996 valde att behålla kravet på införseltillstånd, bland annat mot bakgrund av att det finns medlemsstater som inte uppnår samma höga skyddsnivå i sin lagstiftning som vad gäller exempelvis kontroll och tillståndskrav för innehav av skjutvapen. Införseltillstånd krävs dock inte för jägare från , eller . Handläggningstiderna för att få ett införseltillstånd för sitt jaktvapen är ofta långa och processen är dyr, vilket gör det mycket svårt att planera jakt i för den som tar med sig eget vapen. beslöt att tillkännage för regeringen som sin mening att regeringen bör ta initiativ till en översyn av reglerna om europeiskt skjutvapenpass och reglerna om införseltillstånd[4]. Vi förutsätter att detta genomförs. har hundratals jakthandlare tvingats stänga, ofta till följd av krav på att verksamheten måste ha ett visst antal transaktioner för att få sälja vapen. Utan möjlighet att sälja vapen och ammunition uteblir också försäljningen av andra varor. Småföretagande inom jakthandel bör i stället uppmuntras eftersom det skapar arbetstillfällen. Att jakt- och vapenhandeln slås ut är något som främst drabbar landsbygden. Inrätta en jakt- och viltvårdsmyndighet Ett problem i dagens viltförvaltning är att frågorna hanteras av olika myndigheter, bland annat , länsstyrelserna och polisen. , liksom en majoritet i , har föreslagit att en ny myndighet bildas som kan ta ett samlat ansvar för jakt- och viltvårdsfrågorna. har vid upprepade tillfällen gjort tillkännagivanden till regeringen om att en sådan myndighet ska bildas men ingenting har hänt. föreslår återigen att en jakt- och viltvårdsmyndighet bildas. Det är anmärkningsvärt att regeringen trotsat beslut i frågan. Återställ balansen i viltförvaltningsdelegationerna ändrade den rödgröna regeringen sammansättningen i Viltförvaltningsdelegationerna vid landets länsstyrelser. Därigenom fick miljö- och naturvårdsintresset ett oproportionerligt inflytande i förhållande till jaktintresset. Balansen i viltförvaltningsdelegationernas sammansättning bör återställas. Viltförvaltningsdelegationerna är en viktig del i en decentraliserad och regionaliserad viltförvaltning. Därmed måste de ha beslutanderätt och tydligt mandat i frågor de har att hantera. Vi ser hur ansvarig myndighet, , ibland överprövar delegationernas beslut. Detta urholkar deras legitimitet och vilja att jobba. Det bör dessutom ske en översyn av hur viltförvaltningsdelegationerna har fungerat för att vi ska kunna utveckla och förstärka deras roll i den decentraliserade och regionala viltförvaltningen. Förläng tiden för uppdrag har utfört det som då kallades det allmänna uppdraget, jakt- och viltvårdsuppdraget. bildades också Viltvårdsfonden, som förvaltas av Kammarkollegiet. Viltvårdsfonden finansieras genom viltvårdsavgiften, som infördes och är obligatorisk för alla som jagar i . är viltvårdsavgiften per jaktår. får pengar ur Viltvårdsfonden för sitt arbete med jakt- och viltvårdsuppdraget. tas beslut om utbetalningar från Viltvårdsfonden i taget, vilket skapar viss kortsiktighet. Det är rimligt att beslut om finansiering av jakt- och viltvårdsuppdraget fattas i taget. Det blir då lättare att planera verksamheten. Viltvårdsfonden ska inte finansiera jaktfientliga organisationer Från Viltvårdsfonden får även vissa organisationer som motarbetar jakt bidrag. Detta bör stoppas. Det är inte rimligt att alla jägare ska tvingas finansiera en verksamhet som motarbetar deras intresse. [1] Avsättning av svenskt vildsvinskött – remiss dnr 2018/02334 . [2] protokoll 2018/19:108. [3] Se exempelvis E Lakomaa (2013), i . [4] protokoll 2018/19:108.