kam-ar · H6C120190604ar · 2019-06-04 13:00:00 — Men personerna måste också, som några varit inne på här tidigare, ha god förmåga att samarbeta och förhandla och ha bred bakgrund och kompetens. lär det behövas tre olika partigrupper som kan samarbeta för att få majoritet. Hur ser statsministern på möjligheterna nu när man sonderar inför tillsättandet av topposterna? Jag antar att statsministern kommer att förorda någon, och jag vill ställa frågan som några varit inne på: Kommer statsministern att officiellt tala om vilka han vill se på dessa topposter, och kommer vi att få se någon kvinna? Jag delar synen på valdeltagandet. gäller det att ta medborgarnas röster på allvar och se att detta är en organisation, ett samarbete, som bidrar till att förbättra människors vardag. Det är ytterst det den ska vara till för. Ett sätt att göra detta är det som är inne på. Vi håller samman, men vi kan också ha olika typer av samarbeten och gå i lite olika takt så länge det inte skadar helheten. Schengen och eurosamarbetet är exempel på det, och det kommer att vara likadant med försvarssamarbetet. När det gäller partigrupperna behövs det minst tre. Det är därför vill se till helheten: Går det att få ihop ett paket där man tillgodoser intressena, inklusive könsperspektivet? Men jag ska tillbaka till . Ska jag förespråka någon ska jag först tillbaka till . Jag kommer att inleda en diskussion med i hans takt, så att säga. Han kommer att börja med parlamentet; sedan blir det medlemsstaterna. Det kommer att bli mängder av diskussioner mellan medlemsstater, mellan Europeiska rådets ordförande och medlemsstaterna och så vidare. Men det avgörande är att innan vi sätter ned någon fot ska vi tillbaka till . Där är jag inte . Tack för svaret! STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Vi vill ju inte se en brexitprocess i fler länder. Det tror jag att vi är överens med statsministern om. Men det är viktigt att dessa personer nu genomför den strategiska agendan. För del hoppas jag också att statsministern är tydlig med att den strategiska agendan inte får svälla och bli så stor att EU-budgeten gör att får öka sitt bidrag med 15-17 miljarder. Det känns ohållbart, och då tror jag att vi verkligen skulle få svenska folket emot oss. Hur ser statsministern på möjligheten att kombinera personer som vill genomföra den strategiska agendan med att hålla budgeten begränsad? Det som beslutar är ju det som gäller. Alla som väljs till olika topposter måste hålla sig till den agendan. Som jag sa tidigare tänker också i de termerna. Han ser på agendan och vad den kan komma att innehålla. Vi har diskuterat några saker preliminärt men inte fastställt den. När den fastställs, förhoppningsvis , måste den passa ihop med dem som tillsätts. De personerna måste ju driva den agendan; något annat uppdrag kan inte finnas. Vad gäller budgeten har jag sagt tydligt att denna ökning med 15-17 miljarder, , inte kommer att ske för vår del. Det vet alla om. Men vi måste fortsätta diskutera hur nettoresultatet blir det bästa möjliga för . Det är där vi måste landa, och det kommer att bli nog så svårt. Tack så mycket, statsministern, för redogörelsen! Som många har pekat på var det ett högt valdeltagande , vilket gläder en liberal. måste vi erkänna att vi inte hade tyckt att ett sådant valdeltagande var någon höjdare om det hade varit i till exempel . Men under rådande förutsättningar var det ändå bra. Det var också med underbar lättnad jag insåg att utfallet av detta val var tydligt liberalt och pro Europeiska unionen. Kanske var brexit vår bästa valarbetare. Att se hur det ser ut i just nu och alla frågetecken som finns där har skrämt människor, och man har kanske insett vad vi faktiskt har. Som bekant är det ibland svårt att inse vad vi har - det är det där med kossan och båset. Naturligtvis fastnar vi svenskar i detta med könsbalansen. Jag tycker att det är otroligt viktigt, och jag tycker att frågeställningen som dök upp från ytterligare visar på hur viktigt det är för oss som faktiskt är överens om att intelligensen är jämnt fördelad över könen men att metoderna för urval inte är jämnt fördelade över könen. Jag är glad att vi har en statsminister som står pall där, i allra högsta grad. Jag läste i nyhetsflödet att Macron och tydligen är oeniga - enligt mediernas rapportering, då - när det gäller kommissionsordförandens meriter. Macron vill ha en ordförande med regeringserfarenhet medan vill ha en ordförande med erfarenhet av . Var detta någonting som färgade diskussionen, eller tror statsministern att vi kan nå enighet i frågan? Så gick inte diskussionen på mötet, men jag kan ana att det har varit en diskussion av det skälet att man då kommer tillbaka till vilka som är kandidater. Det är det som speglas, och det är det som gör uppgift så oerhört svår. Det finns många intressen här, men jag upprepar än en gång att fempositionspusslet ändå kan vara ett hjälpmedel att hitta rätt balans. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag tror alltså att svaret på fråga är att det mycket väl kan ha varit en diskussion. Under Europiska rådets möte fördes inte den diskussionen, men den kan ha förts av det skälet. Om man snävar in den principiella diskussionen förstår man snart att det är vissa personer som efterfrågas när kriterierna anges. Nej, det är väl ingen som avundas Tusk . Dessutom har han tydligen sagt att minst två av de fem ska vara kvinnor, så han har mycket att arbeta med. Samtalen rörande den strategiska agendan och rörande alla dessa utnämningar ska tydligen ske parallellt. Då är det precis som statsministern sa - man måste beakta att de fem måste passa in i hur den strategiska agendan kommer att utformas. Det här är lite koka soppa på en spik, men kan statsministern se om detta över huvud taget är görbart? Kommer man att kunna föra dessa diskussioner parallellt med varandra, och kan de tillföra till varandra och vara en hjälp i stället för att stjälpa hela diskussionen? Det är en klok fråga. Vi hade en preliminär diskussion i om den strategiska agendan och strategin. Där fick vi en bild, och har samlat ihop vad som är det viktigaste. Faran är den som var inne på: Det kan bli för mycket i agendan om allting ska in. Någonstans har vi alltså en grov bild, men det är inte beslutat förrän det är beslutat. Det kan faktiskt, som säger, vara lite försvårande i den meningen. Min bedömning är ändå att det går att kombinera dessa diskussioner. Vi får också ut förslaget till slutsatser, där det framgår hur man tänker vad gäller exempelvis strategin. Oavsett vad måste de som väljs till de olika topposterna förhålla sig till den strategi som har satt upp. Tack, statsministern, för återrapporten! Vi befinner oss just nu i världens mest jämställda parlament, mycket tack vare att Socialdemokraterna införde könskvotering som en metod för att åstadkomma varvade listor inför valet . För oss är det självklart att det ska vara en jämställd representation och att detta också måste vara målet i EU. Det sas också tidigare att sedan inträdet i EU 1995 har nominerat kvinnliga kommissionärer. Men är endast 9 av 28 kommissionärer kvinnor - en knapp tredjedel. Vi socialdemokrater drev under årets valrörelse frågan om en jämställd kommission. Kravet från oss har varit att varje land ska nominera en man och en kvinna till posterna som kommissionär. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Hur ser statsministern på möjligheten att vi får en kommission med åtminstone kvinnliga kommissionärer? Hur ska vi hantera situationen om vissa länder motsätter sig det kravet? Detta är en av huvudfrågorna och måste så vara. Det gäller nämligen att flytta fram positionerna. berättade att han, när han blev kommissionsordförande och skulle sätta ihop sin kommission, fick börja med att skicka tillbaka ett antal nomineringar till länder som aldrig kom med någon kvinnlig kandidat. Hade han bara gått på de första nomineringarna hade han haft ännu färre kvinnor än en tredjedel. Så illa var det. Han skickade tillbaka och sa: Det måste komma fler kvinnliga kandidater - annars får vi ingen kommission. Jag tror att det måste fortsätta i den riktningen. Sedan är det upp till den som väljs som kommissionsordförande. Det är därför viktigt att vi ger det klara budskapet att det är så en kommission måste sättas ihop. Det är ändå - vi måste visa att vi har kommit längre än att en tredjedel skulle vara acceptabelt. Vi tänker naturligtvis från svensk sida samla så många likatänkande som möjligt och upprätthålla detta budskap så att inte den parametern faller bort och man bara ser till partigrupper och geografi. Den parametern måste vara med tillsammans med de andra, när det gäller både de fem topposterna och kommissionen. Ytterst är det kommissionens ordförande som lägger fram ett förslag gällande kommissionärer för parlamentet. Jag hoppas också att parlamentet kan vara väldigt tydligt och säga till. Det är där man ska frågas ut och ska göra sig gällande och berätta vad man vill. Då kan också parlamentet säga att det vill se en bättre fördelning. Tack för svaret! Jag har ingen ytterligare fråga, utan jag hoppas helt enkelt att vi får jämställda framgångar framöver! Jag delar uppfattningen helt. Tack, statsministern, för närvaron här och rapporten! Min fråga gäller situationen efter det att det beslutats om de fem posterna; jag tänker på den sociala dimensionen av Europeiska unionen. Vi hade en väldigt intressant konferens i , där du ledde arbetet. Vi hade en valrörelse som egentligen var mycket förvirrad på denna punkt: vad man kan kräva av EU när det gäller social hänsyn i arbetet. Men detta är ett område där vi har ett bidrag att ge, och det skulle vara intressant att höra hur du bedömer möjligheterna att verkligen göra något av den sociala dimensionen av EU:s program. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag menar att detta är en avgörande fråga för EU:s framtid: att det finns förtroende och tillit och att organisationen också ytterst är till för medlemsstaternas invånare, medborgarna. Det är de som ska fara väl av detta - alla människor, inte bara några. Jag tycker därför att den sociala pelaren är av den kalibern att den pressar alla länder. Ni måste tänka till nu när det gäller jämställdhetsfrågor, utbildningsmöjligheter, tillgång till jobb, säkra jobb och så vidare. Vi följer den utvecklingen och hjälps åt att utbyta erfarenheter och sätta mål utifrån respektive lands lagstiftning. Hela poängen är nämligen att man gör både och. Jag uppfattar att det nu finns en starkare insikt bland fler medlemsländer. Bara det faktum att vi fick den uppslutning som vi fick säger något om att det är fler som vill detta, oavsett partigrupp. De ser behovet av att göra något som ökar den sociala tilliten och tilltron till EU som ett verktyg för att förbättra människors vardag. Med detta sagt är det inte så att alla står upp och jublar. Men vi måste göra detta, för det gäller också frågan om länders ansvar för sina medborgare. Det faktum att flera tusen åker till andra länder för att sitta på gatan och tigga säger något om hur de har det hemma, om de väljer det livet. Min bedömning är att det finns en starkare förståelse och insikt om att dessa frågor är nog så viktiga. De måste också in i strategin så att vi nu fullföljer och visar att EU inte bara är för kapital och storföretag utan ytterst är till för människorna. Jag har bara en kort kommentar. Jag tror att det finns ett väldigt tydligt samband: EU måste vara mer aktivt på detta område även för att motverka populistiska strömningar i . Det finns ett samband där, och det kanske vi även här hemma skulle försöka förklara tydligare. Diskussionen tycks ha fastnat i att vi riskerar att fatta beslut på internationell nivå som vi borde fatta här på svensk nivå. Det finns ingen motsättning där. Så vi har nog en uppgift här hemma också i detta avseende. Jag delar den uppfattningen. Med den sociala pelaren förändrades ju inget beslutsmandat, utan det ser precis likadant ut. Ska detta förändras måste fördraget förändras. Men det är ändå viktigt att vi hjälps åt med att öka människors utbildningsmöjligheter. Bara en sådan sak är helt avgörande på en arbetsmarknad som kommer att förändras i allt snabbare takt. Huvudansvaret ligger på nationalstaten, men vi kan säkert hjälpas åt och hitta framgångsmöjligheter, framtidsutsikter och framtidshopp för människor. Det är där det ligger: Vad är hoppet? Där ska EU inte ses som ett hinder utan vara en möjlighet. Återrapporteringen var härmed avslutad.