kam-fs · H6C120190328fs · 2019-03-28 14:00:00 — Min bedömning är att vi både kan och ska se till att få fram de beslut som är nödvändiga, men jag tror tyvärr inte att detta räcker. Kanske finns det anledning att titta över hur systemet fungerar, för att värna miljöintresset, klimatintresset, människors intresse och vårt intresse av att kunna göra ett gott jobb. Detta gör jag gärna tillsammans med . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund I den allmänna debatten får man höra regeringspartierna hävda att konfessionella friskolor är en del av ett stort samhällsproblem som bidrar till elevers utanförskap, ökad segregation, intolerans, extremism och vanvård. Civilminister var en av dem som i valrörelsen spädde på denna bild och jämförde våra konfessionella skolor med den imamskola han själv tvingades gå i som barn. Jag menar att det inte finns något som pekar på att religiösa friskolor, varav de flesta är kristna, skulle bidra mer till problematiken än kommunala skolor eller andra friskolor. Det är snarare tvärtom. De allra flesta religiösa friskolor drivs av en huvudman vars skolor oftast har en bred blandning av nationaliteter, religionstillhörigheter och så vidare. Varför driver regeringen en begränsning av valfriheten med hjälp av en felaktig bild av verkligheten? Tack, , för en viktig fråga! Regeringens utgångspunkt, som också framgår av januariavtalet, är att de svenska skolorna ska bedrivas utan konfessionella eller religiösa inslag, att vi ska vara en sekulär stat, att den svenska skolan ska vara sekulär och erbjuda alla elever möjlighet att fritt välja religion och fritt få möjlighet att bilda sig en uppfattning om religiösa och filosofiska frågor och att skolan ska vara en mötesplats för människor med olika bakgrund. Jag är övertygad om att det är rätt väg som regeringen och samarbetspartierna har valt, och ett bra första steg är att sätta stopp för nyetableringen av religiösa friskolor. Tack för svaret! Jag instämmer i allt du säger, , och jag menar att den ordning och de verktyg vi har för att kontrollera skolor och se till att de följer både skollag och läroplan är en tillräcklig verktygslåda. Jag blir snarare orolig när vi klistrar etiketter på varandra och onyanserat spär på fördomar. När kartan inte stämmer med verkligheten går politiken vilse, och detta tycker jag är tydligt i denna fråga. Jag är övertygad om att vi måste ställa oss frågan om fler religiösa friskolor leder till att vi får mindre segregation i vårt samhälle och om fler religiösa friskolor leder till att barn och ungdomar får möjlighet att fritt välja religion, livsstil och filosofisk inriktning. Det är ändå en skyldighet som vi har gentemot våra barn och ungdomar att ge dem denna frihet och se till att skolan är en mötesplats. Min fråga går till arbetsmarknadsminister . i har gjort en granskning som visar hur företagare i har lurat sina anställda, förfalskat fakturor och fått ersättning från Arbetsförmedlingen, trots att företaget hade stora skatteskulder. Omsättningen av personal har varit stor, och flera anställda har vittnat om oklara anställningsförhållanden, långa arbetsveckor, uteblivet handledarstöd och förvägrad semester. Samma företagare plockade RUT-pengar från både sin egen personal och personalens anhöriga. I den affärsmodell som i granskat har pengarna i huvudsak använts för att täcka lönekostnader och köpa in antikviteter i utbyte mot exempelvis flytt- och städtjänster. Min fråga är: Vad gör regeringen för att stävja missbruket av RUT- och ROT-avdrag? fråga är oerhört viktig och allvarlig. Det är stötande och allvarligt för tilltron till samhället när oseriösa och rent kriminella företag kan sko sig på detta sätt på skattebetalarnas bekostnad. När det gäller fusk med anställningsstöd vill regeringen skärpa kontrollen av dem som utnyttjar sådant stöd. Detta kommer att underlättas när vi får månadsuppgifter, och det kan underlättas av de förslag som regeringen har fått och som gäller att kunna göra en annan kontroll för att säkerställa tillträde till andra myndigheters register så att Arbetsförmedlingen kan utöva en mer effektiv kontroll. Det argumenteras ofta för att RUT-avdrag ska underlätta för att människor som står långt från arbetsmarknaden ska kunna få arbete och för att fler sådana jobb ska växa fram. När man i stället skattefuskar så att människor skor sig är det en viktig fråga för finansministern, som redan har prioriterat många frågor för att komma åt skattefusk. Personligen tycker jag att det är bra att företag kan få stöd för att anställa människor som annars har svårt att få jobb. Men det är väldigt dåligt när det fuskas med stöden. Min följdfråga är: Vad gör regeringen för att förbättra granskningen och kontrollen av de företag som uppbär ersättning från staten i form av lönebidrag? Vi planerar att förbättra möjligheterna för Arbetsförmedlingen att skärpa kontrollen av företag som får lönestöd och därmed får del av stora skattemedel som är viktiga för att människor ska kunna få ett arbete som de annars inte hade fått. De företag som fuskar på ett kriminellt sätt, missutnyttjar regelverket och skor sig på skattebetalarnas bekostnad försvårar situationen för alla de arbetsgivare - majoriteten av dem - som följer regelverket och som använder anställningsstöd på det sätt som är avsett. Jag vill rikta min fråga till näringsminister . Säkerhetspolisens årsrapport pekar tydligt ut att det kinesiska industrispionaget utgör ett allt större hot mot det svenska näringslivet. presenterades även en rapport från FOI, där man menar att dessa kinesiska stölder av teknologi kommer att påverka ekonomiskt och även kommer att påverka de svenska företagens konkurrenskraft. Det finns redan exempel på företag som har valt att flytta ut sin forsknings- och utvecklingsverksamhet i till andra länder, eftersom skyddet mot industrispionage i uppfattas som för dåligt. Med anledning av detta vill jag fråga näringsministern om han delar Säpos uppfattning att det kinesiska industrispionaget ökar i styrka och omfattning och om han i så fall kommer att vidta några åtgärder mot detta för att skydda det svenska näringslivet. Vi lever i där vi ser en mycket stark teknisk utveckling som innebär att vi kommer att få en total digitalisering av vår industri, förstås, men också av vårt samhälle. Det är i grunden någonting mycket positivt. Det ökar effektiviteten och styrbarheten på ett sätt som vi inte ens kunde drömma om för . Det kommer naturligtvis också att öka produktiviteten, vilket är bra för vårt land. För finns det egentligen inte några om och men; det är den väg som vi måste gå för att hävda vår konkurrenskraft. Baksidan av det är precis det som tar upp och som Säkerhetspolisen och FOI naturligtvis pekar på. Det ökar naturligtvis också sårbarheten, eftersom dessa effektiva verktyg kan användas för flera olika saker. Detta måste vi inte bara se upp med utan aktivt jobba med, både i det offentliga och tillsammans med det svenska näringslivet, för att minimera möjligheterna för andra att komma åt det som vi inte vill att de ska kunna komma åt, oavsett om det är eller något annat land. Jag tackar näringsministern för svaret, även om det kanske inte var så konkret just när det gäller åtgärder. Jag vet att en hel del av detta ligger på . Men jag tror att det är oerhört angeläget att också engagerar sig i detta. Det finns en rad åtgärder som man skulle kunna vidta, till exempel att säkra åtgärder mot utländska investeringar i kritisk infrastruktur men också att ge svensk säkerhetstjänst möjligheter att till exempel dela information om svenska företag blir utsatta för storskaliga cyberangrepp. Detta är alltså en fråga både för vårt näringsliv och för vår säkerhet. Nej, det var inte så konkret. Och det kanske inte heller är höjden av klokskap att just i denna kammare offentligt uttala alla de åtgärder som Säkerhetspolisen, regeringen eller det privata näringslivet vidtar. Det riskerar att underminera själva syftet. Men jag kan försäkra och dem som lyssnar att vi både och måste göra vårt yttersta för att använda denna teknologi men också för att minimera riskerna såväl för näringslivet som för det offentliga. Min fråga går till arbetsmarknadsminister . För sedan kunde vi ta del av Arbetsförmedlingens , som presenterades av generaldirektör . Där framhåller man att det behövs en nettoinvandring på minst 60 000 personer för att klara den svenska välfärden. Rapporten ifrågasätts kraftigt av både forskare och ekonomer, då man varken tagit hänsyn till framtida sysselsättningsgrad bland invandrare eller hur framtidens arbetsmarknad ser ut gällande strukturomvandling och digitalisering. Man bortser också från de ökade utgifter både för stat och för kommuner som en ökad asylinvandring innebär. Min fråga är därför: Ställer arbetsmarknadsministern sig bakom sin generaldirektörs rapport, eller har hon en annan åsikt i frågan? har en demografisk utmaning, och den är vi redan mitt uppe i. Runt om i vårt land råder brist på rätt arbetskraft, alltså arbetskraft med den kompetens som behövs för de lediga jobben. Det gäller i nästan alla branscher och på flera olika nivåer. Det gäller både människor med högre utbildning och människor med kortare yrkesutbildning. För att kunna åtgärda detta är det många olika saker som behövs. Framför allt behöver vi säkerställa att de som står utanför arbetsmarknaden rustas med utbildning, så att de kan ta de lediga jobben. Där har vi mycket goda resultat av de lokala jobbspår som initierades under den förra mandatperioden. Vi behöver jobba med en bättre hälsa, så att fler kan, vill och orkar jobba ända fram till pensionen. Vi behöver också säkerställa att vi utbildar till rätt yrken. Anser inte ministern att en reglerad och behovsprövad arbetskraftsinvandring är ett betydligt bättre alternativ än en fortsatt massinvandring med dess konsekvenser för samhället? Vi behöver en reglerad arbetskraftsinvandring. Det är viktigt särskilt för nyckelkompetenser på arbetsmarknaden. Till skillnad från anser jag att det är viktigt att står upp för asylrätten. Att vi ger människor på flykt undan krig och helveten en i gör vi inte av arbetsmarknadsskäl utan av humanitära skäl, och det bör vi fortsätta med. Jag vill vända mig till statsrådet . Min fråga är: Vad planerar regeringen att göra för att stärka myndigheters lokala och regionala närvaro runt om i landet? Jag ställer frågan utifrån att vi har sett att myndigheter har centraliserat verksamhet och koncentrerat jobben till större orter. Landsbygden är förloraren. Jag ställer också frågan utifrån att vi nu ser att myndigheter planerar att göra förändringar. Arbetsförmedlingen nämndes här tidigare av . Men Kronofogden är en annan myndighet som har på sin agenda att flytta jobb från mindre orter till större orter. Detta är mycket olyckligt. Landet klyvs, urbaniseringen späs på, servicen försämras och arbetsmarknaden försämras också. Det försvårar för näringslivet att rekrytera om det bara är privata jobb som erbjuds. Jag tackar Per Åsling för frågan och för engagemanget i dessa frågor. Detta engagemang behövs verkligen. Vi har nämligen i - - haft en mycket stark centralisering också i den statliga sektorn. Det var också orsaken till att regeringen under den förra mandatperioden tog initiativ till flera åtgärder, bland annat 21 beslut om omlokalisering av myndigheter till andra delar av landet. Detta blev visserligen ifrågasatt av konservativa högerpartier här inne, men vi är mycket stolta över att denna process kom igång. När det gäller satsningen på servicekontor öppnades bara tio nya servicekontor på de platser som har sämst statlig närvaro. Detta ska fortsätta. har vi på regeringssammanträdet fattat beslut om att ge uppdrag till länsstyrelserna att kartlägga statens servicenärvaro i samtliga 290 kommuner. Hur ser det ut med statens närvaro? Vilka myndigheter finns där? Vilka myndigheter möter medborgarna? Utifrån detta underlag ska vi fatta vidare beslut om åtgärder. Jag ber att få tacka för svaret. Jag tycker att det är bra att regeringen tydligen nu satsar på att titta närmare på hur myndighetsnärvaron är runt om i landet och på nivå. Men det gör att jag också dristar mig till att fråga: Borde då inte regeringen också fatta ett beslut om ett moratorium för att stoppa nedläggning och koncentration av kontor till dess att nya beslut finns på plats? Per Åslings fråga är mycket relevant. En av de saker som vi jobbar med just nu är att säkerställa att vi får en ordentlig styrning av myndigheterna vad gäller beslut om lokalisering. Regeringen har arbetat med lokaliseringsförordningen, som har remitterats. Där finns ett upplägg om hur sådana beslut ska fattas, hur konsekvensanalyser ska göras och hur respektive myndighet ska hantera de här stora besluten. Det handlar ju i slutändan om statens totala närvaro på olika orter. Regeringen avser att återkomma med frågan om lokaliseringsförordningen och styrningen av myndigheterna i denna fråga. Jag har en fråga till statsrådet som gäller sjukförsäkringen, ökade sjukskrivningar på grund av psykisk ohälsa och bristerna i kommunikationen mellan och hälso- och sjukvården. I början av månaden debatterades här i kammaren rapporter rörande bedömningen av arbetsförmåga vid psykisk ohälsa och det försäkringsmedicinska beslutsstödet. Det är för mig uppenbart att det inte fungerar tillräckligt bra . Jag ser tydliga konflikter mellan hälso- och sjukvården och handläggare runt om i landet. Jag ser spår av brister i kommunikationen om sjukskrivningar och sjukintyg i många av de fall runt om i landet där människor upplever sig orättvist behandlade. Min fråga till statsrådet är: Hur arbetar regeringen med dessa frågor ? Det är naturligtvis alldeles oacceptabelt att en medborgare ska behöva fundera på vilken dörr man går in igenom när man behöver hjälp. Man ska få rätt stöd och hjälp från de aktörer som man har behov av. Det kan handla om , som har ett ansvar. Det kan handla om hälso- och sjukvården. Det kan handla om Arbetsförmedlingen, och det kan handla om andra rehabiliteringsaktörer. Det är vårt ansvar att se till att våra myndigheter och aktörer samverkar på ett sätt och organiserar sig på ett sätt som gör att medborgarna kan få det stöd som man kan förvänta sig. Det gäller särskilt, skulle jag vilja säga, när livet vänder och man drabbas av sjukdom. Vi har därför uppdrag, inte minst till men också till Arbetsförmedlingen, om en syn på nolltolerans mot att människor ska behöva hamna mellan stolarna. Vi har också ett dialoguppdrag till när det gäller dialogen med hälso- och sjukvården. Det här måste fungera. Det väntar sig medborgarna, och det är krav som vi ställer. Tack, , för svaret! Jag har en snabb fråga: Vad behöver vi göra närmast här i kammaren för att få ordning på det här? Absolut närmast nu ligger den utredning som pågår, där har ett särskilt uppdrag att se över de delar i sjukförsäkringen som upplevs som kantiga. Vi har också en nationell samordnare i som ser över hela sjukskrivningsprocessen från ax till limpa, som man säger, just för att titta på hur de olika aktörerna samverkar. Han lämnar sitt första delbetänkande . Vi följer detta mycket intresserat. Jag har en fråga till arbetsmarknadsminister som rör arbetsmiljön. Jag vill dock börja med att konstatera att lärarbristen är enorm i . Det är den som antalet arbetslösa lärare ökar. Anledningen till att det ökar är en bristfällig arbetsmiljö. Allt fler säger nämligen upp sig på egen begäran. De gör det av hälsoskäl som är kopplade till arbetsmiljön. Nio av tio lärare hinner inte med sitt uppdrag under ordinarie arbetstid. Lärare lämnar yrket av hälsoskäl - i av lärarbrist. har inte råd att tappa fler bra lärare. Med anledning av detta vill jag fråga vilka åtgärder ministern avser att vidta för att förbättra arbetsmiljön för lärare. Det är en oerhört angelägen fråga som tar upp. Jag känner själv igen den eftersom mitt eget yrke är lärare. Det behövs naturligtvis insatser i skolan för fler anställda och för att förändra läraryrket så att lärare kan koncentrera sig på att vara lärare och avlastas många av de andra arbetsuppgifter som tar en orimligt stor andel av lärarnas arbetstid. Det är någonting som mina kollegor på arbetar med. När det gäller arbetsmiljöfrågorna tog under förra mandatperioden fram nya föreskrifter om organisatorisk och social arbetsmiljö. De har varit mycket användbara, och de används ute på arbetsplatserna. När jag talar med både arbetsgivare och skyddsombud hör jag att deras bedömning är att man har utnyttjat kanske bara hälften av den potential som finns i det nya regelverket. Jag har därför stora förhoppningar om att detta nya regelverk ska kunna bidra till substantiella förbättringar. Precis som vet jag hur det ser ut i skolan, för när jag inte vikarierar som riksdagsledamot här är det där jag befinner mig. Jag möter många lärare. Senast hade jag besök från en skola där lärarna vittnar om de här problemen. Man berättar också om hur lärare står handfallna inför hotet och våldet som eskalerar i skolan. Anmälningarna har dubblerats på bara . Vad avser att göra åt hotet och våldet som lärare får utstå på sin arbetsplats? Det är skolhuvudmännen som är ytterst ansvariga för att säkerställa att man har trygghet ute på skolorna. Regeringen är självklart en partner i detta arbete, inte minst när det gäller resurser till skolsektorn. Det är viktigt att vi kan ha en bra arbetsmiljö i skolorna, både för elever och för lärare. Lärare är ett av de bästa jobb och yrken man kan ha. Men det är också viktigt att vi använder våra lärare så att de får brinna för sitt yrke och inte tyngs av alltför många andra arbetsuppgifter. Jag har en fråga som riktar sig till statsrådet . trädde ny lagstiftning i kraft för spelpolitiken i . Enligt den lag som gäller på området ska marknadsföring av spel till konsumenter vara måttfull. Vad som betraktas som måttfullt ska fastslås genom praxis, men än finns ingen praxis att förhålla sig till. Däri ligger också det problem som vi har sett i med spelreklam som är massiv till sin omfattning och som på sina håll också har aggressiva inslag. Det handlar om spelreklam som knappast kan betraktas som särskilt måttfull av många svenskar - detta trots färsk lagstiftning som har trätt i kraft på området. Säkerligen är det många svenskar som undrar om det var så här det skulle bli med regeringens nya spelreform. Mot bakgrund av detta undrar jag om statsrådet ser att man hade kunnat gör något mer på förhand för att förhindra den omfattning av och aggressivitet i spelreklamen som vi har sett . Tack, , för denna viktiga fråga! Jag är oerhört glad att vi har återtagit kontrollen över spelmarknaden och att vi återigen, , har jurisdiktion över de bolag som bedriver spelverksamhet på den svenska spelmarknaden. Det är en skyldighet vi har gentemot våra medborgare som stat. är regleringen på plats, och processen är igång. Vi har rättsprocesser som handlar om just måttfull marknadsföring. Men regeringen är inte nöjd med läget i spelreklamen. Vi ser en alltför aggressiv marknadsföring av spelverksamhet, och mängden reklam hamnar i direkt konflikt med de syften som lagstiftningen hade. Mot den bakgrunden har vi träffat spelbranschen och framfört att de behöver självreglera. De har fått en tidsfrist. , precis före denna frågestund, hade jag ett möte med spelbranschen då de återkom med sitt svar. Min initiala bedömning är att vi står ett steg närmare en skärpt lagstiftning. Men mer behöver göras. Vi ska skydda våra konsumenter. En hållbar konsumtion är en viktig del i att nå Agenda 2030-målen. Slit-och-släng-samhället är i detta sammanhang ett stort problem. Fenomenet har givetvis många förklaringar. Status och mode är en faktor. Konsumtionshetsen drivs av att ständigt ha det nyaste och det coolaste. För mig är detta som ni ser kanske inte det viktigaste. Ändå drivs även jag in i slit-och-släng-trenden, detta eftersom många varor inte håller måttet. Kvaliteten är helt enkelt dålig. Rätten till reklamation är i detta sammanhang en viktig pusselbit, men som statsrådet känner till är lagstiftningen förvirrande med olika tider och olika regler. Lagstiftningen skapar därmed en väldigt hög tröskel för att den enskilde konsumenten ska få sin rätt och motverkar därmed också Agenda 2030-målen. Därför vill jag fråga statsrådet: Hur kommer statsrådet att agera för att stärka konsumentens rättigheter på detta område? Tack, , för den här viktiga frågan! För oss kommer de konsumentpolitiska och konsumenträttsliga frågorna att vara prioriterade . Det finns ett starkt behov av att förstärka konsumenters skydd, inte bara på spelmarknaden utan generellt. Därför tittar vi också på den fråga som lyfter. Här pågår också EU-lagstiftning, och regeringen deltar självklart aktivt i det arbetet. Vår ambition är att konsumenters skydd även på detta område ska förstärkas. Även om det är EU-harmoniserade områden har vi naturligtvis möjlighet att påverka EU-processen, och det tar vi med oss. I valrörelsen gjorde Socialdemokraterna försök att vinna väljare med bland annat familjeveckan. Trots det gjorde Socialdemokraterna sitt sämsta val . Det är dock inte det dåliga valresultatet jag vill diskutera här utan vad vi tillsammans kan göra för att nå högre jämställdhet och ökad trygghet. Familjevecka låter sympatiskt men är mycket kostsamt. Fullt utnyttjad är kostnaden , och bnp minskar med . Jag skulle gärna vilja få svar på hur statsrådet vill prioritera för att finansiera detta och varför regeringen när det behövs stora trygghetsinvesteringar, fler poliser och kortare vårdköer väljer att prioritera att vuxna, friska människor ska vara hemma från jobbet. Att investera i barnfamiljer är en mycket god investering. I har vi under socialdemokratisk ledning arbetat för att se till att kvinnor ska ha en möjlighet att förena karriär och familj. Vi har gjort det genom världens mest generösa föräldraförsäkring. Vi har gjort det genom att arbeta hårt för att se till att män och kvinnor delar mer lika på ansvaret för barn, hem och familj, bland annat genom vikta månader i föräldraförsäkringen. Detta har resulterat i att nu har en av världens absolut högsta sysselsättningsgrader bland kvinnor. Vad det har bidragit till när det gäller tillväxt i vårt land finns det numera också siffror på. Men vi vet också att många familjer har svårt att få vardagen att gå ihop med heltidsarbete. Föräldrar behöver mer tid tillsammans med sina barn. Därför är en investering i en familjevecka en investering i ett svenskt familjeliv men också i ett ännu starkare . Så är det! Min fråga går till arbetsmarknadsminister . Efter det att kammaren med hjälp av röstade igenom och servettskiss till budget ser vi effekterna. lades ett varsel på 4 500 anställda inom Arbetsförmedlingen. presenterades nyheten att 132 arbetsförmedlingskontor runt om i landet kommer att läggas ned eller förändras. Min fråga till statsrådet är vilket besked vi kan ta med oss när vi åker hem till våra valkretsar och träffar medborgare, arbetssökande, arbetsförmedlingspersonal och andra. Hur ska vi kunna lösa den problematik som uppstår? Den budget som röstade igenom har skapat betydande problem för Arbetsförmedlingen och i förlängningen ännu större problem för de arbetslösa som behöver stöd för att kunna komma in i arbete. Från det att regeringen tillträdde är dock jag ansvarig för verksamheten, och vi kommer att säkerställa att vi ska ha en så bra och väl fungerande arbetsmarknadspolitik som möjligt. Arbetsförmedlingens besked att man tänker stänga 132 kontor menar regeringen är ett förhastat beslut. Regeringen förbereder ett uppdrag till Arbetsförmedlingen om att ta en annan typ av hänsyn i kontorsstrukturen så att vi kan säkerställa en statlig närvaro i hela landet och att Arbetsförmedlingen inte släcker ned kontor innan det finns fungerande alternativ. Med det uppdraget är min bedömning att Arbetsförmedlingen behöver göra ett omtag när det gäller kontorsfrågan. Jobbklyftan mellan inrikes och utrikes födda fortsätter att öka.