kam-ud · H6C120190213ud · 2019-02-13 09:00:00 — Landets invånare lever under förtryck från en repressiv regim som saknar tolerans för minsta tendens till oliktänkande från sina medborgare. I landet riskerar man att inte bara fängslas och sättas i koncentrationsläger för att man har en personlig tro utan också avrättas. Jag förutsätter att vår regering kommer att agera mot de fruktansvärda koncentrationslägren i . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Utrikespolitisk debatt De fasansfulla inbördeskrigen i och angränsande har gått in i en mindre intensiv fas, men situationen är fortfarande svår. Också här har de kristna varit särskilt utsatta. Händelserna i är ett talande exempel på de kristnas utsatta situation i och , som inte kan betecknas som något annat än ett religiöst och kulturellt folkmord. Utrikesminister framhöll i den utrikespolitiska deklarationen att stöder den nya irakiska regeringens reformansträngningar. Att förbättra relationerna mellan landets olika etniska och religiösa grupper, exempelvis de kristna, och kurdernas ställning är avgörande för långsiktig fred och stabilitet i . Det är mycket positivt att åtminstone nämner de kristna i . Så har inte alltid varit fallet i utrikespolitiken i . Men om regeringen menar allvar med att stödja de kristna och andra minoriteter i förutsätter jag att regeringen inom ramen för både biståndspolitiken och utrikespolitiken exempelvis stöder återuppbyggnad och självstyre på och återbyggnad i . riksdag och regeringen borde också visa sitt otvetydiga stöd för de överlevande och erkänna Islamiska statens terrorkampanj i och mot bland annat assyrier, syrianer, druser, kristna, kurder, mandéer, shabaker, shiamuslimer, turkmener och yazidier som ett folkmord. Det är en skam att inte likt och har erkänt detta fruktansvärda brott mot mänskligheten som ett folkmord. Vi hoppas att så kommer att ske. I detta anförande instämde , och (alla SD). Vårt mål är en kärnvapenfri värld, står det i dagens regeringsdeklaration om utrikespolitiken. Vad kan vara en mer angelägen målsättning? Jag tror att detta måste ses som en ödesfråga av samma dignitet som åtgärder mot klimathotet. Att ägna mer kraft åt frågan om hur vi ska möta hotet om ett kärnvapenkrig kräver att vi tittar på vad som faktiskt håller på att hända. Det är helt uppenbart att vi nu står inför en begynnande ny fas av kärnvapenkapprustning. och är på väg att upplösa sin överenskommelse om nedrustning. Vad som sker nu är en modernisering och en effektivisering av kärnvapenarsenalerna i de två länderna. Från rapporteras något liknande. En trend i det här är att investera i en stor mängd tekniska kärnvapen med lägre kraft än de tidigare och som lättare kan användas i fler situationer. Med andra ord: Tröskeln håller på att sänkas. Detta i sin tur ökar risken för en förstaanvändning, det vill säga att en part avfyrar sådana kärnvapen för att vara säker på att motparten inte ges en chans att attackera först. Att detta verkligen kan bli en risk har förstärkts av uttalanden av den amerikanske presidenten . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Utrikespolitisk debatt Den här utvecklingen underminerar i praktiken teorin om den positiva effekten av en ömsesidig avskräckningseffekt, vad som tidigare brukade kallas terrorbalansen. Ett förödande storkrig kan bli följden av missförstånd eller felaktig information om motpartens intentioner. Det nu 50-åriga icke-spridningsavtalet har en klausul om att kärnvapenstaterna ska inleda förhandlingar om nedrustning med sikte på en total avrustning. Förhoppningarna om detta har dock inte infriats. Dessutom har antalet kärnvapenstater ökat och uppgår nu till nio. Faktum är att hela det existerande regelverket kring kärnvapen hotas av avveckling i stället för förstärkning. Det var precis oron för denna utveckling som låg bakom arbetet med en internationell konvention om ett förbud mot kärnvapen. Det var 122 länder som undertecknade det här i FN . Vi deltog och var mycket aktiva i förberedelserna för att få en överenskommelse om formuleringarna i en sådan konvention, och är situationen den att höga förväntningar ställs på just att spela en ledande roll i det fortsatta arbetet på den konventionen. Vi har en historia som har skapat förväntningar i omvärlden, och då är frågan hur vi ställer oss. Det är det som kommer att diskuteras under den remissomgång som vi pratade om . Det har redan lanserats flera missuppfattningar i den här debatten, till och med under dagens lopp. För det första: Den här konventionen innebär inte en kollision med icke-spridningsavtalet . Detta är en missuppfattning. För det andra: Det är inte så att konventionen skulle omöjliggöra en ömsesidig avrustning. Den skulle inte göra det omöjligt med en balanserad avrustning med flera . Tvärtom skulle konventionen om den ratificeras och sprids kunna bidra till ett ökat tryck mot de länder som har kärnvapen. Därmed skulle den alltså kunna tjäna det syfte som vi egentligen är ute efter. För det tredje: Det är heller inte sant att den här konventionen skulle leda till att skulle få en chans att sabotera internationella fördrag, något som har nämnts under debatten. Det handlar om en oerhört viktig fråga, och det verkar som om det egentliga argumentet mot konventionen är att vi är oroliga för att irritera och att det skulle försvåra våra möjligheter att ha ett militärt samarbete med Nato eller med . Jag vill avslutningsvis citera det som jag tror är det starkaste argumentet mot det resonemanget. Det kommer från ingen mindre än , den tidigare utrikesministern och chefen för . Så här skrev han : "Propåer görs om att vi som gengäld för ett fortsatt nära försvarssamarbete med /Nato ska göra avkall på en etablerad oberoende svensk politik som syftar till avspänning och nedrustning. Enligt min mening skulle det varken gagna , eller Nato att vi gav efter för sådana påtryckningar. Vi bör skriva under den nya konventionen, som främst är ett välbehövligt bidrag till att delegitimera kärnvapnen. Särskilt i dagens världsläge." STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Utrikespolitisk debatt Jag tror inte att det är någon som inte önskar sig en kärnvapenfri värld. Det hoppas jag i alla fall. Vi i har varit väldigt tydliga med att vi anser att den här konventionen om kärnvapenförbud är ett slag i luften eftersom ingen kärnvapenbärande stat har undertecknat den eller ens deltagit i arbetet med den. Vi kan tycka vad vi vill om dessa saker, men är de inte med på båten är det svårt att över huvud taget åstadkomma någon skillnad. Dessutom försätter man i ett säkerhetspolitiskt svårt läge om vi skulle underteckna och ratificera den här konventionen. Då skulle vi nämligen inte i en konflikt kunna ta hjälp av ett land eller en allians som har kärnvapen. Vi skulle till exempel inte kunna ta hjälp av och . När jag läser den utrikespolitiska deklarationen får jag uppfattningen att regeringen har svängt i frågan om ratificering. Är det också uppfattning? Jag upplevde det som att utrikesministern mycket tydligt nämnde att vi nu avvaktar remissprocessen. Sedan ska regeringen ta ställning, förhoppningsvis med parlamentets stöd. På den punkten har jag ingenting annat att säga än vad utrikesministern sa. Vad gäller bedömningen av effekten av detta har jag en annan uppfattning än vad ledamoten har. Jag tror att det är väldigt viktigt att det sker en påtryckning mot kärnvapenmakterna att omvärlden inte accepterar en situation där några har dessa kärnvapen och vi andra är beroende av hur de hanterar kärnvapnen. Som jag försökte beskriva i mitt inlägg: Det är en tendens just nu till en sorts kapprustning med kärnvapen som instrument, och detta är hotande. Att ha en bred internationell opinion som markerar att vi inte vill ha en sådan utveckling tror vi skulle påskynda möjligheterna att få en omsvängning i kärnvapenmakternas stater. Jag tycker att det kommer dubbla signaler från regeringspartiet. har ju utrikesministern mer eller mindre velat köra frågan om att ska ratificera den här konventionen ända in i kaklet. Men i dagens utrikespolitiska deklaration skriver man mycket riktigt där att utredningen - som jag också vill betona sågar den här konventionen vid fotknölarna och rekommenderar att den inte ratificeras - har lämnats på remiss. Regeringen skriver dock även så här: "Regeringens mål är fortsatt en kärnvapenfri värld." Detta är bra. Vidare skriver man: "Vi kommer därför att ta ett nytt initiativ och samla en bred krets länder i arbetet för ett delat ansvar för kärnvapennedrustning." Från att ha velat köra frågan om att vi ska ratificera ända in i kaklet upplever jag att man helt plötsligt slagit till reträtt och lyssnat till vad utredningen säger, även om den nu är ute på remiss. för fram en annan åsikt här i talarstolen, att den ska köras in i kaklet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Utrikespolitisk debatt Det här med "kaklet" var inte någon formulering som utrikesministern använde i sin framställning . Hennes linje och budskap här var att vi ska avvakta remissförfarandet och studera de inlägg som kommer där, för det kommer säkert andra inlägg än den typ av inlägg som redan har kommit. Det är viktigt att den här frågan blir analyserad i botten så att vi verkligen vet vad vi gör och helst bygger upp en form av samförstånd över partigränserna i frågan. Ingenting har alltså ändrats där. Personligen tycker jag att det är väldigt viktigt att diskussionen om det här konventionsförslaget blir saklig. Den har inte alltid varit saklig, och det fanns bevis på detta under dagens debatter också. Jag har noterat att det pågår en debatt både här i kammaren och i riksmedierna avseende min motion om att flytta ambassaden från till . Jag anmälde mig därför för att göra en liten redogörelse för hur jag resonerar i den frågan. När vi studerar vår historia, historia, kan vi konstatera att det under pågick krig mellan grannfolken . Varje generation stred med varandra ända och freden då. Vi var på väg att strida med varandra 1905, men då löste vi det utan krig. skulle antagligen inte denna riksdag kunna fatta ett beslut om att vi ska anfalla . Svensken skulle helt enkelt inte resa sig upp. Man skulle fundera på om blivit tokig. Vi har alltså gått från en period då det var helt naturligt att strida med varandra till en period då freden är det självklara. Jag satt i 1998-2002 och hade då förmånen att besöka och även vår nya ambassad i . Det spännande med vår nya ambassad i är att det är fem ambassader på ett område. visar sin enighet, sin ömsesidiga respekt - man skulle till och med kunna använda uttrycket "kärlek" - genom en ambassadkonstruktion som visar på denna enighet. /01 lade jag därför fram en motion i , och jag tror att jag är först i med att ha gjort det, där jag helt enkelt konstaterade att vi borde göra likadant i . Vi borde prata med våra nordiska grannar och visa på det nordiska exemplet utifrån idén om att faktiskt visa på hopp. Det är inte självklart att grannar ska strida med varandra i hur många som helst. Det var självklart för oss. är det inte självklart. Att just flytta vår ambassad och prata med våra grannar och se om vi skulle kunna få till stånd denna Berlinidé för att visa på försoning lade jag fram en motion om 2000. har jag fått förmånen att få komma tillbaka till och har lagt fram en liknande motion . Jag är väldigt glad över att mitt eget parti lyfter fram den här motionen. Jag är också väldigt glad - kanske också lite förvånad - över att även Liberalerna har valt att ansluta sig till den. Jag tror att det är viktigt att vi i och framför allt vi i visar hur en så kallad varm fred fungerar. Jag vet att begreppen "varm fred" och "kall fred" kanske inte är något ni studenter använder, men inom internationella relationer är en kall fred detsamma som att man har slutit fred men inte umgås med varandra. Så ser det ut i många delar av . Man har fred, men gränsen är inte öppen för rörelse, handel och gemensamma studier. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Utrikespolitisk debatt I en varm fred reser man mellan länderna. Man studerar mellan länderna. Det händer kanske, hör och häpna, att man gifter sig över landsgränserna. Där någonstans är min varma vision om att vi i ska flytta vår ambassad från till och också fortsätta sträva efter försoning, fred och att får njuta av den varma fred som vi har i . Jag vet inte om har observerat en intressant sak i regeringens utrikesdeklaration som jag inte har observerat. Där säger man att liksom övriga EU ser som framtida huvudstad för två stater. Jag har inte sett regeringen över huvud taget nämna detta tidigare. Det är ganska intressant. När det israeliska parlamentet höll sitt första ordinarie sammanträde 1949 beslutade man att är den judiska statens huvudstad, vilket det också har varit , då flyttade sin regering till västra . finns i , som påpekats här i talarstolen tidigare, både parlamentet, presidenten, högsta domstolen och departementen, och även sociala och kulturella institutioner och myndigheter är installerade i . Jag välkomnar motion om att bör flytta sin ambassad till . Vi har också lagt fram sådana motioner. Men varför skriver ni att detta ska ske ""? Det är min fråga. Tack, , för frågan! När man jobbar med mellanmänskliga och internationella relationer måste man alltid arbeta medvetet och via dialog. Skälet till att jag skrev "" är att jag vill att vi anger en viljeriktning och att vi sedan jobbar i den riktningen. Sedan önskar jag att det sker . Det är helt logiskt att man placerar ambassader i de städer där man har motparter. Vi har inte motparten i utan i . Personligen ser jag framför mig att en ambassad som bygger på samma tanke som den i mycket väl skulle kunna betjäna två länder om man har en varm fred. Som jag sa välkomnar vi den här motionen. Vi har också själva lagt motioner om att vår ambassad bör flytta, men vi vill göra det . Även om man tar ett beslut här och - om regeringen skulle fatta beslut om att den svenska ambassaden ska flyttas från det finansiella centret till de facto-huvudstaden i , som är - kommer det ju inte att ske över . Det är därför jag inte riktigt förstår varför man skriver att det ska ske . Beslutet kan ju mycket väl fattas , och det kommer ändå att ta sin tid innan man kan genomföra det. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Utrikespolitisk debatt Sedan håller jag med om att man bör samordna detta på något sätt med till exempel övriga nordiska länder. Det vore bra att få med alla på båten, så att man försöker samordna lokaliteterna och så vidare. Detta är en pågående diskussion och process, men varför ska man vänta och fatta beslut först ? Jag har med stor glädje noterat att det har hänt saker. När jag lade fram denna motion var jag väldigt ensam. Vid det tillfället tror jag att inte ens mitt parti röstade för mig, utan det var en enskild motion som hanterades just som en sådan. Jag har även noterat att har anslutit sig till den linje som jag drev 2000-2001. Det tycker jag är bra, för jag tycker att det är bra att vi för ett samtal om var ambassaden bör ligga. Men jag har redan svarat på skälet till att jag skriver "". Jag tror att detta bäst förs framåt i ett gott samtal, så att fler partier och debattörer och även de olika parterna får tid att fundera lite över det hela. Viljeinriktningen är glasklar. Vi bör ta ett beslut om att flytta svenska ambassaden dit den här hemma, nämligen till huvudstad. Den bör byggas på ett sådant sätt att den kan betjäna flera. Det är min bestämda uppfattning. Jag är väldigt glad för det som har skett i kammaren. Väldigt tacksam och glad är jag. Det är en spännande dag. Tack, , för ett mycket sympatiskt inlägg! Jag tror också att det är viktigt att man har dialog och att man sätter sig ned med varandra. När det gäller debatten i och utanför och är det oftast extremisterna som får sätta dagordningen. Jag tror också att det är väldigt viktigt att man försöker hitta en väg framåt, och den måste gå via dialog. Det finns ingen militär lösning på konflikten. Det finns inte heller någon lösning där man hetsar mot varandra eller så. Men jag vill också lyfta fram att är annekterat i strid med folkrätten. har under ockupationen indelats i tre administrativa distrikt, A, B och C, också i strid med folkrätten. Antalet bosättare i uppgår till över 600 000 just . Därför vill jag fråga ledamoten: Vad tycker du om tajmningen, att du lägger fram den här motionen just nu? Den här konflikten har egentligen hållit på . Jag tror att frågan om tajmning kommer att vara svår. När jag lyssnar på de olika parterna är jag inte säker på att vi har närmat oss en varm fred. Man har ju trots allt efter Osloförhandlingarna en form av kall fred. Jag tror att vi i snarare behöver titta på vad som är lämpligt och hur vi behandlar andra länder. Det är lite konstigt att just behandlas på ett särskilt sätt och att vi inte behandlar några andra länder på det sättet. Därför tror jag att det kan vara läge att flytta vår ambassad. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Utrikespolitisk debatt Det blir också lite konstigt: Ambassaden i relation till har vi i , men de facto-ambassaden som hanterar den palestinska myndigheten - jag vet att det är ett konsulat - finns i . Det blir en konstighet. säger att vi behandlar på ett sätt och andra länder på andra sätt. I vilka avseenden är det, och vilka exempel på det kan ges? är ju annekterat i strid med folkrätten. Socialdemokraternas uppfattning är att bör vara huvudstad i både och , som del i en tvåstatslösning. Här finns en skiljelinje. Jag anser att delar av kan accepteras som huvudstad. Det är de facto deras huvudstad. Det fungerar operativt som huvudstad. Det finns mig veterligen ingen som argumenterar för att den framgent i ett fredsavtal inte skulle vara huvudstad. Jag har respekt för er hållning, men jag tror att den är obsolet. När det gäller konflikten som sådan tror jag att det är viktigt, oavsett på vilken sida vi står politiskt, att vi från svenskt håll fortsätter att peka på begreppet försoning. Det vi lyckades med i var försoning. Vi ska komma ihåg att vi hade lagar där det var olika straff om man mördade en dansk människa eller en svensk människa. Det har vi inte . Försoning och frid över , oavsett folk, tror jag att det är oerhört viktigt att fortsätta kämpa för. Den utrikespolitiska debatten var härmed avslutad.