ip · H610238 · 2019-05-16 00:00:00 — Interpellation 2018/19:238 De osynliggjorda utlandsfödda kvinnorna av Amineh Kakabaveh (V) till Arbetsmarknadsminister (S) Det har gjorts utredningar och skrivits rapporter, men inte många, om unga tjejer (och killar) vars frihet begränsas av hederskultur. : Gift mot sin vilja av 2009, Elvahundra från och Tolvhundra från , av Varken hora eller kuvad 2016/2017. Kontinuerligt skrivs om hur olika maktstrukturer påverkar kvinnors situation på arbetsmarknaden. Detta är riktigt och viktigt, dock saknas fortfarande kraftiga åtgärder mot lönediskriminering, sexuella trakasserier och våld mot kvinnor och unga flickor. Metoo har satt ljuset på och belyst dessa samhällsproblem. Tyvärr är det i hederskulturer svårare för kvinnor och unga flickor att komma ut och berätta om sin utsatthet och om våld från familjen eller partnern. Många utrikes födda kvinnor som har svagare ställning på arbetsmarknaden har det ännu svårare att hävda sina rättigheter. Många har blivit bortgifta, fött barn tidigt och inte tillåtits fullgöra sin skolgång. Många är lågutbildade då deras föräldrar, i enlighet med tradition och kultur, satsar på sönerna och gifter bort döttrarna. Står valet mellan söner och döttrar när det gäller kostnaderna för utbildning är det sönerna som föräldrarna av tradition satsar på. Det handlar om bristande utbildning, hedersnormer och invandrade kvinnors isolering. Många flickor och kvinnor med invandrarbakgrund får i brist på uppmuntran från sin omgivning ringa eller ingen stimulans att utbilda sig och får därmed en svag ställning på arbetsmarknaden – kanske inte någon ställning alls – och nås inte av samhälleliga arbetsmarknadsåtgärder. Många av den äldre generationen av kvinnor har missat möjligheterna att lära sig svenska varvid deras möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden ytterligare försämras. I de svåraste fallen leder de traditionella patriarkala förhållandena till allvarlig social isolering. Särskilda informationsinsatser i skolorna, på arbetsplatser och inom offentlig sektor bör göras som ett led i kampen mot könssegregationen och för att bryta hederskulturens olika mekanismer. Den sociala isoleringen medför att många kvinnor förlorar möjligheten att förkovra sig och få utbildning, och de missar det svenska språket samt kunskaper om hur det svenska samhället fungerar och så vidare. Särskilda arbetsmarknadsåtgärder i form av olika utbildningsinsatser borde riktas till denna målgrupp så att CSN-bidrag omfattar denna målgrupp. Man kunde till exempel ändra på regelverket så att målgruppen kan erhålla CSN-bidrag . En rad andra arbetsmarknadsåtgärder borde kunna anpassas till dem genom undervisning i svenska språket, information om samhället, hedersförtrycket, barn uppfostran, föräldrarollen med mera. Invandrade kvinnor är närmast osynliga. Nästan ingenting skrivs eller finns kartlagt om invandrade kvinnor som bor i socialt eller ekonomiskt utsatta områden, vare sig de är nyanlända, har bott i landet eller till och med är födda här i andra eller tredje generationen. Det vill säga varken om mammors, farmödrars, mormödrars eller ensamstående mödrars livsvillkor. Det saknas kartläggning och forskning kring den större frågan om de invandrade kvinnornas situation på arbetsmarknaden. tog fram en rapport (Från osynliga till synliga. En studie av invånare i som står helt utanför arbetsmarknad och bidragssystem) som beskriver de osynliga kvinnorna som ofta inte talar svenska, inte rör sig utanför området de bor i och som är svåra att nå. vid har gjort en kartläggning i , publicerad , där det framgår att av kvinnorna i Järva förvärvsarbetar. Nästan var femte kvinna i har kortare utbildning än , det vill säga inte ens motsvarande svenskt högstadium. Forskning och genusanalys behövs kring kvinnornas roll i samhället och inom familjen och i det område där de bor, kring strategierna de har när de möter den svenska arbetsmarknaden och samhället i stort. när arbetsförmedlingarna läggs ned kommer det att vara ännu svårare för denna målgrupp att söka sig till andra ställen för att söka jobb. Jag möter tusentals unga flickor och vuxna kvinnor runt i landet som inte kunnat studera vidare, varken i sina gamla hemländer eller i , på grund att de blivit bortgifta när de var i yngre i tonåren. De saknar anknytning till arbetsmarknaden, och de som har någon form av sysselsättning får ofta otrygga anställningar som timvikarie och hyrs ut till olika företag. Många av dem som jag möter i förorterna eller på sfi och folkhögskolan är halvtidssjukskrivna på grund av stress i otrygga arbetsmiljöer och press hemifrån. Det behövs både forskning och kartläggning men också arbetsmarknadsåtgärder som gäller lågutbildade. Det handlar om att ge både kvinnorna själva och det omgivande samhället en bättre och bredare förståelse av problemen i deras situation och deras ställning på arbetsmarknaden. Kvinnornas roll och strategier har sannolikt bäring på en rad omdiskuterade och svåra problem kring utsatthet i samband med hederskultur, segregation, ungdomskriminalitet, fattigdom och andra anpassningsproblem i både snäv och bredare mening. En åtgärd man skulle kunna vidta är att ge kommunerna resurser till utbildningsplatser samt resurser till kooperativa företag där kvinnor som är socioekonomiskt resurssvaga kan utbilda sig och få en plats på arbetsmarknaden. Det händer visserligen att en del yngre starka kvinnor skiljer sig från sina män, något som är mycket krävande för kvinnor som levt under hederskulturens normer. Väl ute ur äktenskapet brottas de emellertid med lågavlönade jobb och visstidsanställningar, och de försöker kanske till och med igen försummad skolgång. Det är ett liv under hårda villkor. Utlandsfödda kvinnors sociala villkor uppmärksammas över huvud taget inte. I debatten om antirasism och diskriminering lyfts sällan invandrade kvinnor. Detta är naturligtvis ett jämställdhetsproblem och ett samhällsproblem, inte minst för de enskilda kvinnorna utan också ett förortsproblem. Det handlar om arbetslösheten, om en allmän diskriminering med främlingsfientliga förtecken och inte minst om den könsapartheid som hederskulturen och religiöst förtryck samt segregationen medför. Detta är en samhällsbörda som vilar allra tyngst på de utlandsfödda kvinnornas axlar. Tar man inte striden mot de problem som en del invandrade kvinnor och flickor möter blir kampen för feminism på lika villkor lika svår som att bekämpa segregationen och hederskulturen. När kvinnorna kan arbeta och stå på egna ben har de kommit närmare jämställdheten. Med anledning av detta vill jag fråga arbetsmarknadsminister : Vilka insatser avser ministern att vidta för att bryta kvinnors sociala isolering i socioekonomiskt utsatta förorter? Avser regeringen att satsa på forskning om invandrade kvinnors livsvillkor och deras ställning på arbetsmarknaden och i samhället? Avser regeringen att genomföra några utbildningsinsatser, så att kvinnor med lägre utbildning eller inte någon skolgång alls i hemlandet, i arbetslöshet eller social isolering, kan få CSN-bidrag för att lära sig svenska eller omfattas av andra arbetsmarknadsåtgärder anpassade till deras situation? Vilka återger avser regeringen att vidta för att utlandsfödda kvinnor i utsatta förorter ska få chans till arbetsmarknadens olika insatser nu när arbetsförmedlingarna försvinner och det finns risk att denna målgrupp kommer att blir ännu mer isolerad i sina områden? Vilka åtgärder avser regeringen att vidta för att utlandsfödda kvinnor i utsatta förorter ska få chans till arbetsmarknadens olika insatser nu när arbetsförmedlingarna drabbas av omfattande nedskärningar? Vad planerar regeringen för åtgärder för att denna målgrupp snabbare ska komma in på arbetsmarknaden och inte bli ännu mer isolerad? Amineh Kakabaveh har frågat mig vilka insatser jag avser att göra för att bryta kvinnors sociala isolering i socioekonomiskt utsatta förorter och om regeringen avser att satsa på forskning om invandrade kvinnors livsvillkor och deras ställning på arbetsmarknaden och i samhället. Amineh Kakabaveh har även frågat om regeringen avser att genomföra några utbildningsinsatser, så att kvinnor med lägre utbildning eller inte någon skolgång alls i hemlandet, i arbetslöshet eller social isolering kan få CSN-bidrag för att lära sig svenska eller omfattas av andra arbetsmarknadsåtgärder anpassade till deras situation. Amineh Kakabaveh har också frågat vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att utlandsfödda kvinnor i utsatta förorter ska få chans till arbetsmarknadens olika insatser nu när arbetsförmedlingarna försvinner och det finns risk att denna målgrupp kommer att bli ännu mer isolerad i sina områden. Amineh Kakabaveh har också frågat vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att utlandsfödda kvinnor i utsatta förorter ska få chans till arbetsmarknadens olika insatser nu när arbetsförmedlingarna drabbas av omfattande nedskärningar. Slutligen har Amineh Kakabaveh frågat vad regeringen planerar för åtgärder för att denna målgrupp snabbare ska komma in på arbetsmarknaden och inte bli ännu mer isolerad. Svensk arbetsmarknad är stark, och efterfrågan på arbetskraft är god. är det över 350 000 fler som har ett jobb. Två tredjedelar av sysselsättningsökningen har tillkommit bland utrikes födda, varav cirka 105 000 är kvinnor och cirka 130 000 är män. Även nyanlända kvinnor kommer snabbare i arbete, vilket är positivt. Men stora utmaningar återstår, inte minst vad gäller utrikes födda kvinnors etablering på arbetsmarknaden. Att många fler utrikes födda kvinnor kommer i sysselsättning och får en egenförsörjning är en högt prioriterad fråga. Regeringen anser att både kvinnor och män från samhällets sida ska mötas av samma förväntningar och ges rätt förutsättningar för att försörja sig själva och stå på egna ben genom inträde på arbetsmarknaden. framhåller därför att det behövs ett tydligt jämställdhetsperspektiv i alla etableringsåtgärder. Nyanlända ska snabbare in på arbetsmarknaden, och ett intensivår ska införas. Kunskaperna om hedersrelaterat våld ska öka, och hedersbrotten ska stoppas. Det finns en rad pågående forskningsinitiativ som rör situationen för utrikes födda kvinnor i . IFAU har i sitt regleringsbrev fått i uppdrag att följa utvecklingen av det samlade socialförsäkringssystemet avseende olika grupper av utrikes födda. Europeiska socialfonden finansierar forskningsprojekt som handlar om utrikes födda kvinnor, exempelvis projektet etablering 2018-2021 med en budget på . Ett nytt regelverk för nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet trädde i kraft . Det nya regelverket stärker Arbetsförmedlingens möjligheter att ge rätt insatser utifrån individens behov, som kraven på individen tydliggörs. I samband med det nya regelverket infördes också en utbildningsplikt för nyanlända. Utbildningsplikten innebär att en nyanländ som har kort utbildning, och som därför inte bedöms kunna komma i arbete i etableringsprogrammet, i huvudsak ska ägna sig åt utbildning. Den som inte söker en anvisad utbildning, avvisar en utbildning eller inte deltar i sådan utbildning kommer att kunna varnas eller stängas av från etableringsersättning. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer finns också möjlighet att med bibehållet aktivitetsstöd studera motsvarande sammanlagt längst heltidsstudier på grundläggande och gymnasial nivå för arbetslösa som är inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin. Det finns även möjligheter till vuxenutbildning i svenska för invandrare eller motsvarande utbildning vid folkhögskola eller utbildning inom skolväsendet på grundläggande eller gymnasial nivå för den som är långtidsinskriven invandrare. Under förra mandatperioden infördes även ett studiestartsstöd. Studiestartsstödet syftar till att öka rekryteringen till studier bland vissa arbetslösa med kort utbildning eller stort utbildningsbehov för att stärka deras möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. har cirka 6 900 personer fått stödet, varav är kvinnor och är män. fördelar särskilda medel till och motiverande studieförbundsinsatser som riktas till utrikes födda kvinnor. Insatsen ska stärka deltagarnas självförtroende, erbjuda möjligheter att komplettera baskunskaper och genom vägledande samtal visa på möjliga vägar till studier inom till exempel folkbildning, vuxenutbildning och yrkesutbildning. Anvisningarna till arbetsmarknadsutbildning är ojämnt fördelade mellan kvinnor och män. Arbetsförmedlingen har haft i uppdrag att arbeta med jämställdhetsintegrering med målet att kvinnor och män ska ha tillgång till arbetsmarknadspolitiska stöd på lika villkor. När det gäller arbetsmarknadsutbildningen behöver detta arbete fortsätta att utvecklas. Även utbildningssystemet måste ha förmåga att möta kvinnor och män med omfattande utbildningsbehov och rusta dem med de kunskaper som efterfrågas på arbetsmarknaden. För att stärka människors jobbchanser och förbättra matchningen på arbetsmarknaden har regeringen inlett ett nytt kunskapslyft med en satsning på vuxenutbildning, folkbildning och högskola. Möjligheten till en subventionerad anställning kan utgöra en viktig väg till jobb för grupper som står långt ifrån arbetsmarknaden. Extratjänsterna kan vara en väg in på arbetsmarknaden för nyanlända och långtidsarbetslösa, särskilt för utrikes födda kvinnor. Alla kommuner är skyldiga att erbjuda nyanlända och deras anhöriga samhällsorientering med information om vilka rättigheter, skyldigheter och möjligheter alla boende i har. Det är en viktig insats för att på de nyanländas modersmål eller med hjälp av tolk diskutera vilka normer och värderingar som gäller i med fokus på bland annat jämställdhet. I vårändringsbudgeten presenterades också en satsning på under innevarande år för arbetsmarknadspolitiska insatser. Satsningen förväntas leda till att fler personer, till exempel utrikes födda kvinnor, får del av insatser som leder till jobb. Vidare föreslås i vårändringsbudgeten att avsätts för att stärka arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck, att avsätts för insatser mot bland annat diskriminering och rasism, att anslaget till ökas med samt att anslaget till Delegationen mot segregation ökas med . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Tack, statsrådet, för det omfattande svaret och för redogörelsen! Större delen av svaret handlar om allmänna åtgärder på arbetsmarknaden för ökad sysselsättning, vilket är viktigt då fler satsningar behöver göras. Ministern talar vidare om kvinnor och om åtgärder i allmänhet och om kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden. Mycket i ministerns svar handlar om nyanlända. Det är väldigt viktigt både med studiestöd och med nyanländas etablering. Men mina frågor i min interpellation handlar faktiskt om de kvinnor som är födda här i , som har bott här länge, är isolerade, lever under patriarkala regelverk utanför samhället och i en hederskultur. De står också utanför vårt trygghetssystem. Enligt statistik från Arbetsförmedlingen har skillnaderna mellan kvinnor och män ökat när det gäller andelen arbetssökande som är i arbete eller studier efter avslutad etablering sedan förra mätningen gjordes . Det är ytterst tveksamt om dessa satsningar som ministern beskriver, även om de är bra och viktiga, kommer att vara tillräckliga för att vända utvecklingen så att gapet mellan mäns och kvinnors etablering sluts. I en jämförelse mellan kvinnor och män märks att denna starka utveckling inkluderat båda könen. Dock märks en betydligt starkare ökning bland männen, med en högsta nivå uppmätt på medan den för kvinnorna var . Studier visar att kvinnor inte bemöts utifrån sina verkliga behov utan utifrån stereotypa föreställningar och fördomar, bland annat om att kvinnor passar bättre till hemarbete än på arbetsmarknaden. Jag möter många kvinnor i förorterna som får arbeta med att koka kaffe och baka bullar, vilket tyvärr varken leder till arbete eller framtida trygghet. Detta fortsätter år in och år ut. Jag möter många kvinnor som har bott här i landet och fortfarande söker arbete. De behöver både ett starkt stöd i utbildningssystemet och ett arbete utanför förorten. Då kan de känna sig trygga, få möjlighet att lära sig svenska och ta del av våra arbetsmarknadsåtgärder. Många av dessa kvinnor står utanför vår arbetsmarknad, men tyvärr berör ministern inte denna osynliggjorda grupp särskilt mycket i sitt svar. Det är sant att det går någorlunda bra för dem som kommit hit . Det är en yngre generation som har utbildning, och jag möter dem som kommer in snabbare på arbetsmarknaden. Det är viktiga frågor som Amineh Kakabaveh lyfter upp i interpellationen och debatten. Det var många frågor i interpellationen, och jag förstår det. Det är komplext att lösa denna situation, och det behövs insatser på många olika områden. Därför är det rimligt att angreppssättet blir ganska brett. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Låt mig säga något specifikt om det Amineh Kakabaveh tar upp om kvinnor som kommit till och bott här länge men ännu inte är en del av den svenska arbetsmarknaden eller det svenska samhället och som har svag förankring i det omgivande samhället och ännu inte försörjer sig på eget arbete. Det är ett mycket allvarligt problem. Givetvis krävs det flera olika insatser, men en av de viktigaste är en aktiv arbetsmarknadspolitik. är det här personer som saknar nätverk och möjlighet att genom egna kontakter visa upp sin kompetens och vad de klarar. Då behövs en aktiv arbetsmarknadspolitik. Därför är det viktigt att kunna fortsätta satsa resurser på den aktiva arbetsmarknadspolitiken. Men just nu har vi ett besvärligt läge. Även om regeringen har tillfört resurser i vårändringsbudgeten, som jag hoppas att kommer att ställa sig bakom, har vi inte haft möjlighet att tillföra lika mycket resurser som skars bort i den budget som , röstade igenom . Detta betyder att Arbetsförmedlingen måste säga nej till många personer som skulle behöva insatser. Det oroar mig mycket, för i den gruppen som har ett svagt svenskt nätverk och kanske har många i bekantskapskretsen som inte heller arbetar eller har blivit en del av det svenska samhället är man väldigt beroende av en aktiv arbetsmarknadspolitik. En av de viktigaste frågorna inför höstens budget kommer därför att vara att prioritera nya resurser till arbetsmarknadspolitiken. Det kan handla om utbildningar, yrkessvenska, extratjänster och insatser för stöd och matchning. Det är viktigt att denna typ av stöd finns för dessa kvinnor. Amineh Kakabaveh har rätt i att det finns stereotypa föreställningar. Detta undersöktes för i en statlig utredning, och det visade sig att även på Arbetsförmedlingen förekommer ibland vad man kan kalla en välmenande diskriminering. Man ställer inte samma krav eller har samma förväntningar på män och kvinnor, särskilt utrikesfödda kvinnor. Detta är allvarligt, och en av de saker vi styr Arbetsförmedlingen mot är att ha en jämställdhetsintegrering och att vara uppmärksamma. Myndigheten tar detta på stort allvar eftersom man själv riskerar att bidra till diskriminering, även om den är oavsiktlig, och att inte ge kvinnor tillräckliga förutsättningar. Det finns mycket att säga, men låt mig säga något om nyanländas etablering. Här har vi sett en tydlig förbättring för både män och kvinnor. För inte så länge sedan gjordes det en jämförelse av hur snabbt det går för nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden i de olika nordiska länderna. Den visade bland annat att har varit bättre än på detta. Något som dock är glädjande från mitt perspektiv är att har haft en markant förbättring, vilket de andra nordiska länderna inte har haft. Även om jag delar uppfattningen att mycket återstår att göra betyder detta ändå att en del av de insatser vi har gjort i politiken har gett effekt och varit rätt väg. Jag tackar statsrådet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Givetvis är det annorlunda, för man ställer andra krav . Den generation som kommer är också mer utbildad och har lite bättre möjligheter. Vi har dock fortfarande ett problem. togs Calmfors rapport upp på nyheterna, och den visar att inte är bättre än de andra nordiska länderna när det gäller integration och invandrade kvinnors situation på arbetsmarknaden. Ministern tog upp satsningarna. Mycket pengar skulle gå till folkbildning, och det skulle ges särskilda medel för att söka upp och motivera utrikes födda kvinnor. Men dessa pengar försvann i och med höstens M-KD-budget. Studieförbunden fick 30 miljoner och ytterligare 10 miljoner i vårbudgeten 2018. Planen var att verksamheten skulle få 50 miljoner 2019 respektive 2020, men i höstbudgeten låg anslaget oförändrat kvar på 30 miljoner. I praktiken fick alltså studieförbunden 10 miljoner mindre i anslag 2019 än 2018, och den utlovade förstärkningen uteblev helt. Vad tycker ministern om detta? Ska studieförbunden inte tillföras de medel de utlovats? Dessutom: Hur ska regeringen försäkra sig om att både män och kvinnor får rätt insatser utifrån sina behov och inte utifrån förutfattade meningar? Arbetsförmedlingen har meddelat att extratjänsterna, som är den enda subventionerade anställningsform som fördelats hyfsat jämlikt mellan män och kvinnor, stoppas till följd av budgetändringarna. Har ministern några nya besked i denna fråga? Hur ska regeringen se till att denna nedskärning inte drabbar kvinnor och då särskilt invandrade kvinnor? Många frågor återstår på grund av budgetändringar till följd av M-KD-budgeten. De som drabbas hårdast av detta är de som står längst från arbetsmarknaden, inte minst invandrade kvinnor som har bott här länge men som står utanför arbete, studier och det svenska språket. Oavsett om regeringen är socialdemokratisk eller moderat drabbar dagens politik invandrade kvinnor hårt. De får koka kaffe och baka bröd hemma och i sina föreningar. Att de får lite föreningsbidrag för att komma hemifrån räcker inte. De behöver något annat, och det måste komma nu innan det blir värre. Låt mig först säga något om den nordiska jämförelsen. Det har gjorts två olika jämförande studier. Jag tycker att det är bra om man gör den typen av studier, för det finns mycket att lära. Det har visat sig att våra grannländer i är bättre än vi på att snabbare få in nyanlända i arbete. Det har också visat sig att inget land har gjort så stora förbättringar av resultaten som . Detta är glädjande, för det betyder att politiken spelar roll. Något som också är glädjande är att vi är det enda land i där framför allt kvinnornas etablering fortsätter att förbättras även i . Medan andra länder når en platå och så stannar det där lyckas vi förbättra resultaten även för dem som har varit länge i men som ännu inte har kommit in på arbetsmarknaden. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Även om de utmaningar som kvarstår är stora vill jag peka på att när den tidigare regeringen under den förra mandatperioden hade möjlighet att styra och leda arbetet utifrån våra prioriteringar och budgetar hade vi tydliga förbättringar för precis dessa grupper. Detta arbete behöver fortsätta. har vi en budget som andra partier står bakom. Vi har kunnat göra förändringar i den, men det är trots allt begränsat vad man kan göra i en vårändringsbudget. Vi återkommer med full budget . Uppsökande verksamhet är oerhört viktigt, inte minst för den grupp som Amineh Kakabaveh pratar om. Det är ofta personer som inte är inskrivna på Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen kan ju inte gärna jobba med dem som inte är inskrivna, utan det behöver finnas en uppsökande verksamhet. Där är studieförbunden och den ideella sektorn viktiga aktörer i att kunna söka upp och motivera, och detta är en verksamhet som jag vill se fortsätta växa. Den spelar stor roll särskilt för den grupp bestående av personer som har varit här länge och som ofta inte är inskrivna på Arbetsförmedlingen. Nyanlända skrivs ju in mer eller mindre automatiskt.