ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · H610309 · 2019-08-30 00:00:00 — Interpellation 2018/19:309 Diplomatiska garantier av (SD) till Justitie- och migrationsminister (S) Regeringen har som sista instans att avgöra frågan om den grupp imamer som fått utvisningsbeslut enligt lagen om särskild utlänningskontroll: utvisning påkallad av hänsyn till rikets säkerhet. Migrationsöverdomstolen har i tre av fallen beslutat att utvisningarna inte går att verkställa men att personerna ändå ska hållas i förvar. Imamerna har hamnat i en typ av juridiskt limbo som tyvärr inte är helt ovanlig. Principen som hindrar verkställighet kallas ”non-refoulement” och är en uttolkning av bland annat som lite förenklat innebär att är delansvarigt om den utvisade utsätts för tortyr eller kränkande behandling i hemlandet. Ofta grundas risken på det faktum att personen tillhör en förbjuden organisation eller är misstänkt eller dömd för terrorbrott i sin frånvaro och att själva lagföringen i hemlandet likställs med tortyr. Enligt kan situationen lösas genom att imamernas hemländer utfärdar diplomatiska garantier, alltså löften om att inte utdöma dödsstraff eller inhuman behandling. Lösningen skulle bli en vinst för både och hemlandet. Svensk terrorlagstiftning är kroniskt eftersatt, varför personerna inte kan dömas här, och kan de inte dömas här eller utvisas måste de till slut släppas fria eftersom också förbjuder att sådana personer förvaras tills vidare. vill hemländerna i många fall ha tillbaka och (av helt legitima skäl) lagföra personerna. Vi har motionerat i om att regeringen ska inleda det diplomatiska arbetet med att upprätta sådana avtal, men för döva öron. Jag vill därför fråga justitie- och migrationsminister : Håller ministern med om det nu är dags att startar ovannämnda arbete?
ip · H610310 · 2019-08-30 00:00:00 — Interpellation 2018/19:310 Lägre kapitalkrav för privata aktiebolag av (V) till Justitie- och migrationsminister (S) Enligt januariavtalet föreslås att kravet på aktiekapital sänks . Frågan har snabbutretts med en svepande konsekvensanalys, och en rad remissinsatser är både oroade av och kritiska till ett för lågt kapitalkrav. Detta framfördes också i samband med den förra sänkningen av aktiekapitalet, som genomfördes . I regeringens egen promemoria Lägre kapitalkrav för privata aktiebolag (Ds 2019:6) påpekas det att aktiekapitalet utgör en seriositetsspärr. Ett högre kapitalkrav utgör ett visst hinder mot att aktiebolagsformen utnyttjas för oseriösa syften eller för att nå skattemässiga fördelar. Den föreslagna sänkningen av lägsta belopp för aktiekapitalet urholkar denna spärr. Vidare utgör aktiekapitalet också ett skydd för anställda, borgenärer, staten och investerare. I promemorian saknas det dock förslag till åtgärder som skulle kunna begränsa de negativa effekterna av en sänkning av kapitalkravet. Att ytterligare sänka kraven riskerar att skapa en ökning av organiserad välfärdsbrottslighet och annan ekonomisk brottslighet, vilket bedrivs inom ramen för ett aktiebolag. Det har blivit allt vanligare att organiserad brottslighet använder aktiebolag som brottsverktyg, och bolagsformen blir allt vanligare i komplexa brottsupplägg. Eftersom det också saknas personligt ansvar och revisorsplikt för de minsta bolagen kan bulvaner och målvakter användas, utan insyn från någon annan aktör. Genom att ytterligare sänka kapitalkraven blir det alltså lättare för kriminella intressen att använda företag som brottsverktyg. I en stor andel av de brottsanmälningar som kommer in till förekommer just aktiebolagsformen. Lägre kapitalkrav för privata aktiebolag tros också leda till att fler startar aktiebolag utan att ha förutsättningar att driva det, inte minst på grund av dålig bärkraft i verksamheten. Det i sin tur kan få en rad olika konsekvenser, exempelvis sämre skydd för anställda, att bokföringsbrott begås av oaktsamhet eller att bokföring och årsredovisning inte upprättas vid likvidation. Med ett aktiekapital på endast ska kontrollbalansräkning upprättas när det egna kapitalet är . Det kan gå väldigt fort, vilket ökar risken för likvidation. Redan är lågt. Mot bakgrund av vad som anförts ovan vill jag ställa tre frågor till justitie- och migrationsminister : Vilka åtgärder är ministern beredd att vidta mot förslagets negativa effekter? Vilka åtgärder är ministern beredd att vidta mot denna typ av ekonomiska oegentligheter? Är det ministerns samlade bedömning att reformens effekter kommer att göra det enklare att bedriva ekonomisk brottslighet i aktiebolagsform?
ip · H610311 · 2019-09-02 00:00:00 — Interpellation 2018/19:311 Ändamålsenligt materiel för kvinnor i försvaret av (M) till Försvarsminister (S) har konstaterat att det är illa ställt med materiel som är anpassad för kvinnor i Försvarsmakten. Utifrån en enkät till förbundets kvinnliga medlemmar kan konstateras att av kvinnorna inte har ett kroppsskydd som passar, att inte har en uniform som passar och att har själva fått tjata till sig någon utrustning som passar. Enligt FOI:s rapport för unga militära kvinnor från fastställs att militära kvinnors tillgång till materiel skiljer sig från männens. Rapporten påvisar att skyddsutrustningen inte passar kvinnor, vilket leder till en högre säkerhetsrisk för denna grupp. har vi i återaktiverat värnplikten, vilket innebär att många kvinnor och män kommer att kallas till militär grundutbildning. Detta betyder att materielproblemen för både kvinnor och män behöver åtgärdas för att man ska säkerställa framtidens behov av tjänstgörande militärer. Om Försvarsmakten ämnar behålla kvinnor i organisationen måste den se till att de har samma förutsättningar som männen. Under ett besök i berättades till exempel att den enda godkända sport-bh som fanns att tillgå var i merinoull och alldeles för varm att ha på sig i öknens hetta, varför man fått köpa egna underkläder. För att våra soldater ska kunna göra en bra insats under sin utlandsplacering i länder som är den personliga utrustningens kvalitet avgörande. Att kläder är funktionella på så vis att man lätt kan röra sig och att man på ett bra sätt ska kunna bära sin skyddsutrustning är av yttersta vikt. Under besök runt om i bekräftas bilden av att det inte finns utrustning för kvinnor som är bra, godkänd och ändamålsenlig. Frågan är inte på något sätt ny; flera av mina moderata kollegor har lyft frågan till statsrådet tidigare. Planer har funnits, men problemen kvarstår. Med anledning av ovanstående vill jag fråga försvarsminister : Varför, efter av problem, tillgodoses inte kvinnliga soldaters klädbehov, som bland annat godkända ändamålsenliga underkläder? Vilka åtgärder vidtar ministern och regeringen för att se till att även kvinnliga soldater får tillgång till godkänd och ändamålsenlig utrustning? Hur ämnar ministern och regeringen, utöver den helt grundläggande frågan om möjligheter till ändamålsenligt materiel, arbeta för att öka jämställdheten inom försvaret?
ip · H610313 · 2019-09-04 00:00:00 — Interpellation 2018/19:313 med av (V) till Statsrådet (S) är en viktig pusselbit i arbetet för att förhindra den globala uppvärmningen att gå över två grader. står för en femtedel av jordens syreproduktion och har den ojämförligt största artrikedomen på planeten. har skogsbränderna ökat jämfört med . Något som den illegitime presidenten väljer att inte se. Bolsonaro har länge profilerat sig genom att förneka klimathoten, vilja masskövla och uttala stöd till att bryta mot de mänskliga rättigheterna. Det är känt att bränder skapas för att omvandla skyddad skog till odlingsbar mark utan hänsyn till konsekvenserna för miljö, klimat eller urfolk. Men är inte bara angelägenhet, det är också vår angelägenhet. Vi ska som land inte ingå handelsavtal som bryter mot de globala målen. Handelsavtal som innebär att världens syreproduktion äventyras eller där många av jordens arter utrotas bör inte förordas av regeringen. Inte heller ska vi säga ja till samarbete med länder som hotar urfolkens liv. Om inte handelsavtal används som de politiska instrument de faktiskt är, vad är då meningen med detta annat än att maximera tillväxt och vinst? Vi menar att all handel måste ske med stor hänsyn till miljö och klimat, för arbetstagares och ursprungsbefolkningars rättigheter och med stor transparens mot allmänheten. Kan ett land inte åta sig att till exempel följa ska EU inte teckna handelsavtal med detta land. är det enda svenska partiet som tydligt tar ställning i denna fråga. Vi i kräver därför att det nuvarande handelsavtalet med stoppas och att bindande klimat- och miljöåtaganden skrivs in. Att välja att säga ja till handelsavtalets nuvarande form rimmar illa med de åtaganden regeringen säger sig vilja ta i klimatfrågan. Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Avser statsrådet att arbeta för att handelsavtal ska användas som de politiska instrument de är och i detta fall ställa krav på att landet ska följa sina klimatåtaganden och kommer statsrådet i annat fall att säga nej till ? Avser statsrådet att jobba för att handelsavtalen ska användas till att driva fram klimatfrågan och mänskliga rättigheter, i synnerhet arbetares rättigheter, kvinnors rättigheter och urfolkets rättigheter? Avser statsrådet att fortsättningsvis förorda att skriva på handelsavtal med länder som inte följer ?
ip · H610314 · 2019-09-04 00:00:00 — Interpellation 2018/19:314 En moderniserad och teknikneutral gentekniklagstiftning av (SD) till Statsrådet (S) Användning av genteknik styrs i stort av EU-gemensamma regler som ska se till att endast säkra tillämpningar kommer ut på marknaden. Dessa regler fokuserar på den modifieringsteknik som har använts i stället för på vilka egenskaper den förändrade organismen har förvärvat genom förädlingsinsatsen. Det skapade redan från början problem som sedan har eskalerat i takt med den snabba teknikutvecklingen inom modifiering av organismer. Definitioner och avgränsningar är nu kraftigt föråldrade. Teknikutvecklingen har resulterat i flera nya tekniker. Vissa av dem kan redigera organismers genom precis där man vill och så lite som att ändra en enda förutbestämd . De potentiella tillämpningarna till samhällets fromma är många. dom C528/16 har tolkats som att alla nya tekniker från direktivets tillblivelsedatum omfattas av direktivets krav på prövning och godkännande, även då den molekylära förändringen är densamma, eller mindre, som de gamla teknikerna skapar, vilka redan är undantagna från direktivets krav. Prövningen är mycket kostsam, tar och utfallet är osäkert på grund av politiska skäl. Ett dåligt fungerande regelverk gör att nya, säkra växtsorter som skulle kunna utveckla jordbruket inte blir verklighet. EU:s och svenskt lantbruks konkurrensförmåga försämras gentemot omvärlden, växtförädlingsföretag minskar verksamheten eller läggs ned och investeringar görs utomlands. Handeln med foder- och livsmedelsprodukter försvåras av de olika juridiska ställningstagandena i olika länder och det faktum att man i laboratorier inte kan analysera skillnaden mellan växtprodukter producerade med olika tekniker i många fall. Lantbruket förlorar viktiga verktyg för lönsamhet och miljövänlighet. Även forskningen hämmas. Miljö- och jordbruksutskottet pekade på det orimliga i dagens regelverk genom följande resonemang. "Olika tekniker kan leda till samma resultat, men dagens lagstiftning gör skillnad på vilken förädlingsmetod som används. Detta innebär att växtsorter som framställts genom traditionell växtförädling kan vara tillåtna, medan växtsorter med samma egenskaper som framställts genom GMO-teknik inte är det. Regelverket hämmar utvecklingen av nya växtsorter och därmed även lantbrukets utveckling. Det är grödans förändrade egenskaper och dess potentiella miljö-, avkastnings- och hälsoeffekter som är viktiga att ta ställning till, inte förädlingsmetoden som sådan." Miljö- och jordbruksutskottet riktade därför ett tillkännagivande till regeringen att lagstiftningen om genteknik bör moderniseras och göras teknikneutral. Alltså ett uppdrag att påbörja och driva på processen på EU-nivå för att få till stånd den önskade ändringen. tog som ett resultat av dom om de nya modifieringsteknikerna ett initiativ till att uppmana att adressera om den europeiska GMO-lagstiftningen är adekvat. gav stöd till initiativ. Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Vad gör regeringen för att uppfylla tillkännagivande att uppnå en moderniserad och teknikneutral gentekniklagstiftning?
ip · H610315 · 2019-09-05 00:00:00 — Interpellation 2018/19:315 Hjälpmedel till elever som skriver nationella prov av (L) till Utbildningsminister (S) har Liberalerna uppmärksammats på frågan att elever som har dyslexi inte får använda vissa hjälpmedel i samband med att de skriver nationella prov. Hur situationen ser ut för elever generellt när det gäller hjälpmedel i samband med nationella prov kan vi inte överblicka, men vi är angelägna om att stödet fungerar. De nationella proven är väldigt viktiga inslag och inte minst ett sätt att mäta elevernas kunskapsnivå men också för att följa upp likvärdigheten i landet. Det är uppenbart att det fortfarande finns olika tolkningar kring vad en elev får och inte får använda i samband med nationella prov, vilket är olyckligt. Det får inte råda några tveksamheter lokalt på skolan eller genom nationella direktiv om vad som är tillåtet och inte tillåtet. Vi har skolplikt i och de nationella proven ska skrivas av alla elever, därför blir det också särskilt viktigt för Liberalerna att alla elever ges förutsättningar att skriva nationella prov utifrån så goda förutsättningar som möjligt. Det råder fortsatt alltså oklarheter kring rätten till stöd och hjälpmedel i samband med de nationella proven, vilket särskilt uppmärksammats för elever med dyslexi; Med anledning av detta vill jag fråga utbildningsminister : Vilka åtgärder avser regeringen att vidta så att alla elever, även de med dyslexi, ska ha en chans att klara de nationella proven? Vilka konkreta åtgärder i form av ändring i skollagen eller instruktion till skolmyndigheterna avser regeringen att vidta för att lösa problemet med att elever under vissa moment inte får använda hjälpmedel i samband med att de skriver nationella prov?
ip · H610316 · 2019-09-05 00:00:00 — Interpellation 2018/19:316 av (M) till Statsrådet (S) föreslår i sitt slutbetänkande förändringar i kostnadsutjämningen mellan landets kommuner och regioner. Om förslaget genomförs innebär det dramatiska förändringar för kommuner och regioner runt om i . Statsministern aviserade i sitt sommartal att regeringen avser att gå vidare med utredningens förslag. är ett län där utbildningsnivån är lägre och ohälsotalen högre än för riket i genomsnitt. Dessutom är det bara fyra län där arbetslösheten är högre än i . Trots det kommer ut som en av de största förlorarna av utredningens förslag. Om förslaget genomförs förlorar västmanlänningarna i genomsnitt nästan per invånare, vilket motsvarar 400–500 lärare eller sjuksköterskor. Region förlorar per invånare, vilket är mer än någon annan region i landet. Det innebär att Region utöver ökande vårdbehov i befolkningen, stora investeringsbehov och befintliga sparbeting behöver spara ytterligare på grund av förändringarna av kostnadsutjämningen. Inom landstingsvärlden är indexet CNI (Care ) väl etablerat och används för att mäta risk för ohälsa i befolkningen. Enligt detta index har befolkningen i näst störst risk för ohälsa av landets samtliga regioner. Trots detta blir Region nettobetalare i kostnadsutjämningen och den största förloraren av föreslagna förändringar. Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att en kommande förändring av regionernas kostnadsutjämning bättre ska ta hänsyn till risken för ohälsa hos befolkningen? Hur avser statsrådet och regeringen att kompensera de kommuner och regioner som drabbas negativt av förslaget till ny kostnadsutjämning?
ip · H610317 · 2019-09-05 00:00:00 — Interpellation 2018/19:317 av (M) till Kultur- och demokratiminister (MP) lämnade jag som ordförande för kulturutskottets utvärderingsgrupp över utvärderingen av statens idrottspolitiska mål. Staten ger i stöd till idrotten för att främja det arbete som 650 000 ideella ledare i 20 000 föreningar gör för såväl barn som vuxna. Idrottsrörelsen har med sin självständighet och sitt oberoende makten att själv lägga fast målen för sin verksamhet. Dock ska den fördela statens stöd i enlighet med mål och vad regeringen bestämmer. utvärderingsgrupp har gått igenom hur dessa mål efterlevs, och vi ser att detta arbete behöver stärkas. I utvärderingen konstateras att idrottsanslagen inte har fördelats med utgångspunkt i de mål och syften som man har fastställt. Trots att statens stöd till idrotten har ökat kraftigt har aktivitetsnivån inom barn- och ungdomsidrotten minskat. Olika regeringar har redovisat att aktivitetsnivån har minskat; dock har man förklarat sig nöjd med RF:s arbete. Det är även bekymrande att barns och ungas idrottsvanor i hög grad styrs av socioekonomiska förhållanden och att aktivitetsnivån är lägre bland unga med exempelvis någon form av funktionsnedsättning. Dessutom oroar det faktum att flickor med utländsk bakgrund idrottar i mindre utsträckning än pojkar med utländsk bakgrund. I utvärderingen konstateras vidare att det är svårt att få en samlad bild av vilken effekt statens stöd till idrotten har fått. Det finns problem med kränkningar inom idrottsrörelsen, och det är viktigt att det finns tydliga rutiner som främjar att dessa upptäcks och åtgärdas. Staten måste helt enkelt på ett bättre sätt kunna säkerställa att statens stöd till idrotten används på det sätt som riksdag och regering har beslutat om. Utvärderingsgruppen menar också att det saknas en systematisk uppföljning av barnrättsperspektivet. De kränkningar som sker inom idrotten kräver mer kunskap för att vi ska få en bild av deras omfattning. Preskriptionstiden i , inom vilken ett övergrepp måste anmälas för att det ska leda till en påföljd, fann utvärderingsgruppen klart försvårande. Därför är det glädjande att efter har tagit ett tydligare grepp kring frågan, allt för att stärka barnrättsperspektivet. Syftet med den statliga idrottspolitiken är dels att stödja en fri och självständig idrottsrörelse, dels att se till att målen för och syftena med idrottspolitiken uppnås. Vi i utvärderingsgruppen menar att styrningen och utformningen av statens anslag behöver tydliggöras för att göra resultaten mer klara. Dessutom bör staten följa upp att endast barn- och ungdomsidrott som bedrivs ur ett barnrättsperspektiv får bidrag. Med anledning av ovanstående vill jag fråga kultur- och demokratiminister : Vilka åtgärder avser ministern att vidta med anledning av utvärderingen av statens idrottspolitiska mål?
ip · H610318 · 2019-09-06 00:00:00 — Interpellation 2018/19:318 Sponsring av damidrott av (M) till Finansminister (S) Ett företag kan stödja ett idrottslag genom sponsring, exempelvis genom köp av reklamplats på lagets dräkter eller i arenan. Marknadsvärdet på sponsringen kan dras av som en kostnad för företaget. I de flesta fall har herrlag och individuella manliga idrottare ett relativt högre marknadsvärde för den som sponsrar ett damlag och individuella kvinnliga idrottare. I riktlinjer kring sponsring missgynnar de företag som vill sponsra damidrott, som ofta har ett lägre marknadsvärde än herridrott. I praktiken blir den marknadsbaserade avdragsrätten ett glastak för det företag som vill gå längre i sin sponsring än det estimerade marknadsvärdet. Om ett företag vill sponsra ett damlag och beloppet överstiger marknadsvärdet i föreningen så räknas det som bidrag, och då blir det inte avdragsgillt. Riktlinjerna missgynnar alltså de företag som vill sponsra damidrott. Detta har exempelvis drabbat United, ett framgångsrikt lag i fotbollsallsvenskan för damer. Laget riskerar att gå miste om sponsorpengar på grund av rådande system som förstärker strukturer inom idrotten, där damer och herrar behandlas olika. Jag lyfte frågan till finansministern vid frågestunden . Svaret var mycket positivt eftersom ministern skulle gå tillbaka till och be sina tjänstemän ”titta närmare på frågan”. Med anledning av detta vill jag fråga finansminister : Anser ministern att det är rimligt att avdragsrätten för sponsring grundar sig på ett lags marknadsvärdering? Avser ministern att ta något initiativ till förändring i denna problematik, som så tydligt missgynnar damidrott, så att en mer jämställd lösning kommer till stånd?
ip · H7101 · 2019-09-13 00:00:00 — Interpellation 2019/20:1 Ökade arbetsplatsrelaterade olyckor bland elektriker av (M) till Statsrådet (S) Enligt en undersökning från har arbetsplatsrelaterade olyckor för elektriker ökat . anmäldes 226 olyckor och ett dödsfall, och avled en linjemontör på sin arbetsplats. Energi- och digitaliseringsminister menar att de omfattande olyckorna beror på att branschen lider av en machokultur och har därför bett om ett möte med representanter för branschen för att diskutera situationen. Det är positivt att statsrådet kallar till möte. Jag vill dock fråga statsrådet : Vad menar statsrådet med att orsaken till olyckorna är en machokultur, och vilka åtgärder tänker statsrådet vidta för att förbättra arbetsmiljön för elektrikerna?
ip · H71010 · 2019-09-20 00:00:00 — Interpellation 2019/20:10 Utredning om ordningsvakter av (M) till Statsrådet (S) Allt fler kommuner anlitar ordningsvakter för att upprätta ordning i offentliga miljöer som invånarna upplevt som stökiga eller otrygga. Detta sker som en konsekvens av att polisen, på grund av begränsade resurser, måste prioritera grov brottslighet framför synlighet och brottsförebyggande arbete. Att kommuner anlitar ordningsvakter är dock grundat i ett undantag (3 §) i lagen om ordningsvakter. Lagen är och firar alltså . Den är därför också utformad utifrån en helt annan situation, där ordningsvakter framför allt anlitades vid offentliga tillställningar eller i lokaler med serveringstillstånd. Lagstiftaren kunde 1980 rimligen inte föreställa sig att polisbrist skulle göra att kommuner kände sig tvingade att komplettera polisen med ordningsvakter. Eftersom lagstiftningen är skriven utifrån en annan situation skiljer sig också tillämpningen av lagstiftningen åt mellan olika kommuner. I exempelvis och har polisen gett kommunen förordnande för ordningsvakter över en större geografisk yta, som fått avslag på sin ansökan om förordnande på fyra tydligt avgränsade men brottsutsatta platser i centrala staden av polisen. Statsrådet har i medierna (2019) sagt att han kommer att tillsätta en utredning om ordningsvakter och då också sagt att han inte är emot ett regelverk som tillåter ordningsvakter att arbeta inom större geografiska områden. Med hänvisning till ovanstående är min fråga till statsrådet : När avser statsrådet att tillsätta utredningen, och när kan en förändrad lagstiftning vara på plats?
ip · H71011 · 2019-09-23 00:00:00 — Interpellation 2019/20:11 Utvecklingsårets betydelse för bristyrken av (M) till Arbetsmarknadsminister (S) Regeringen har inom ramen för januariöverenskommelsen mellan S, MP, C och L föreslagit ett återinförande av friåret i något omstöpt form – numera kallat utvecklingsår. Detta till en årlig kostnad på 1 miljard. experiment med liknande upplägg har av forskningen kunnat konstateras i stort sett sakna positiva effekter. I regeringens argumentation för utvecklingsåret har man framfört att detta framför allt skulle vara en lösning på rekryteringsproblem inom bristyrken. Undertecknad har tidigare i utskottssammanhang i samband med budgetföredragning ställt frågan till berört statsråd men ej fått denna besvarad. Med anledning av detta vill jag fråga arbetsmarknadsminister : Varför, mot bakgrund av vice statsminister (MP) uttalanden, innehåller förslaget om utvecklingsår ingen som helst inriktning gentemot bristyrken över huvud taget? Hur många och vilka utbildningar till bristyrken kan över huvud taget genomföras inom tidsutdräkten för utvecklingsåret, det vill säga minst tre och högst ?