· H610245 · 2019-06-11 15:11:46 — STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer har frågat mig vilka brister i samverkan som har förekommit och när dessa brister diskuterades med generaldirektören eller . har frågat mig om jag är nöjd med arbete eller inte, eftersom båda dessa saker ju inte kan gälla . har frågat mig hur det kan komma sig att jag och den förflyttade har så olika syn på om förflyttningen var frivillig eller inte. är en av viktigaste myndigheter därför att den är så central i olika skeden av människors liv. Det är när livet vänder eller förändras som socialförsäkringarna och finns där för att ge trygghet. Sjukförsäkringen är en del av socialförsäkringen som har ansvar för att administrera. Fokus för sjukförsäkringen har varit att kombinera en rättssäker handläggning och tillämpning med ett bra stöd för individen att kunna komma tillbaka till hälsa och arbete. Det var också för detta uppdrag som regeringen utsåg till generaldirektör för . Hon är en erfaren statstjänsteman, och under hennes ledning har bland annat stärkt sjukförsäkringshandläggningen och fokuserat på rättssäkerheten. Detta bidrog till att sjukfrånvaron minskade och började stabiliseras, men regeringen såg också andra konsekvenser av arbete. Från många olika håll - hälso- och sjukvården, andra myndigheter, arbetsmarknadens parter och enskilda individer - fick vi alltmer tydliga signaler om att lagstadgade samordningsansvar inte prioriterades av myndigheten i tillräcklig omfattning. Samarbeten med aktörer avslutades och försämrades kraftigt. Som en reaktion på detta genomförde många myndighetsdialoger, både med enskilt och med andra berörda myndigheter. Mellan och genomfördes 16 myndighetsdialoger med ledning. Tre av dessa dialoger var extraordinära möten mellan generaldirektörerna för respektive Arbetsförmedlingen som enkom handlade om behovet av att förbättra samverkan. Två av dessa dialoger var mellan och Inspektionen för vård och omsorg. Temat för dessa möten var också behovet av förbättrad samverkan. som var generaldirektör för gav regeringen dessutom åtta olika regeringsuppdrag för att förstärka samverkan och samordningen mellan och andra aktörer. kunde vi dock konstatera att trots dialoger och uppdrag mottogs det inte på myndigheten på önskvärt sätt. Vi fick inte önskvärd kvittens på de uppdrag som lämnats. Vi kunde också konstatera att vi fortsatte att få tydliga signaler från andra aktörer om att samverkan inte förbättrades. Det framkom inte minst vid den gemensamma myndighetsdialogen mellan och Arbetsförmedlingen. Detta ledde fram till att regeringen landade i att förtroendet för generaldirektörens förmåga att leda i en riktning där vi ville se ett ökat fokus på samordning och samverkan helt enkelt inte fanns. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer hade generaldirektören själv uttryckt att hon inte kunde vara kvar som myndighetschef för om regeringen inte hade förtroende för hennes sätt att leda myndigheten. När jag slutligen, , förklarade för henne att detta förtroende inte längre fanns blev slutsatsen att hon därmed inte kunde vara kvar som generaldirektör för och att hon i stället skulle anställas i . Detta innebär inte att hon delade regeringens uppfattning om bristerna i ledningen av myndigheten, men det fanns en samsyn om att hon inte kunde vara kvar om det inte fanns förtroende för hennes sätt att leda myndigheten. Jag tackar statsrådet för en tydlig beskrivning av verksamhet och av myndighetens komplexitet. Jag är enig med statsrådet om att är en av viktigaste myndigheter, och därför är det av yttersta vikt att styrning och ledning fungerar bra och att det finns en tydlighet från regeringen i det regleringsbrev som skrivs. har i sin granskning av beslutsstöd varit tydlig med att det finns stora brister, och det ligger på statsrådets ansvar att i sitt regleringsbrev se till att det fungerar rättssäkert och att myndighetsutövningen ger trygghet till dem som behöver stöttning och hjälp. Jag har ställt två frågor till statsrådet om när de påtalade brister som fanns i samverkan mellan statsrådets departement och den dåvarande generaldirektören diskuterades. I svaret beskriver statsrådet en rad dialoger som förts, alla med temat att förbättra samverkan. skriver dåvarande styrelseordförande att hon inte kan påminna sig att brister i myndighetens samverkan med andra myndigheter har varit uppe till diskussion med departementets ledning. I ett citat säger den dåvarande styrelseordföranden att hennes uppfattning är att om departementet varit så missnöjt med den dåvarande generaldirektören att man hade gett henne upprepade varningar och övervägde att flytta henne skulle man definitivt ha tagit upp frågan med styrelsens ordförande, men detta skedde inte. Statsrådet har i medierna utryckt att den dåvarande generaldirektören har utfört sitt uppdrag väl och har hanterat de utmaningar hon mött. I ett brev till ledamöter skriver två tidigare medarbetare vid att departementets hantering av den dåvarande generaldirektören och myndigheten är upprörande. Detta är starka ord när vi pratar om en av viktigaste myndigheter. Jag måste säga att jag inte riktigt får ihop när, var och hur bristerna i samverkan framkommit och förekommit. Jag tackar statsrådet för svaret. Jag skulle tro att vi är väldigt många som är förvånade över till exempel hur barn förlorade sin LSS under den förra mandatperioden. Vi kunde läsa i medierna om hur förtvivlade föräldrar helt enkelt inte fick den hjälp som de behövde. Jag tror att det är många som är förvånade över att i en välfärdsstat som kunde en kvinna dö på en toalett i på grund av att hon hade fått sin personliga assistans indragen. Jag tror att det är många som är chockade över det. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det är nog så man ska se bakgrunden till att statsrådet helt enkelt gav före detta generaldirektör sparken. Generaldirektören fullföljde det uppdrag som hon hade fått av regeringen. Det är därför naturligtvis regeringen som ska bära skulden. Men jag tänker på följande sätt. Om vi hade haft en generaldirektör som inte hade haft ett fantastiskt civilkurage och berättat hur det egentligen var hade vi kunnat tro på det som statsrådet sa på pressträffen. Hon sa då: Det uppdrag som fick har hon utfört väl, och hon har hanterat de utmaningar som har mött henne. har målmedvetet arbetat för en rättssäkerhet i verksamheten med ordning och reda. Det är alltså detta som hade kunnat vara beskedet till svenska folket om inte själv hade gått ut och berättat hur det egentligen var. Det hade till och med kunnat vara så att regeringen, om vi ska förstå betänkande, hade gett ett annat viktigt generaldirektörsuppdrag till den person som man då uppenbarligen inte hade förtroende för. Jag anser att det är direkt vilseledande när ett statsråd håller en presskonferens och berättar att man har fullt förtroende för det uppdrag som den före detta generaldirektören har utfört när man egentligen uppenbarligen inte hade detta förtroende. Man skulle faktiskt kunna säga att någon har blåljugit svenska folket rakt i ansiktet. Jag beundrar den före detta generaldirektörens civilkurage när hon har varit så tydlig med att berätta hur det egentligen är. Jag tycker också att det är mycket starkt gjort av de före detta och nuvarande medarbetarna på att berätta hur det egentligen är. Denna historia hade faktiskt kunnat sluta med att statsrådet hade haft en presskonferens där hon redogjorde för detta på det sätt som jag har sagt. En annan myndighet hade kunnat få en ny generaldirektör. Och svenska folket hade inte haft en aning om vad som egentligen hade hänt bakom kulisserna. är en rättsstat. Även ett statsråd och en regering ska följa de lagar och regler som finns. Jag tycker också att en regering och ett statsråd ska vara ärliga. Det är någonting som ska vara självklart i . Man ska vara öppen och transparent och redogöra för vilka beslut man fattar och hur man har fattat dem. Uppenbarligen går inte denna mening ihop. Det uppdrag som fick har hon utfört väl. Hon har hanterat de utmaningar som har mött henne. har målmedvetet arbetat för en rättssäkerhet i verksamheten med ordning och reda. Detta uttalande går faktiskt inte ihop med regeringens agerande. I svaret som vi fick från statsrådet tycker jag inte att hon fick dessa två saker att gå ihop. Men statsrådet får utveckla detta i sitt nästa anförande. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer De interpellationer som vi nu diskuterar har en sak gemensamt, och det är hur regeringen och ansvarigt statsråd har hanterat en av sina generaldirektörer. Att en regering kan tillsätta och avsätta generaldirektörer är en del av regeringsmakten. Men frågan är hur man utövar denna makt. Att inte förlänga ett förordnande som generaldirektör eller enas om att ett förordnande ska upphöra är inget konstigt. Det kan behöva ske i samband med en omorganisation, förändrade verksamheter eller helt enkelt för att man inte tycker att en generaldirektör gör ett bra jobb. Det kan också vara ett sätt att befordra en generaldirektör till en ny tyngre befattning. Men i fallet är inget av detta tillämpligt. Hon fick lämna sitt uppdrag med bara några dagars varsel och enligt egen uppgift utan någon som helst motivering. Det märkliga är att detta sammanföll med inledningen på en valrörelse och att det rörde en myndighet som fått hård medial kritik för att man tuffat till sin hantering av bland annat assistans och sjukförsäkringsärenden - det sistnämnda på direkt uppdrag av sittande regering och statsrådet . Statsrådet har för bland annat angett att generaldirektör fick lämna sin tjänst på grund av bristande samverkan. har, som vi har hört här tidigare, dåvarande styrelseordförande framfört i medierna att hon inte kan påminna sig att brister i myndighetens samverkan varit uppe till diskussion med departementets ledning. Detta har som sagt styrkts även av flera andra tyngre medarbetare på , och det går rakt emot vad Strandhäll skriver i sitt svar på interpellationerna. Statsrådet skriver även att man har haft ett antal myndighetsdialoger - den sista . konstaterar alltså statsrådet enligt interpellationssvaret att förtroendet för generaldirektörens förmåga att leda helt enkelt inte finns. Att ta ett så drastiskt beslut som att sparka en generaldirektör efter ett samrådsmöte och med denna motivering känns tyvärr inte särskilt trovärdigt. Det styrker snarare bilden av att entledigandet helt och hållet varit en politisk åtgärd. Statsrådet har för bland annat angett att det fanns en samsyn om att Begler skulle lämna sin tjänst hos . Alla påståenden om samsyn har uttryckligen dementerats av Begler, som säger att förflyttningen skedde mot hennes vilja. Detta försöker nu statsrådet prata bort i sitt interpellationssvar genom att ge ordet samsyn en helt ny innebörd. Det är faktiskt en smula pinsamt att läsa just denna del av statsrådets svar. Faktum är att detta tafatta försök att slingra sig ytterligare styrker bilden av att entledigandet av generaldirektör var en rent politisk åtgärd. Regeringen ville skjuta ifrån sig ansvaret för den växande kritiken mot inför en besvärlig valrörelse. Statsrådet har en gedigen facklig bakgrund och vet rimligen att även generaldirektörer åtnjuter arbetsrättsligt skydd. Regeringen kan inte förflytta generaldirektörer utan saklig grund. Och om förflyttning ska verkställas krävs synnerliga skäl. Det finns ingen som helst dokumentation om några sådana skäl. har enligt egen uppgift efterfrågat skälen för sin förflyttning men inte fått några sådana. Dessutom borde, som sagt, först ha informerats innan förflyttningen skedde, vilket inte heller gjordes. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Något omfattande missnöje med Begler som person går inte heller att utläsa någonstans. Tvärtom uttryckte, som sagt, Strandhäll själv vid en pressträff med anledning av beslutet att utfört sin uppgift väl och hanterat de utmaningar som har mött henne. Det går alltså inte att hitta något stöd alls för att det förelegat några synnerliga skäl att sparka som generaldirektör. Även detta pekar mot att det skedde av rent partitaktiska skäl. För att lösa ett politiskt problem var alltså en socialdemokratisk minister med tung facklig bakgrund beredd att bryta mot grundläggande arbetsrättsliga principer. Jag vill fråga statsrådet om arbetsrättsliga regler ska gälla för andra men inte för henne själv i hennes egen roll som arbetsgivare. Jag tackar ministern för svaret på interpellationerna. kontrollmakt över regeringen är en av viktiga funktioner. Den utövas genom olika instrument: interpellationer, KU-granskning, misstroendeomröstningar. I den ordningen skulle man väl i normalfallet kunna tro att det är tänkt att ska utöva sin kontrollmakt. Genom interpellationer skaffar man sig information från statsråden om vad som har hänt i en specifik fråga. Om det uppstår saker som behöver granskas noggrant och tydligt går man via KU för att göra det ordentligt och så att säga göra en rejäl granskning. Sedan finns atombomben, den sista möjligheten, alltså att man väcker ett misstroende i . Då avsätts statsrådet om statsrådet saknar förtroende. Jag vänder mig nu till interpellanterna, och jag vill säga att jag saknar förtroende för dem. Respekten för borde vara central för ledamöter. Jag saknar förtroende för den moderata riksdagsgruppen som missbrukar kontrollmakt genom att på ett alltför lättvindigt sätt ha använt sig av möjligheten till en misstroendeomröstning mot ett statsråd. Det var en omröstning som man naturligtvis också helt följdriktigt förlorade. missbrukar man interpellationsinstrumentet genom att väcka åtta likartade interpellationer. Det är viktigt att påtala den typen av dumheter som dessa moderater ägnar sig åt. viktiga granskning kom . Den granskningen slår fast att regeringen har rätt att förflytta en generaldirektör som inte fungerar i rollen. Inget annat framkom i granskningen. Jag vill därför erbjuda de moderata interpellanterna ett råd, fru talman, och det rådet är: Ta kontakt med era ledamöter i konstitutionsutskott! Ta kontakt med dem och informera er om granskningen. Försök sedan att förstå att det ni nu gör är väldigt bakvänt. Ni börjar alltså med en misstroendeomröstning. Ni följer upp med en KU-granskning och sedan åtta interpellationer - för att få reda på vad? Att ni inte har stöd för er kritik visste vi redan. KU har granskat frågan; man har genomgående och grundligt gått igenom den. Det är redan gjort. Och ska ni interpellera - om vad då? Jag måste säga att detta är mycket anmärkningsvärt och bör påtalas, fru talman. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag vill tacka ministern så hemskt mycket för svaret på frågorna i sak. Vi i konstitutionsutskott har haft anledning att granska detta ärende, och vi har inhämtat mycket material. Vi har haft utfrågningar av många personer för att få reda på så mycket som möjligt runt den här processen. Man måste börja med själva grunden i den svenska regeringsformen, nämligen att regeringen är ansvarig inför för rikets styrelse. En del i att regeringen ska kunna vara ansvarig inför för rikets styrelse är utnämningsmakten. Vi har förvisso ett sätt att styra där statliga myndigheter utifrån regleringsbrev och kollektiva regeringsbeslut ska sköta olika delar av vår samhällssektor, men regeringen - som har ansvar inför - måste självklart äga utnämningsmakten. Hur ska regeringen kunna vara ansvarig inför oss om den inte har full tilltro till sina generaldirektörer? Hur ska vi kunna utkräva ansvar av en regering om oppositionen förhindrar den att byta ut en generaldirektör den inte tycker är lämplig på sin post? Tänk, den här inställningen till utnämningsmakten har borgerliga politiker haft tidigare: När avsattes 2008 var det självklart att han blev inbjuden på ett vanligt möte och under sammanträdet fick reda på att han skulle bli sparkad - pressmeddelandet var redan skrivet - och den borgerliga majoriteten i tyckte att det var fullt i sin ordning att göra på det sättet. Utnämningsmakten är alltså oerhört central för att vi ska kunna utkräva ansvar av regeringen. Vem ska vi annars ställa till ansvar? Hur tycker ni att det parlamentariska styrelseskicket ska fungera? Att KU har riktat kritik mot regeringen är alldeles riktigt. Kritiken gäller dock inte att man flyttade och inte heller skälen till förflyttningen. De är väl dokumenterade; det finns flera regeringsuppdrag gällande att åtgärder ska vidtas, vilka man sedan anför som skäl för förflyttning. Nej, det vi riktar kritik mot är sättet, nämligen att det skedde i bristande dialog med myndighetens styrelse. Det är styrelsen som är ansvarig inför regeringen. På de punkterna riktar vi kritik mot regeringen och mot . Vi riktar också kritik mot den dokumentation av ärendet som finns. Där finns kritik. Själva rätten att flytta en generaldirektör som regeringen inte har förtroende för är dock central i det svenska statsskicket. Hur ska ni annars utkräva ansvar av statsråd här i kammaren? Jag hade inte tänkt delta i den här debatten över huvud taget, men jag tycker att den har fått en konstig skruv. Den verkar handla mer om vad de moderata riksdagsledamöterna har rätt att fråga ett statsråd om och inte. Där måste man ju ändå ta hänsyn till grundlagsstödet, som ger rätt att fråga ut ett statsråd. Jag är väldigt förvånad över hur fru talmannen kan låta de socialdemokratiska ledamöterna läxa upp den moderata riksdagsgruppen i stället för att debattera sakfrågan. Jag är här för att lyssna på en debatt om sakfrågan, inte någon uppläxning gällande vad vi som folkvalda har rätt att fråga eller inte fråga i kammaren. Jag måste ändå fråga fru talmannen om det är riktigt eller inte riktigt att vi har rätt att ställa en minister till svars för frågor vi tycker är viktiga - för folk och för alla de LSS-barn som inte får det de ska, vilket är det som faktiskt blir konsekvensen om man inte sköter sitt ämbete. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Därmed kommer jag att lämna debatten, man jag ville säga att jag tycker att det är en väldigt konstig debatt. Jag har vid det här laget, som ansvarigt statsråd, gång efter annan redogjort för gången kring förflyttningen av . Det går att ta del av de uppgifter jag lämnade i och som på varje punkt besvarar de frågor som interpellanterna nu ställer. Jag har naturligtvis inga som helst problem att även i kammaren, i denna interpellationsdebatt, ge samma svar en gång till. Jag har alldeles gjort det, i det skriftliga svar som jag läste upp alldeles . Jag har redogjort för bakgrunden och skälen till att förtroendet saknades för och hennes profil när det gällde att leda i en annan riktning, där fokus sattes på den lagstadgade uppgift som har att hantera både samordning och samverkan. När detta skulle förstärkas måste man naturligtvis som ansvarigt statsråd fundera på om det är den aktuella generaldirektören som ska leda i den riktningen. Mot bakgrund av 16 myndighetsdialoger och åtta regeringsuppdrag, som vilken människa som helst i kan ta del av, kunde vi konstatera att vi inte upplevde att vi hade fått kvittens från generaldirektör i just de delar vi ville förstärka. Därför behövde vi ett annat ledarskap för framöver. Det var inte mer dramatiskt än så. uttryckte vid upprepade tillfällen, både till mig i närvaro av andra och till min före detta statssekreterare, att om hon inte hade regeringens förtroende när det gällde hennes sätt att leda verksamhet kunde hon inte vara kvar. Efter beredning och regeringsbeslut var det också där regeringen landade, och det var det jag meddelade . Detta är inget konstigt - generaldirektörer har tillsatts förr, och generaldirektörer har förflyttats och avsatts . I det här fallet handlade det om en nödvändighet just på grundval av att vi såg att de människor som den här debatten kanske egentligen borde handla om kom i kläm. Det gällde barn och människor som hamnade mellan stolarna i sjukförsäkringen. Där upplevde vi just att samverkan med såväl externa aktörer som myndigheter inte fungerade tillfredsställande. Det är inte som sagt mer komplicerat än så. Som jag ser det har jag därmed besvarat interpellanternas frågor i de här delarna. Det går att ta del av detta, och det går även att ta del av den presskonferens som jag höll direkt i samband med att jag meddelade att skulle lämna sitt uppdrag. Där framförde jag att det fanns en tillfredsställelse i de delar som handlade om att hon stärkte rättssäkerheten. Jag var också tydlig med att det fanns kritik mot när det gällde förmågan till samverkan och samordning och att det var den delen som regeringen avsåg att förstärka när det gällde styrningen av . Det var ingen större dramatik än så. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det har ju under debatten framkommit ett antal motstridiga uppgifter gällande samverkan, och det är detta min frågeställning till statsrådet gäller. Det finns ett flertal tidigare anställda vid myndigheten som vittnar om detta på olika sätt. Jag finner det märkligt att den dåvarande generaldirektören blev erbjuden arbetet som chef för - en annan av viktiga myndigheter - om samverkan varit så dålig och om hon inte utfört sitt arbete på ett fullgott sätt. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att flytta en generaldirektör från en myndighet till en annan som man riktar kritik mot samma generaldirektör. Då kan det inte handla om dålig samverkan, utan då är det någonting annat som ligger bakom förflyttningen. har själv varit tydlig med att hon inte har lämnat sin post som generaldirektör frivilligt, och hon har inte funnit några brister i samverkan. Jag ställer fortfarande frågan om var bristen på samverkan framkommit. Det är, precis som det sas här från talarstolen, en riksdagsledamots grundlagsskyddade rättighet att ställa frågor till statsråden. Det är en del av den granskande makten. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att det finns ledamöter som ifrågasätter det och att talmannen inte avbröt ledamoten. I KU:s betänkande står det klart och tydligt att det är otillfredsställande att uppgifterna som har lämnats i granskningen går så pass mycket isär. Det står också att "utskottet ska kunna förvänta sig att de uppgifter som lämnas bidrar till att skapa klarhet och ger en rättvisande bild av vad som har skett". Att uppgifterna som har lämnats i granskningen går så pass mycket isär är otillfredsställande - på byråkratspråk är det väldigt väl uttryckt. På svenska betyder det väl någonting annat. Jag läser mellan raderna att det utgår från att någon inte talar sanning. Jag kan konstatera att det finns två socialdemokrater som har en version av vad som har hänt: statsrådet och hennes statssekreterare. Det finns två personer som har en version av vad som har hänt. Men, fru talman, tjänsteman efter tjänsteman efter tjänsteman efter tjänsteman på - opolitiska tjänstemän - har haft civilkurage nog att redogöra för vad som är sant ur deras perspektiv. Det är civilkurage. Jag beundrar dessa tjänstemän, som naturligtvis har tagit en stor personlig risk genom att tala om hur det är. är ett litet land. Precis som socialdemokratiska politiker har sagt här i talarstolen har regeringen utnämningsmakten. Det finns förmodligen olika sätt att inte straffa, naturligtvis, men att kanske utnämna andra personer till ledande befattningshavare eller vad man nu gör. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Hade det inte varit så att detta civilkurage fanns hade det kunnat vara så att svenska folkets bild av statsrådets uppfattning om den dåvarande generaldirektören var följande, citerat ur betänkande: "Det uppdrag som fick , det har hon utfört väl, och hon har hanterat de utmaningar som har mött henne. har målmedvetet arbetat för en rättssäkerhet i verksamheten med ordning och reda ." Då hade Begler kunnat vara generaldirektör för en annan myndighet.