frsrdg · H704JO1 · 2019-11-12 00:00:00 — Bilden är tagen i anslutning till premiären av , som är ett re- sultat av ett samarbete med många olika aktörer bl.a. Älvräddarna, , och energi. Några personer på bilden medverkade i filmen, däribland representanter från nämnda aktörer. Premiärvisningen av filmen var ett öppet evenemang på stockholmsbiografen . Advokatfiskalen är inte namngiven, vilket inte heller de andra perso- nerna som är med på bilden är. Varken han eller kollegiet har förfogat över hur och i vilket sammanhang bilden kommit att användas. Kammarkollegiets mening är att den omständigheten att advokatfi- skalen är med på bilden inte är ägnat att ifrågasätta hans opartiskhet i sin roll som statlig tjänsteman. Inte heller ger sammanhanget i vilken bilden återfinns anledning att ifrågasätta hans opartiskhet. Advokatfiskalen förekommer i filmen vid två korta sekvenser där han i en intervju situation uttalar sig om juridiska aspekter rörande vattenkraft. Detta gör han i sin egenskap som tjänsteman på Kammarkollegiet och ex- pert när det gäller regler om vattenkraft, vilket också framgår av filmen. Någon annan inblandning i filmen har varken kollegiet eller ad- vokatfiskalen haft. Det kontrollerades innan intervjun att även olika före- 2 0 1 9 /2 0 J O1 ÖV R I G T trädare, t.ex. från branschen, skulle intervjuas i filmen. En statlig tjänste- man från Statens intervjuas också som expert i fil- men. Huvudbudskapet i filmen är att det går att kombinera miljömål och vat- tenkraft men att småskalig vattenkraft bidrar med lite energi som de negativa miljöeffekterna är förhållandevis stora. Filmen känneteck- nas enligt Kammarkollegiets uppfattning av ett sakligt och informativt för- hållningssätt i en uppmärksammad och angelägen miljöfråga. Den småska- liga vattenkraften har diskuterats i interpellationsdebatter i och ett flertal skriftliga frågor har ställts av riksdagsledamöter, vilket visar på det politiska intresset av frågan. Den senaste frågan 2016/17:855 besvara- des . Enligt Kammarkollegiets uppfattning är det i linje med myndighetens uppgift att bidra med sakkunskap till samhället i de frågor som myndig- heten ansvarar för. Den aktuella filmen är en upplysande och informativ film där parter med olika intressen uppträder och ger uttryck för sina er- farenheter och kunskaper. Flera aktörer står bakom filmen. Det förhållan- det att advokatfiskalen intervjuats i filmen, i sin egenskap som tjänsteman vid Kammarkollegiet, är enligt kollegiets mening inte ägnat att ifrågasätta hans opartiskhet som statlig tjänsteman. Älvräddarna är en sådan ideell organisation som tillerkänts rätt att över- klaga överklagbara beslut enligt . Det innebär att Älvräddarna, helt oberoende av vilken inställning Kammarkollegiet har, kan klaga på ett beslut om tillstånd om att bedriva viss vattenverksamhet. Invändningen som framförs i en av artiklarna att advokatfiskalen gynnar den part som han är medlem i, dvs. Älvräddarna, bygger på ett missförstånd om de olika ak- törernas roller. Älvräddarna har rätt att framföra de argument som de har mot ett tillstånd utan att detta stöds av Kammarkollegiet. I artikeln finns kommentarer om innehållet i det yttrande som Kammarkol- legiet lämnat till Mark- och miljödomstolen. Det saknas anledning att närmare kommentera de delar i artikeln som är markerade som citat av utsagor som advokatfiskalen gjort. Hur svaren på journalistens frågor återges i artikeln och i vilket sammanhang är något som tidningen får ta ansvar för. När det gäller påståendet i artikeln som rör handläggningen av det spe- cifika ärendet kan följande anföras. Kraftverksägaren förelades av länssty- relsen i att ansöka om tillstånd enligt m.m. till Gränshuskvarns kraftverk. Samrådsunderlaget lämnades in till Kammar- kollegiet . Underlaget krävde viss utredning och komplettering. Underlaget var komplett . Ombudet i ärendet meddelades nämnda datum att samrådsyttrande skulle beslutas , vilket bekräfta- des av ombudet utan erinran. Kammarkollegiet skickade samrådsyttrande till ombudet . Handläggningen av samrådsärendet har enligt kollegiets bedömning skett inom ramen för vad god förvaltningsser- vice kräver och utan någon fördröjning. I artikeln har advokatfiskalen svarat på frågor om hans medlemskap i bl.a. Det är korrekt att han är medlem i föreningen. Kammarkollegiets uppfattning är att advokatfiskalens medlemskap i inte påverkat det sätt på vilket han företräder kollegiet. Det har inte heller visat sig komma i konflikt med hans arbetsuppgifter vad gäller hans opartiskhet i arbetet. Enbart det förhållandet att det finns ÖV R I G T 2 0 1 9 /2 0 J O1 beröringspunkter mellan hans arbetsuppgifter vid kollegiet och Älvräd- darna, där han är medlem, medför inte att det uppstår en jävssituation. Det ingår i arbetet för Kammarkollegiets tjänstemän att delta i olika sam- mankomster om vattenverksamheter. Det kan vara samrådsmöten, semi- narier, konferenser eller informationsmöten. Det kan handla om specifika vattendrag eller mer principiella och övergripande frågor. Vid sådana sam- mankomster, som har olika arrangörer, deltar ofta olika intressenter, bl.a. myndigheter, kommuner, kraftverksägare och ideella föreningar som till- varatar naturskydds- eller miljöskyddsintressen. En översiktlig sammanställning visar på att advokatfiskalen i tjänsten deltagit vid minst ett tjugotal sammankomster av det slaget . Älvräddarna arrangerade 2014 en sammankomst som Havs- och vattenmyndigheten finansierade. En av sammankomsterna har arrangerats av Sportfiskarna (2011). Det framgår inte av anmälan vid vilken sammankomst advokatfiskalen skulle ha uppträtt tillsammans med CC, ordförande i , och mer eller mindre haft en gemensam presentation. Påståendena kan därför var- ken bemötas eller kommenteras av Kammarkollegiet. Enbart det förhållan- det att advokatfiskalen i sin roll som tjänsteman vid Kammarkollegiet upp- trätt vid samma sammankomst som Älvräddarna innebär enligt kollegiets mening inte att hans opartiskhet kan ifrågasättas. Advokatfiskalen har ald- rig haft en gemensam presentation med Älvräddarna. I artikeln påstås vidare att ombudet för den berörda kvarnägaren sagt att ”Är man medlem där sympatiserar man naturligtvis med Älvräddarnas ståndpunkt. Det skiner också igenom i hans yttranden”. I vilka yttranden och på vilket sätt yttrandena inte skulle ligga inom Kammarkollegiets upp- drag och brista i saklighet och opartiskhet framgår inte. Påståendet kan där- för inte närmare kommenteras av kollegiet. Kammarkollegiets samrådsytt- rande av avseende Gränshuskvarn bifogas [bilagan inte medtagen här, JO:s anm.]. Artikeln och den odaterade artikeln Kammarkollegiet har inga kommentarer till uppgifterna i artiklarna. Kammarkollegiet anser att advokatfiskalen inte har tagit otillbörligt ställ- ningstagande i vattenkraftsärenden och att detta inte inneburit jäv eller delikatessjäv. Inte heller har han genom ”händelsen” tagit ställning som gynnar part och samröre med organisationer med motstående intressen. AA kommenterade remissvaret. I ett beslut anförde chefsJO följande: Av 3 § första stycket lagen (1986:765) med instruktion för ombuds- män framgår att JO särskilt ska se till att myndigheterna följer regeringsformens krav på saklighet och opartiskhet. Den reglering som avses är 1 kap. 9 § rege- ringsformen, där det föreskrivs att domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Bestämmelsen ut- gör den konstitutionella grunden för de jävsregler som finns i bl.a. förvaltnings- lagen (2017:900) och förbudet mot förtroendeskadliga bisysslor i 7 § lagen (1994:260) om offentlig anställning. Kravet på saklighet och opartiskhet om- 2 0 1 9 /2 0 J O1 ÖV R I G T fattar inte bara den faktiska handläggningen av en sak och de verkliga skäl som ligger bakom ett beslut, utan det har också betydelse hur en myndighets age- rande uppfattas. Redan risken för att det utifrån kan uppfattas som att saklig-het och opartiskhet inte iakttas kan alltså vara tillräcklig för att hindra ett visst age- rande (, Regeringsformen, 2015, s. 54). Vid Kammarkollegiets handläggning tillämpades som anmä- lan avser jävsreglerna i 11 § i den då gällande förvaltningslagen (1986:223). Punkterna 1–4 i bestämmelsen innehåller en uppräkning av faktiska omstän- digheter, bl.a. släktskap, som medför att en handläggare är jävig i ett ärende. Punkt 5 innehåller en allmänt hållen bestämmelse där det framgår att den som ska handlägga ett ärende är jävig om det i övrigt finns någon särskild omstän- dighet som är ägnad att rubba förtroendet till hans eller hennes opartiskhet i ärendet (s.k. delikatessjäv). Det är den bestämmelsen som är aktuell i det här ärendet. Jävsreglerna syftar till att förhindra misstankar om bristande opartiskhet och ovidkommande hänsyn. De är en viktig del i det preventiva rättsskyddet och betydelsefulla för allmänhetens förtroende för myndigheterna (se bl.a. JO 2005/06 s. 351). Det krävs inte att en handläggare rent faktiskt har brustit i kraven på opartiskhet och objektivitet för att det ska vara fråga om jäv. Det är tillräckligt att det med ett objektivt betraktelsesätt finns någon särskild om- ständighet som rubbar förtroendet för handläggaren (se JO 2015/16 s. 412; jfr även HFD 2011 ref. 15 och NJA 2014 s. 482 punkterna 12 och 13 i fråga om tolkningen av motsvarande bestämmelse om domarjäv i 4 kap. 13 § rättegångs- balken). Det räcker däremot inte att en part saknar förtroende för den aktuella befattningshavaren, utan det måste finnas en rimlig grund för partens åsikt (jfr NJA 2014 s. 482 punkterna 12 och 13 och NJA 2010 s. 274 punkt 6 i fråga om domarjäv). Jävsreglerna gäller den som ska handlägga ett ärende. Med det avses inte bara beslutsfattare utan alla som ska ta en sådan befattning med ärendet att de kan tänkas inverka på utgången (se bl.a. , Förvaltnings- lagen [, Zeteo], kommentaren till 11 §). Av 12 § första stycket förvaltningslag framgår att den som är jävig inte får handlägga ärendet. Han eller hon får dock vidta åtgärder som inte någon annan kan vidta utan olägligt uppskov. I andra stycket anges att den som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mot honom eller henne självmant ska ge det till känna. Formuleringen ”som kan antas utgöra jäv” får uppfattas så att upplysningsplikten omfattar ett något vidare område än det där formellt jäv kan konstateras. Myndigheten ska inte vara ovetande om omständigheter som med fog skulle kunna uppfattas som jävsgrundande. Även om bedöm- ningen i ett enskilt fall utmynnar i ställningstagandet att det inte rör sig om formellt jäv, kan det ibland ändå vara lämpligare att en annan handläggare tar över ärendet, för att förtroendet för myndighetens verksamhet inte ska riskeras. Av intresse i sammanhanget är också bestämmelserna om förtroendeskad- liga bisysslor i 7–7 c §§ lagen om offentlig anställning. I 7 § anges att en arbets- tagare inte får ha någon anställning eller något uppdrag eller utöva någon verk- samhet som kan rubba förtroendet för hans eller hennes eller någon annan ar- betstagares opartiskhet i arbetet eller som kan skada myndighetens anseende. ÖV R I G T 2 0 1 9 /2 0 J O1 Förbudet mot förtroendeskadliga bisysslor har sin grund i de särskilda krav på integritet som den offentliga anställningen ställer på arbetstagarna (se SOU 2000:80 s. 85). Syftet med regleringen är alltså att bevara allmänhetens för- troende för myndigheten och ytterst för den offentliga förvaltningen i allmän- het. Av 7 c § framgår att en arbetsgivare ska besluta att en arbetstagare som har en bisyssla som inte är förenlig med 7 § ska upphöra med bisysslan. Betydelsen av förbudet mot förtroendeskadliga bisysslor är först och främst att en anställd i princip inte får ägna sig åt en bisyssla som medför risk för att jäv – mer än i enstaka fall – kan uppkomma mot arbetstagaren i huvudanställ- ningen (se bl.a. SOU 2000:80 s. 87 f.). Risken för förtroendeskada ökar om bisysslan är omfattande, uppgifterna är kvalificerade, berör myndighetens ar- betsområde, ger stor ekonomisk ersättning och om arbetsuppgifterna i huvud- anställningen kräver särskilt orubbat förtroende, t.ex. maktutövande eller för- valtande uppgifter, upphandlings- eller tillsynsuppgifter. Slutligen ska nämnas bestämmelsen i 2 kap. 1 § regeringsformen, enligt vil- ken var och en gentemot det allmänna är tillförsäkrad bl.a. yttrandefrihet och föreningsfrihet. Av 20 och 21 §§ i samma kapitel framgår att dessa friheter under vissa förutsättningar får begränsas genom lag. AAhar i sin anmälan anfört att advokatfiskalen har tagit otillbörlig ställning i vattenkraftsärenden, vilket utgör s.k. delikatessjäv. Genom utredningen har det kommit fram att advokatfiskalen handlägger ärenden om vattenverksamhet och för Kammarkollegiets talan vid bl.a. samråd och i domstol. Han ingår således i den personkrets som omfattas av såväl lagen om offentlig anställning som förvaltningslagens jävsregler. Vidare framgår av utredningen att advokatfiskalen är medlem i intresseföreningen och har medverkat i en film om vattenkraften i , som föreningen tagit fram tillsammans med andra aktörer. Frågorna i ärendet är därmed dels om ad- vokatfiskalens föreningsengagemang och medverkan i den aktuella filmen skulle kunna vara en sådan förtroendeskadlig bisyssla som Kammarkollegiet borde ha ingripit mot, dels om det finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet för advokatfiskalens opartiskhet vid handlägg- ningen av Kammarkollegiets ärenden om vattenkraft. Som framgår av Kammarkollegiets yttrande har myndigheten inte någon be- slutanderätt i mål och ärenden om vattenverksamheter utan ska bidra till att det vid prövning av en verksamhet som regleras i finns ett fullgott be- slutsunderlag i fråga om de miljöhänsyn och allmänna intressen som ska beak- tas av mark- och miljödomstolen. Kammarkollegiets uppgift när det gäller vat- tenverksamhet är således att ta till vara miljöintressen och andra allmänna in- tressen. Myndigheten framhåller att dessa intressen inte alltid sammanfaller med det intresse som den sökande kraftverksägaren har samt att intresseavväg- ningen när det gäller vattenverksamhet i första hand ska göras av mark- och miljödomstolen inom ramen för processen, i vilken Kammarkollegiet agerar som part. 2 0 1 9 /2 0 J O1 ÖV R I G T Jag vill i detta sammanhang påminna om att regeringsformens krav på sak- lighet och opartiskhet inte är begränsade till att gälla myndighetsutövning och annat beslutsfattande utan även omfattar situationer där en myndighet exem- pelvis uppträder som part (se 1 kap. 9 § regeringsformen, där det framgår att kraven gäller alla som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter). När det gäller frågan om förtroendeskadlig bisyssla har Arbetsdomstolen i en nyligen meddelad dom funnit att en polisinspektörs fritidsengagemang som ordförande i en ideell förening, som bl.a. ger stöd och hjälp åt personer som anser sig ha varit utsatta för våld i nära relationer, utgör en otillåten bisyssla (se AD 2018 nr 45). Domstolen nämner i sin motivering bl.a. att det finns klara beröringspunkter mellan föreningens verksamhet och , sam- tidigt som föreningen riktar in sin verksamhet till förmån för den ena partssidan som förekommer vid myndighetsutövning vid brott som har någon målsägande. I domen framhålls vidare följande: Att engagera sig i och arbeta för en sådan förening är därför för en polis en bisyssla som till sin art är sådan att den typiskt sett riskerar förtroendet för opartiskheten i arbetet vid . Allmänheten kan nämligen lätt få intrycket att den polis som frivilligt agerar ensidigt på sin fritid, ge- nom att engagera sig för den ena partssidan, också kan komma att påverka sitt eget eller andras arbete vid i samma riktning. Risken för förtroendeskada är alltså hög. Det gäller även fast föreningsengage- manget är samhällsnyttigt och trots att poliser och andra offentliga tjänste- män kan få författningsenliga arbetsinstruktioner att i sin anställning stödja samma partssida. Arbetsdomstolen konstaterar dock att föreningsfriheten medför att själva med- lemskapet i föreningen inte kan läggas den anställde till last vid en bedömning enligt 7 § lagen om offentlig anställning. På samma sätt förhåller det sig enligt domstolen – med hänsyn till yttrandefriheten – med åsikter som den anställde kan yttra inom ramen för föreningens opinionsbildande verksamhet. Det föreningsengagemang som är aktuellt i det här ärendet gäller Samorga- nisationen Älvräddarna, som – enligt de stadgar som återges på organisationens webbplats – är en ideell och partipolitiskt obunden sammanslutning vars syfte är att underlätta samarbetet mellan grupper och enskilda som kämpar för de bevarandevärden som vattendrag representerar. Förutom att sprida kunskap ska organisationen i sin verksamhet bl.a. väcka opinion i frågor som rör exploatering av outbyggda älvar och älvsträckor samt restaureringsåtgärder i påverkade vatten, stödja de grupper och enskilda som kämpar för bevarande av exploateringshotade älvar och älvsträckor samt påverka myndigheter och politiker till att verka för stärkt skydd av outbyggda älvar och älvsträckor. En- ligt Kammarkollegiets yttrande är Älvräddarna en sådan ideell organisation som tillerkänts rätt att överklaga beslut enligt . Älvräddarnas verksamhet har klara beröringspunkter med Kammarkollegi- ets uppgifter i fråga om vattenverksamhet. Det är emellertid inte utrett att ad- vokatfiskalen utöver sitt medlemskap har ett närmare engagemang i föreningen eller har medverkat på annat sätt i den aktuella filmen än vad Kammarkollegiet ÖV R I G T 2 0 1 9 /2 0 J O1 har angett i remissvaret. Det som kommit fram i ärendet ger därför inte anled- ning till någon kritik mot Kammarkollegiet för att myndigheten inte funnit skäl att ingripa mot advokatfiskalens föreningsengagemang enligt 7 c § lagen om offentlig anställning. Detta förhållande hindrar dock i sig inte att advokatfiska- len skulle kunna anses jävig i enskilda ärenden eller ärenden av ett visst slag. När det gäller frågan om s.k. delikatessjäv kan först konstateras att uttrycket ”särskild omständighet” i 11 § 5 i den tidigare gällande förvaltningslagen mar- kerar att det krävs något mer påtagligt för att omständigheten ska vara av sådant slag. Som exempel brukar nämnas att en handläggare är nära vän eller ovän med en part i ett ärende eller att en handläggare är engagerad i saken på ett sådant sätt att misstanke lätt kan uppkomma att det brister i förutsättningarna för en opartisk bedömning. Det är inte möjligt att uttömmande ange alla situa- tioner där delikatessjäv kan förekomma, utan en samlad bedömning måste gö- ras i varje enskilt fall (se bl.a. , Förvaltningslagen [, Zeteo], kommentaren till 11 §). Det står klart att advokatfiskalens föreningsengagemang m.m. har gett upp- hov till starka ifrågasättanden av hans opartiskhet i handläggningen av ärenden om småskalig vattenkraft, bl.a. från berörda kraftverksägare och intresseorga- nisationen . För att det ska anses röra sig om jäv måste emellertid omständigheterna rimligen vara sådana att det för en objektiv iakttagare kan uppkomma legitima tvivel om hans opartiskhet och oberoende (jfr bl.a. NJA 2010 s. 274). Frågan om i vilka situationer medlemskap och annat engagemang i en ideell förening kan utgöra jäv har inte något entydigt svar. I förarbetena till förvaltningslag diskuterades bl.a. om en offentligt anställds anknytning till en facklig organisation kunde innebära jäv i ett ärende som rörde organisationen (prop. 1971:30 s. 350 och 356). Det hänvisades till uttalanden i en proposition om de offentligt anställdas förhandlingsrätt (prop. 1965:60 s. 123). Den upp- fattning som där kom till uttryck var att enbart det förhållandet att det allmän- nas företrädare i en förhandling tillhörde eller hade tillhört en organisation som utgjorde förhandlingspart inte kunde anses ägnat att rubba förtroendet för opar- tiskheten. Annorlunda förhöll det sig däremot om personen tillhörde organisa- tionens styrelse, hade något annat förtroendeuppdrag för organisationen eller var funktionär inom denna. Därutöver har JO tidigare uttalat att den omstän- digheten att en handläggare är medlem i en förening som har ett betydande intresse i utgången av ett ärende hos myndigheten i och för sig knappast innebär att handläggaren är jävig att handlägga ärendet (se JO 1986/87 s. 322). I ärendet JO 2011/12 s. 521 hade en statsveterinär medverkat i ett projekt för utvärdering av fångstredskap, som genomfördes av till- sammans med (). Statsveterinären var ordförande för , som sålde jaktutrustning och även drev en rättsprocess mot ett företag som tillverkade fångstredskap. Företagets redskap ingick bland dem som skulle utvärderas. Det rådde enligt JO inte någon tvekan om att dessa omständigheter hade medfört att stats- 2 0 1 9 /2 0 J O1 ÖV R I G T veterinären var jävig, och för detta kritiserades veterinären. Även Naturvårds- verket och SVA, som känt till omständigheterna, fick kritik. I rättsfallet NJA 2010 s. 274, om jävsinvändningar i det s.k. Pirate Bay-må- let, bedömdes bl.a. betydelsen av en domares medlemskap i ningen för Industriellt Rättsskydd (SFIR) vid tillämpningen av 4 kap. 13 § 10 . konstaterade i denna del bl.a. följande: En utgångspunkt i svensk rätt är att politiska eller ideologiska motsättningar mellan en domare och en part i allmänhet inte utgör tillräckligt konkreta förhållanden för att de ska anses grunda jäv (se t.ex. och , Rättegång, Första häftet, 8 uppl. 2002, s. 148). Jäv kan emellertid föreligga om domaren representerar en förening eller sammanslutning som har ett direkt intresse av utgången i målet, med vilket menas framför allt ett eko- nomiskt intresse men även t.ex. en organisations intresse av att bibehålla en viss ställning i samhället (se NJA 1978 s. 464). Jäv kan också föreligga om domaren eller föreningen särskilt har engagerat sig i den sak som målet gäller (Tiby, Domarjäv, s. 215). Även om SFIR får uppfattas som en förening som i första hand ser till rät- tighetshavares intressen och rättigheter, har det inte framkommit några kon- kreta omständigheter som tyder på att SFIR har ett särskilt intresse av ut- gången i just detta mål eller att SFIR engagerat sig i de konkreta frågor som ska prövas i målet. Det allmänna intresse som SFIR kan tänkas ha av att motverka intrång i immateriella rättigheter ligger väl i linje med vad som följer av grundlag (2 kap. 19 § RF) och i övrigt av svensk lag på området. som medlem i föreningen får anses dela detta intresse medför en- ligt hovrättens bedömning inte att det finns skäl för en objektiv bedömare att betvivla hennes opartiskhet vid prövningen av de bevis- och rättsfrågor hon ställs för som domare i målet. Hovrättens beslut överklagades till , som avslog överklagan- det bl.a. med hänvisning till de skäl som hovrätten anfört. Enligt min uppfattning bör bestämmelsen om delikatessjäv i förvaltningsla- gen inte ges en strängare tolkning än motsvarande bestämmelse i rättegångs- balken. måste konstateras att praxis inte tycks utesluta att medlem- skap i en förening som har ett särskilt intresse av utgången i ärendet undantags- vis skulle kunna utgöra jäv. Älvräddarna kan vid sidan av Kammarkollegiet uppträda som part i dom- stolsprocesser som rör vattenverksamhet. Föreningen får således anses före- träda partsintressen på ett tydligare sätt än vad som bedömdes vara fallet med SFIR i det ovannämnda rättsfallet NJA 2010 s. 274. De miljöintressen före- ningen företräder sammanfaller emellertid delvis med intressen som även Kammarkollegiet har till uppgift att ta till vara. Som nämnts ovan har det inte kommit fram att advokatfiskalen utöver själva medlemskapet haft något uppdrag för Älvräddarna, exempelvis som ordfö- rande. Vidare har Kammarkollegiet anfört att advokatfiskalens deltagande vid sammankomster och seminarier har skett inom ramen för hans roll som tjäns- teman vid myndigheten.