frsrdg · H704RS5 · 2019-11-12 00:00:00 — Riksdagsstyrelsen förordar således att riksrevisorns ställföreträdares titel ska vara riksrevisionsdirektör. När det gäller uppdelningen av ansvaret och förhållandet mellan riksrevisorn och riksrevisionsdirektören framhåller utredningen att riksrevisionsdirektören ska kunna träda i riksrevisorns ställe när denne har förfall eller är jävig. Vad som utgör sådant förhinder att fatta beslut får avgöras i det enskilda fallet, men som exempel har nämnts olika former av förfall och jäv. Plötslig sjukdom av allvarligare art skulle kunna vara ett sådant förfall. När det gäller jävssituationen vill riksdagsstyrelsen framhålla följande. Enligt utredningens förslag ska riksrevisorn, om han eller hon är jävig, fortfarande besluta om att inleda en granskning, men därefter lämna över själva granskningen till riksrevisionsdirektören. Riksdagsstyrelsen delar uppfattning att det inte är lämpligt att en jävig riksrevisor ska förväntas besluta om att inleda en granskning, även om den sedan delegeras till riksrevisionsdirektören. Det behövs därför enligt riksdagsstyrelsen en uttrycklig befogenhet för riksrevisionsdirektören att vid riksrevisorns jäv kunna inleda en granskning. Frågan uppstår då vad som ska avses med jäv. När det gäller riksdagsledamöters jäv regleras det i 6 kap. 19 § riksdagsordningen att ingen får delta i behandlingen av ett ärende vid ett sammanträde i kammaren om ärendet rör honom eller henne eller någon närstående personligen. Den generella definitionen av jäv framgår av förvaltningslagen (2017:900), som är tillämplig för alla förvaltningsmyndigheter. I 16 § förvaltningslagen definieras jäv enligt föl- Den som för en myndighets räkning tar del i handläggningen på ett sätt som kan påverka myndighetens beslut i ärendet är jävig om 1.han eller hon eller någon närstående är part i ärendet eller annars kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning, 2.han eller hon eller någon närstående är eller har varit ställföreträdare eller ombud för en part i ärendet eller för någon annan som kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning, 3.han eller hon har medverkat i den slutliga handläggningen av ett ärende hos en annan myndighet och till följd av detta redan har tagit ställning till frågor som myndigheten ska pröva i egenskap av överordnad instans, eller 4.det finns någon annan särskild omständighet som gör att hans eller hennes opartiskhet i ärendet kan ifrågasättas. Om det är uppenbart att frågan om opartiskhet saknar betydelse, ska myndigheten bortse från jäv. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG I propositionen till den nya förvaltningslagen (prop. 2016/17:180 s. 25 f.) resoneras kring tillämpningsområdet för lagen, som anges omfatta alla förvaltningsmyndigheter. Uttrycket förvaltningsmyndighet används för att beteckna de myndigheter vilkas uppgift är att sköta offentliga förvaltningsuppgifter. Dessa myndigheters huvudsakliga uppgift kan något förenklat sägas vara att verkställa den styrande maktens beslut. I uttrycket förvaltningsmyndighet ingår inte regeringen, då regeringens främsta uppgift enligt 1 kap. 6 § regeringsformen är att styra riket, trots att regeringen fullgör vissa förvaltningsuppgifter. Till sin hjälp i styrelsen av riket har regeringen de statliga förvaltningsmyndigheterna som lyder under regeringen. På likartat sätt har även möjlighet att uppdra åt en förvaltningsmyndighet under , t.ex. ombudsmän eller , att fullgöra offentliga förvaltningsuppgifter. Av det sagda följer enligt riksdagsstyrelsen att granskning omfattas av förvaltningslagen. Med riksrevisorns jäv ska alltså menas jäv enligt förvaltningslagen. Riksdagsstyrelsen föreslår som ovan framgått att det som en ventil införs en möjlighet för riksrevisionsdirektören att efter samråd med riksrevisorn och när riksrevisorn förklarat sig jävig kunna besluta om att inleda en granskning. Krav på samråd ska gälla så att riksrevisorn, som själv ska ha gett uttryck för att han eller hon på grund av jäv inte kan inleda en granskning, är införstådd med att riksrevisionsdirektören kommer att utnyttja möjligheten att besluta om granskning. En bestämmelse med denna innebörd ska föras in i riksdagsordningen. Riksdagsstyrelsen förutsätter att nödvändiga resurser ställs till riksrevisionsdirektörens förfogande i ett sådant fall. Vad gäller synpunkten från om behovet av att kunna välja en tillförordnad riksrevisionsdirektör vill riksdagsstyrelsen framhålla att när möjligheten infördes att utse en tillförordnad riksrevisor, fördes det ett resonemang om vilka personer som skulle kunna aktualiseras som tillförordnad riksrevisor. Bland annat konstaterades att vad som sägs om riksrevisorer i riksdagsordningen och i övriga lagar ska gälla även för en tillförordnad riksrevisor, samt att bl.a. chefer i som är direkt underställda riksrevisorerna och tidigare riksrevisorer kan bli aktuella för uppdrag som tillförordnad riksrevisor.31 Riksdagsstyrelsen vidhåller sin tidigare bedömning och vill framhålla att det ligger nära till hands att riksrevisionsdirektören utses till tillförordnad riksrevisor. För det fall en riksrevisionsdirektör utses till tillförordnad riksrevisor träder denne fullt ut i riksrevisorns ställe. Det medför inte att uppdraget som riksrevisionsdirektör lämnas vakant utan att samma person innehar båda uppdragen. Det saknas mot den bakgrunden behov av att införa en möjlighet att utse även en tillförordnad riksrevisionsdirektör som föreslår. Riksdagsstyrelsen föreslår att riksrevisionsdirektörens lön och villkor fastställs av till ombudsmän och riksrevisorerna på så sätt som utredningen föreslår. Mot den bakgrunden ska lagen (1994:260) 312017/18:URF2, framst. 2018/19:RS5, bet. 2018/19:KU14, rskr. 2018/19:126. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG om offentlig anställning inte gälla för riksrevisionsdirektören, vilket ska framgå av lagen. 5.4 Riksrevisorns och riksrevisionsdirektörens mandattider Riksdagsstyrelsens förslag: Riksrevisorn och riksrevisionsdirektören ska väljas var för sig. Riksrevisionsdirektörens uppdrag börjar som bestämmer. Valet gäller till dess att ett nytt val har genomförts under sjunde året därefter och då den valde har tillträtt uppdraget. Valet ska aldrig gälla längre än till utgången av . Om det finns särskilda skäl, kan valet också gälla för en viss än . En riksrevisionsdirektör kan väljas om. Utredningens överväganden och förslag Utredningen föreslår att riksrevisorn och riksrevisionsdirektören normalt väljs för en gemensam mandattid . Enligt utredningen medför gemensamma mandattider att förhållandet mellan dem står klart redan från början och för att de valda kan förväntas arbeta sida vid sida utan hämmande inbördes motsättningar. Riksrevisionsdirektören ska kunna väljas om. Flera remissinstanser har framfört synpunkter på förslaget om en gemensam mandattid. anser att för att uppnå kontinuitet i verksamheten bör mandatperioderna vara överlappande, där riksrevisorn utses först och riksrevisonsdirektören mandatperiod påbörjas . På så vis kan man minimera risken att det uppstår utan vare sig riksrevisor eller riksrevisionsdirektör när de sjuåriga mandattiderna har löpt ut. Förslaget att kunna välja om riksrevisionsdirektören är bra eftersom det innebär att risken för att myndigheten står utan ledning minskar, även vid sammanfallande mandatperioder. vid avstyrker förslaget med helt överlappande mandatperioder. Det är av stor betydelse att riksrevisorn och riksrevisionsdirektören går väl ihop, men det torde kunna uppnås även om mandatperioderna inte sammanfaller helt. Däremot riskerar man med helt sammanfallande mandatperioder att andra värden går förlorade. I utredningens förslag finns inbyggt en slags kontroll där riksrevisorn och dennes ställföreträdare får, och ska ha, betydande insyn i varandras förehavanden. Riksrevisorn ska även samråda med riksrevisionsdirektören i vissa frågor. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG ordning med helt sammanfallande mandatperioder, där betydelsen av ett välfungerande samarbete ensidigt betonas, riskerar att skymma behovet av denna ömsesidiga kontroll. Vidare kommer ingen av de båda nya cheferna att ha erfarenhet av hur organisationen fungerar, utan kommer att behöva läras upp av andra medarbetare. För en nyanställd riksrevisor eller riksrevisionsdirektör ligger det en trygghet i att den andra chefen har arbetat inom organisationen . Det kan vidare vara svårt att hitta lämpliga personer till de högsta chefsposterna i staten. Med delvis överlappande mandatperioder undviks risken att hamna i en situation där står utan både riksrevisor och riksrevisionsdirektör. Förslaget att en riksrevisionsdirektör ska kunna väljas om avstyrks. När det gäller riksrevisorn har en möjlighet till omval ansetts innebära en risk för att riksrevisorns självständighet försvagas eller framstår som försvagad. Om riksrevisionsdirektören ges en så stark ställning som föreslås borde detta resonemang också ha giltighet för riksrevisionsdirektören. Även ställer sig något tveksam till den del av förslaget som innebär att riksrevisionsdirektören ska utses och att perioderna gärna ska sammanfalla med riksrevisorns. Det kan vara svårt att uttala sig om hur det kommer att fungera i praktiken, varför det bör utvärderas . JO anser att utredningen inte närmare har analyserat för- och nackdelar med en gemensam mandattid. Det kan uppstå svårigheter med att upprätthålla kontinuiteten i vissa, kanske huvudsakligen administrativa, frågor vid myndigheten om både riksrevisorns och riksrevisionsdirektörens förordnande upphör . Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Utredningen föreslår att riksrevisionsdirektören, till skillnad från riksrevisorn, ska kunna väljas om. På så sätt skapas bättre förutsättningar för kontinuitet i ledningen. Vad gäller Statsvetenskapliga institutionens vid synpunkt att riksrevisionsdirektören inte heller ska kunna väljas om anser riksdagsstyrelsen att jämförelsen med förbudet mot omval av riksrevisorn saknar relevans då riksrevisionsdirektörens uppdrag tilldelas denne av riksrevisorn. Riksrevisionsdirektören kommer heller inte att vara ansvarig för granskningsverksamhet i sådan omfattning att det skulle motivera ett förbud mot omval. Riksdagsstyrelsen anser därför att riksrevisionsdirektören ska kunna väljas om. När det gäller mandattiderna för riksrevisorn och riksrevisionsdirektören föreslår utredningen att de ska vara desamma och att båda befattningarna ska väljas av . , vid och har framfört invändningar mot gemensam mandattid och har i stället förespråkat mandattider som löper omlott. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Redan den omständigheten att riksrevisionsdirektören kan väljas om med- för att val av riksrevisor och riksrevisionsdirektör kan komma att ske vid olika tidpunkter, t.ex. för att en ny rekrytering kan ta tid. Vidare kan (om det finns särskilda skäl) en riksrevisionsdirektör ha valts än . riksrevisorn som riksrevisionsdirektören kan också välja att avgå . praktiken framstår det därför sammantaget enligt riksdagsstyrelsen som att sammanfallande mandattider blir svåra att upprätthålla. nar vidare att förutsättningarna för ett gott samarbete mellan riksrevisorn och riksrevisionsdirektören i praktiken borde kunna vara lika goda oavsett om båda personerna tillträder eller om den ena personen redan är på plats när den andre tillträder. I det senare fallet får helt enkelt särskild hänsyn tas till vem som redan är vald när den andre befattningshavaren väljs. Riksdagsstyrelsen kan se både fördelar och nackdelar med sammanfallande Den bästa lösningen torde därför vara att bestämmer i de enskilda fallen när mandattiderna ska börja med hänsyn till vad som för varje tidpunkt är lämpligast för . Det ska således enligt riksdagsstyrelsen framgå av lagförslaget att riksda- gen bestämmer från när valet ska gälla även för en riksrevisionsdirektör, utan att en med riksrevisorn gemensam mandattid ska vara föreskriven. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.5Villkor och krav på samt entledigande av riksrevisionsdirektören Riksdagsstyrelsens förslag: Det ska framgå av riksdagsordningen att riksrevisionsdirektören, liksom riksrevisorn, inte får vara i konkurs, underkastad näringsförbud eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Riksrevisionsdirektören får inte heller inneha en anställning eller ett uppdrag eller utöva en verksamhet som kan påverka självständigheten i hans eller hennes ställning. Riksrevisionsdirektören ska till skriftligen anmäla samma omständigheter avseende finansiella instruments antal och anställningar m.m. som riksrevisorn enligt riksdagsordningen. får skilja en riksrevisionsdirektör från uppdraget endast om riksrevisionsdirektören inte längre uppfyller de krav som gäller för uppdraget eller grovt har åsidosatt sina åligganden. Rubriken närmast före 13 kap. 7 § riksdagsordningen ska ändras, och lyda ”Entledigande av riksrevisor och riksrevisionsdirektör”. ska bereda ärenden om , när det är fråga om val av riksrevisor och riksrevisionsdirektör, skiljande av riksrevisorn eller riksrevisionsdirektören från uppdraget eller åtal mot riksrevisorn eller riksrevisionsdirektören. till ombudsmän och riksrevisorerna ska besluta om lön, avgångsersättning och om övriga anställningsförmåner för riksrevisorn och riksrevisionsdirektören. Namnet på nämndmyndigheten ska justeras till till ombudsmän och riksrevisorn. Sekretess ska gälla även vid rekrytering av riksrevisionsdirektör. Utredningens överväganden och förslag Enligt utredningen ska behörighetskraven för att vara riksrevisionsdirektör vara desamma som för riksrevisorn, eftersom riksrevisionsdirektören ska kunna träda i riksrevisorns ställning vid dennes tillfälliga förfall. När riksrevisionsdirektören har fått ett revisionsuppdrag överlämnat till sig kan riksrevisorn inte ta tillbaka det, och det är vidare riksrevisionsdirektören som ska lägga fram granskningsresultat för . får , om en riksrevisors uppdrag upphör , välja en tillförordnad riksrevisor för tiden till dess att en ordinarie riksrevisor har valts och tillträtt. Den nu föreslagna ordningen innebär att de uppgifter som ankommer på ledningen för vid förfall kan fullgöras av en riksrevisionsdirektör, som riksrevisorns ställföreträdare och, om riksrevisorns uppdrag har upphört, av en tillförordnad riksrevisor. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Mot den bakgrunden bör behörighetskraven, kraven på ekonomisk öppen- het och integritet och skyddet mot åtal för brott begånget i uppdraget som gäl- ler för en riksrevisor, även gälla för en riksrevisionsdirektör. också enligt utredningen vara fråga om en person som har valts av . Även beslutet om att skilja en riksrevisionsdirektör från hans eller hennes uppdrag bör endast kunna fattas av på förslag av konstitutionsut- Ett sådant beslut av bör kunna komma till stånd endast under samma förutsättningar som enligt riksdagsordningen nu gäller i fråga om av- skedande av en riksdagsdirektör, dvs. att riksrevisionsdirektören grovt har åsi- dosatt sina åligganden i uppdraget. Lön och andra förmåner som följer med uppdraget bör även i fråga om riks- revisionsdirektören bestämmas av till ombuds- män och riksrevisorerna, vars namn justeras till till riksda- gens ombudsmän och riksrevisorn. Sekretess gäller enligt 39 kap. 5 c § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) i ärenden om val av riksrevisor för en uppgift som lämnar eller kan bidra till upplysning om en enskild kandidats identitet, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider men. Utredningen föreslår att sekretess av hänsyn till rekryteringsmöj- ligheterna bör gälla även i ärenden om val av en riksrevisionsdirektör på samma sätt som vid val av riksrevisor. anför att det i bilagan till riksdagsordningen (tilläggsbestämmelse 7.5.1) anges i punkt e) att ska bereda ärenden om bl.a. ”avskedande av riksrevisionsdirektören”. Den av utredningen föreslagna nya rubriken ovanför 13 kap. 7 a § riksdagsordningen lyder också ”[a]vskedande av riksrevisionsdirektör”. vill peka på att den föreslagna paragrafen anger att får ”skilja en riksrevisionsdirektör från uppdraget”. Den formuleringen används också i utredningens betänkande. menar att förslaget bör ensas och att uttrycket ”skilja från uppdraget” framstår som mer korrekt i detta sammanhang. Vidare kan den föreslagna rubriken ovanför 13 kap. 7 a § RO slopas och i stället kan rubriken närmast ovanför 13 kap. 7 § ändras så att den lyder ”Entledigande av riksrevisor och riksrevisionsdirektör”. JO anser att det hade varit värdefullt om utredningen berört frågan hur man ska hantera en situation där förutsättningar för entledigande inte föreligger men där samarbetet av olika skäl brutit samman men där ingen vill lämna sitt uppdrag. FAR framhåller att någon av befattningshavarna (riksrevisorn eller riksrevisionsdirektören) bör ha dokumenterad erfarenhet av revisionsarbete. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Eftersom riksrevisionsdirektören ska kunna träda i riksrevisorns ställe vid dennes förhinder, framstår det enligt riksdagsstyrelsen som nödvändigt och väl motiverat att de valbarhetskriterium som uppställs på en riksrevisor även ska gälla för en riksrevisionsdirektör. Det bör således framgå av riksdagsordningen att inte heller en riksrevisionsdirektör får vara i konkurs, underkastad näringsförbud eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § och inte heller inneha anställning eller uppdrag eller utöva verksamhet som kan påverka självständigheten i hans eller hennes ställning. Eftersom enligt utredningens förslag väljer en riksrevisionsdirektör, efter beredning av , föreslås även kunna skilja en riksrevisionsdirektör från uppdraget. Riksdagsstyrelsen instämmer i denna bedömning liksom i fråga om anmälningsplikt för finansiella instrument m.m. Det ska vidare framgå av riksdagsordningen att får skilja en riksrevisionsdirektör från uppdraget om riksrevisionsdirektören inte längre uppfyller valbarhetskraven som gäller för uppdraget. En riksrevisor kan, utöver valbarhetskravet enligt 13 kap. 8 § regeringsformen, skiljas från uppdraget om riksrevisorn har gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. Utredningen föreslår att en riksrevisionsdirektör ska kunna skiljas från sitt uppdrag om riksrevisionsdirektören grovt har åsidosatt sina åligganden i uppdraget, vilket motsvarar den grund som gäller för riksdagsdirektören. Riksdagsstyrelsen delar utredningens uppfattning. Det ska således framgå av riksdagsordningen att en riksrevisionsdirektör kan skiljas från uppdraget om denne grovt har åsidosatt sina åligganden i uppdraget och att detta ska kunna begäras av . JO efterlyser i sitt remissvar att den situation belyses då samarbetet mellan riksrevisorn och riksrevisionsdirektören har brutit samman utan att förutsättningar för entledigande föreligger men då ingen av parterna är beredd att lämna sitt uppdrag. Eftersom riksrevisorn bestämmer hur arbetet ska fördelas och delegerar uppgifter till riksrevisionsdirektören är det inte fråga om ett sådant samarbete som dagens ledning med tre riksrevisorer innebär. Situationen som JO önskar belyst borde enligt riksdagsstyrelsen inte bli aktuell eftersom riksrevisionsdirektören är underordnad riksrevisorn. Vidare har både riksrevisorn och riksrevisionsdirektören möjlighet att begära samråd med i en sådan fråga. Mot denna bakgrund anser riksdagsstyrelsen att den efterfrågade situationen är erforderligt belyst. Riksdagsstyrelsen instämmer i förslag till rubriker. Således ska rubriken närmast före 13 kap. 7 § riksdagsordningen ändras till att lyda ”Entledigande av riksrevisor och riksrevisionsdirektör”. När det gäller FAR:s synpunkt att riksrevisorn eller riksrevisionsdirektören bör ha dokumenterad erfarenhet av revisionsarbete vill riksdagsstyrelsen erinra om att styrelsen i framställningen Översyn av – övriga lagändringar (framst. 2018/19:RS5, bet. 2018/19:KU14, rskr. 2018/19:126) an- 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG förde att det inte fanns behov av att införa särskilda kvalifikationskrav på riks- revisorerna i riksdagsordningen eller annan lag. den uppfattningen i fråga om riksrevisor och riksrevisionsdirektör. Beträffande sekretess i ärenden om val av en riksrevisionsdirektör delar riksdagsstyrelsen utredningens bedömning att det av hänsyn till rekryterings- möjligheterna bör gälla sekretess på samma sätt som vid val av en riksrevisor. Det är enligt riksdagsstyrelsen, som utredningen också föreslår, lämpligt att lön och andra förmåner som följer med uppdraget som riksrevisionsdirektör bestäms av till ombudsmän och riksrevisorerna, vars namn bör justeras till till ombudsmän och Det ska framgå av lagen (2012:882) med instruktion för Nämn- den för lön till ombudsmän och riksrevisorerna, vars namn alltså 5.6 Fortsatt opolitisk rekrytering m.m. Riksdagsstyrelsens bedömning: Rollen som riksrevisor bör även fortsättningsvis vara opolitisk, och det är angeläget att rekryteringsprocessen är fri från partipolitiska överväganden. Detsamma bör gälla för valet av riksrevisionsdirektör. Utredningens överväganden och bedömning Övergången till endast en riksrevisor leder enligt utredningen till att befattningshavaren får en konstitutionellt säkerställd och mycket betydelsefull ställning. Det inflytande vederbörande kan utöva på debatten i samhället kan vara avsevärt. Rollen som riksrevisor får enligt utredningen därför inte bli politisk, och val av riksrevisorer måste beredas med yttersta omsorg. Detsamma måste enligt utredningen gälla för en riksrevisionsdirektör. Enligt utredningen är det klart att process för rekrytering av riksrevisorer har hållits fri från partipolitiska inslag. Utredningen framhåller att det med en riksrevisor är än mer angeläget att rekryteringsprocessen är fri från partipolitiska överväganden. Den som väljs bör åtnjuta respekt i samtliga politiska läger. Det är därför av yttersta vikt att i sin övergripande roll i det svenska statsskicket slår vakt om att rekryteringsprocessen förblir opolitisk. Utredningen framhåller vidare att också kan skapa legitimitet för rekryteringsprocessen genom att, som i samband med valet av riksrevisorer , efter att förslaget lagts fram offentligt redovisa hur arbetet i utskottets beredningsdelegation har gått till. Därigenom skapas ökad öppenhet kring rekryteringsprocessen. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG vid framhåller att val av riksrevisor och riksrevisionsdirektör måste beredas med största omsorg och de som väljs bör åtnjuta respekt i så vida politiska kretsar som möjligt. Detta bör dock inte innebära att personer som har varit politiker inte kan få posten som riksrevisor eller riksrevisionsdirektör eftersom det är viktigt att även tidigare politiker, om de har de kunskaper, förmågor och färdigheter som krävs för att inneha posterna, kan komma ifråga. Inom staten i övrigt är det vanligt att personer som tidigare haft politiska uppdrag tilldelas högre chefsposter. Ur oberoendesynpunkt tycks det vara mer angeläget att se till att riksrevisorn och riksrevisionsdirektören inte har bindningar mot olika myndigheter, inte minst mot , som försvårar sakliga och objektiva beslut i exempelvis rekryterings- och revisionsfrågor. Även understryker att det i den svenska förvaltningsmodellen är och av hävd har varit praxis att det är möjligt för individer att växla mellan att vara högre tjänsteman, t.ex. generaldirektör eller landshövding, och att ha politiska förtroendeuppdrag. Det bör råda en större öppenhet kring rekryteringsprocessen och kriterierna vid denna eftersom så inte har varit fallet. Statskontoret instämmer i att en noggrann rekryteringsprocess blir ännu viktigare om bara ska välja en riksrevisor i stället för tre, eftersom en ensam riksrevisor får en mycket betydelsefull ställning. Val av riksrevisor måste därför beredas omsorgsfullt så att tillsättningen uppfattas som legitim och opolitisk, och det är önskvärt att riksrevisorn åtnjuter respekt hos samtliga riksdagspartier.