frsrdg · H704JO1 · 2019-11-12 00:00:00 — BB har framfört sin kritik mot personalen på ett aggressivt och hotfullt sätt och hon har vägrat att lämna lokalerna efter tillsägelse varför polis har behövt tillkallas . Med anledning av problemen har beslutat att en väktare med ordningsvaktsförordnande måste finnas i arbets- 2 0 1 9 /2 0 J O1 SO C I A L T J Ä N S T lokalerna när BB är där samt att vård inte får bedrivas i […] lägenhet när BB vistas i lägenheten, bilaga l. Beslutet ändrades och har personalen istället utrustats med personliga överfallslarm vilket innebär att väktare kan tillkallas vid behov, bilaga 2. Flera polisanmälningar har också skett där BB utretts för försök till våld mot tjänsteman, olaga hot och misshandel men förundersökningarna har lagts ned p g a att brott inte kunnat styrkas, se exempel bilaga 3-5. Personalen har trots åtgärderna känt sig hotade och sökt sig bort från den specifika enheten vilket gjort att personalomsättningen varit hög. Både […] och övriga vårdtagare har drabbats av att ofta få ny personal: Situationen har också förvärrats av att BB skaffat en blogg där hon offentligt lagt ut sekretessbelagd information om […] sjukdomstillstånd och om personalens sjukvårdsinsatser. På grund av situationen har beslut om vistelseförbud meddelats för BB . Vid det första tillfallet så förbjöds BBatt vistas i gemensamma utrymmen i större utsträckning än vad som be- hövdes för att hon skulle kunna ta sig till och från […] lägenhet. Med anledning av beslutet deponerade BB del av […] hyra hos under åberopande av att hyresrätten inte kunde nyttjas fullt ut och efter stämning bedömde tings- rätten att en reducering av hyran var befogad. Beslutet om vistelseförbud upp- hävdes i samband med att väktarförordnandet upphävdes och personalen utrustades med överfallslarm. BB har trots kritiken avseende vården inte velat att […] flyttar från Hög- sätra vård- och omsorgsboende. Hon har dock motsatt sig att […] ska vara listad hos den läkarorganisation/läkare som är knuten till vårdboendet, utan har själv valt annan läkare som […] måste transporteras till. Hon har också krävt att journalerna ska spärras mellan vårdinrättningarna och att all vård- kontakt ska gå genom henne. BB har följt med […] vid läkarbesöken och själv tagit hand om de behandlingsmeddelanden som lämnats. Trots flera mö- ten där BB informerats om att legitimerad personal måste få ta del av de skriftliga behandlingsmeddelandena, för att kunna fullgöra ordinerade upp- gifter, så har dokumentationen inte lämnats ut. Process har pågått i Kam- marrätten avseende BB:s begäran att få ut […] journal, vilket Nämnden avslagit, huvudsakligen p g a att hon offentliggör sekretessbelagd infor- mation. uppträdde BB alltmer aggressivt och situationen be- dömdes ohållbar. Beslut fattades därför om vistelseförbud för BB avseende hela Högsätra vård- och omsorgsboende samt övriga tillhörande lokaler. Be- slutet fattades av områdeschef/verksamhetschef och enhetschef . Li- dingö stad bestämde också att någon hyra tills vidare inte skulle utgå för […] lägenhet. Med anledning av att det kunde befaras att […] rättigheter inte togs till- vara och att hans vilja inte kunde säkerställas, så initierade Överförmynda- ren inom stad en ansökan om förvaltare för […] . BB motsatte sig ansökan. beslutade om förvaltare den 21 och BB överklagade beslutet. Den förordnade förvaltaren sa emellertid upp sitt uppdrag med anledning av att han trakasserats av BB på hennes blogg. En ny förvaltare tillsattes och även detta beslut överklagades av BB. Den nya förvaltaren beslutade relativt omgående att […] skulle flytta från Högsätra vård- och om- sorgsboende och flyttade […] till […]. Trots de vistelseförbud som meddelats har BB varit bibehållen sin rätt att träffa […] utanför Högsätra vård- och omsorgsboende och hon har er- bjudits hjälp med både utevistelser och besök i hemmet. BB har emellertid inte visat något intresse för detta. BBhar gjort flera anmälningar om vården till (Inspektionen för vård och omsorg), men något beslut har inte fattats som föranlett Nämnden att vidta åtgärder. SO C I A L T J Ä N S T 2 0 1 9 /2 0 J O1 Av BB anförda grunder för anmälan BB har som grund för sin anmälan till JO anfört följande. 2.1Beslutet om vistelseförbud innebär en kränkning av och […] rätt till familjeliv (JO 6758-2010) och utgör ett oproportionerligt ingrepp sett till de problem som beslutsfattare uppger sig ha. 2.2Stockholms tingsrätt har i dom fastslagit att BB äger rätt att vistas i lokalerna. 2.3Besluten är att uppfatta som trakasserier från stad. 2.4[…] är avskuren från all kontakt med vänner. 2.5Lidingö stad har brustit i ärendehanteringen och har inte motiverat sitt beslut om vistelseförbud eller erbjudit alternativa lösningar. Nämndens inställning till de anförda grunderna 3.1Beslutet har varit en nödvändig åtgärd med hänsyn till personalen och BB har med lätthet kunnat förändra hela situationen genom att ändra sitt hotfulla beteende. BB har inte fråntagits rätten att träffa […] utan- för boendet och hon har erbjudits hjälp med både utevistelser och vistelser i hemmet. BB har emellertid inte visat något intresse för detta. 3.2Det anger i sin dom är att […] haft rätt till reducerad hyra i en situation när han inte haft rätt till besök av BB. stad har i samband med beslutet om vistelseförbud reducerat […] hyra till från och med den l . 3.3Besluten är konsekvenser av BB:s beteende till skydd för personalen och övriga vårdtagare och det har inte alls varit fråga om trakasserier. 3.4Som angetts ovan under punkt 3.l så har […] inte alls varit avskuren några kontakter. Varken BB eller hennes syster […] har emellertid visat nå- got intresse av att träffa […] utanför boendet. 3.5Beslutet om vistelseförbud har föregåtts av flera samtal med BB och be- slutet har motiverats vid samtal och mail. Hon har då efterfrågat de- taljer om vad som sagts och gjorts med datum och klockslag och så- dan dokumentation finns tyvärr inte. Enkelt uttryckt har BB framfört kritik på ett hotfullt sätt varje gång hon besökt […], vilket kunnat ske och alla tider . Vidare har hon satt sig själv i främsta rummet utan hänsyn varken till […], övriga boende eller till personalen. BB har skapat konflikter i stället för att försöka medverka till att konflikter undviks. BB är den person som med lätthet hade kun- nat få hela den uppkomna situationen att ändras, genom att upphöra med sitt hotfulla beteende eller genom att medverka till att […] flyttar till ett annat boende. Besluten om vistelseförbud har varit temporära lösningar på svårbemästrade pro- blem. Beslutanderätten har inte stöd i någon delegationsordning, men Nämnden har hållits underrättad om hanteringen av ärendet. 5.Nämndens sammanfattande bedömning av handläggningen Högsätra vård- och omsorgsboende har ställts inför ett arbetsmiljöproblem som varit svårt att hantera. Omsorgstagarna har rätt till den hälso- och sjuk- vård som kommunen ansvarar för enligt 12 kap l § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) som de också har rättigheter i sitt boende enligt 12 kap jordabalken. Nämnden är också arbetsgivare och ska enligt 3 kap 2 § arbets- miljölagen vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att arbetstagare 2 0 1 9 /2 0 J O1 SO C I A L T J Ä N S T utsätts för ohälsa eller olycksfall. En utgångspunkt ska därvid vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall ska ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs. BBhar uppträtt aggressivt och hotfullt mot personalen vilket lett till att de blivit rädda för henne och känt olust inför sitt arbete. Många har sökt sig bort från den specifika enheten och det har medfört en hög personalomsättning vilket varken har varit bra för vårdtagarna eller för personalen. BB:s kritik över den vård som bedrivs inom Högsätra vård- och om- sorgsboende är inte berättigad. BB har anmält både vårdinsatser och vistel- seförbudet till men något beslut har inte fattats som föranlett Nämnden att vidta åtgärder. Trots många försök till samtal med BB så har situationen inte kunnat lösas på frivillig väg. BB har fortsatt sin aggressiva kritik och inte velat sam- arbeta eller medverka till förändringar. Nämnden har inte bedömt det möjligt att säga upp […] från boendet eftersom han med sin demenssjukdom i realiteten saknar möjlighet att påverka situationen och därmed inte kan anses ha orsakat de störningar som förekommit. Personalen har arbetat med handlingsplaner för verksamheten och be- sluten om ordningsvakter och om överfallslarm har varit temporära åtgär- der som inte varit hållbara . Besluten om vistelseförbud har också varit temporära i syfte att få BB att inse allvaret i sitt beteende. Det senaste beslutet har fattats i kombination med att Överförmyndaren initierat en ansökan om förvaltare för […], vilken tingsrätten beviljat. En förvaltare har möjlighet att objektivt se till […] bästa och förvaltaren har därvid bedömt det vara bäst för […] att han flyttar till ett boende där det finns större möjligheter att hantera hans situation. Det har inte varit förvaltarens avsikt att ”flytta problemet” till ett annat boende utan målsättningen har varit att problemet ska få en perma- nent lösning. Nämnden är av uppfattningen att personalen vid Högsätra vård- och om- sorgsboende har hanterat situationen efter bästa förmåga i syfte att lösa ett allvarligt arbetsmiljöproblem som även drabbat […] och övriga vårdtagare. BBkommenterade remissvaret och lämnade in ytterligare skrivelser i ärendet. Iett beslut anförde JO följande: Grundläggande principer och värdegrund för verksamhet för äldre En övergripande och grundläggande princip för är att verksam- heten ska bygga på respekt för människors självbestämmande och integritet. Insatser för den enskilde ska utformas och genomföras tillsammans med ho- nom eller henne (1 kap. 1 § tredje stycket och 3 kap. 5 § socialtjänstlagen [2001:453], SoL). För äldreomsorgens del uttrycks i 5 kap. 4 § SoL en värdegrund som ska vara vägledande i verksamheten. Enligt den bestämmelsen ska omsorgen om äldre inriktas på att äldre personer får leva ett värdigt liv och känna välbefin- nande. ska verka för att äldre människor får möjlighet att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv meningsfull till- varo i gemenskap med andra. SO C I A L T J Ä N S T 2 0 1 9 /2 0 J O1 Upplåtelse av en bostad i ett särskilt boende för äldre ska verka för att äldre människor får goda bostäder och ge dem som behöver det stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service. Kom- munen ska inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd (5 kap. 5 § andra stycket SoL). En bostad i ett särskilt boende för äldre beviljas den enskilde som en bi- ståndsinsats enligt 4 kap. 1 § SoL. Om en nämnd upplåter en bostad åt en en- skild i ett sådant boende kan det uppstå ett hyresförhållande mellan den en- skilde och nämnden. Bestämmelserna i 12 kap. jordabalken (JB), hyreslagen, är då tillämpliga på hyresförhållandet. Hyreslagen reglerar hyresvärdens och hyresgästens skyldigheter gentemot varandra, och bestämmelserna är tving- ande till förmån för hyresgästen. Parterna kan avtala om andra inskränkningar i hyresrätten under förutsättning att de inte strider mot tvingande lagstiftning. Vill hyresvärden att hyresvillkoren ska ändras ska det ske i en särskild ord- ning (12 kap. 54 § JB). Om det av ett hyresförhållande följer en rätt att använda utrymmen som är avsedda att användas gemensamt av hyresgästerna, får inte heller en sådan rätt upphävas eller ändras i annan ordning än vad som gäller för ändring av hyresvillkor. Det gäller även om rätten inte är särskilt reglerad i avtalet mellan parterna (12 kap. 2 § tredje stycket JB). Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna Inledningsvis bör även artikel 8 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonven- tionen) nämnas. Enligt lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen an- gående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna gäller som lag i . Enligt artikel 8 i har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutandet av denna rättighet annat än med stöd i lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till vissa särskilt an- givna intressen, bl.a. förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller för andra personers fri- och rättigheter. Särskild lagreglering saknas om att begränsa en anhörigs besök hos en boende på ett särskilt boende för äldre Det finns ingen bestämmelse i socialtjänstlagen eller i någon annan lag som ger en socialnämnd möjlighet att begränsa rätten för en anhörig till en boende på ett vård- och omsorgsboende för äldre att besöka den boende eller att begränsa den boendes möjlighet att ta emot ett besök. Lagen (1996:981) om besöksin- skränkningar vid viss tvångsvård är inte tillämplig på särskilda boenden för äldre (se prop. 1995/96:196 s. 11 och 12). Den lagen kom till efter att kommission för de mänskliga rät- tigheterna (kommissionen) i en rapport uttalade att brutit mot artikel 6 och artikel 8 i i ett mål som rörde be- söksinskränkningar för en förälder på ett vårdhem. 2 0 1 9 /2 0 J O1 SO C I A L T J Ä N S T besöksinskränkningarna hade utgjort ett intrång i förälderns familjeliv som sak- nat stöd i lag samt att föräldern i egenskap av god man för sin vuxne son hade haft en självständig rättighet att besöka sonen i vårdhemmet och därmed måste kunna få besöksrestriktioner prövade av en domstol (prop. 1995/96:196 s. 8– 10). Besöksinskränkningar för boenden för service för äldre dis- kuterades i förarbetena till lagen. Regeringen konstaterade att besöksinskränk- ningar alltid är ett ingrepp i den enskildes integritet som bör användas sparsamt. När det gällde besöksinskränkningar inom område uttalade re- geringen följande (prop. 1995/96:196 s. 11): Enligt socialtjänstlagens s.k. portalparagraf skall servicen och vården yt- terst inriktas på att frigöra enskilda individers och gruppers resurser. Verk- samheten skall bygga på respekt för människors självbestämmande och in- tegritet. insatser för enskilda människor skall också utfor- mas och genomföras tillsammans med dem som direkt berörs. När det gäl- ler omsorgerna om äldre människor och personer med funktionshinder framhålls vikten av självbestämmande och normalisering. Det är mot denna bakgrund som frågan om besöksrestriktioner skall över- vägas. Även när syftet är det bästa innebär besöksrestriktioner alltid en inskränkning av människors integritet och självbestämmande. Besöksre- striktioner bör inte kunna beslutas inom särskilda boendeformer för service och vård för äldre personer och personer med funktionshinder enligt social- tjänstlagen. Regeringen var alltså av uppfattningen att besöksinskränkningar över huvud taget inte bör förekomma när det gäller särskilda boendeformer för service och vård för äldre personer. Möjligheten att besluta om besöksinskränkningar för sådana boendeformer har inte heller därefter lagreglerats. Arbetsgivarens ansvar för arbetsmiljön På ett vård- och omsorgsboende för äldre måste hänsyn även tas till de som har boendet som sin arbetsplats. Arbetsgivaren har ett ansvar för arbetstagarnas ar- betsmiljö. En arbetsgivare ska vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att en arbetstagare utsätts för ohälsa eller olycksfall (3 kap. 2 § arbetsmiljölagen [1977:1160], AML). föreskrifter Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om åtgärder mot våld och hot i arbetsmiljön (AFS 1993:2) innehåller bestämmelser som gäller arbete där det kan finnas risk för våld eller hot om våld. Enligt 2 § i föreskrifterna ska arbetsgivaren utreda de risker för våld eller hot om våld som kan finnas i arbetet samt vidta de åtgärder som utredningen ger anledning till. , , har i ett avgörande (HFD 2012 ref. 62) prövat lagligheten av en kommuns beslut att av arbetsmiljöskäl vägra en grund- skoleelevs personliga assistenter att utföra assistansarbete åt eleven i skolan. HFD uttalade att den som ytterst ansvarar för arbetsmiljön i en skola har en skyldighet enligt arbetsmiljölagen att vidta åtgärder för att se till att personal och elever har en god arbetsmiljö. Enligt HFD kan det finnas behov av att gripa in mot personer som annars har bedömts att ha rätt att vistas i skolan men som SO C I A L T J Ä N S T 2 0 1 9 /2 0 J O1 genom sin närvaro har visat sig ha en alltför negativ påverkan på arbetsmiljön. HFD ansåg inte att kommunens beslut stod i strid med lag. Allmänna principer om tillträde till en myndighets lokaler/beslut om förbud för en enskild att vistas i en myndighets lokaler JO har uttalat sig om allmänhetens tillträde till en myndighets lo- kaler (se bl.a. JO 2011/12 s. 594, dnr 3909-2010, JO 2013/14 s. 466, dnr 6758- 2010, och JO 2017/18 s. 484, dnr 7209-2015, med de hänvisningar som görs i de besluten). Sjukhem och liknande inrättningar är inte platser dit allmänheten har fritt tillträde. Den som bedriver verksamheten har därför möjlighet att ställa upp de tillträdes- och ordningsregler som ska gälla för lokalerna. Det innebär i prakti- ken att endast den som har ett berättigat intresse av tillträde till lokalerna har rätt att vistas där. Den som inte iakttar reglerna eller uppträder på ett ordnings- störande sätt kan också avvisas från lokalerna. JO har i några fall inte invänt mot att en myndighet under vissa förhållanden har begränsat en enskilds besök eller förbjudit en enskild att vistas i en myndighets lokaler (se bl.a. JO 2013/14 s. 466, dnr 6758-2010, som gällde vistelseförbud för en anhörig till en patient som vårdades på en sjuk- vårdsinrättning, och JO 2017/28 s. 484, dnr 7209-2015, som gällde förbud för vårdnadshavare att besöka en skola). I ett ärende har JO uttalat att ett beslut om att en anhörig till en patient på en sjukvårdsinrättning bara fick besöka patienten vid särskilt angivna tider ut- gjorde ett intrång i vårdtagarens och den anhöriges rätt till familjeliv. JO kon- staterade i det beslutet att det finns oklarheter när det gäller de rättsliga förut- sättningarna för att meddela besöksinskränkningar inom den frivilliga vården. JO väckte därför frågan hos regeringen om en översyn av lagstiftningen på om- rådet (JO 2018/19 s. 114, dnr 3999-2016). När det gäller särskilda boenden för äldre kan inte en enskilds rätt till till- träde till lokalerna enbart avgöras utifrån allmänna principer om tillträde till en myndighets lokaler. I de fall då de boende på ett vård- och omsorgsboende hyr sina lägenheter enligt egna hyreskontrakt måste nämnden beakta bestämmel- serna i hyreslagen. Hyreslagen innehåller ingen bestämmelse som reglerar en hyresgästs rätt att ta emot besök. Som regel bestämmer alltså en hyresgäst vem han eller hon vill ta emot som gäst i sin bostad. Hyresgästen har då ett ansvar för att se till att hans eller hennes gäster inte orsakar de som bor i omgivningen sådana störningar som kan försämra deras bostadsmiljö och som därför inte skäligen bör tålas (12 kap. 25 § JB). Om hyresgästen inte iakttar denna skyl- dighet kan han eller hon förlora sin lägenhet (jämför JO 2006/07 s. 277, dnr 3711-200, och JO:s beslut i ärende med dnr 959-2014). Beslut i kommunallagens mening För en socialnämnd gäller enligt 10 kap. 1 § SoL vad som föreskrivs om nämn- der i kommunallagen (2017:725). En nämnd beslutar i frågor som rör förvalt- ningen, och kan delegera åt en anställd hos kommunen att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende (6 kap. 3 § och 7 kap. 5 § kommunallagen). 2 0 1 9 /2 0 J O1 SO C I A L T J Ä N S T Medlemmar av en kommun har rätt att få lagligheten av kommunens beslut prövad genom att överklaga dem hos förvaltningsrätten, s.k. laglighetsprövning (13 kap. 1 § kommunallagen). Rätten till laglighetsprövning gäller inte om be- slutet är av rent verkställande art (13 kap. 2 § 2 samma lag). Bestämmelserna överensstämmer med regleringen i kommunallagen (1991:900), som gällde för handläggningen i det ärende som jag nu ska pröva. JO har tidigare uttalat att beslut om tillträdesförbud till t.ex. skolor och be- söksförbud samt besöksinskränkningar till sjukvårdsinrättningar som gäller utgör beslut i kommunallagens mening (se bl.a. JO 2017/18 s. 484, dnr 7209-2015, JO 2013/14 s. 466, dnr 6758-2010, och JO 2018/19 s. 114, dnr 3999-2016). Bedömningen i det här fallet BB:s make bodde i ett vård- och omsorgsboende för äldre genom ett beslut om bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL. Boendet drivs av kommun. BB:s make bodde där i en egen lägenhet som han hyrde genom ett hyreskontrakt med kom- munen. Det har inte kommit fram annat än att det med hyreskontraktet även följde en rätt för honom att vistas i de gemensamma utrymmen som tillhörde boendet. Anhöriga till personer som vistas på ett vård- och omsorgsboende bör givet- vis ges goda möjligheter att besöka de boende i hemmet och då även vistas i utrymmen som är gemensamma för de som bor där. Om det finns behov av att begränsa den möjligheten måste inte bara den boendes rättigheter i egenskap av hyrestagare beaktas, utan inskränkningar i besöksrätten som utgör ett intrång i den boendes eller den anhöriges rättigheter enligt ska ha stöd i lag. I det här fallet fattade en verksamhetschef och en enhetschef gemensamt ett beslut som innebar ett förbud för BB att vistas i hela vård- och omsorgsboendet och i övriga lokaler där kommunen bedrev vård och omsorg. Beslutet gällde utan någon begränsning i tiden. Såsom beslutet har utformats omfattade det alltså även förbud för BB att vistas i makens bostad. Beslutet innebar en begränsning av makens rätt att bestämma vem han ville ha som gäst i sin bostad. Om det fanns skäl för nämnden att besluta om ett sådant omfattande förbud för BB är en bedömningsfråga. JO är återhållsam med att ha synpunkter på sådana frågor, och det finns inte anledning för mig att frångå den principen i det här ärendet. Min granskning är i stället inriktad på den formella handlägg- ningen. Beslutet innebar inte bara en begränsning i makens nyttjande av sin hyres- rätt. Eftersom beslutet även begränsade BB:s möjlighet att besöka sin make i dennes bostad är det uppenbart att beslutet också har utgjort ett intrång i BB:s rätt till familjeliv. Såsom jag har redogjort för innehåller jordabalkens regler om hyra ingen bestämmelse om förbud för en hyresgäst att ta emot gäster i sin bostad eller i tillhörande gemensamhetsutrymmen. Det har inte heller påståtts att det fanns någon sådan begränsning i hyresavtalet. Det finns varken i AML eller i någon annan lag stöd för att göra inskränkningar i dessa rättigheter. SO C I A L T J Ä N S T 2 0 1 9 /2 0 J O1 fanns alltså inte förutsättningar för nämnden att meddela förbud för BB att vis- tas i makens bostad eller i därtill hörande gemensamhetsutrymmen. Nämnden ska kritiseras för att beslutet om vistelseförbud för BB omfattade makens bo- stad och därtill hörande gemensamhetsutrymmen. Om nämnden ansåg att det fanns skäl att vidta åtgärder för att skydda BB:s make hade socialnämnden fått överväga att väcka frågan om kontaktförbud för BBatt besöka eller på annat sätt ta kontakt med maken enligt lagen (1988:688) om kontaktförbud. Frågor om kontaktförbud prövas av allmän åklagare och tas upp på begäran av den som förbudet är avsett att skydda eller när det annars finns skäl till det (7 § i den nämnda lagen). Ett sådant beslut kan överklagas. Möjligheten för kommunen att förbjuda BB att vistas i andra lokaler där kommunen bedriver vård och omsorg får avgöras utifrån de principer som all- mänt har ansetts gälla för en enskilds tillträde till en myndighets lokaler. Under vissa förhållanden kan det finnas skäl att begränsa en enskilds tillträde till så- dana lokaler . Det kan t.ex. gälla om någon, som annars har ett berät- tigat intresse av att få vistas i lokalerna, agerar på ett sådant sätt som medför svåra arbetsmiljöproblem.