frsrdg · H704RS6 · 2019-11-13 00:00:00 — Framställning till 2019/20:RS6 Ändrad kompensationsrätt för myndigheter för ingående mervärdesskatt vid representation Myndigheter under som tillämpar lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter ska inte längre ha rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt vid representation och liknande ändamål. Ändringen innebär att kompensationsrätten för myndigheterna under i detta avseende likställs med den som myndigheter under regeringen har. Ändringen bedöms ha endast försumbara ekonomiska konsekvenser för myndigheter. Ändringen träder i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ........................................................................... Ärendet och dess beredning ........................................................................ BEA-lagen och kompensationsrätten för ingående mervärdesskatt 4.1 Generellt om BEA-lagen och kompensationsrätten................................. Kompensation för ingående mervärdesskatt vid representation ............ Övervägande och förslag ............................................................................ Behöver det definieras vad som är representation? Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser ....................................... 1 Förslag till riksdagsbeslut antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om ändring i lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: , ordförande, (S), (M), (M), (SD), (C), (V), (M), Per Ramhorn (SD). Förslag till lag om ändring i lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter Härigenom föreskrivs att 8 kap. 1 § lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter ska ha följande lydelse. Myndigheten har rätt till kompensation för belopp, motsvarande ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), som hänför sig till verksamheten. Myndigheten har dock inte rätt till Myndigheten har dock inte rätt till kompensation om den ingående skat- kompensation om den ingående skat- ten omfattas av begränsningar i av- ten hänför sig till utgifter för repre- dragsrätten enligt 8 kap. 9, 10, 15 eller sentation eller liknande ändamål. 16 § mervärdesskattelagen. Myndigheten har inte heller rätt till kompensation om den ingående skat- ten omfattas av begränsningar i av- dragsrätten enligt 8 kap. 9 § första stycket 1, 3 eller 4 eller 10, 15 eller 16 § mervärdesskattelagen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre bestämmelsen gäller fortfarande för utgifter för representation eller liknande ändamål som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 3 Ärendet och dess beredning Inom har en promemoria tagits fram med förslag till ändrad kompensationsrätt för myndigheter för ingående mervärdesskatt vid representation. Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Förslagen i promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. Remissvaren finns tillgängliga hos (dnr 2749-2018/19). 4BEA-lagen och kompensationsrätten för ingående mervärdesskatt vid representation 4.1 Generellt om BEA-lagen och kompensationsrätten I lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter, förkortad BEA-lagen, finns bestämmelser i anslutning till 9 kap. regeringsformen. Bestämmelserna gäller för sådan verksamhet som , ombudsmän och ansvarar för (2 §). myndigheter, liksom andra myndigheter, har inte avdragsrätt för ingående mervärdesskatt. I stället finns det ett särskilt system som kompenserar myndigheterna för deras ingående mervärdesskatt. Myndigheterna redovisar den del av sina utgifter som utgör ingående mervärdesskatt och kompenseras för det av genom ett rekvisitionsförfarande. I BEA-lagen har reglerats att myndigheter har rätt till kompensation för belopp motsvarande ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) som hänför sig till verksamheten (8 §). Kompensationsrätten är dock inte undantagslös. Kompensation ges inte om den ingående skatten omfattas av vissa begränsningar i avdragsrätten som anges i mervärdesskattelagen. Bestämmelsen så som den ser ut fanns med redan i lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för , ombudsmän och , förkortad REA-lagen, som var föregångare till dagens BEA-lag (16 § REA-lagen). REA-lagens bestämmelser var i sin tur utformade med den dåvarande budgetlagen och regeringens ekonomiadministrativa bestämmelser som förebild. REA-lagens bestämmelse om kompensation överfördes till BEA-lagen utan någon närmare motivering. 4.2Kompensation för ingående mervärdesskatt vid representation Kompensationssystemet har som framgår ovan en nära koppling till mervärdesskattelagen. Utgifter som inte omfattas av avdragsrätt enligt mervärdesskattelagen omfattas inte heller av kompensationsrätt för myndigheterna. gjordes vissa ändringar som påverkade förhållandet mellan mervärdesskattelagen och inkomstskattelagen i fråga om avdrag för ingående mervärdesskatt vid representation. I inkomstskattelagen fanns en beloppsgräns om per person och måltid vid lunch, middag eller supé. Detta medförde att rätten till avdrag för mervärdesskatten på en måltidskostnad uppgick till högst per person. gjordes vissa ändringar som innebar att bestämmelserna om avdrag för mervärdesskatt vid representation som avser måltider eller liknande förtäring i stället skulle finnas i mervärdesskattelagen och inte i inkomstskattelagen. Maxbeloppet som avdraget för den ingående mervärdesskatten kunde beräknas på höjdes till per 4 BEA-LAGEN OCH KOMPENSATIONSRÄTTEN FÖR INGÅENDE MERVÄRDESSKATT VID person och tillfälle. Som en konsekvens av ändringen i mervärdesskattelagen gjordes även ändringar i inkomstskattelagen, som innebar att avdragsrätten slopades för representationsavgifter som avser lunch, middag, supé eller annan förtäring.1 Maxbeloppet för att beräkna avdragsrätten för ingående mervär- desskatt på en representationsmåltid kom alltså att höjas från till , som avdragsrätten enligt inkomstskattelagen kraftigt be- Ändringarna i mervärdesskattelagen respektive inkomstskattelagen var avsedda att beloppsmässigt ta ut varandra, och det bedömdes att ändring- arna inte skulle få någon större ekonomisk effekt för vare sig företag eller de Däremot medförde de höjda beloppsgränserna att myn- digheters rätt till kompensation för mervärdesskatt vid representation ökade. Det innebar i sin tur ökade intäkter för myndigheterna och riskerade att skapa incitament för dyrare representationsmåltider. att det var lämpligast att rätten till ersättning för mervärdesskatt hänförlig till representationsutgifter helt utgick.2 För myndigheter under regeringen som in- går i den statliga redovisningsorganisationen genomfördes detta genom en ändring i förordningen som trädde i kraft den 1 juli 2017.3 1Undantag gäller när det är fråga om förfriskningar eller annan enklare förtäring som inte kan ses som en måltid och som är av mindre värde. 2 Promemorian Ändring av statliga myndigheters rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt avseende representation, , /Budgetavdelningen. 3 SFS 2017:367. 5 Övervägande och förslag Förslag: myndigheter har inte rätt till kompensation om den ingående mervärdesskatten hänför sig till utgifter för representation eller liknande ändamål. Förslaget överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag 8 § BEA-lagen utformades med förebild i 4 § förordningen (2002:831) om myndigheters rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt, nedan förordningen. Förordningen ändrades på samma sätt som föreslås här. finns det alltså en skillnad mellan hur myndigheter och de myndigheter som är skyldiga att följa förordningen hanterar kompensation för ingående mervärdesskatt vid representation och liknande ändamål. I förarbetena till BEA-lagen uttalades att reglerna för myndigheter i möjligaste mån ska överensstämma med budgetlagen och de regler som gäller för regeringens myndigheter till både innehåll och språk. Avvikelser ska kunna motiveras (framst. 2015/16:RS5 s. 32). Det har inte framkommit någon omständighet som medför att det är motiverat att upprätthålla någon saklig skillnad i rätten till kompensation för ingående mervärdesskatt vid representation mellan å ena sidan myndigheter och å andra sidan myndigheter under regeringen. Det föreslås därför att BEA-lagens bestämmelse om rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt vid representation ska göras likalydande med motsvarande bestämmelse i förordningen. Det medför att rätten till kompensation för ingående mervärdesskatt som hänför sig till utgifter för representation eller liknande ändamål slopas för myndigheter. 5 ÖVERVÄGANDE OCH FÖRSLAG 5.2 Behöver det definieras vad som är representation? Bedömning: Representation behöver inte definieras i lagen. Bedömningen överensstämmer med riksdagsstyrelsens. tillstyrker förslaget om ändring i BEA-lagen men ser ett behov av ytterligare förtydliganden i föreskrifterna till BEA-lagen vad gäller begreppet representation. De övriga remissinstanserna tillstyrker bedömningen utan kommentar, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens bedömning framhöll redan i sitt remissvar till inför förordningsändringen 2017 att det är problematiskt att det inte finns en skatterättslig definition av representation. påpekade även att ”liknande ändamål” kan vara ännu svårare att definiera. Det kan antas att samma oklarhet kan uppstå med förslaget i denna framställning. Riksdagsstyrelsen bedömer dock att fördelarna med att använda samma ordval som i förordningen överväger eventuella oklarheter. Det kan särskilt framhållas att förtydliganden vad gäller ”representation och liknande ändamål” som rör förordningen också kan antas kunna avhjälpa eventuella oklarheter i BEA-lagen. Eventuella ändringar i föreskrifter till BEA-lagen ligger utanför denna lagstiftningsprodukt. Det förtjänar dock att nämnas att det finns en föreskrift med bestämmelser om tillämpning av BEA-lagen, nämligen riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2016:4) till lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter. I föreskriften finns närmare bestämmelser om bl.a. beräkningen av kompensationen, om rekvisition från av ingående mervärdesskatt och om återbetalning och ränta om myndigheten rekvirerat ett för högt belopp. 5 ÖVERVÄGANDE OCH FÖRSLAG 5.3 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Förslag: Lagen träder i kraft . Den äldre bestämmelsen gäller fortfarande för utgifter för representation eller liknande ändamål som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Bedömning: Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Promemorians förslag och bedömning Förslaget och bedömningen överensstämmer med riksdagsstyrelsens, med en språklig justering. Remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag och bedömning Lagändringen bör träda i kraft , vilket bedöms vara . Vid denna bedömning har bl.a. beaktats att förslaget enbart får försumbara ekonomiska konsekvenser för de myndigheter som berörs och att det inte är nödvändigt att ändringen träder i kraft . Den äldre bestämmelsen bör fortfarande gälla för utgifter för representation eller liknande ändamål som hänför sig till tiden före ikraftträdandet, och det bedöms inte finnas behov av några övergångsbestämmelser. Förslaget kan medföra ökade kostnader för representation, men dessa kostnader bedöms vara försumbara i storlek för myndigheter. Förslaget påverkar vidare inte myndigheternas rätt att använda sina medel för att representera. Det kommer även i fortsättningen att vara upp till varje myndighetsledning att besluta vad som ska gälla i fråga om representation och kostnader för densamma. Förslaget bedöms inte påverka eller någon annan myndighet eller domstol. Förslaget bedöms inte heller ha några konsekvenser för enskilda, företag, sysselsättningen eller i övrigt. Förslaget bedöms vara förenligt med . Myndigheten har rätt till kompensation för belopp, motsvarande ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), som hänför sig till verksamheten. Myndigheten har dock inte rätt till kompensation om den ingående skatten hänför sig till utgifter för representation eller liknande ändamål. Myndigheten har inte heller rätt till kompensation om den ingående skatten omfattas av begränsningar i avdragsrätten enligt 8 kap. 9 § första stycket 1, 3 eller 4 eller 10, 15 eller 16 § mervärdesskattelagen. Ändringen i andra stycket innebär att myndigheter inte kommer att ha rätt till kompensation för kostnader för ingående mervärdesskatt som avser utgifter hänförliga till representation och liknande ändamål. En likalydande bestämmelse finns i 4 § förordningen (2002:831) om myndigheters rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt. Ändringen påverkar inte myndigheternas rätt att använda medel för representation. Lagen träder i kraft . Den äldre bestämmelsen gäller fortfarande för utgifter för representation eller liknande ändamål som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Myndigheten har rätt till kompensation för belopp, motsvarande ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), som hänför sig till verksamheten.Myndigheten har dock inte rätt till kompensation om den ingående skatten hänför sig till utgifter för representation eller liknande ändamål. Myndigheten har inte heller rätt till kompensation om den ingående skatten omfattas av begränsningar i avdragsrätten enligt 8 kap. 9 § första stycket 1, 3 eller 4 eller 10, 15 eller 16 § mervärdesskattelagen. Härigenom föreskrivs att 8 kap. 1 § lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter ska ha följande lydelse. Myndigheten har rätt till kompensation för belopp, motsvarande ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), som hänför sig till verksamheten. Myndigheten har dock inte rätt till kompensation om den ingående skatten omfattas av begränsningar i avdragsrätten enligt 8 kap. 9, 10, 15 eller 16 § mervärdesskattelagen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelse gäller fortfarande för utgifter för representation eller liknande ändamål som har uppstått före ikraftträdandet. statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner till ombudsmän och riksrevisorerna Tryck: Riksdagstryckeriet, 2019