frsrdg · H704JO1 · 2019-11-12 00:00:00 — Huruvida man vidtar någon åtgärd avgörs med hänsyn till karaktären på uppgifterna och övriga omständigheter med hänsyn till allmänna prioriteringar av tillgängliga resurser. Det har inte varit möjligt att närmare utreda vilka rutiner som var gäl- lande i dåvarande polismästardistrikt. Polisområde citys rutiner för verkställande av beslut om häkt- ning i utevaro och efterlysning av personer som utevarohäktats har inte do- kumenterats skriftligen. Vilka rutiner som gäller skiljer sig åt beroende på om aktuellt ärende är öppet eller stängt. För det fall förundersökning pågår och kriminalärendet därmed är öppet följer det av handläggarens ansvar för ärendet att bevaka om till exempel häktning sker. Det är i dessa fall denne som beslutar om efterlysning, tillser att registrering av efterlysningen görs i Nepu och diarieför häktningen som ett tvångsmedel i den pågående förundersökningen. Huruvida eventuella åtgärder såsom aktivt eftersök av den häktade ska vidtas hanteras inom 2019/20 JO1 2 0 1 9 /2 0 J O1 PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L ramen för förundersökningen. Häktningsprotokollet kan också i vissa fall inkomma till en stödfunktion inom polisområdet, Opex (stöd i jourmiljö), som utöver kontorstid är bemannad kvällar och . I dessa fall görs en tillfällig efterlysning av handläggare på Opex, som i Nepu har samma verkan som en ordinarie efterlysning. Handlingarna överlämnas sedan till en handläggare som tillhör en grupp för verksamhetsstöd, verk- samhetsstöd 3 (VS 3), som bistår joursektionen i polisområdet. Denna handläggartjänst bemannas på vardagar av en och samma person. Denne kontaktar därefter aktuell handläggare i den pågående förundersök- ningen. Den senare ansvarar sedan enligt ovan. För det fall det inte pågår en förundersökning och kriminalärendet där- med är stängt inkommer häktningsprotokollet via fax till Opex, till hand- läggaren på VS 3 eller via e-post till en funktionsbrevlåda som tillhör handräckningsgruppen i polisområdet. Funktionsbrevlådan bevakas av handläggaren på VS 3. Oavsett hur häktningsprotokollet inkommer beslu- tar stationsbefäl eller handläggaren på VS 3 om efterlysning och Opex re- gistrerar därefter efterlysningen i Nepu. Handläggaren på VS 3 upprättar ett ärende i . Denne ansvarar därefter för bevakning av ärendet och han- tering av information som kan föranleda åtgärder för att hitta den häktade. Finns det eller inkommer det senare exempelvis adressuppgifter meddelas handräckningsgruppen. Handläggaren på VS 3 är fysiskt placerad i anslut- ning till Opex och handräckningsgruppen. Häktningsprotokoll som efter kontorstid inkommer till ovan handlägga- res fax eller till handräckningens funktionsbrevlåda föranleder normalt åt- gärd nästkommande vardag. Vid tiden då efterlysning gjordes i förevarande ärende, , saknades uttalade rutiner för vem som ansvarade för diarieföring i . Polisområde har meddelat att man ska se över de nu gällande rutinerna och säkerställa att dessa dokumenteras. I det arbetet kommer samverkan ske mot övriga berörda aktörer i polisregion . När det gäller det aktuella ärendet anförde huvudsakligen följande: Det har inte varit möjligt att närmare utreda om häktningsprotokollet togs emot av myndigheten . Det finns inte någon uppgift i myndighetens ären- dehanteringssystem om att ett ärende om den misstänkte upprättades , och det finns inte heller något häktningsprotokoll från . Uppgifter om mejl som inkom 2012 har gallrats. har genom åklagaren fått del av ett faxförsättsblad från . På handlingen finns åklagarens diarienummer i det aktuella ärendet, namnet på försvararen samt åklagarens och försvararens faxnummer angivna. Några andra uppgifter om mottagare finns inte på handlingen. kontaktades en polis i polisområde av en åklagare som uppmärksammat att den tilltalade inte var efterlyst. Polisen be- slutade om efterlysning, som registrerades i efterlysningssystemet. Något ären- de i ärendehanteringssystemet upprättades inte. skickade åklagaren uppgifter om den tilltalades adress, telefonnummer och mejladress till personal på sektionen för grova brott i polisområde . Upp- gifterna vidarebefordrades till gruppchefen för de poliser som ar- betar med handräckning i polisområde . Om ett aktivt sökande av en efterlyst person genomförs eller inte avgörs av hur ärendet prioriteras i förhållande till övriga arbetsuppgifter. PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L vidtar en åtgärd för att aktivt söka efter en person ska åtgärden dokumenteras i en händelserapport. har inte återfunnit någon händelserap- port om den tilltalade som är relevant för ärendet. Om polisen har kännedom om en adress av intresse för polisen kan det dock hända att en polispatrull åker förbi adressen utan att någon händelserapport upprättas. Den adress till den till- talade som fanns i häktningsprotokollet var en c/o-adress. Denna adress hade den tilltalade uppgett i ett tidigare ärende hos dåvarande gränspo- lisavdelningen. Den polis som tog emot den tilltalades nya adressuppgifter från åklagaren har inte några anteckningar om att den tilltalade sökts på den adressen. Det finns inte några anteckningar om att adressuppgiften vidarebe- fordrats till handräckningsgruppen i polisområde syd som adressen hörde till. Polisområde syd har inte kunnat kontrollera om några uppgifter tagits emot eftersom det inte finns något ärende i ärendehanterings- systemet. Den adress som den tilltalade uppgav gick till en butik i Stock- holmsområdet. Av resursskäl genomförs i normalfallet inte spaningsåtgärder när det gäller den typen av adressuppgifter. redovisade följande bedömning: När det gäller de rutiner som finns för att verkställa beslut om häktning i utevaro och besluta om efterlysning konstaterar inled- ningsvis följande. De två polisområden som berörts i förevarande ärende mottar enbart häktningsprotokoll från den domstol som beslutat om häkt- ning i utevaro. Någon uttrycklig framställan om efterlysning enligt 6 § ef- terlysningskungörelsen görs därmed inte från domstolens sida. Det är emel- lertid tydligt att mottagandet av häktningsprotokollet av de aktuella polis- områdena i praktiken betraktas som en framställan om att efterlysning ska göras av . […]De närmare rutinerna [skiljer sig] åt mellan de berörda polisområ- dena. Enligt är det en brist att polisområde citys rutiner inte finns dokumenterade. Nuvarande rutin framstår också i viss mån som sårbar vad gäller ärenden i vilka förundersökning inte pågår, då del av handläggningen i de fallen åligger en enskild person, handlägga- ren på VS 3. Polisområdet har meddelat att man kommer att påbörja ett arbete med att se över rutinerna och säkerställa att dessa dokumenteras. När det gäller hanteringen av [det aktuella] ärendet […] har det som framgått ovan inte varit möjligt att utreda huruvida dåvarande polis- mästardistrikt eller något annat polismästardistrikt mottog häktningsproto- kollet 2012. Förundersökningen var då häktningsbeslutet fattades redovisad till åklagare och ärendet stängt och bevakades därmed inte aktivt av någon handläggare hos polisen. Vad avser den senare hanteringen, då efterlysning beslutades , kan det konstateras att det då inte fanns någon pågående förunder- sökning. [En polisinspektör på sektionen för grova brott] beslutade om ef- terlysning vilket i normalfallet görs av handläggaren på VS 3 alternativt stationsbefälet då ärendet är stängt. Det finns emellertid enligt Polismyn- digheten ingen anledning att anmärka på att [han] beslutade om efterlys- ningen i detta fall. Det förhållande att något ärende inte upprättades i när efterlysningen gjordes 2016 anser vara ett resultat av avsaknaden av existerande rutiner i polisområde vid tillfället. Om det inte finns ett ärende i går man miste om att på ett enkelt sätt få information 2019/20 JO1 2 0 1 9 /2 0 J O1 PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L om att folkbokföringsadressen avseende den eftersökte personen uppdate- ras. Vad gäller frågan om vilka åtgärder som vidtogs för att verkställa häkt- ningen […] efter det att efterlysningen gjorts konstaterar att, mot bakgrund av den typ av adressuppgift som inkom, ett eftersökande på adressen inte har prioriterats. finner inte anledning att ifrågasätta de prioriteringar som gjorts i detta enskilda fall. konstaterar avslutningsvis att det inte närmare går att utreda om det inkom något häktningsprotokoll till . är dock kritisk till att det inte upprättades något ärende i då efterlysningen gjordes 2016 och till att polisområde citys rutiner inte har dokumenterats skriftligen. anser också att polisområdets rutiner framstår som sårbara. Det finns därför anledning att se över rutinerna vid polisområde vid polisregion samt säkerställa att dessa dokumenteras och vidta åtgärder som kan bidra till att liknande situationer, där nödvändiga registreringar inte vidtas, inte inträffar igen. (vice riksåklagaren ) yttrade sig efter att ha gett de be- fattningshavare som berörs av JO:s utredning tillfälle att lämna upplysningar. Några upplysningar från den åklagare som ansvarade för ärendet före novem- ber 2016 hade dock inte begärts in. lämnade en redogörelse för hur ärendet handlagts vid myndigheten och redovisade följande bedömning: Det åligger domstolen att vidarebefordra rättens beslut om häktning i ute- varo till polisen för verkställighet. Detsamma gäller för det fall att domsto- len upphäver ett häktningsbeslut som inte har verkställts. På polisen an- kommer det att verkställa häktningsbeslut av ifrågavarande slag. Någon skyldighet för åklagaren att ansvara för att ett beslut om häktning överläm- nas till polisen för verkställighet finns däremot inte. Enligt min bedömning har åklagaren därmed inte heller något självständigt ansvar för att – genom egen kontroll – verkställigheten kommer till stånd. Att uppställa en sådan skyldighet för åklagaren i fall som detta skulle inte bara rimma mindre väl med [förordningen om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m.] och det förhållandet att åklagaren inte förfogar över häktningsbeslutet när åtal har väckts. En sådan skyldighet skulle också riskera att skapa otydlighet i ansvarsförhållandena mellan domstolen och å ena sidan och åklagaren å den andra. En annan sak är att det förstås är lämpligt att åklagaren, så som skett i detta fall, är observant på omständigheter av be- tydelse för verkställigheten och i förekommande fall tar reda på om något tycks ha blivit fel i handläggningen och i så fall uppmärksammar den aktör som har ansvar för frågan. Av det som sagts följer att något formellt bevaknings- eller uppfölj- ningsansvar inte bör läggas på åklagare i fall som detta där den misstänkte varit åtalad och häktad i sin utevaro. [– – –] Sammanfattningsvis konstaterar jag att handläggningstiden blivit utdra- gen. Detta är givetvis olyckligt och jag har förståelse för att detta varit på- frestande för de berörda personerna. Utifrån omständigheterna i ärendet an- ser jag emellertid att det inte finns skäl att ifrågasätta handläggningen vid . I ett kompletterande yttrande över tingsrättens uppgift om kontakter mellan tingsrätten och åklagare varje halvår anförde att det inte finns några förfrågningar från tingsrätten eller kontakter med tingsrätten note- PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L rade i myndighetens verksamhetsstöd Cåbra till . redovisade följande bedömning med anledning av det kompletterande yttrandet: Avsaknaden av såväl registrering i Cåbras diarieblad som någon upprättad tjänsteanteckning eller liknande som tillsynsärendet avser, , talar för att inga formella kontakter förevarit mellan åklagare och tingsrätten under den tiden. Avsaknaden av även upp- lysningar från [den åklagare som ansvarade för ärendet under den tiden] medför att de kontakter tingsrätten uppgett varken kan bekräftas eller ute- slutas. Som jag uppfattat tingsrätten finns inte heller där någon dokumentation av några sådana kontakter. Det ifrågasätts inte att den typen av kontakter enligt tingsrättens rutiner ska tas med viss regelbundenhet i frihetsberövade ärenden. Frånvaron av dokumentation om vad som faktiskt förevarit i ären- det och då tingsrättens rutiner när det gäller att utfärda stämning synes ha brustit […] medför att det föreligger osäkerhet även i fråga om några kon- takter förevarit mellan tingsrätten och åklagaren . Efter häktningsbeslutet har det ålegat domstolen att expediera beslutet inte bara till utan […] även direkt till Polismyndig- heten, som därmed i sin tur fått ansvar för att vidta åtgärder för att tingsrät- tens beslut kunde verkställas. I det nu sagda ligger även ett ansvar för att förvissa sig om att expedieringen i fråga lyckats och att inget hinder i den uppstått. I ärendet har förundersökningen slutförts och åtal väckts. Det enda som återstått har varit för polisen att verkställa tingsrättens beslut om häktning. Trots att den tid som detta ärende blivit liggande varit lång – och att det förstås ändå hade varit positivt om åklagare vid i vart fall något tillfälle hade vidtagit någon åtgärd för att undersöka skälet till tids- utdräkten – är det således fortfarande min mening att det inte förelegat nå- got formellt bevaknings- eller uppföljningsansvar för . I ett beslut anförde JO följande: Vissa bestämmelser om handläggning av brottmål En rättegång ska genomföras inom skälig tid (se 2 kap. 11 § regeringsformen). Om en stämningsansökan inte avvisas ska rätten utfärda stämning på den tilltalade att svara på åtalet (se 45 kap. 9 § , RB). Någon tids- frist för att utfärda stämning har inte angetts, men bestämmelsen förutsätter att stämning utfärdas utan dröjsmål. Stämning bör inte utfärdas senare än efter det att stämningsansökan kommit in till rätten (se bl.a. 1989/90 s. 30, dnr 2855-1987, och JO 2007/08 s. 53, dnr 238-2006). Rätten ska bestämma tid för huvudförhandling (se 45 kap. 14 § RB). Häktning av den som inte är närvarande vid rätten Om rätten beslutat att häkta någon som inte varit närvarande (s.k. utevarohäkt- ning) ska rätten genast underrätta om beslutet. Av underrät- telsen ska det framgå var den häktade senast haft sin hemvist eller var han eller hon senast vistats. Kan domstolen inte få fram hemvisten eller vistelseorten, 2019/20 JO1 2 0 1 9 /2 0 J O1 PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L ska underrättelsen innehålla uppgift om det. Detsamma gäller om domstolen har kännedom om att den häktade vistas utomlands. (Se 5 a § förordningen om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m.) Utgångspunkten är att ska verkställa beslut om häktning genom att den häktade personen grips (se , Straffprocessuella tvångsmedel, 2018, avsnitt 7.3, 18.3.4 och 22.14, och JK:s beslut den 11 okto- ber 2007, dnr 110-06-22, och , dnr 6030-08-21). Den som har häktats ska tas i förvar och utan dröjsmål föras till ett häkte (se 24 kap. 22 § första stycket RB). ska underrätta åklagaren om att ett beslut att häkta någon i hans eller hennes utevaro har verkställts. Åklagaren ska sedan anmäla till domstolen att beslutet har verkställts. Därefter ska domstolen utan dröjsmål hålla förhandling i häktningsfrågan. (Se 24 kap. 17 § tredje stycket RB och 29 § fjärde stycket förundersökningskungörelsen.) Rätten ska häva ett häktningsbeslut om det inte längre finns skäl för beslutet. Innan åtal har väckts får häktningsbeslutet hävas även av åklaga- ren. (Se 24 kap. 20 § RB.) , Säkerhetspolisen, åklagare eller Kriminalvården får besluta om efterlysning. Andra myndigheter kan göra en framställan om efterlysning till . En efterlysning verkställs genom att den förs in i Polis- myndighetens efterlysningsregister. (Se 2 och 6 §§ efterlysningskungörelsen.) I 2 kap. 11 § regeringsformen finns ett uttryckligt krav på att en rättegång ska genomföras inom skälig tid. I brottmål som avser allmänt åtal gäller dessutom att rätten ska bestämma för huvudförhandlingen . JO har tidigare uttalat att det är angeläget att domstolen vinnlägger sig om att följa den regeln. Särskilt kvaliteten på den muntliga bevisningen blir ofta sämre ju som går. Dessutom är ett dröjsmål med handläggningen en påtaglig olägenhet för de inblandade som måste leva i ovisshet och oroa sig över ut- gången. (Se JO:s beslut , dnr 1676-2006, och den 1 novem- ber 2018, dnr 8152-2017.) Är en misstänkt eller tilltalad häktad är det ofta med hänsyn till de skäl som ligger till grund för häktningsbeslutet, t.ex. att förhindra att den häktade fort- sätter sin brottsliga verksamhet eller undandrar sig lagföring genom att lämna landet, av stor vikt att ett sådant beslut verkställs så fort som möjligt (se även JK:s beslut , dnr 110-06-22). När, som i det här fallet, ett häktningsbeslut har varit gällande utan att verkställas under en mycket måste också de konsekvenser det kan innebära för den häktade beaktas. Jag konstaterar att tingsrättens häktningsbeslut aldrig verkställdes och att det dröjde från att åtal väcktes till dess att huvudför- handling hölls. Det är naturligtvis oacceptabelt. Enligt min mening har alla PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L myndigheter i rättskedjan ett ansvar för att inom ramen för det uppdrag myn- digheten har agera så att häktningsbeslut kan verkställas och huvudförhandling hållas inom skälig tid. Utfärdandet av stämning och tid för huvudförhandling Som framgått ska rätten utfärda stämning utan dröjsmål om stämningsansökan i ett brottmål inte avvisas och bestämma tid för huvudför- handling. Utredningen har inte kunnat ge något klart svar på frågan varför tingsrätten inte utfärdade stämning och bestämde tid för huvudförhandling i samband med att stämningsansökan kom in till domstolen. CChar uppgett att mycket talar för att det förekommit underhandskontakter med åklagaren om bl.a. den tilltalades adressuppgifter och att det fanns anled- ning att befara att denne hade lämnat landet samt att åklagaren avsåg att ge in en begäran om utevarohäktning. Jag har inget att invända mot att sådana kon- takter förekommer i syfte att t.ex. hämta in kompletterande uppgifter eller pla- nera en rättegång på ett effektivt sätt och att domstolen avvaktar något med att utfärda stämning kontakterna pågår. Jag vill dock framhålla att så- dana kontakter ska dokumenteras. Det kan bidra till att brister av det slag som förekommit i det aktuella ärendet upptäcks och möjliggör också en granskning av handläggningen i efterhand. Det är anmärkningsvärt att det, trots att målet redovisats vid lagmannens målgenomgång varje halvår, dröjde innan tingsrätten upptäckte att stämning inte hade utfärdats. Om tingsrätten utfärdat stämning och regelbundet försökt att delge den tilltalade stämningen talar mycket för att målet hade kun- nat avgöras tidigare. Jag tänker framför allt på att den tilltalade i vart fall befunnit sig i och att han snabbt kunde delges sedan tingsrätten kontaktat och fått information om bl.a. en ny adress till ho- nom. Den tilltalade delgavs stämning . kallade tingsrätten till en huvudförhandling . Av utredningen framgår inte vilka överväganden tingsrätten gjorde i frågan om när huvudförhandling kunde hål- las efter att den tilltalade blivit delgiven stämningen. Jag vill dock framhålla att rätten ska kalla till huvudförhandling. Expedieringen av beslutet att häkta den tilltalade i hans utevaro När en domstol beslutar att häkta någon som inte varit närvarande vid rätten ska domstolen genast underrätta om beslutet (se 5 a § för- ordningen om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m.). Det är sedan en uppgift för att verkställa beslutet. Ett led i verkställigheten kan vara att beslutar att efterlysa den häktade. I en anteckning i tingsrättens dagbok i målet anges att beslutet expedierats till . Anteckningen innehåller ingen upp- gift om på vilket sätt beslutet expedierats. har uppgett att det inte finns några noteringar om att beslutet tagits emot förrän en åklagare skick- ade det och att myndigheten inte är angiven som mottagare på 2019/20 JO1 2 0 1 9 /2 0 J O1 PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L det faxförsättsblad som tingsrätten använde när beslutet skickades till åklaga- ren och försvararen. Någon ytterligare utredning finns inte. Jag kan därför inte dra någon säker slutsats i frågan om underrättades om beslu- tet eller inte. Det inträffade illustrerar vikten av att domstolen i dessa fall säkerställer att tagit emot handlingen och förstått att den innehåller ett häktningsbeslut som myndigheten ska verkställa (se också JK:s beslut , dnr 110-06-22). Såväl hur underrättelsen skett som de kontakter som varit med i frågan om häktning ska dokumenteras. Det finns också anledning att nämna att en underrättelse om ett häktnings- beslut till inte är en begäran om att den häktade ska efterly- sas. Tingsrättens bevakning av målet Rätten ska häva ett häktningsbeslut om det inte längre finns skäl för beslutet (se 24 kap. 20 § RB). Om någon som närvarat vid rätten har häktats prövar rätten normalt om skälen för häktning kvarstår vid nya förhandlingar i häktningsfrågan. Dessa hålls som regel med högst . Om den som häktats inte närvarat vid rätten finns ingen skyldighet för rätten att hålla sådana förhandlingar. Rätten har dock en skyldighet att löpande ta ställ- ning till om skälen för häktning kvarstår. För att få ett underlag för den löpande prövningen av häktningsfrågan, och som ett led i domstolens skyldighet att se till att huvudförhandling hålls inom rimlig tid, bör regelbundna kontakter tas med för att följa upp vilka åtgärder som vidtagits för att verkställa häktningsbeslutet och med åklagaren för att få dennes uppfattning om förutsättningarna för fortsatt häkt- ning. Som en allmän utgångspunkt är det rimligt att domstolen tar dessa kon- takter ungefär en gång per halvår (se även JO:s beslut , dnr 1676-2006, och protokoll från av den 4–, beslutsdatum , dnr 1781-17-2.5). JO har tidigare uttalat att domstolen måste göra aktiva efterforskningar, t.ex. genom register- slagningar, även om en tilltalad är efterlyst (se protokoll från av den 14–, dnr 6685-2015). Det är enligt min mening lämpligt att sådana efterforskningar görs i anslutning till de regel- bundna kontakter som domstolen har med åklagaren och när en misstänkt eller tilltalad är häktad i sin utevaro. Resultatet av de kontroller som domstolen gör ska dokumenteras. Tingsrätten har beskrivit en handläggningsrutin som innebär att lagmannen varje halvår har en genomgång av de mål med bl.a. utevarohäktade som är äldre än . En domstolshandläggare ska inför genomgången kontakta åklagare eller polis för att få information om någon åtgärd vidtagits från deras sida och om något kan göras från tingsrättens sida. Ansvarig domare ska sedan redogöra för lagmannen vilka åtgärder som planeras för att få målet avgjort. När det gäller det aktuella målet har tingsrätten uppgett att åklagaren kontakta- des en gång fr.o.m. och att kontakten vanligtvis togs av en domstolshandläggare per mejl. Kontakterna dokumenterades inte. PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L garmyndigheten har uppgett att det inte finns några noteringar i ärendet om förfrågningar från tingsrätten, men anfört att uppgiften om kontakter varken kan bekräftas eller dementeras eftersom upplysningar från den ansvariga åkla- garen inte har begärts in. Såvitt framgår av tingsrättens yttrande har inga andra kontrollåtgärder än kontakterna med åklagaren vidtagits, och tingsrätten har inte uppgett att det gjorts någon sådan planering för att få målet avgjort som ska göras enligt tingsrättens rutiner. Enligt min uppfattning framstår tingsrättens rutiner som otydliga och otill- räckliga. Av tingsrättens redogörelse framgår att domstolshandläggaren utgår från den befintliga informationen i målet, t.ex. om var den tilltalade befinner sig, och kontakten med åklagaren avser endast frågan om någon ny information kommit fram. Av det CC uppgett framgår vidare att den kontroll som gjordes i första hand avsåg om det brott som målet rör hade preskriberats. BB har fram- hållit vikten av att kontakta åklagaren när gått utan att något hänt i ett brottmål. Åklagaren har dock inte någon formell skyldighet att bevaka eller följa upp att ett häktningsbeslut verkställs.