frsrdg · H704JO1 · 2019-11-12 00:00:00 — I remissvaret har nämnden vidare hänvisat till sina övriga uppgifter och att det därmed blir en fråga om prioritering mellan den verksamhet som jag har granskat och exempelvis nämndens uppgift att utöva tillsyn över redan tillsatta ställföreträdares förvaltning. Som jag ser det är nämnden emellertid skyldig att fullgöra alla sina arbetsuppgifter med tillämpning av skyndsamhetskravet i för- valtningslagen. Om personalresurserna inte räcker till för att fullgöra alla upp- gifter på ett godtagbart sätt, är det nämndens ansvar att ta ett initiativ till att få ökade resurser. Några sådana initiativ från nämndens sida finns inte redovisade i remissvaret. Av utredningen framgår också att tingsrätten behövde påminna nämnden om yttrandena vid orimligt många tillfällen, som i tingsrättens ärenden Ä 3284-16 (tio tillfällen), Ä 3456-16 (nio tillfällen), Ä 70-17 (tio tillfällen) och Ä 1796-17 (nio tillfällen). Det framstår som om nämnden inte eftersträvade ett fungerande samarbete med tingsrätten eftersom den inte tog kontakt med tingsrätten när tidsfristerna för föreläggandena gick ut. Min granskning av tingsrättens ärenden visar att tingsrätten i omedelbar anslut- ning till att ansökningarna kom in förelade nämnden att yttra sig och att lämna bl.a. ett förslag på en god man. Tingsrättens hantering därefter innehöll inte några anmärkningsvärda uppehåll i handläggningen. Hanteringen var dock in- effektiv i den meningen att ärendena egentligen inte aktivt fördes framåt mot ett avgörande på annat sätt än att tingsrätten ömsom påminde nämnden om skyldigheten att efterkomma det inledande föreläggandet, ömsom beviljade nämnden anstånd. Vad skulle tingsrätten ha kunnat göra för att skynda på handläggningen? Jag bedömer det inte som sannolikt att möjligheterna att hitta gode män skulle förbättras om tingsrätten i stället för att ge nämnden i uppdrag att lämna förslag på sådana själv skötte rekryteringen. Frågan blir i stället om tingsrätten hade kunnat skynda på förfarandet genom en mer aktiv processledning. Jag har i det föregående konstaterat att nämndens hantering av ärendena i vissa avseenden har en förbättringspotential. I ett av tingsrättens ärenden (Ä 336-16) uppmanade tingsrätten nämnden att lämna en tidsplan för när ett förslag på en god man kunde lämnas. Visserligen resulterade föreläggandet inte i någon tidsplan från nämndens sida, men det förefaller inte osannolikt att en mer aktiv processledning från tingsrättens sida skulle kunna ha en positiv in- verkan på nämndens hantering av ärendena och därmed . 2 0 1 9 /2 0 J O1 ÖV E R F Ö R M Y N D A R E Förutom skriftliga förelägganden skulle ett sammanträde också sannolikt kunna bidra till att skynda på handläggningen i vissa fall (13 § andra stycket ÄL). Sammanfattningsvis är jag kritisk mot långsamma hanter- ingen av de granskade ärendena. Jag är också kritisk mot den i orimligt många fall inte hörde av sig till tingsrätten när tidsfristerna för före- läggandena gick ut. Jag kritiserar inte tingsrätten men påpekar att en mer aktiv processledning – vid behov utövad vid sammanträden – skulle kunna bidra till att förkorta hand- läggningstiderna i vissa fall. i har tillsyn över nämnden. Jag överlämnar därför en kopia av detta beslut dit. 2 0 1 9 /2 0 J O1 kritiseras för användandet av ett ansöknings- formulär i vilket den arbetssökande uppmanas att ladda upp en bild av sig själv (Dnr 6822-2017) Beslutet i korthet: använder i sina anställningsärenden ett ansökningsformulär där den arbetssökande ska uppge bl.a. födelsedatum och kön. Den arbetssökande uppmanas även att ladda upp en bild. I beslutet konstaterar chefsJO att många myndigheter på motsvarande sätt efterfrågar uppgifter om födelsedatum och kön samt att dessa normalt används för statistiska ändamål eller i andra godtagbara syften. ChefsJO utgår från att även efterfrågar uppgifterna i ett godtagbart syfte och ifråga- sätter inte att vid rekrytering fäster avseende endast vid sakliga grunder. Det är dock viktigt att även ansökningsformuläret förmedlar detta. borde därför informera den arbetssökande om syftet med att begära in uppgifter om födelsedatum och kön. När det gäller uppmaningen att ladda upp en bild saknas det i formuläret uppgift om att detta är valfritt. Det finns därför enligt chefsJO en risk för att en arbetssökande uppfattar uppmaningen som obligatorisk och får intrycket att myndigheten fäster avseende vid bilden, och därmed sökandens utseen- de, i anställningsprocessen. Det kan inte uteslutas att någon enskild till följd av detta avstår från att söka en anställning eller ifrågasätter om myndigheten agerar sakligt och opartiskt. I det sammanhanget påminner chefsJO om en av dataskyddsförordningens principer för behandling av personuppgifter, enligt vilken personuppgifter ska vara adekvata, relevanta och inte för om- fattande i förhållande till de ändamål för vilka de ska behandlas. ChefsJO har svårt att se vilken nytta i en anställningsprocess kan ha av en bild av den arbetssökande och uttalar att det närmast framstår som olämp- ligt att en myndighet på detta sätt uppmanar en arbetssökande att ladda upp en bild av sig själv. kan inte undgå kritik i den delen. ChefsJO uttalar sammanfattningsvis att en myndighet som använder eller avser att använda ett ansökningsformulär bör säkerställa att formuläret är utformat på ett sätt som förmedlar att myndigheten vid rekrytering fäster avseende endast vid sakliga grunder och på ett sätt som undviker hantering av fler personuppgifter än nödvändigt. I en anmälan som kom in till JO framförde AA klagomål mot . Hon anförde i huvudsak följande: Den som söker anställning hos uppmanas i det ansökningsfor- mulär som myndigheten använder att ange sitt födelsedatum och ladda upp ett fotografi av sig själv. Vid beslut om statliga anställningar ska avseende fästas 2 0 1 9 /2 0 J O1 ÖV R I G T endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Genom att Bolags- verket begär fotografi och födelsedatum lägger myndigheten vikt vid andra för- hållanden än sådana som är sakligt grundade. Även om myndigheten skulle ställa krav på ett visst antal års arbetslivserfarenhet, kan en arbetssökande visa sådan erfarenhet på annat sätt än genom att ange sitt födelsedatum. Bolagsver- kets intresse för en arbetssökandes ålder och utseende leder dessutom till miss- tanke om att myndigheten bryter mot skyddet mot diskriminering och missgyn- nar den som tillhör en minoritet. Det finns risk att en sökande sorteras bort redan före en intervju på grund av att fotografiet visar t.ex. personens hudfärg eller ett religiöst tecken som den rekryteringsansvarige – medvetet eller under- medvetet – anser inte önskvärt. JO har haft tillgång till ansökningsformulär avseende ”Handläg- gare till årsredovisningsenheten (55/17)”. Efter remiss anförde i huvudsak följande: Innan en tjänst vid utannonseras tas en kravprofil fram och denna utgör underlag för rekryteringsprocessen. Kravprofilen innehåller bl.a. en beskrivning av aktuella arbetsuppgifter och vilka krav som ställs på den sökande i form av utbildning, arbetslivserfarenhet och personliga egen- skaper. använder sig av rekryteringsverktyget Offentliga jobb () för att lägga ut sina annonser. Offentliga jobb är i korthet en tjänst som kan användas för annonsering och rekrytering inom offentlig sektor. I den annons som publiceras i rekryteringsverktyget finns en länk till ett ansökningsformulär som sökanden kan fylla i. tar dock även emot ansökningar som kommer in med vanlig post och e-post. Ansök- ningar som inkommer på detta sätt scannas in i rekryteringsverktyget och behandlas på samma sätt som övriga ansökningar som inkommer via verk- tyget. För att en ansökan ska kunna skickas in via rekryteringsverktyget måste vissa poster fyllas i. Sökanden måste bl.a. ange för- och efternamn, postadress och e-postadress samt personnummer eller födelsedatum. Det finns även möjlighet att bifoga ett fotografi. Fotografi är emellertid inte ob- ligatoriskt och det kan noteras att merparten av de sökande avstår från att bifoga detta. När ansökningstiden löpt ut gås alla ansökningar igenom av rekryte- rande chef tillsammans med en intern HR-specialist eller en extern rekry- teringshjälp. Med kravprofilen som utgångspunkt fattar dessa beslut om vilka sökande som ska kallas till intervju. Det ska alltid finnas en tydlig skillnad i kvalifikationer mellan de personer som kallas till intervju och de som inte kallas. I förekommande fall kan minst en medarbetare vid berörd avdelning vara delaktig i urvalsarbetet och lämna synpunkter på vilka hen anser ska kallas till intervju. Den interna HRspecialisten (eller externa rek- ryteringshjälpen) har erfarenhet av rekryteringsprocessen och har till upp- gift att säkerställa att interna riktlinjer följs och att rekryter- ingar sker utifrån sökandenas förtjänst och skicklighet. I vissa fall före- kommer olika former av tester under intervjuförfarandet. Efter att intervju- erna genomförts beslutar rekryterande chef vem som ska erbjudas tjänsten. Efter att sökanden erbjudits tjänsten, anställningsvillkoren förhandlats mellan denne och arbetsgivaren samt övriga intervjuade kandidater fått be- sked ska berörda fackföreningar beredas tillfälle att yttra sig över rekryte- ÖV R I G T 2 0 1 9/2 0 J O1 Fackföreningarna har på sig att inkomma med ytt- rande. Efter att fackföreningarna fått tillfälle att yttra sig skrivs anställ- ningsavtal med sökanden och tjänstetillsättningen tillkännages därefter på intranät och i receptionen. De berörda fackföreningarna får en kopia av det underskrivna anställningsavtalet. Det kan noteras att det är ytterst ovanligt att fackföreningarna har synpunkter på en tjänstetillsätt- ning. De sökande som inte erbjudits tjänsten underrättas om anställningsbeslut och att de har möjlighet att överklaga beslutet. Enligt regeringsformen ska bl.a. förvaltningsmyndigheter som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet (1 kap. 9 § regeringsformen). Dessa krav på likabehandling, saklighet och opartiskhet återkommer i lagen (1994:260) om offentlig anställning, vilken innehåller särskilda föreskrifter om bl.a. arbetstagare hos myndigheter under regeringen. är en sådan myndighet under regeringen och ska därmed tillämpa lagen om offentlig anställning och den tillhörande anställningsförordningen (1994:373). I lagen om offentlig anställning framgår att det vid anställning endast ska fästas avseende vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet (4 §lagen om offentlig anställning). Med skicklighet avses den lämplighet för ett arbete som visats främst genom teoretisk och praktisk utbildning samt erfarenhet från tidigare verksamhet (Prop. 1973:90 s. 406). Begreppet för- tjänst avser närmast den vana som förvärvats genom föregående tjänstgö- ring (Prop. 1973:90 s. 405). Även andra sakliga grunder kan vägas in i be- dömningen såsom strävan efter jämställdhet mellan könen på arbetsplatsen, omplaceringsskyldigheten och återanställningsrätten. Av anställningsför- ordningen följer att myndigheten utöver skicklighet och förtjänst också ska beakta sådana sakliga grunder som stämmer överens med allmänna arbets- marknads-, jämställdhets-, social- och sysselsättningspolitiska mål (4 § an- ställningsförordningen). Vid rekrytering av personal till är det sökandens förtjänst och skicklighet som ska ligga till grund för anställningsbeslutet. Det stäm- mer att sökandens personnummer eller födelsedatum efterfrågas i rekryte- ringsverktyget och att sökanden har möjlighet att bifoga ett fotografi. Det är dock sökandens lämplighet för arbetet som är avgörande, inte sökandens ålder eller utseende. beklagar att anmälaren uppfattat verkets rekryteringsprocess som diskriminerande men vår uppfattning är att rekry- teringsförfarandet inte står i strid med lag. AAkommenterade remissvaret och anförde bl.a. att hon saknade en förklaring till varför efterfrågar den arbetssökandes ålder och fotografi. I ett beslut anförde chefsJO följande: har i sitt remissvar redogjort för bestämmelser som har betydelse i ärendet. Därutöver anges i 1 kap. 2 § femte stycket regeringsformen att det allmänna ska motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktions- hinder, sexuell läggning, ålder eller andra omständigheter som gäller den en- skilde som person. Av diskrimineringslagen (2008:567) följer att en arbetsgi- vare inte får diskriminera en arbetssökande på grund av t.ex. kön, ålder eller religion. 2 0 1 9 /2 0 J O1 ÖV R I G T Som har redogjort för anges i 4 § lagen om offentlig anställ- ning att myndigheten vid anställning endast får fästa avseende vid sakliga grun- der, såsom förtjänst och skicklighet. När det gäller det ansökningsformulär som använder har det kommit fram att en arbetssökande måste ange sitt födelsedatum eller personnummer. Vidare framgår av det ansökningsfor- mulär jag har haft tillgång till att den arbetssökande även ska ange sitt kön. Jag kan konstatera att många myndigheter på samma sätt efterfrågar likartade upp- gifter och att dessa används bl.a. för statistiska ändamål eller i andra legitima syften. Jag utgår från att även efterfrågar uppgifterna i ett god- tagbart syfte. Jag finner därför inte skäl att se kritiskt på att myndigheten efter- frågar uppgifterna i ansökningsformuläret. Utredningen ger mig inte heller skäl att ifrågasätta uppgifter om att myndigheten vid rekrytering fäs- ter avseende endast vid sakliga grunder. Det är givetvis viktigt att detta för- medlas även i det ansökningsformulär som myndigheten tillämpar. Av den an- ledningen är det lämpligt att informerar den arbetssökande om syftet med att begära in de aktuella uppgifterna. Vidare har det kommit fram att en arbetssökande kan ladda upp en bild av sig själv i ansökningsformuläret. har framhållit att det är valfritt att ladda upp en bild och att de flesta arbetssökande inte gör det. I det ansök- ningsformulär jag har haft tillgång till anges i det sammanhanget ”Ladda upp bild”. Någon uppgift om att detta är valfritt finns inte. Det finns därför en risk för att en arbetssökande uppfattar uppmaningen som obligatorisk och får in- trycket att myndigheten fäster avseende vid bilden, och därmed sökandens ut- seende, i anställningsprocessen. Det kan inte uteslutas att någon enskild till följd av detta avstår från att söka en anställning eller ifrågasätter om myndig- heten agerar sakligt och opartiskt. I sammanhanget vill jag påminna om en av dataskyddsförordningens principer för behandling av personuppgifter, enligt vilken personuppgifter ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de ska behandlas.7 Jag har för egen del svårt att se vilken nytta i en anställningsprocess kan ha av en bild av den arbetssökande. För mig framstår det närmast som olämpligt att en myn- dighet på detta sätt uppmanar en arbetssökande att ladda upp en bild av sig själv. kan inte undgå kritik i den delen. Sammanfattningsvis bör en myndighet som använder eller avser att använda ett ansökningsformulär säkerställa att formuläret är utformat på ett sätt som förmedlar att myndigheten vid rekrytering fäster avseende endast vid sakliga grunder och på ett sätt som undviker hantering av fler personuppgifter än nöd- vändigt. Jag förutsätter att ser över utformningen av de formulär som myndigheten använder. 7Se artikel 5.1 c i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän data- skyddsförordning), även kallad GDPR. ÖV R I G T 2 0 1 9 /2 0 J O1 En advokatfiskal vid Kammarkollegiet har inte ansetts jävig att handlägga vattenkraftsärenden trots föreningsengagemang i en organisation med partsintressen i sådana ärenden (Dnr 753-2017) Beslutet i korthet: En advokatfiskal vid Kammarkollegiet hanterade och förde myndighetens talan i ärenden om vattenkraft. Anmälaren, som är ord- förande i en vattenkraftsförening, ansåg att advokatfiskalen var jävig i vat- tenkraftsärenden eftersom han haft samröre med organisationer som har motstående intressen till vattenkraftsföreningar och har uppträtt tillsammans med sådana organisationer vid seminarier. Av utredningen framgår bl.a. att advokatfiskalen är medlem i intresseför- eningen Älvräddarna och att han – i sin egenskap som tjänsteman – har ut- talat sig om juridiska aspekter rörande vattenkraft i en film som föreningen producerat tillsammans med andra aktörer. Frågorna i ärendet är dels om advokatfiskalens föreningsengagemang och medverkan i filmen skulle kunna vara en sådan förtroendeskadlig bi- syssla som Kammarkollegiet borde ha ingripit mot, dels om advokatfiskalen kan anses jävig att handlägga vattenkraftsärenden enligt förvaltningslagens bestämmelse om delikatessjäv. När det gäller frågan om förtroendeskadlig bisyssla konstaterar chefsJO att Älvräddarnas verksamhet har klara beröringspunkter med Kammarkol- legiets uppgifter som rör vattenverksamhet. ChefsJO bedömer emellertid att det inte är utrett att advokatfiskalen utöver sitt medlemskap har ett när- mare engagemang i föreningen eller har medverkat i filmen på ett sätt som är ägnat att ifrågasätta hans opartiskhet som statlig tjänsteman. Det saknas därför skäl att kritisera Kammarkollegiet för underlåtenhet att ingripa mot advokatfiskalens föreningsengagemang. I jävsfrågan uttalar chefsJO att advokatfiskalens medlemskap i darna i sig inte är tillräckligt för att det ska röra sig om delikatessjäv, trots att föreningsengagemanget m.m. har gett upphov till starka ifrågasättanden av hans opartiskhet, bl.a. från berörda kraftverksägare. ChefsJO bedömer att utredningen inte heller ger stöd för att det finns någon annan omständighet som medför att advokatfiskalen är jävig i vattenkraftsärenden. Avslutnings- vis framhåller JO ändå mer allmänt vikten av att myndigheter vinnlägger sig om att bevara allmänhetens förtroende för verksamheten och är uppmärk- samma på omständigheter som kan medföra risk för att deras opartiskhet ifrågasätts. ChefsJO påminner om det ansvar som vilar på en myndighets ledning och det ansvar som följer med rollen som offentliganställd. I en anmälan som kom in till JO framförde AA, som är ordförande i , klagomål mot Kammarkollegiet och advokatfiskalen BB. Han anförde följande: Advokatfiskalen har tagit otill- börlig ställning i vattenkraftsärenden, vilket innebär jäv eller åtminstone deli- 2 0 1 9 /2 0 J O1 ÖV R I G T Han har haft samröre med organisationer med motstående intressen och uppträtt tillsammans med föreningarna Älvräddarnas (Älvräddarna) samt (Sportfis- karna) vid gemensamma seminarier. Till anmälan bifogades en utskrift från +FishEcos webbplats och fyra tid- ningsartiklar. Anmälan remitterades till Kammarkollegiet för yttrande. I sitt remissvar den anförde Kammarkollegiet i huvudsak följande: Kammarkollegiet har i uppdrag att föra talan för det allmänna för att ta till vara miljöintressen och andra allmänna intressen i enlighet med vad som anges i (2 § [rätteligen 3 § 1, JO:s anm.] förordningen [2007:824] med instruktion för Kammarkollegiet). Det innebär bl.a. att Mark- och miljödomstolen skickar kungörelser och ansökningshandlingar om tillstånd rörande vattenverksamhet till Kammarkollegiet, som kollegiet har att ta ställning till utifrån uppdraget. Vad som avses med vattenverksamhet och vilka tillstånd som krävs framgår av 11 kap. . Av 11 kap. 6 § framgår att en vattenverksamhet får bedrivas endast om dess fördelar från allmän och en- skild synpunkt överväger kostnaderna samt skadorna och olägenheterna av den. Det allmänna intresset är inte klart definierat men återspeglas i de hän- synsregler som finns i , i framförallt 2–4 kap. . Mark- och miljödomstolarna prövar som första instans mål om vatten- verksamhet. Kammarkollegiet har ingen beslutanderätt om vattenverksam- heter utan ska endast tillvarata miljöintressen och andra allmänna intressen. Kammarkollegiets uppgift är således att bidra till att det vid prövning av en verksamhet som regleras i finns ett fullgott beslutsunderlag av- seende de miljöhänsyn och allmänna intressen som ska beaktas av Mark- och miljödomstolen. Partsrollen innebär att kollegiet måste göra en bedöm- ning av och ta ett tydligt ställningstagande till om det planerade projektet kan få tillstånd enligt , vilket bör ske . Miljöintressen och andra allmänna intressen sammanfaller inte alltid med det intresse som den sökande kraftverksägaren har. Inte sällan är de oförenliga. Avvägningen mellan intressena ska när det gäller vattenverk- samhet i första hand göras av Mark- och miljödomstolen inom ramen för processen. Den som avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd ska sam- råda med de statliga myndigheter, bl.a. Kammarkollegiet, de kommuner, den allmänhet och de organisationer som kan antas bli berörda. Samrådet ska genomföras och i behövlig omfattning innan en ansökan om tillstånd görs och den miljökonsekvensbeskrivning som krävs upprättas. Samrådet ska avse verksamhetens eller åtgärdens lokalisering, omfattning, utformning och miljöpåverkan samt miljökonsekvensbeskrivningens inne- håll och utformning (6 kap. 4 § ). Kammarkollegiet kan inte ta egna initiativ till tillståndsprövningar. I det fall myndigheten agerar har det föregåtts av ett samarbete med berörda myndigheter och i enlighet med de prioriteringar som görs av kommuner, länsstyrelser och andra myndigheter som har till uppgift att bevaka olika intressen när det gäller vattenverksamheter. Kammarkollegiet använder så- ledes aktivt sin partsställning i tillståndsärenden som andra myndigheter eller enskilda på ett eller annat sätt har initierat. ÖV R I G T 2 0 1 9 /2 0 J O1 Kammarkollegiet kan däremot ta egna initiativ till omprövningar och återkallelser av tillstånd enligt . Även det sker i samarbete med andra myndigheter och kommuner. Det sker i situationer där kollegiet blivit uppmärksammat på, t.ex. av en länsstyrelse enligt l kap. 13 § miljötillsyns- förordningen (2011:13), att det finns ett allmänt miljöintresse att bevaka. Prövningen i miljödomstolarna av vattenverksamheter är kontradikto- risk och bygger på att parterna argumenterar och framför bevis för det intresse parten har att tillvarata. Om kollegiets bedömning i ett ärende är att verksamheten inte uppfyller miljökraven är det kollegiets uppgift att framföra det till motparten, domstolen och andra berörda parter. Detta både för att övertyga domstolen men också för att motparten ska kunna tillvarata sina intressen och göra övervägda ställningstaganden inför olika alternativ, t.ex. om en tillståndsansökan ska ges in till domstolen. I sammanhanget bör noteras att överklagbara beslut enligt får överklagas av parter samt av organisationer som har till huvudsakligt ändamål att tillvarata naturskydds- eller miljöskyddsintressen. Älvräd- darnas (Älvräddarna) och Sportfiske- och (Sportfiskarna) är föreningar som tillerkänts talerätt. Enligt 6 § myndighetsförordningen (2007:515) ska myndigheten verka för att genom samarbete med myndigheter och andra ta till vara de förde- lar som kan vinnas för enskilda samt för staten som helhet. Myndigheten ska vidare tillhandahålla information om myndighetens verksamhet och följa sådana förhållanden utanför myndigheten som har betydelse för verk- samheten. Kammarkollegiets talan förs normalt på delegation av enskilda tjäns- temän. Advokatfiskalen är en sådan tjänsteman. Det gäller både under sam- rådsfasen och när ärenden handläggs i domstol. Uppgifterna i anmälan avser inte ett enskilt ärende utan uppgifter på +FishEco:s hemsida och i tidningsartiklar. På +FishEco:s hemsida finns en bild där advokatfiskalen står tillsammans med tio andra personer. Det är inte känt vilka alla dessa tio personer är. Enligt en underrubrik är det ”Gänget bakom filmen”.