frsrdg · H704JO1 · 2019-11-12 00:00:00 — menar att det inte handlade om någon bostad utan ett bolags verksamhetslokal och att tjänstemännen inte blev nekade att komma in i lokalen. Enligt fotograferades kontorsutrymmet och fastighetens utsida. 2 0 1 9 /2 0 J T T O C H F O L K B O K F Ö R I N G Det är dock ostridigt att tjänstemännen från fick ett nekande svar när de frågade de två kvinnorna på platsen om de kände till bolaget eller dess företrädare. Genom utredningen har det således klarlagts att det inte fanns någon före- trädare för bolaget på plats för besök samt att de personer som befann sig i byggnaden uppgav att de inte kände till något om bolaget. Mot denna bakgrund borde de båda skatterevisorerna, enligt min me- ning, inte ha gått in i byggnaden utan medverkan av bolagets företrädare. Kra- vet på samverkan med den reviderade kan inte anses ha varit uppfyllt eftersom tjänstemännen vid tillfället över huvud taget inte hade fått något besked från någon av bolagets företrädare. Någon rätt för att vidta tvångsåt- gärder i form av bevissäkring fanns inte heller vid den aktuella tidpunkten. Det måste i första hand anses ha ålegat granskningsledaren att förvissa sig om att de åtgärder som vidtogs var lagliga och proportionerliga. Han förtjä- nar således kritik för sitt agerande vid det aktuella besöket. CCgick in i byggnaden och fotograferade där, utan medgivande från den revi- derade, för vilket hon inte kan undgå kritik. Enligt remissvar har det inte kommit fram i utredningen att myndighetens handläggare har agerat på ett sätt som kan anses strida mot reg- lerna i 41 kap. 6–8 §§ skatteförfarandelagen. Som framgått ovan delar jag inte denna uppfattning. Jag är kritisk till förhållningssätt och förut- sätter att myndigheten förvissar sig om att de anställda är väl införstådda med de begränsningar i verksamheten som följer av det lagreglerade skyddet för enskildas grundläggande fri- och rättigheter. Det som AA i övrigt har anfört ger inte anledning till något uttalande från min sida. 2 0 1 9 /2 0 J O1 Lämpligheten i att låta journalister närvara vid enskildas möten med måste bedömas från fall till fall och myndigheten måste få tillfälle att utreda syftet med närvaron (Dnr 7041-2017) Beslutet i korthet: ställde in ett hembesök och bokade om tiden för samtalet när myndigheten före det planerade be- söket fick kännedom om att journalister skulle närvara. JO uttalar i beslutet att om det av någon anledning finns skäl att ifrågasätta syftet med en utom- stående persons närvaro vid möten med myndigheten bör det givetvis stå myndigheten fritt att utreda saken närmare. JO har således inga synpunkter på att valde att ställa in mötet för att utreda syftet med journalisternas närvaro. Något generellt förbud mot att låta journalister när- vara vid möten kan dock inte utfärdas av myndigheten. En bedömning måste göras från fall till fall. I beslutet kritiseras för utform- ningen av en skrivelse i ärendet. I en anmälan som kom in till JO klagade på Försäk- ringskassan och uppgav bl.a. följande: ställde in ett planerat hembesök för uppföljning av hennes sons, BB:s, rätt till assistans när myndig- heten fick veta att han bjudit in två journalister till mötet. föreslog därefter en ny tid för samtal. skulle mötet äga rum i För- säkringskassans lokaler, vilket kan ifrågasättas då BB är beroende av hjälpme- del som myndigheten vid bedömningen av rätten till assistansersättning borde se. Vidare uppfattade hon brevet med den nya föreslagna tiden som hotfullt. Av brevet framgick bl.a. följande: Notera att inte godkänner att media närvarar under ut- redningssamtalet. Vill ni ha ett uttalande från en talesperson från Försäk- ringskassan före/efter samtalet, går det bra, under förutsättning att detta är överenskommet med . Vänligen kontakta Presstjänst på […]. Samtalet kan komma att avbrytas, i det fall media närvarar vid mötet. Ett inställt/avbrutet samtal kan leda till indrag av assistansersättning, då den försäkrade inte medverkar för att genomföra samtalet. JO begärde att skulle yttra sig över det som AA uppgett i sin anmälan. I sitt remissvar anförde följande: skulle göra ett hembesök hos BB med anledning av en tvåårsomprövning. 2 0 1 9 /2 0 J O1 SO C I A L F Ö R S Ä K R I N G som hembesöket skulle äga rum kom ett e-postmeddelande till från ombudet med följande meddelande: ”För er kännedom kommer SVT närvara på omprövningen.” svarade den personliga handläggaren via ett e-postmed- delande att avböjde medias närvaro vid utredningssam- talet. Av meddelandet framgick vidare att all kontakt med press och media sköts via pressavdelningen samt telefonnumret till den avdelningen och att handläggare inte medverkar i media. Vidare att mötet avbokades och att skulle återkomma med förslag om ny tid. svarade ombudet i ett e-postmeddelande att hon trodde det var den assistansberättigade själv som bestämde om media skulle när- vara vid mötet. Av meddelandet framgick vidare att journalisterna istället för att vara närvarande vid mötet kunde få en intervju med ombudet när mötet var avslutat, så att kunde komma . svarade den personliga handläggaren i ett e-postmed- delande att vilka som får närvara vid ett möte bestäms i samråd med För- säkringskassan och att hon skulle återkomma med ny tid. frågade ombudet om kunde komma om media inte deltog. skickade handläggaren ett e-postmeddelande i vilket hon gav ett förslag för hembesök och meddelade att två namngivna kollegor också skulle delta. I ett e-postmeddelande svarade ombudet att hon inte kunde närvara det föreslagna datumet. Bifogat fanns även en skrivelse un- dertecknad av BB. I skrivelsen framförde BB sina synpunkter på Försäk- ringskassans agerande vid det inställda mötet. Av skrivelsen framgick bland annat att borde ha förhört sig om journalisternas roll vid mötet och att det inte finns något som hindrar att en journalist upp- träder i rollen som ombud, biträde eller stödperson. Av skrivelsen framgick vidare att agerande strider mot förvaltningslagen och hon emotsåg en förklaring till och en ursäkt för det inträffade. Den 20 eller försökte handläggaren nå ombudet per telefon för att svara på e-postmeddelandet , men fick inget svar. Handläggaren skickade då istället ett svar via e-post. I e-postmeddelandet påminde handläggaren om att i kal- lelsen till mötet meddelat att information om vilka som ska delta på mötet ska lämnas före mötet. Om media har önskemål om att delta vid hembesök ska detta önskemål gå via presstjänst i första hand och inte via handläggare. I meddelandet föreslog handläggaren två nya datum för möte . Hon uppmanade vidare ombudet att ringa henne. Ombudet svarade via ett e-postmeddelande att hon inte hade möjlighet att delta vid något möte den föreslagna veckan. Hon meddelade vidare att media skulle delta på nästa möte oavsett när det skulle äga rum. skickade handläggaren det brev som finns bilagt anmälan till JO tillsammans med en ny mötesbokning. Av brevet framgick bland annat att inte godkänner att media närvarar under utred- ningssamtalet.Vidare att samtalet kan avbrytas för det fall media ändå skulle närvara vid mötet och att ett inställt eller avbrutet samtal kan leda till indrag av assistansersättning, då den försäkrade inte medverkar för att ge- nomföra mötet. Det är som leder utredningen och avgör vilka utred- ningsåtgärder som behövs för att ett ärende ska bli tillräckligt utrett. I För- säkringskassans ansvar ligger att se till att en utredningsåtgärd i form av ett hembesök genomförs på ett bra och rättssäkert sätt. Om journalister deltar kan det riskera att störa samtalet. Dessutom kan det finnas en risk för att känsliga personuppgifter röjs. Vilka uppgifter det kan handla om går inte SO C I A L F Ö R S Ä K R I N G 2019/20 JO1 säkert att veta på förhand. Det är olyckligt att detta inte kunde redas ut med den enskilde före hembesöket men mot bakgrund av att fick informationen så inför mötet får det ändå bedömas som förstå- eligt att mötet ställdes in. Vid hembesök bör i samråd med den enskilde och dennes ombud eller biträde försöka hitta som passar. Det finns givet- vis inget förbud mot att en journalist uppträder som ombud och heller inget absolut förbud mot att journalister deltar vid hembesök. En bedömning får göras från fall till fall men bär alltså ansvaret för att hembesöket genomförs på ett bra och rättssäkert sätt. beklagar att tonen i det brev som skickades ut uppfattades som hotfull. kommer därför ta fram ett mallbrev för ändamålet som uppfyller kraven på tydlighet och bra be- mötande. AA kommenterade remissvaret. I ett beslut anförde JO följande: Av utredningen framgår att skulle göra ett hembesök hos BB med anledning av en tvåårsomprövning av rätten till assistansersättning. som hembesöket skulle äga rum mottog handläggaren på ett e-postmed- delande från BB:s ombud med information om att SVT skulle närvara vid hem- besöket. Handläggaren svarade att avböjde mediers närvaro vid utredningssamtalet och att all kontakt med press och medier skulle skötas via pressavdelningen. Vidare angavs att mötet avbokades och att Försäkrings- kassan skulle återkomma med förslag om ny tid. Efter en del korrespondens mellan handläggaren och ombudet skickade handläggaren ett brev till BB med en ny mötestid samt information om hur myndigheten såg på mediers närvaro. Om den enskilde uppger att en utomstående person ska vara med under ett möte med bör myndigheten tillmötesgå det i möjligaste mån. Det är dock handläggare som leder och styr utred- ningen och som därför även tar ställning till hur många personer som ska delta på möten i ett enskilt fall, detta för att utredningen ska bli så bra som möjligt. Skulle det av någon anledning finnas skäl att ifrågasätta syftet med en utom- stående persons närvaro bör det givetvis stå myndigheten fritt att utreda saken närmare. Vid utredningssamtal mellan den enskilde och handläggaren är det angeläget att det står helt klart på vilken grund andra närvarande personer del- tar. Det kan påverka de bedömningar som behöver göras när det gäller sekre- tessen till skydd för andra än den enskilde själv och i vad mån eventuella för- behåll ska uppställas mot vidarespridning av lämnade uppgifter (se JO 2010/11 s. 328). I BB:s ärende fick inte kännedom om att SVT skulle när- vara förrän innan utredningssamtalet skulle genomföras. Med hänsyn till det och då det av ombudets meddelanden inte fanns någonting som tydde på att medier skulle närvara annat än i journalistiskt syfte, har jag inga synpunkter på att valde att ställa in mötet för att utreda saken 2 0 1 9 /2 0 J O1 SO C I A L F Ö R S Ä K R I N G Något generellt förbud mot att låta journalister närvara vid möten kan dock inte utfärdas av myndigheten. En bedömning måste göras från fall till fall. Vad sedan gäller skrivelsen till BB och AA så anser jag att den är mycket olämpligt formulerad. Innehållet kan uppfattas som att För- säkringskassan anser att mediers närvaro kan vägas in i bedömningen av rätten till assistansersättning, vilket självklart inte är fallet. Det är mycket viktigt att en myndighets skrivelser innehåller korrekta uppgifter och är tydligt utfor- made, detta inte minst för att upprätthålla förtroendet för myndigheten. Försäk- ringskassan ska kritiseras för utformningen av skrivelsen. Det som har anförts i övrigt ger inte anledning till något uttalande från min sida. Myndigheter måste ha rutiner som gör det möjligt för enskilda att lämna uppgifter muntligt. Även uttalanden om utredningsskyldighet när en läkare önskar kontakt (Dnr 5902-2017) Beslutet i korthet: I ett sjukpenningärende fick en enskild ett kommunice- ringsbrev från där myndigheten förklarade att hon riske- rade att förlora sin sjukpenninggrundande inkomst. Den enskilde fick möj- lighet att lämna synpunkter och försökte dessförin- nan få kontakt med handläggare utan att lyckas. Även den enskildes läkare och annan medicinsk personal försökte nå handläggaren. Läkaren lämnade även meddelanden på handläggarens te- lefonsvarare, men ingen hörde av sig. I två läkarintyg uppgav läkaren vidare att han önskade kontakt med men någon sådan kontakt togs inte. beslutade myndigheten att den enskilde inte hade rätt till sjukpenninggrundande inkomst och därför inte heller kunde få sjukpenning. I beslutet kritiseras för bristande service och tillgäng- lighet. JO framhåller att den som är part i ett ärende hos en myndighet har rätt att lämna uppgifter muntligt och att har en skyldighet att ha fungerande rutiner som möjliggör detta. Bristerna påverkade vidare den enskildes möjlighet att ta till vara sin rätt innan fat- tade beslut, vilket är särskilt allvarligt. Beslutet innehåller också uttalanden om JO:s syn på hur Försäkringskas- san bör hantera en läkares önskemål om kontakt. Om informationen i ett läkarintyg som har fått inte är tillräcklig för bedöm- ningen av rätten till ersättning och det av intyget framgår att läkaren önskar kontakt följer det, enligt JO:s uppfattning, av myndighetens utredningsskyl- dighet i 110 kap. 13 § första stycket socialförsäkringsbalken att myndig- heten ska ta en sådan kontakt. Om däremot anser att in- formationen är tillräcklig och bedömningen av rätten till sjukpenning inte SO C I A L F Ö R S Ä K R I N G 2019/20 JO1 skulle kunna påverkas av ytterligare medicinska uppgifter är kontakten i stället ett uttryck för den service som myndigheten bör ge. I en anmälan till JO klagade på och uppgav i huvudsak följande: fick hon ett kommuniceringsbrev från Försäk- ringskassan där myndigheten förklarade att hon riskerade att förlora sin sjuk- penninggrundande inkomst, SGI, och att hon kunde lämna synpunkter . Hon försökte därefter få kontakt med Försäk- ringskassans handläggare utan att lyckas. Även hennes läkare och annan medi- cinsk personal försökte komma i kontakt med handläggare för att lämna synpunkter, men inte heller de lyckades nå handläggaren. Hennes läkare lämnade även meddelanden på handläggarens telefonsvarare med öns- kemål om att handläggaren skulle höra av sig. Trots detta var det ingen från som hörde av sig, vare sig till henne eller till hennes läkare. fick hon ett brev från där det framgick att myndigheten fattat beslut med innebörden att hon förlorat sin SGI. Det be- slutet fattades utan att hon hade fått någon chans att lämna synpunkter. Efter att ha hämtat in vissa handlingar från begärde JO att myndigheten skulle yttra sig över AA:s anmälan. uppgav följande i sitt svar till JO: kom ett läkarintyg in baserat på en undersökning av AA gjord . Läkarintyget gällde perioden l - l . På intyget hade läkaren bland annat skrivit "sjukskriver från och med sen- aste sjukskrivning då min bedömning är att patienten mådde lika dåligt då." Av intyget framgick att kontakt önskades med . kom ansökan om sjukpenning från och med den l in från AA. ringde AA till Kundcen- ter och bad om att bli kontaktad av en handläggare eftersom hennes läkare ville ha ett möte. fördelades ärendet till en ny handläggare som ringde AAmed anledning av anspråksdatum i ansökan och det retroaktivt utfär- dade läkarintyget. Av en journalanteckning framgår att AA blivit försämrad i kontakten med , valt att inte längre vara sjukskriven och inte bokat in nytt läkarbesök. Läkaren hade uppmanat AA att söka sjukpen- ning retroaktivt. Vid samtalet fick AA information om reglerna för skydd av sjukpenninggrundande inkomst (SGI) och att hon kommer att få ett brev med information om att överväger att fastställa hennes SGI till på grund av att SGI-skydd saknas för perioden l . skickade handläggaren ett kommuniceringsbrev till AA. Av brevet framgick att övervägde att fastställa hennes SGI till och inte betala ut sjukpenning. Sista dag att lämna synpunkter var . 2 0 1 9 /2 0 J O1 SO C I A L F Ö R S Ä K R I N G kom ett förlängt läkarintyg för perioden l mars - l in. På läkarintyget hade läkaren skrivit att kontakt önskades med Försäkrings- kassan. Av en journalanteckning från framgår att handlägga- ren efter att ha konstaterat att bevakningstiden för kommuniceringen hade gått ut skickade ett beslutsbrev till AA som innebar att hade fastställt hennes SGI till från och med den l . Av beslutsbrevet framgick även att AA inte kunde få sjukpenning eftersom SGI saknades. Handläggaren avslutade ärendet. begärde AA omprövning av beslutet . Den l bad komplettera med uppgift om när hon hade mottagit beslutet. kom svaret från AA in. fattade beslut i omprövningsärendet. skickades beslutet till AA. I anmälan till JO har AA anfört att hon tillsammans med sin läkare eller sjuksköterska försökt men inte lyck- ats nå och handläggare för att lämna synpunkter på myndighetens övervägande att fastställa hennes SGI till och inte bevilja sjukpenning. har meddelande läm- nats på handläggarens telefonsvarare. Vidare anför AA att hon bjudit in handläggaren till ett möte med sin läkare , vilket handläg- garen inte återkopplat till henne om. Det saknas noteringar i journal om att AA, läkaren och sjuksköterskan har ringt vid de i anmälan angivna tidpunkterna. Det finns inte heller någon anteckning om AA:s inbjudan till avstämningsmöte . Den aktuella handläggaren arbetar inte längre kvar på Försäk- ringskassan och det är därför inte möjligt att få hennes minnesbild av hän- delserna. Det är emellertid inte acceptabelt att telefonmeddelanden lämnas obesvarade på det sätt som beskrivs i anmälan. Alla medarbetare inom För- säkringskassan ska ha en hög servicenivå och tillgänglighet. Meddelanden i röstbrevlådan ska lyssnas av regelbundet och tas om hand. beklagar om det har varit svårt för AA och andra berörda att få kontakt med handläggare. Sjukskrivande läkare har på läkarintyg som kom in 2017 framfört önskemål om kontakt med . Orsak till varför kontakt önskas behöver inte anges. En återkoppling till den sjukskrivande läka- ren skulle ha gjorts i samband med att handläggaren tagit del av respektive läkar- intyg. beklagar att någon återkoppling till läkaren inte gjordes. I vägledning Sjukpenning, rehabilitering och rehabiliter- ingsersättning (2015:1) anges att om en läkare vill ha kontakt med Försäk- ringskassan ska kontakt tas och innan beslut fattas, då man kan utgå ifrån att läkaren vill ha kontakt för att lämna ytterligare information. Handläg- garna påminns kontinuerligt om vikten av att följa och uppmärksamma över- enskomna arbetssätt. Vid utbildningstillfällen i betonades särskilt att kontakt alltid ska tas med läkare när sådant önskemål fram- går av läkarintyget. arbetar ständigt med att förbättra tillgängligheten. Varje medarbetare ansvarar för att bemanna sin egen telefon och eftersträva största möjliga tillgänglighet. Vid kontoret i har man kommit överens om att den egna telefonen ska hänvisas till en teamtelefon som är bemannad måndag - fredag när handläggaren är upptagen. Enheterna inom sjukpenning i går igenom den aktuella policyn om telefon- tillgänglighet. AA fick tillfälle att kommentera remissvaret. SO C I A L F Ö R S Ä K R I N G 2019/20 JO1 I ett beslut anförde JO följande: Svårigheterna att komma i kontakt med I 4 och 5 §§ förvaltningslagen (1986:223), som gällde för För- säkringskassans handläggning av AA:s ärende, finns bestämmelser om myn- digheternas serviceskyldighet och tillgänglighet. Av dessa framgår bl.a. att frå- gor från enskilda ska besvaras samt att myndigheterna ska ta emot besök och telefonsamtal från enskilda. Bestämmelserna om service och tillgänglighet finns numera i 6 och 7 §§ förvaltningslagen (2017:900). Ett viktigt syfte med förvaltningslagen är att säkerställa myndigheternas ser- vice till allmänheten. Lagen ska garantera att personer som vänder sig till en myndighet får den hjälp och de upplysningar som de behöver. AAhar beskrivit hur både hon själv och hennes läkare ett flertal gånger för- sökte få kontakt med handläggare utan att lyckas. Hon har också uppgett att hennes läkare talade in meddelanden på handläggarens tele- fonsvarare utan att få någon återkoppling. Jag ser ingen anledning att ifråga- sätta AA:s uppgifter i dessa delar. Som framgår av remissvaret betvivlar inte heller AA:s uppgifter. måste därmed an- ses ha brustit i service och tillgänglighet. Att bristerna har påverkat AA:s möj- ligheter att ta till vara sin rätt innan fattade beslut i ärendet gör dem särskilt allvarliga. Jag vill i detta sammanhang också påminna om att den som är part i ett ärende hos en myndighet har rätt att lämna uppgifter muntligt och att myndig- heten är skyldig att ha fungerande rutiner som möjliggör detta. JO har i sam- band med utredningen av ett annat ärende (dnr 6870-2017) begärt in och tagit del av riktlinjer för användning av myndighetens telefoner (dnr 001636-2011-KSK). Av dessa framgår bl.a. att en hänvisning ska lämnas när inkommande samtal inte kan tas emot, att meddelanden i röstbrevlådan ska lyssnas av regelbundet och att det vid frånvaro under mer än en arbetsdag är medarbetarens ansvar att ta hand om meddelanden. har så- ledes tydliga rutiner för hur telefonerna ska hanteras vid frånvaro. I AA:s ärende tycks emellertid varken dessa eller de lokala överenskommelser som myndigheten beskriver i sitt remissvar ha följts. förtjänar kritik för de brister i service och tillgänglighet som har kommit fram. Jag för- utsätter att i sitt fortsatta arbete i fråga om rättslig kvalitet säkerställer att beslutade rutiner samt interna riktlinjer och regler följs. underlåtenhet att kontakta läkaren Av 110 kap. 13 § första stycket socialförsäkringsbalken, SFB, följer att Försäk- ringskassan ska se till att ärenden blir utredda i den omfattning som deras be- skaffenhet kräver. Regeln ger uttryck för den s.k. officialprincipen och har for- mulerats så att omfattningen och innebörden av myndighetens utredningsan- svar beror på varje enskilt ärendes beskaffenhet. 2 0 1 9 /2 0 J O1 SO C I A L F Ö R S Ä K R I N G heten ska leda utredningen i ärendet och se till att erforderligt material kommer in (se prop. 2008/09:200 s. 554 f.). Blanketten för läkarintyg har tagits fram av och utfor- mats så att den sjukskrivande läkaren kan markera om han eller hon önskar kontakt. har alltså sett ett värde i att erbjuda läkaren möjlig- het att lämna kompletterande uppgifter muntligt. Det kan diskuteras om det följer av utredningsskyldig- het att faktiskt kontakta den läkare som i läkarintyget begärt muntlig kontakt eller om det främst ska ses som en service från myndighetens sida att tillgodose ett sådant önskemål. Läkarintyget är det primära utredningsunderlaget i ett sjukpenningärende, men det krävs ofta kompletteringar av olika slag. Om informationen i ett läkar- intyg som har fått inte är tillräcklig för bedömning av rätten till sjukpenning, ska myndigheten se till att de ytterligare uppgifter som behövs kommer in. Om det i ett sådant fall framgår av det befintliga läkarintyget att läkaren vill ha kontakt följer det enligt min uppfattning av utredningsskyldig- heten enligt 110 kap. 13 § första stycket SFB att ska kon- takta honom eller henne. Om däremot anser att informationen i läkarintyget är till- räcklig och bedömningen av rätten till sjukpenning inte skulle kunna påverkas av ytterligare medicinska uppgifter blir förhållandet ett annat. Ett exempel på en sådan situation är om den försäkrade t.ex. saknar försäkringstillhörighet eller SGI och därför inte uppfyller de grundläggande förutsättningarna för sjukpen- ning. I ett sådant fall ligger det inte i utredningsskyldighet att ta kontakt med den sjukskrivande läkaren. Det innebär emellertid inte att kan bortse från läkarens önskemål. Möjligheten till muntlig kontakt är en service som myndigheten erbjudit läkaren. bör därför också i sådana fall ta kontakt med den läkare som begärt det. Myndig- heten måste därför även kritiseras för att inte ha kontaktat AA:s läkare trots att han vid upprepade tillfällen markerat önskemål om det. Det som i övrigt har kommit fram i ärendet ger inte anledning till några kommentarer från min sida. SO C I A L F Ö R S Ä K R I N G har varken överskridit sin kompetens eller agerat i strid med objektivitetsprincipen i samband med sin information om att samarbetet med ett visst fondbolag upphört (Dnr 8280-2017)