frsrdg · H704JO1 · 2019-11-12 00:00:00 — Vidare måste det övervägas om tillsynen behöver utökas för att tillgodose den intagnes säkerhet och eventuella behov av hjälp. I detta fall finns det enligt JO inte någon konkret uppgift i utredningen som tyder på att det fanns en risk för att AA skulle skada sig själv. 2019/20 JO1 2 0 1 9 /2 0 J O1 PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L det utifrån uppgifterna i ärendet inte går att utesluta att det fanns en risk för att AA skulle kunna skada andra med benprotesen borde den risken ha kun- nat hanteras på ett mindre ingripande sätt än att ta ifrån AA protesen. Sam- mantaget ger utredningen inte stöd för att det varit nödvändigt att ta ifrån AAbenprotesen med hänsyn till ordning och säkerhet. Det är också en brist att inte tycks ha reflekterat över om några särskilda åtgär- der krävdes för att underlätta för AA under hans vistelse i cellen sedan han fått lämna ifrån sig benprotesen. kan inte undgå kritik för att AA inte fick behålla sin benprotes när han sattes in i cellen. kritiseras också för bristande dokumentation. I en anmälan till JO förde AA fram klagomål mot , Polisre- gion nord, bl.a. för att han inte fick behålla sin benprotes och sina kryckor i arresten efter att han hade blivit gripen som misstänkt för misshandel. Han uppgav i huvudsak följande. Han är underbensamputerad och har en protes under vänster knä. Höger ben och knä är svårt skadade efter en händelse han varit med om. I arresten tvingades han att lämna ifrån sig sin benprotes och sina kryckor. Enligt personalen berodde det på att det fanns en risk för att han skulle kunna ta sitt liv. Han är mentalt stabil och ringde själv till polisen och uppgav att han hade varit i slagsmål. Av handlingar från framgår att AA greps av polis . Han sattes in i polisarrest i kl. 1.35 och fri- gavs . I samband med avvisiteringen av AA beslutade att ta ifrån honom bl.a. hans benprotes och kryckor. I den säkerhetsbedömning som gjordes innan han sattes in i arresten angavs att det förekommit våld eller hot i samband med ingripandet mot AA, att det fanns tidigare känd brottslighet och tidigare känt brottsligt eller hotfullt beteende. Vidare angavs att han var påver- kad av alkohol. Han angavs inte visa tecken på självskadebeteende, psykisk ohälsa eller sjukdom som kräver behandling eller medicinering. Sammantaget ledde säkerhetsbedömningen fram till slutsatsen att den risk som fanns var av normalgraden och att den intagne skulle ses till en gång . JO begärde att skulle yttra sig om vilka överväganden som gjordes när man beslutade att ta ifrån AA hans benprotes och hur dessa doku- menterades. () yttrade sig efter att de befattningshavare som berörs av anmälan fått tillfälle att lämna upplysningar. Myndigheten redovisade upp- lysningar från bl.a. följande befattningshavare. PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L CChar uppgett följande. Han var ansvarigt stationsbefäl när AA togs i för- var. En polispatrull kom in med AA som var gripen misstänkt för miss- handel. AA var påverkad av alkohol. Hans benprotes var gjord av metall. I samband med ingripandet hade AA agerat med våld eller hot. Han har även tidigare känt brottsligt beteende. AA ville ha kvar sin protes, främst för att han sa att hans knä kunde svullna upp. CC kontaktade därför sjukvården och fick prata med en läkare vid . Läkaren uppgav att det inte skulle innebära några problem för knät om AA inte bar benprotesen. AA informerades om detta. CC pratade även med en arrest- vakt som var i tjänst. Arrestvakten hade erfarenhet att en benprotes använts som tillhygge i en annan arrest. Han beslutade därför att AA inte fick ha benprotesen i cellen. Han ansåg att det fanns en risk att AA kunde använda benprotesen som ett tillhygge för att skada sig själv eller någon annan. I och med den bedömningen fick AA inte heller ta med sig kryckor in i cellen. CCtog i beaktande att AA kunde få svårt att röra sig i cellen. Ordning och säkerhet vägde dock tyngre i detta fall. AA informerades om att arrest- vakten skulle vara behjälplig med t.ex. toalettbesök. Den informationen lämnades även till arrestvakten. Det gjordes ingen dokumentation angående benprotesen och vad AA tyckte om att den togs ifrån honom förutom noter- ingen på avvisiteringsprotokollet. [– – –] DDarbetade som arrestvakt den aktuella natten. Hon har uppgett att hon minns att hon gav tillbaka benprotesen till AA när han skulle gå till toalet- ten. [– – –] redovisade följande bedömning när det gäller beslutet att inte låta AA behålla sina personliga hjälpmedel i cellen. Enligt den lokala arbetsinstruktionen krävs uttryckligt godkännande och beslut från ansvarigt befäl för att personliga hjälpmedel, som t.ex. kryckor och proteser, ska tillåtas i cellen. Instruktionen ger närmast uttryck för att sådana hjälpmedel enbart ska tillåtas i undantagsfall. Vid tillämpningen av instruktionen, som uppenbarligen syftar till att upprätthålla ordningen och säkerheten i polisarresten, är det dock viktigt att häkteslagens krav på be- mötande och utformande av verkställigheten så att negativa följder av fri- hetsberövandet motverkas, inte åsidosätts. Även om den enskilde kan upp- leva det som kränkande att inte få tillgång till personliga hjälpmedel i cellen så anser att det är befogat med en sådan åtgärd om det behövs för att förhindra att den enskilde skulle skada sig själv eller andra. I nu aktuellt fall gjorde stationsbefälet bedömningen att AA:s personliga hjälpmedel inte skulle tillåtas i cellen på grund av risken för att AA skulle använda dessa som tillhygge för att skada sig själv eller andra. Vad som framkommit vid säkerhetsbedömningen av AA i samband med intagningen i arresten ger visst stöd för att det ställningstagandet var rimligt för att inte äventyra säkerheten i polisarresten. Utredningen i övrigt ger inte anledning att ifrågasätta bedömningen. Det har inte heller framkommit något i utred- ningen som antyder att åtgärden har vidtagits i något annat syfte än att för- hindra att AA skulle skada sig själv eller andra. noterar vidare att, enligt uppgift från berörda befattningshavare, har fått an- vända de personliga hjälpmedlen vid toalettbesöken, vilket är förenligt med bestämmelserna i den lokala arbetsinstruktionen. Sammanfattningsvis gör bedömningen att utredningen inte visar annat än att åt- gärden att inte tillåta personliga hjälpmedel i förevarande fall var befogad för att inte äventyra säkerheten i arresten. Åtgärden kan inte heller anses ha stått i strid med häkteslagens krav på bemötande och hur verkställigheten ska utformas. Det är dock beklagligt att beslutet att inte tillåta AA benprotes och kryckor i cellen inte har dokumenterats mer utförligt än med kryss på av- visiteringsprotokollet. anser att omständigheterna av be- 2019/20 JO1 2 0 1 9 /2 0 J O1 PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L tydelse för övervägandena vid en så ingripande åtgärd som att inte tillåta en benprotes borde ha dokumenterats på ett mer utförligt sätt. Särskilt som det förevarit kontakter med läkare innan beslutet togs. I den delen förtjänar myndigheten kritik. Han anförde bl.a. att det inte stämmer att han var våldsam och hotfull vid gripandet, och han hänvisade till videoinspelningar från det tillfälle då han greps och en promemoria som Polis- myndigheten skrev i samband med avrapporteringen. I ett beslut anförde JO följande: Behandlingen av den som förvaras i polisarrest Bestämmelser om hur den som är omhändertagen och förvaras i en polisarrest ska behandlas finns främst i häkteslagen. Som en allmän utgångspunkt anges där att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med ett frihetsberövande (se 1 kap. 4 § häkteslagen). Verkställigheten får inte innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än de som följer av häkteslagen eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. En kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. (Se 1 kap. 6 § häkteslagen.) Personliga tillhörigheter och kroppsvisitation En intagen får inneha personliga tillhörigheter som inte kan äventyra ordningen eller säkerheten (2 kap. 11 § häkteslagen). I den arbetsinstruktion som gällde för arresten i för ingripandet mot AA anges att intagna i princip inte ska ha annat än ett lager kläder med sig i cellen, samt sängkläder om de är anhållna, men att t.ex. hjälp- medel som rullstolar, glasögon eller proteser ibland kan tillåtas efter beslut av det ansvariga befälet. I arbetsinstruktionen anges också att personliga hjälpme- del, som t.ex. rullstolar, kryckor eller olika former av skenor, inte ska tillåtas i cellen om inte det ansvariga befälet gett sitt uttryckliga godkännande. Den in- tagne ska dock få ta sig till cellen innan de avlägsnas. Vid toalettbesök och förhör ska de återlämnas så länge personen är ute ur cellen. Personer som inte kan ta sig till snabbtelefonen utan hjälpmedel kan behöva extra bevakning. För intagna i polisarrester ska det föras en journal i form av ett arrestantblad eller omhändertagandeblad. Alla beslut som har fattats samt viktiga händelser eller väsentliga uppgifter om vidtagna eller planerade åtgärder när det gäller den intagne ska dokumenteras. Även uppgifter som i övrigt är av betydelse för vistelsen i arresten ska dokumenteras. Dokumentationen ska ske så snart som PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L (Se 5 § häktesförordningen och 2 kap. 2 och 3 §§ föreskrifter och allmänna råd om polisarrester, 2015:7, FAP 102-1.) Min granskning har enbart avsett vilka överväganden som gjorde vid beslutet att ta ifrån AA hans benprotes och hur dessa dokumentera- des. Jag går alltså inte in på några andra frågor som rör behandlingen av AA han vistades i arresten. De föremål som den som är intagen i en polisarrest får ha tillgång till får begränsas om det behövs för den intagnes säkerhet eller för att ordning och säkerhet i övrigt ska kunna upprätthållas. Även tillgången till personliga hjälp- medel kan behöva begränsas av säkerhetsskäl. Det förutsätter dock noggranna individuella överväganden i det enskilda fallet. beslutade att ta ifrån AA hans kryckor och benprotes när han sattes in i arresten. Det finns enligt min mening normalt inte någon anled- ning att ifrågasätta att kryckor inte tillåts i en cell, och jag kommer som angetts ovan inte att ta upp den frågan till närmare bedömning. När det gäller beslutet att ta ifrån AA hans benprotes gör jag följande överväganden. En protes ersätter en skadad eller förlorad kroppsdel och har ofta en avgö- rande betydelse för en persons funktionsförmåga. Att ta ifrån en person t.ex. en benprotes innebär inte bara att personens rörelseförmåga och rörelsefrihet för- svåras och begränsas, utan utgör också ett betydande ingrepp i personens in- tegritet. Den som är frihetsberövad befinner sig redan genom själva frihetsbe- rövandet i en utsatt situation, och det är av grundläggande betydelse att hans eller hennes person och integritet respekteras. Ett beslut att ta ifrån en intagen en benprotes får därför inte fattas slentrianmässigt, utan måste föregås av indi- viduella överväganden av om åtgärden är nödvändig och vilka följder det skulle kunna få om den intagne tillåts behålla sin protes. Övervägandena bör också avse hur det kan bedömas påverka den enskilde att vara utan benprotes och vilka eventuella anpassningar som måste göras i cellen. Vidare måste det över- vägas om tillsynen behöver utökas för att tillgodose den intagnes säkerhet och eventuella behov av hjälp. Det måste också övervägas om utökad tillsyn skulle kunna göra det möjligt att låta den intagne ändå behålla sin benprotes. Det anges i arbetsinstruktionen för arresten i att personliga hjälpme- del som t.ex. proteser inte ska tillåtas i cellen om inte det ansvariga befälet gett sitt uttryckliga godkännande. Som skriver i sitt yttrande till JO ger instruktionen närmast uttryck för att de hjälpmedel som avses enbart ska tillåtas i undantagsfall. Instruktionen är enligt min mening alltför kategoriskt utformad, och det framgår inte tillräckligt tydligt att det måste göras individu- ella överväganden. Det finns inte heller någon närmare vägledning för hur dessa överväganden ska göras. Därmed finns det en risk för att beslut om att ta ifrån en intagen hans eller hennes personliga hjälpmedel görs slentrianmässigt. När det gäller beslutet att ta ifrån AA hans benprotes har uppgett att stationsbefälet bedömde att det fanns en risk att AA skulle använda protesen som tillhygge för att skada sig själv eller andra och att säkerhetsbe- dömningen av AA i samband med intagningen i arresten ger visst stöd för att 2019/20 JO1 2 0 1 9 /2 0 J O1 PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L denna bedömning var rimlig. Jag noterar dock att det har antecknats i säker- hetsbedömningen att AA inte uppvisade tecken på självskadebeteende. Jag kan vidare konstatera att utredningen inte ger stöd för anteckningen i säkerhetsbe- dömningen att det förekom våld eller hot i samband med ingripandet. Däremot framgår det av utredningen att AA greps för att han misstänktes för misshandel bl.a. med hjälp av ett tillhygge. Framför allt detta är en omständighet som pekar på att det fanns visst fog för bedömningen att AA i vart fall kunde tänkas an- vända benprotesen för att skada andra. har dock inte närmare redogjort för på vilket sätt AA bedömdes kunna använda benprotesen som ett tillhygge, med tanke på hans begränsade rörlighet. Sammantaget konstaterar jag att det inte finns någon konkret uppgift i ut- redningen som tyder på att det fanns en risk att AA skulle skada sig själv med benprotesen. Även om jag utifrån uppgifterna i ärendet inte kan utesluta att det fanns en risk att AA skulle kunna skada andra med benprotesen borde den ris- ken enligt min mening ha kunnat hanteras på ett mindre ingripande sätt än att ta ifrån AA protesen. Det hade t.ex. varit möjligt för arrestpersonalen att kon- trollera om AA fortfarande bar protesen innan de gick in i cellen. Om han då hade tagit av sig protesen hade personalen kunnat hantera situationen genom att vara extra uppmärksam när man gick in till honom. Jag fäster mig i det avseendet särskilt vid att AA fick tillbaka benprotesen i samband med toalett- besök och att detta uppenbarligen har varit förenligt med ordning och säkerhet. Min slutsats blir att utredningen inte ger stöd för att det varit nödvändigt att ta ifrån AA benprotesen med hänsyn till ordning och säkerhet. Jag välkomnar att tog kontakt med en läkare för att kon- trollera om det fanns en risk att AA:s knä kunde svullna upp om han inte fick behålla protesen. Det är dock en brist att inte tycks ha ref- lekterat över om några särskilda åtgärder krävdes för att underlätta för AA un- der hans vistelse i cellen sedan han fått lämna ifrån sig protesen. kan inte undgå kritik för att AA inte fick behålla sin ben- protes när han sattes in i cellen. ska också kritiseras för att det i princip helt saknas doku- mentation av de överväganden som gjordes i samband med beslutet att ta ifrån AAbenprotesen, liksom av den kontakt med sjukvården som det ansvariga sta- tionsbefälet tog. Jag har framhållit att det är ett grundläggande krav ur rättssäkerhets- och kontrollsynpunkt att beslut och åt- gärder dokumenteras i enlighet med de bestämmelser som gäller. Jag utgår från att ser över sin instruktion om tillåtligheten av hjälpmedel i arrestcellen så att det tydligare framgår att individuella övervä- ganden måste göras i varje enskilt fall och att dessa överväganden måste doku- menteras. PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L och en kommun har i flera avseenden brustit i handläggningen av en ansökan om tillstånd för en uteservering och av återkallelse av tillståndet (Dnr 5958-2017) Beslutet i korthet: En restaurang ansökte hos om till- stånd till en större uteservering . i Norrkö- pings kommun yttrade sig över ansökan och beviljade därefter tillstånd enligt ansökan. Nämnden beslutade sedan att ändra sitt ti- digare yttrande. återkallade tillståndet med hänvisning till det ändrade yttrandet. JO uttalar i beslutet att ett villkor för ett tillstånd att använda offentlig mark ska vara riktat till tillståndshavaren och utformat så att det är möjligt att efterleva. Det är viktigt att det framgår av ett beslut om tillstånd vad som utgör ett villkor. I sitt yttrande till har tekniska nämnden gjort ett förbehåll som var avsett att vara ett sådant villkor men som snarare framstår som en upplysning om att man avsåg att agera om utformningen av uteserveringen visade sig vara olämplig. Nämnden kritiseras för att yttrandet var både otydligt och i vissa delar osakligt utformat. Vidare kritiseras nämn- den för att den gett intryck av att nämnden skulle ha behörighet att ändra tillståndet för uteserveringen, trots att det är som är behö- rig att fatta beslut om tillstånd. JO uttalar också att en kommun som yttrar sig över en ansökan om till- stånd noggrant måste utreda förutsättningarna för att tillstyrka ansökan. En kommun kan inte komma ifrån ansvaret för att utreda och ta ställning till förutsättningarna för att tillstyrka en ansökan genom att informera sökanden om att det råder osäkerhet kring tillståndets lämplighet. kritiseras för bristfällig handläggning inför yttrandet till . kritiseras för bristande handläggning av tillståndsan- sökan och för att det beslut om tillstånd som myndigheten fattade inte upp- fyllde grundläggande krav på tydlighet. kritiseras också för att dess handläggare i mejlväxling med gav en bild av att skulle följa kommunens önskemål om återkallelse av tillståndet utan att göra någon självständig bedömning. (Titan) ansökte hos om till- stånd till en uteservering på kyrkogata i . Den tänkta placer- ingen av uteserveringen var en annan än den Titan haft tillstånd före. i yttrade sig över ansökan och uppgav att man inte hade något att invända mot att biföll ansökan om vissa förutsättningar var uppfyllda. Direkt under texten ”villkor för bifall:” var följande text angiven med fetstil och under- strykning: 2019/20 JO1 2 0 1 9 /2 0 J O1 PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L avser att ändra ytans utformning om det framkommer att placeringen utgör en fara för gående och cyklister. Därefter följde en lista i punktform med olika villkor, bl.a. avseende städning och tillgänglighet för funktionshindrade. Det fanns också ett villkor om att sö- kanden skulle ha läst och godkänt yttrandet och ha skickat in en bifogad sida med viss text underskriven till . biföll Titans ansökan och angav vissa föreskrifter och villkor i tillståndsbeviset och i två bilagor. förekom viss mejlväxling mellan företrädare för tek- niska kontoret och Titans företrädare . skrev BB, trafikingenjör vid i Norrkö- ping, bl.a. följande i ett mejl till AA: Det har, tyvärr, framkommit för många tveksamheter gällande utform- ningen på Titans uteservering. Det blir för trångt för våra cyklister och en lite för ”snäv” sväng när de ska ”runda” kanten på serveringen. En chansning som, tyvärr, inte höll. Har du möjlighet att justera tillbaka uteserveringen så att den ser ut som den gjorde . skrev BB återigen till AA och uppgav bl.a. följande: Med risk för att få bli syndabocken i det hela. Efter diskussion med trafikplanerare och närmsta chef har det framkom- mit att vi vill att den ”utbyggda” delen av Titans uteservering plockas bort. utanför Titan är ett av de mest trafikerade cykelstråken i och ”utbyggnaden” tar för stor del av detta stråk. Jag är hemskt ledsen att det blev så här men hoppas verkligen att du väljer att behålla ”den gamla delen” som du har mot fasaden. I ett mejl till AA skrev verksamhetschefen vid kon- toret i , CC, bl.a. följande: Min uppfattning är att, precis som BB skriver nedan, att du var väl med- veten om att det var en chansning att utöka uteserveringen på kyrko- gata. Det är en plats med mycket stora flöden av gångare och cyklister där vi nu kan konstatera att det krävs mer utrymme än vad som finns . kontaktade BB och skickade ett mejl med bl.a. följande innehåll: Vi skulle behöva göra en ändring i yttrandet till A170.992/2017. Det gäller Titans utformning av servering. I mitt yttrande står [att] det avser att ändra ytans ut- formning om det framkommer att placeringen utgör en fara för gående och cyklister. har det framkommit synpunkter på dess utformning vilket gör att vi behöver ändra yttrandet gällande storlek och placering. ”Titans uteservering begränsar framkomligheten för gång och cykeltra- fik på kyrkogata och kan inte kvarstå i nuvarande utformning.” Bifogat är den skiss som följde med ansökan som Titan gjorde och det är den skissen som hänvisar till och vi vill att Titan anpassar sig till. Hur går vi tillväga med detta? Räcker det med att ni sänder ut ett ”uppdaterat” tillstånd om jag skriver ett nytt yttrande där ny skiss ingår? PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L 2019/20 JO1 Behöver vi dra tillbaka tillståndet och ansökan förnyas? En handläggare vid , , svarade BB bl.a. följande: Avseende Titans så behöver vi återkalla det befintliga tillståndet, detta ef- tersom en ny utformning av uteserveringen kräver en ny ansökan. För att kunna återkalla det befintliga tillståndet behöver jag få en kort skrivelse från er vari ni motiverar varför det är av särskild vikt för er att återkalla tillståndet. Jag kommer sedan bifoga er skrivelse med Polismyn- dighetens återkallelsebeslut. Jag kommer även kontakta Titans och förklara att de kommer behöva ansöka om nytt tillstånd för uteservering. När den nya ansökan kommer in så får ni yttra er på nytt över den nya skissen. beslutade att ändra sitt tidigare yttrande angående Titans uteservering och att ”avslå” placering enligt ansökan. Nämn- den hänvisade till att den i sitt tidigare yttrande skrivit att avsåg att ändra ytans utformning om det framkom att placeringen utgjorde en fara för gående och cyklister och uppgav att det efter kontroll av uteserveringen hade konstaterats att den begränsade framkomligheten för gång- och cykeltra- fik på kyrkogata i sådan omfattning att den inte kunde kvarstå med nuva- rande utformning. beslutade att återkalla det tidigare till- ståndet för Titans uteservering. Myndigheten hänvisade till bestämmelsen i 3 kap. 18 § första stycket 2 ordningslagen om att tillstånd kan återkallas om det är av särskild vikt för kommunen. Som skäl för beslutet angav Polismyndig- heten att uteserveringen enligt tekniska nämnden utgjorde en fara för gående och cyklister och att framkomligheten för gång- och cykeltrafik och dess om- fattning utgör ett kommunalt intresse som får anses väga tyngre än tillstånds- havarens intresse att fortsatt få använda platsen för uteservering i dess nuva- rande utformning. I en anmälan till JO förde AA fram klagomål mot handlägg- ning. Hon uppgav i huvudsak följande. Innan hon ansökte om tillstånd visade hon bl.a. BB platsen där hon ville sätta upp serveringen och redogjorde för de ändringar hon ville göra jämfört . tillstyrkte därefter hennes ansökan och beviljade tillstånd för uteser- veringen. efter att uteserveringen satts upp fick hon ett mejl från BB där han bad henne att utforma uteserveringen på samma sätt som föregående år. Hon uppgav att hon i så fall ville ha ett nytt beslut. CC uttalade i media att han hoppades att de skulle kunna lösa detta på ett fredligt sätt utan att blanda in polisen. meddelade henne senare att hon var tvungen att ta bort en del av uteserveringen och att kommunen ville att uteserveringen skulle se ut som föregående år. Kommunen borde ha utrett frågan ytterligare om det var osäkert om hennes ansökan kunde tillstyrkas eller inte. 2 0 1 9 /2 0 J O1 PO L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L JO begärde att i och Polismyndig- heten skulle yttra sig över anmälan. () yttrade sig. Av yttrandet framgick i huvudsak följande: mottog en ansökan från om tillstånd att begagna offentlig plats för uteservering. Ansökan avsåg perioden 2017- 06-01 .