frsrdg · H704JO1 · 2019-11-12 00:00:00 — Ett samtycke bör inte ges ett alltför generellt innehåll och det kan ifrågasättas om den aktuella formuleringen är tillräckligt specifik. Det kan dock noteras att ru- tinbeskrivningen i fråga är under revidering. Det kan vidare konstateras att AA vid den initiala hälsoundersökningen i anstalten har godkänt att information vid behov hämtas och lämnas till bl.a. Kriminalvården och att detta har antecknats i hans journal. Enligt upp- gift från anstalten har kriminalvårdsinspektören i fråga dock inte tagit del 2019/20 JO1 2 0 1 9 /2 0 J O1 KR I M I N A L V Å R D av AA:s patientjournal. Det har inte kommit fram skäl att tvivla på denna uppgift. Det saknas därför grund för AA:s påståenden. AA gavs tillfälle att kommentera remissvaret men hördes inte av. I ett beslut anförde chefsJO följande: Kriminalvården har redogjort för de bestämmelser som har betydelse i ärendet. Jag kan inledningsvis konstatera att Kriminalvården har tillbakavisat AA:s påstående att en kriminalvårdsinspektör tagit del av AA:s sjukvårdsjournaler. I den delen står ord mot ord och jag bedömer att ytterligare utredning inte kom- mer att leda till något annat resultat. När det gäller det samtycke som dokumenterades i journalanteckningen har det kommit fram att en sjuksköterska i samband med den initiala hälsoundersökningen antecknade i AA:s patientjournal att han god- kände att information fick hämtas och lämnas till Kriminalvården eller andra vårdinstanser vid behov. Av 12 kap. 2 § OSL följer att den enskilde som ut- gångspunkt kan samtycka till att uppgifter om honom eller henne som omfattas av sekretess får lämnas till någon annan. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att ett sådant samtycke kan ges i förväg med tanke på en kommande situation. Ett samtycke får dock inte ges ett så generellt innehåll att den enskilde allmänt förklarar sig avstå från sekretessen hos en viss myndighet eller tjänste- man. Avtvingas en enskild mer eller mindre ett generellt samtycke kan omstän- digheterna vara sådana att samtycket inte bör tillerkännas rättslig giltighet (se prop. 1979/80:2 Del A s. 331). Därutöver bör samtycket inte medföra att den enskilde lämnar ett medgivande som går betydligt längre än vad som behövs för myndighetens verksamhet. Den person som tar emot samtycket bör försäkra sig om att detta inte får större räckvidd än vad den enskilde har insett eller velat (jfr t.ex. JO 2017/18 s. 99 och JO 2017/18 s. 286). I sammanhanget kan nämnas att det i om sekretess anges att ett samtycke bör ut- formas på så sätt att det endast avser undantag för sekretess vid ett särskilt till- fälle eller i förhållande till en viss person (i sekretessfrågor inom Kri- minalvården [2011:1]). Enligt utformades det nu aktuella samtycket i enlighet med myndighetens rutiner. Jag finner i och för sig inte skäl att ifrågasätta att AA fick någon form av information om syftet med samtycket och att han inte mot- satte sig att uppgifter om honom fick lämnas vidare i enlighet med vad som antecknades i journalen. Enligt min mening har dock samtycket getts ett så ge- nerellt innehåll att AA svårligen kunde få information om – och överblicka – omfattningen och konsekvenserna av medgivandet. Detta framstår inte som rättssäkert, särskilt med beaktande av att det rör sig om uppgifter som omfattas av hälso- och sjukvårdssekretess och därmed typiskt sett anses integritetskäns- liga. För egen del ifrågasätter jag i vilken utsträckning ett sådant generellt sam- tycke kan anses ha någon rättsverkan. Sammantaget kan Kriminalvården inte undgå kritik för utformningen av samtycket. Jag ser positivt på myndighetens besked att rutinbeskrivningen för samtycken ses över och revideras. 2 0 1 9 /2 0 J O1 betalade ut pengar till gäldenären i stället för till borgenären m.m. (Dnr 71-2018) Beslutet i korthet: JO har tidigare kritiserat Kronofogde- myndigheten för att ha betalat ut pengar till fel person. JO konstaterar nu att detta återigen har inträffat. Myndigheten förtjänar allvarlig kri- tik för att ha a)betalat ut pengar till gäldenären i stället för till borgenären, b)dröjt mer än med att betala ut pengarna till borgenären efter att myndigheten upptäckte felet, och c)brustit i sitt bemötande av borgenären. I en anmälan till JO klagade på Kronofogdemyndig- heten med anledning av brister i handläggningen av ett utsökningsmål. Han uppgav bl.a. följande: Han utsattes för ett brott och tillerkändes genom en dom ett skadestånd från den tilltalade. Med anledning av det utmätte och sålde Kronofogdemyndig- heten gäldenärens bil. När utmätningsbeslutet vann laga kraft skulle en del av försäljningssumman betalas ut till honom, men den summan betalades i stället ut till gäldenären. Under myndighetens handläggning bemöttes han illa av en medarbetare och fick också felaktig information. Medarbetaren sa dessutom att ett av hans e-postmeddelanden hade raderats. Han fick information från myn- digheten om att han kunde rikta ett skadeståndsanspråk mot myndigheten för att få ut pengarna av den i stället för av gäldenären. Han har därför gjort det. Handlingar i utsökningsmål och skadeståndsärende begärdes in och granskades. JO uppmanade därefter myndigheten att yttra sig över handläggningen av de båda ärendena. Av yttrandet skulle det särskilt framgå vilka överväganden som hade gjorts i samband med att det uppmärk- sammades att beloppet hade betalats ut till fel person. (rättschefen ) lämnade in följande remissvar (underyttrande, bilagor och hänvisningar till bilagor har här utelämnats): 2.Handläggningen av utsökningsmålet och skadeståndsärendet Handläggningen av utsökningsmålet [...] AAansökte om verkställighet av skadeståndsfordran mot gäldenären som hade fastställts i dom [...]. Vid ansökningstillfället hade domen överklagats till 2 0 1 9 /2 0 J O1 KR O N O F O G D E N som meddelade dom [...]. Mot gäldenären fanns även flera andra mål för verkställighet. utmätte gäldenärens person- bil och sålde denna vid en exekutiv auktion för [...] kr. De sammanlagda skulderna och uppkomna försäljningskostnaderna uppgick till [...] kr, varför det uppkom ett överskott om [...] kr som tillkom gäldenä- ren. Beslut om fördelning av medel skedde . AA:s fordran (inklusive grundavgifter) upptogs i fördelningsprotokollet till [...] kr [...]. Av fördelningsprotokollet framgår att utmätningsbeslutet hade överkla- gats och i utsöknings- och indrivningsdatabasen framgick att en tredje man hade överklagat utmätningen av personbilen och gjorde anspråk på denna [...]. avslog överklagandet av utmätningen . Även avslog överklagandet. Hovrättens beslut vann laga kraft [...]. I och med att beslutet vann laga kraft kunde utbe- talning ske av de pengar som hade fördelats enligt fördelningsprotokollet av , med undantag för de medel som tillkom AA eftersom det vid det tillfället inte hade inkommit bevis om att AA:s exekutionstitel hade vunnit laga kraft. Det är parterna som ska ge in bevis om laga kraft. Utbetalningshindret togs bort ur systemet [...]. I AA:s mål hade de influtna medlen krediterats, men inte betalats ut, varför skulduppgiften i utsöknings- och indrivningsdatabasen var . Anledningen till att pengar krediteras i mål även om de inte får betalas ut är bestämmelsen i 13 kap. 6 § utsökningsbalken (UB) som anger att ford- ringarna ska tas upp med det belopp de uppgår till på fördelningsdagen. Enligt 13 kap. 2 § UB följer att ränta som därefter uppstår på det fördelade beloppet tillkommer borgenären. För att ränteberäkningen enligt exekut- ionstiteln ska stanna per fördelningsdagen måste medel krediteras i målen i samband med fördelningsbeslutet. meddelade handläggare 1 medelshanteringen att de medel som balanserats i mål och ett annat mål kunde betalas ut till sökandena [...]. meddelade dock handläggare 2 att han hade kontrollerat att samtliga mål hade fått betalt och att samtliga kost- nader också var betalda och att medelshanteringen därför kunde betala ut kvarstående medel som låg i balans till gäldenären [...]. betalades därför det överskjutande beloppet från försäljningen som gäldenären hade rätt till samt de medel som skulle beta- las till AA och en annan borgenär ut till gäldenären. När felet uppmärksam- mades försökte en handläggare stoppa utbetalningen, men det var inte möj- ligt. Handläggaren kontaktade även banken för att se om pengarna kunde utmätas och på så sätt återbäras [...]. Rättslig reglering om hinder mot utbetalning AA:s exekutionstitel, en dom, hade inte vunnit laga kraft när han ansökte om utmätning. Enligt 13 kap. 14 § 1 UB föreligger det hinder mot att betala ut pengar till AA så länge domen inte har vunnit laga kraft. Enligt 13 kap. 14 § 3 UB föreligger det också hinder mot att betala ut pengar när utmätningen eller försäljningen är överklagad. Eftersom utmät- ningen var överklagad rådde det alltså ett generellt förbud mot utbetalning i samtliga enskilda mål som omfattades av utmätningen och försäljningen av personbilen. Detta hinder försvann när överklagandet av utmätningen vann laga kraft. ansökte AA om skadestånd på grund av den felaktiga utbetalningen av medel. För prövning av skadeståndsärendet begärdes ett yttrande av berörd enhet. Därefter inhämtades vissa kompletterande uppgif- KR O N O F O G D E N 2019/20 JO1 ter innan myndigheten kunde besluta om skadestånd. Beslut om skadestånd fattades och AA tillerkändes [...] kr motsvarande kapital- fordran och upplupen ränta fram till beslutsdagen. Någon ersättning för grundavgifter fick AA inte på grund av att han inte är ansvarig för grund- avgifterna då hans fordran är ett skadestånd i brottmål; sökanden är befriad från ansvar för grundavgiften i den typen av mål. Övriga frågor som AA tagit upp i sin anmälan som rör utsökningsmålet AAhar även anmält att ett e-postmeddelande som han hade skickat in ska ha förstörts av en handläggare och att han uppmanats att ge in meddelandet igen, att handläggare gett honom felaktig information om att han skulle få förskott återbetalat, att han talat med handläggare 4 som lovat att de hand- läggare som hade hand om hans mål skulle kontakta honom men att han aldrig blev kontaktad och att handläggare 4 varit otrevlig i sitt bemötande. Av utredningen framgår att handläggare 4 förväxlade AA:s mål med ett annat och därför lämnade fel information när hon ringde upp honom. Ef- tersom hon saknade kunskap om AA:s mål kontaktade hon de som hand- lade detta och bad dem ringa AA, men hon vet inte om dessa sedan kontak- tade AA. Hon kan inte minnas att hon skulle ha förstört något e-postmed- delande. att fått bevis om att AA:s exekutionsti- tel vunnit laga kraft har det förelegat hinder mot utbetalning till honom. har därför förfarit korrekt fram till utbetalnings- tillfället. Pengar betalades då felaktigt ut till gäldenären i stället för till AA och en annan fordringsägare. Orsaken till detta är ett misstag från handläg- garen som synes ha tolkat informationen i IT- system felaktigt. Fel av detta slag är naturligtvis oacceptabla och myndigheten beklagar de olägenheter som detta har förorsakat AA. Till följd av det inträffade har verksamheten informerats om vikten av att noggrant kontrollera att det inte råder något hinder mot utbetalning i situationer som den nu aktuella. När den felaktiga utbetalningen uppdagades har Kronofogdemyndig- heten skyndsamt undersökt möjligheten att utmäta de felaktigt utbetalda medlen. När detta inte visade sig vara möjligt borde ett skadeståndsärende skyndsamt ha registrerats och handlagts av . aktualiserades frågan om skadestånd först efter att AA själv begärt skade- stånd vilket innebar att det handlades som ett vanligt ärende och inte som ett förtursärende. Ersättning betalades ut till honom . Alla som vänder sig till ska kunna förvänta sig att få svar på sina frågor och ett i övrigt sakligt och korrekt bemötande. Av utredningen framgår att AA fått felaktig information p.g.a. att ärenden för- växlats, vilket är beklagligt. AA kommenterade remissvar. I ett beslut anförde JO följande: 2 0 1 9 /2 0 J O1 KR O N O F O G D E N Rättslig reglering och bedömning har i sitt remissvar redogjort för den rättsliga regler- ingen. Tilläggas bör att medel som flutit in till i ett mål om utmätning ska redovisas enligt 13 kap. 1 § utsök- ningsbalken. Därtill anges i 13 kap. 3 § utsökningsförordningen (1981:981) att influtna medel ska redovisas om inte något hindrar det eller det finns särskilda skäl. Jag har kritiserat för att ha betalat ut pengar till fel person (se mina beslut , dnr 3890- 2014, , dnr 6248-2014, , dnr 3029-2015, och , dnr 548-2016). AA:s ärende påminner tyvärr om de tidigare ärendena. Av utredningen framgår att utmätte gäldenärens bil och sålde denna för att kunna betala ut pengar till bl.a. AA. Utmätningsbeslutet vann laga kraft , och utbetalningshindret till följd av utmätningsbeslutet togs bort ur myndighetens system . När myndigheten hade skaffat sig information om att AA:s exekutionstitel hade vunnit laga kraft borde den ha betalat ut pengarna till ho- nom. Men myndigheten gjorde inte detta. I stället betalade myndigheten ut pengarna till gäldenären . Även om det på nytt är fråga om ett enskilt misstag är jag förvånad över att detta återigen kunnat hända. Av handläggarnoteringarna framgår att upptäckte sitt misstag och försökte stoppa utbetalningen. När det inte gick undersökte myndigheten möjligheten att utmäta pengarna från gälde- nären, men inte heller det gick. Den redovisningsskyldighet som är föreskriven i utsökningsbalken och ut- sökningsförordningen försvinner inte för att betalar ut pengar till fel person eller slarvar bort pengarna på något annat sätt. När myndigheten fick information om att AA inte hade fått sina pengar borde myn- digheten alltså enligt min mening ha betalat ut pengarna till honom (se bl.a. mina uttalanden i JO 2017/18 s. 156). Så skedde emellertid inte. Enligt borde ett skadeståndsärende skyndsamt ha registrerats och handlagts av myndigheten. Det skedde emellertid inte heller. I stället fick AA själv ansöka om ett skadestånd från myndigheten, vilket han gjorde . Detta förfarande ledde inte till att ärendet handlades med förtur, utan ersättningen betalades ut till AA först , dvs. mer än efter det att myndigheten upptäckte sitt misstag. Denna långa väntan på pengarna för en borgenär är naturligtvis helt oacceptabel. Av utredningen framgår slutligen att medarbetare under handläggningen av utsökningsärendet bl.a. gav AA felaktig information. Den som vänder sig till myndigheten ska naturligtvis få korrekt information och ett bra bemötande. Att så inte har skett i detta fall är beklagligt. förtjänar allvarlig kritik för att, trots tidigare kritik från min sida, ha betalat ut pengar till fel person, för att ha dröjt mer än med att betala ut pengar till AA efter det att felet upptäck- tes och för att ha brustit i sitt bemötande av AA. KR O N O F O G D E N 2019/20 JO1 Vad som i övrigt har förekommit i ärendet ger inte anledning till någon åt- gärd eller något uttalande från min sida. 2 0 1 9 /2 0 J O1 meddelade inga beslut i ärenden om jordbruksstöd i väntan på leverans av ett särskilt it-stöd (Dnr 6540-2018) Beslutet i korthet: En person gav in en ansökan om jordbruks- stöd till i län. klagade han till JO över att han ännu inte hade fått något beslut med anledning av sin ansökan. I sitt svar till JO hänvisar till att myndigheten ännu inte har ett fungerande it-stöd och att det inte funnits något resursmässigt och ekono- miskt försvarbart alternativ till att invänta ett sådant stöd. Av svaret framgår att det finns mer än 8 000 ärenden hos som väntar på it-stödet. Att har underlåtit att fatta beslut i ärenden som varit klara för avgörande vittnar enligt JO om en förvånansvärt noncha- lant inställning till grundläggande förvaltningsrättsliga regler. får allvarlig kritik, och JO tillägger att måste se till att ärendena blir avgjorda. AAanmälde i län för långsam hand- läggning av hans ansökan om stöd för unga lantbrukare. AA uppgav i huvudsak följande: Han skickade in en ansökan till om stöd för unga lantbrukare. Trots att det för hans anmälan till JO hade gått ansökan gjordes hade han ännu inte fått något beslut från läns- styrelsen. I kontakt med hade han fått veta att han enligt myndig- heten inte uppfyller villkoren för det sökta stödet. Eftersom han inte fått något skriftligt beslut hade han ingen möjlighet att överklaga detta. JO begärde in muntliga upplysningar från samordnaren på samt tog del av ett händelseutdrag från det aktuella ärendet. Av upplysningarna och handlingarna framgick i huvudsak att AA:s ansökan om stöd för unga lant- brukare kom in till , att därefter hade bedömt att ansökan skulle avslås, att det it-stöd som behövdes för att fatta avslagsbeslut dock saknades på myndigheten varför AA:s ärende liksom flera andra ärenden hade lagts åt sidan i väntan på att it-stödet levererats från Jord- bruksverket. JO uppmanade att lämna upplysningar och yttra sig över an- mälan. Av yttrandet skulle särskilt framgå hur handläggningen av AA:s ärende förhöll sig till skyndsamhetskravet i 9 § första stycket förvaltningslagen (2017:900), FL. lämnade följande remissvar: M I L J Ö - O C H H Ä L S O S K Y D D 2019/20 JO1 AAhar i en anmälan framfört klagomål på med anledning av handläggningstiden för en ansökan om stöd för unga jordbrukare. I anmälan begärs att JO prövar rimligheten i att inte har meddelat något beslut trots att gått sedan ansökan skickades in. Det aktuella ärendet gäller en ansökan från AA som kom in i samband med hans samlade ansökan om jordbrukarstöd SAM2015 (Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 2015:8) om rutiner vid hand- läggning av ärenden om stöd). lämnade AA in en anmälan till ombudsmän då han inte fått något beslut i ärendet. inleddes en ny programperiod avseende EU-stöd till jordbruket. introducerades ett nytt stöd som riktade sig till jordbrukare som var och som hade startat ett jordbruksfö- retag . Syftet med stödet var att göra det lite lättare för unga personer att starta ett jordbruksföretag. Ett av villkoren för stödet var att en jordbrukare kunde få stödet från och med etableringsåret eller året efter etableringsåret om denne inte hunnit söka som etable- ringen ägde rum. I sin ansökan om stöd uppgav AA att han etablerat sin jordbruksverksamhet först . Vid handläggningen av ärendet fram- kom det att han ansökt och fått beviljat jordbrukarstöd från . Därav fastställdes hans etableringsår, i enlighet med gällande regler och rutiner, . Med anledning av det uppfyller han inte det nämnda villkoret för stödet. Länsstyrelserna handlägger, kontrollerar och beslutar om EU-stöd till jordbruket med stöd av Statens jordbruksverks föreskrifter. It-stödet för att handlägga och administrera stöden och ersättningarna tillhandahålls av . Inför den nya programperioden beslutade att bygga ett nytt it-stöd istället för att implementera handläggningen av de nya stöden och ersättningarna i det äldre it-stödet. Framtagandet av det nya it-stödet har varit en långdragen process och ännu har inte levererat ett fullt fungerande it-stöd. De delar av it-stödet som fortfa- rande inte levererats till länsstyrelserna är bl.a. möjligheten att besluta om avslag och avvisning av ansökningar för och framåt. Enligt den plan som kommunicerat ut till länsstyrelserna kommer ett it-stöd för beslut om avslag och avvisning tidigast att levereras . Beklagligtvis finns det aktuella ärendet i den balans av äldre ärenden som ännu inte varit möjliga att avgöra. För att kunna handlägga dessa ären- den enligt skyndsamhetskravet i 9 § första stycket förvaltningslagen, det vill säga så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rätts- säkerheten eftersätts, är ett fungerande it-stöd nödvändigt. Även om det är teoretiskt möjligt att fatta avslagsbeslut manuellt är det inte ekonomiskt och resursmässigt försvarbart att lägga ner den omfattande arbetstid som i så fall skulle vara nödvändig. Att istället, som valt att göra, av- vakta med avslagsbesluten till dess att nya it-stöd blir till- gängligt har möjliggjort att fler lantbrukare som är berättigade till EU-stöd har erhållit detta i rätt tid, än som annars vore fallet. Samtliga ansökningar om EU-stöd till jordbruket för åren 2015–2018 som ska avslås eller avvisas uppgår till 8 634 ärenden. – 2018 har det till kommit in totalt 2 892 ansökningar om utbe- talning av stöd till unga jordbrukare. 273 av dessa ansökningar har ännu inte kunnat avgöras p.g.a. avsaknad av it-stöd. Dessa ärenden kan hanteras effektivt först när levererat ett it-stöd där möjligheten finns att besluta om avslag och avvisning. känner till länsstyrel- sens handläggningstider. vill avslutningsvis betona att dessa avslags- och avvisningsbeslut kommer hanteras skyndsamt så snart ett fun- gerande it-stöd levererats av . 2 0 1 9 /2 0 J O1 M I L J Ö - O C H H Ä L S O S K Y D D I ett beslut anförde JO följande: Rättslig reglering och bedömning Enligt 9 § FL ska ett ärende handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. En motsvarande bestämmelse fanns i 7 § förvaltningslagen (1986:223) som gällde fram till . Av utredningen framgår att i väntan på en leverans av ett sär- skilt it-stöd har underlåtit att fatta beslut i ärenden om jordbruksstöd som varit klara för avgörande. Detta har resulterat i att AA, liksom många andra, inte har fått något beslut i sitt ärende. Enligt handlar det totalt om över 8 000 ärenden. I AA:s fall har det dröjt han lämnade in sin ansökan. Detta är naturligtvis helt oacceptabelt och inte på långt när förenligt med skyndsamhetskravet i 9 § FL. När ett ärende inletts hos en myndighet har den till uppgift att driva fram ärendet till ett avgörande. hävdar i sitt yttrande att det inte funnits något resursmässigt och ekonomiskt försvarbart alternativ till att invänta ett särskilt it-stöd för att avgöra de aktuella ärendena. Av yttrandet framgår inte på vilket sätt arbetat aktivt med att lösa frågan. Kravet på kostnads- effektivitet och enkelhet kan emellertid inte under några omständigheter tillåtas påverka handläggningstiden på det sätt som här är fråga om. Att har underlåtit att fatta beslut i ärenden som varit klara för avgörande vittnar om en förvånansvärt nonchalant inställning till grundläg- gande förvaltningsrättsliga regler. förtjänar allvarlig kritik för detta. måste se till att ärendena blir avgjorda. Vad som i övrigt har förekommit i ärendet ger inte anledning till några yt- terligare åtgärder eller uttalanden från min sida. 2 0 1 9 /2 0 J O1 Offentlighet och sekretess samt yttrande- och tryckfrihet En kommuns uppmaning till förskolechefer att inte tillåta personal att bära knappar eller tröjor med ett visst textinnehåll utgjorde en kränkning av personalens yttrandefrihet (Dnr 3967-2018, 4208-2018, 4270-2018) Beslutet i korthet: Personal vid förskolor i bar tröjor med texten ”” och knappar med texten ”STOPP färre barn NU! Arbetsgivaren gav förskolecheferna rådet att inte tillåta personalen att bära dessa tröjor och knappar. Enligt 2 kap. 1 § regeringsformen är varje medborgare tillförsäkrad ytt- randefrihet gentemot det allmänna. JO konstaterar att budskapet på tröjorna och knapparna inte strider mot någon lag. Textinnehållet liksom den om- ständigheten att förskolepersonalen, såvitt framkommit, utför arbetet i sina privata kläder ger vidare intryck av att budskapen utgör personalens privata åsikter. Det finns ingen utredning som visar att bärandet av tröjorna och knapparna haft någon negativ inverkan på verksamheten. Mot denna bakgrund kommer JO fram till att inte haft fog för sina restriktioner när det gäller personalens klädsel. Stadens agerande har därmed utgjort en kränkning av personalens grundlagsfästa yttrandefri- het. Staden får kritik. JO:s dnr 3967-2018 och 4270-2018 AAoch BB framförde i två anmälningar som kom in till JO klago- mål mot med anledning av att gett för- skolechefer i kommunen uppmaningen att inte tillåta personal att under arbets- tid bära tröjor associerade till det s.k. . Anmälarna angav att kommunens agerande stred mot personalens yttrandefrihet.